РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 654/2014 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 15 май 2014 година
относно упражняването на правата на Съюза за прилагане и осигуряване на съблюдаването на международните търговски правила и за изменение на Регламент (ЕО) № 3286/94 на Съвета за установяване на процедури на Общността в областта на общата търговска политика с оглед гарантиране упражняването от Общността на правата, които са ѝ предоставени съгласно правилата за международна търговия, по-специално тези, които са установени под егидата на Световната търговска организация
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 207, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта за законодателен акт на националните парламенти,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (1),
като имат предвид, че:
(1)
Съюзът е сключил редица многостранни, регионални и двустранни международни търговски споразумения, пораждащи права и задължения от взаимна полза за страните по споразуменията.
(2)
От основно значение е Съюзът да разполага с подходящи инструменти, за да гарантира ефективното упражняване на правата си по международните търговски споразумения с цел защита на икономическите си интереси. Това важи особено за случаите, когато трети държави приемат ограничителни търговски мерки, които намаляват ползите за икономическите оператори от Съюза, произтичащи от международните търговски споразумения. Съюзът следва да може да реагира бързо и гъвкаво в рамките на процедурите и сроковете, установени с международните търговски споразумения, които е сключил. По тази причина са необходими правила, определящи рамката за упражняване на правата на Съюза в някои конкретни ситуации.
(3)
Механизмите за уреждане на спорове, предвидени със споразумението за създаване на Световната търговска организация (СТО) и с други международни търговски споразумения, включително регионални или двустранни споразумения, са насочени към намиране на положително решение на всеки спор, възникнал между Съюза и другата страна или страни по тези споразумения. Въпреки това Съюзът следва да може да спира действието на отстъпки или изпълнението на други задължения в съответствие с тези механизми за уреждане на спорове, когато другите средства за намиране на положително решение на спора са се оказали неуспешни. Действията на Съюза в такива случаи следва да са насочени към насърчаване на дадената трета държава да съблюдава съответните международни търговски правила с оглед възстановяване на ситуацията, от която произтичат взаимни ползи.
(4)
Съгласно Споразумението на СТО за защитни мерки, член на СТО, който предлага да въведе защитна мярка или иска продължаване на защитна мярка, трябва да се стреми да запази еквивалентно по същество равнище на отстъпки и други задължения в отношенията си с членовете износители, които биха били засегнати от такава мярка. Подобни правила са установени в други сключени от Съюза международни търговски споразумения, включително регионални или двустранни споразумения. Съюзът следва да предприеме мерки за възстановяване на баланса, като спира действието на отстъпки или изпълнението на други задължения, когато съответната трета държава не предприема подходящи и пропорционални корекции. Действията на Съюза в такива случаи следва да имат за цел насърчаване на третите държави да предприемат мерки за улесняване на търговията с оглед възстановяване на ситуацията, от която произтичат взаимни ползи.
(5)
Член XXVIII от Общото споразумение за митата и търговията от 1994 г. (ГАТТ от 1994 г.) и свързаната Договореност уреждат изменението или отмяната на отстъпки, установени в митническите тарифи на членовете на СТО. Членовете на СТО, които са засегнати от такова изменение, имат право при определени условия да отменят отстъпки, които са еквивалентни по същество. Съюзът следва да приеме мерки за възстановяване на баланса в такива случаи, освен ако са договорени корекции с цел компенсация. Действията на Съюза следва да са насочени към насърчаване на третите държави да прилагат мерки за улесняване на търговията.
(6)
Съюзът следва да има възможност да осигури съблюдаване на правата си в областта на обществените поръчки, когато търговски партньор не спазва ангажиментите си по Споразумението на СТО за държавните поръчки (СДП) или по други международни търговски споразумения. В СДП се предвижда, че всеки произтичащ по него спор не трябва да води до спиране на действието на отстъпки или изпълнението на други задължения съгласно което и да е друго обхванато споразумение на СТО. Действията на Съюза следва да са насочени към гарантиране на запазването на еквивалентно по същество равнище на отстъпки, съгласно установеното в съответните международни търговски споразумения.
(7)
Държавите членки следва да осигурят прилагането на своя територия на мерките на търговската политика в областта на обществените поръчки по начин, който най-добре съответства на административните им структури и практики, като зачитат правото на Съюза.
(8)
Мерките на търговската политика, приети съгласно настоящия регламент, следва да бъдат подбрани и разработени въз основа на обективни критерии, включително ефективността им по отношение на насърчаването на трети държави да спазват международните търговски правила; техния потенциал за намаляване на последиците за икономическите оператори от Съюза, засегнати от мерки на трети държави; и целта за свеждане до минимум на отрицателните икономически последици за Съюза, в т.ч. във връзка с важни суровини.
(9)
Настоящият регламент следва да се насочи главно към тези мерки, по отношение на разработването и прилагането на които Съюзът е натрупал опит. Възможността за разширяване на обхвата на регламента с цел да се предвиди приемане на мерки в сектора на правата върху интелектуалната собственост и допълнителни мерки в областта на услугите следва да се оценява като част от прегледа на действието на настоящия регламент, при надлежно отчитане на особеностите на всяка област.
(10)
При осигуряване на съблюдаването на правата на Съюза произходът на стоките следва да се определя в съответствие с Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета (2). При осигуряване на съблюдаването на правата на Съюза вследствие на уреждане на спор в областта на обществените поръчки, произходът на услугите следва да се определя въз основа на произхода на физическото или юридическото лице, което ги предоставя. Възлагащите органи или образувания следва да вземат обичайни предпазни мерки и да извършват финансов и правен анализ, когато оценяват информацията и гаранциите, предоставени от оферентите по отношение на произхода на стоките и услугите.
(11)
Комисията следва да извърши преглед на обхвата, действието и ефикасността на настоящия регламент, включително евентуални мерки в сектора на правата върху интелектуалната собственост и допълнителни мерки в областта на услугите, до този момент от двата, който настъпи по-рано - не по-късно от три години след първия случай на прилагане на регламента или не по-късно от пет години от датата на влизането му в сила. Комисията следва да докладва за тази оценка на Европейския парламент и на Съвета. Прегледът може да бъде последван евентуално от подходящи законодателни предложения.
(12)
Важно е да се осигури ефективна комуникация и обмен на мнения между Комисията, от една страна, и Европейския парламент и Съвета, от друга страна, по-специално във връзка със спорове по международни търговски споразумения, които могат да доведат до приемането на мерки съгласно настоящия регламент.
(13)
Регламент (ЕО) № 3286/94 на Съвета (3), следва да се измени, за да се направи позоваване на настоящия регламент по отношение на прилагането на мерки на търговската политика.
(14)
За да се гарантират еднакви условия за прилагането на настоящия регламент, на Комисията следва да се предоставят изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да се упражняват в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (4).
(15)
Предвид високата степен на сложност, свързана с проучването на многостранното въздействие, което могат да имат приетите съгласно настоящия регламент мерки на търговската политика, и с оглед на предоставянето на достатъчно възможности за постигане на възможно най-широка подкрепа, Комисията не следва да приема актове за изпълнение, ако посоченият в настоящия регламент комитет по изключение не даде становище по проекта за акт за изпълнение, представен от Комисията.
(16)
За да се защитят интересите на Съюза, Комисията следва да приеме актове за изпълнение с незабавно приложение, когато в надлежно обосновани случаи, свързани с необходимостта от адаптиране на мерките на търговската политика към действията на съответната трета страна, наложителни причини за спешност изискват това.
(17)
Настоящият регламент не засяга евентуалното приемане на мерки на търговската политика въз основа на други съответни актове на Съюза в тази област или на разпоредбите на Договора за функционирането на Европейския съюз, като същевременно се зачитат приложимите разпоредби, залегнали в международните търговски споразумения относно спирането на действието или отмяната на отстъпки или изпълнението на други задължения,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет
С настоящия регламент се установяват правила и процедури за осигуряване на ефективно и навременно упражняване на правата на Съюза с оглед спиране на действието или отмяна на отстъпки или изпълнението на други задължения съгласно международни търговски споразумения, за да:
а)
се отговори на нарушенията от страна на трети държави на международните търговски правила, които засягат интересите на Съюза, с оглед намиране на приемливо решение, което води до възстановяване на ползите за икономическите оператори от Съюза;
б)
се възстанови балансът по отношение на отстъпки или други задължения в търговските отношения с трети държави, когато третирането на стоките от Съюза е изменено по начин, с който се засягат интересите на Съюза.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„държава“ е всяка държава или отделна митническа територия;
б)
„отстъпки или други задължения“ са тарифни отстъпки или други предимства, които Съюзът се е ангажирал да прилага в търговията си с трети държави по силата на международни търговски споразумения, по които е страна;
в)
„ниво на премахване или намаление на предимствата“ е степента, в която са засегнати ползите за Съюза по международно търговско споразумение. Освен когато е установено друго в съответното споразумение, нивото на премахване или намаление на предимствата включва всички неблагоприятни икономически последици от мярката на третата държава;
г)
„задължително наказателно увеличение на цената“ е задължението на възлагащите органи или образуванията, провеждащи процедури за възлагане на обществена поръчка, да повишат,освен при определени изключения, цената на предложените за поръчката услуги и/или стоки с произход от определени трети държави.
Член 3
Обхват
Настоящият регламент се прилага:
а)
след решение по търговски спорове съгласно Договореността на СТО относно правилата и процедурите за уреждане на спорове ("Договореността на СТО за уреждане на спорове), когато Съюзът е получил разрешение да спре действието на отстъпки или изпълнението на други задължения в рамките на многостранни и плурилатерални споразумения, обхванати от Договореността на СТО за уреждане на спорове;
б)
след решение по търговски спорове по други международни търговски споразумения, включително регионални и двустранни споразумения, когато Съюзът има право да спре действието на отстъпки или изпълнението на други задължения, произтичащи от тези споразумения;
в)
за възстановяване на баланса по отношение на отстъпки или други задължения, на което прилагането на защитна мярка от трета държава може да даде право съгласно член 8 от Споразумението на СТО за защитни мерки или съгласно разпоредбите за защитните мерки, включени в други международни търговски споразумения, в това число регионални или двустранни споразумения;
г)
в случай на изменение на отстъпки от член на СТО в съответствие с член XXVIII от ГАТТ от 1994 г., когато не са договорени никакви корекции с цел компенсация.
Член 4
Упражняване на правата на Съюза
1. Когато е необходимо действие, за да се защитят интересите на Съюза в случаите по член 3, Комисията приема актове за изпълнение за определяне на подходящите мерки на търговската политика. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 8, параграф 2.
2. Актове за изпълнение, приети в съответствие с параграф 1, трябва да отговарят на следните условия:
а)
когато се спира действието на отстъпки или изпълнението на други задължения след решение по търговски спор съгласно Договореността на СТО за уреждане на спорове, тяхното ниво не превишава нивото, разрешено от Органа на СТО за уреждане на спорове;
б)
когато действието на отстъпки или изпълнението на други задължения е спряно след провеждане на международна процедура за уреждане на спорове по други международни търговски споразумения, включително регионални или двустранни споразумения, тяхното ниво не надвишава нивото на премахване или намаление на предимствата, в резултат на съответната мярка на засегнатата трета държава, определено от Комисията или чрез арбитраж, според случая;
в)
при възстановяване на баланса по отношение на отстъпки или други задължения съгласно разпоредбите за защитните мерки в международни търговски споразумения, действията на Съюза са еквивалентни по същество на нивото на отстъпки или други задължения, засегнати от защитната мярка, в съответствие с условията на Споразумението на СТО за защитните мерки или с разпоредбите за защитните мерки в други международни търговски споразумения, включително регионални или двустранни споразумения, съгласно които се прилага защитната мярка;
г)
когато отстъпките са отменени в търговията с трета държава във връзка с член XXVIII от ГАТТ от 1994 г. и свързаната Договореност (5), те са еквивалентни по същество на отстъпките, изменени или отменени от тази трета държава, в съответствие с условията по член XXVIII от ГАТТ от 1994 г. и свързаната Договореност.
3. Мерките на търговската политика, посочени в параграф 1 се определят въз основа на следните критерии, като се вземат предвид наличната информация и общият интерес на Съюза:
а)
ефективност на мерките за насърчаване на третите държави да съблюдават международните търговски правила;
б)
потенциал на мерките за намаляване на последиците за икономическите оператори от Съюза, които са засегнати от мерките на трети държави;
в)
съществуване на алтернативни източници за доставка на съответните стоки и услуги, за да се избегне или сведе до минимум евентуалното отрицателно въздействие върху секторите надолу по веригата, възлагащите органи или образувания или крайните потребители в Съюза;
г)
избягване на непропорционална административна сложност и непропорционални разходи при прилагането на мерките;
д)
всеки друг специфичен критерий, който може да бъде определен в международните търговски споразумения във връзка със случаите, посочени в член 3.
Член 5
Мерки на търговската политика
1. Без да се засяга което и да е международно споразумение, по което Съюзът е страна, мерките на търговската политика, които могат да бъдат въведени с акт за изпълнение съгласно член 4, параграф 1, се състоят от:
а)
спиране на действието на тарифни отстъпки и налагане на нови или увеличени мита, включително възстановяване на мита на нивото „най-облагодетелствана нация“ или налагане на мита над нивото „най-облагодетелствана нация“, или въвеждане на каквито и да е допълнителни такси върху вноса или износа на стоки;
б)
въвеждане или увеличение на количествените ограничения върху вноса или износа на стоки независимо дали се прилагат под формата на квоти, лицензи за внос или износ или други мерки;
в)
спиране на действието на отстъпки по отношение на стоки, услуги или доставчици в областта на обществените поръчки чрез:
i)
изключване от обществените поръчки на доставчици на стоки или услуги, установени в съответната трета държава или извършващи дейност от нея, и/или на офертите, при които повече от 50 % от общата стойност произтича от стоки или услуги с произход от съответната трета държава, и/или
ii)
налагане на задължително наказателно увеличение на цената за офертите или доставчиците на стоки или услуги, установени в съответната трета държава или извършващи дейност от нея, и/или за онази част от офертата, състояща се от стоки или услуги с произход от съответната трета държава.
2. Приетите съгласно параграф 1, буква в) мерки:
а)
включват прагове, според характеристиките на съответните стоки и услуги, над които трябва да се прилага изключването и/или задължителното наказателно увеличение на цената, като се вземат предвид разпоредбите на съответното търговско споразумение и нивото на премахване или намаление на предимствата;
б)
определят секторите или категориите стоки и услуги, за които се прилагат, както и евентуални приложими изключения;
в)
определят възлагащите органи и образувания или категориите възлагащи органи и образувания, изброени по държави членки, чието възлагане на поръчки е обхванато. За да осигурят база за това определяне, държавите членки представят списък на съответните възлагащи органи или образувания или категории възлагащи органи и образувания. Мерките гарантират постигането на подходящо ниво на спирането на действието на отстъпки или изпълнението на други задължения и справедливо разпределение сред държавите членки.
Член 6
Правила за произход
1. Произходът на стоките се определя в съответствие с Регламент (ЕИО) № 2913/92.
2. Произходът на дадена услуга се определя въз основа на произхода на физическото или юридическото лице, което я предоставя. Смята се, че произходът на изпълнителя на услугата е:
а)
при физическите лица - от държавата, чийто гражданин е лицето или в която има право на постоянно пребиваване;
б)
при юридическите лица - някой от по-долу изброените случаи:
i)
ако услугата се предоставя по начин, различен от търговско присъствие в Съюза - от държавата, в която юридическото лице е учредено или е организирано по друг начин съгласно законодателството на тази държава и на чиято територия юридическото лице извършва значима стопанска дейност;
ii)
ако услугата се предоставя чрез търговско присъствие в Съюза - от държавата членка, в която е установено юридическото лице и на чиято територия извършва значима стопанска дейност, създаваща действителна пряка връзка с икономиката на съответната държава членка.
За целите на първа алинея, буква б), подточка ii), ако юридическото лице, предоставящо услугата, не извършва значима стопанска дейност, създаваща действителна пряка връзка с икономиката на държавата членка, в която е установено, се смята, че произходът на изпълнителя на услугата е произходът на физическото или юридическото лице, което притежава или контролира юридическото лице, предоставящо услугата.
Юридическото лице, предоставящо услугата, се счита за „притежавано“ от лица от дадена държава, ако над 50 % от собствения му капитал е действително притежаван от лица от тази държава, и се счита за „контролирано“ от лица от дадена държава, ако тези лица имат правата да назначават мнозинството от членовете на управителния му орган или законно да ръководят дейността му по друг начин.
Член 7
Спиране, изменение и прекратяване на мерките
1. Когато след приемане на акт за изпълнение съгласно член 4, параграф 1 съответната трета държава предостави адекватна и пропорционална компенсация на Съюза в случаите по член 3, параграф 1, букви а) и б), Комисията може да спре прилагането на акта за изпълнение за периода на предоставяне на компенсацията. Решението за спирането се приема в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 8, параграф 2.
2. Комисията отменя акт за изпълнение, приет в съответствие с член 4, параграф 1, при настъпване на някое от следните обстоятелства:
а)
когато третата държава, чиито мерки са счетени за нарушаващи международните търговски правила в процедура по уреждане на спорове, направи необходимото за привеждането на мерките си в съответствие, или когато по друг начин е постигнато взаимно приемливо решение;
б)
в случаи на възстановяване на баланса по отношение на отстъпки или други задължения след приемане от трета държава на защитна мярка, когато се отмени или изтече срокът на действие на защитната мярка или когато съответната трета държава предостави адекватна и пропорционална компенсация на Съюза след приемане на акт за изпълнение съгласно член 4, параграф 1;
в)
в случай на изменение на отстъпки от член на СТО в съответствие с член XXVIII от ГАТТ от 1994 г., когато съответната трета държава предостави адекватна и пропорционална компенсация на Съюза след приемане на акт за изпълнение съгласно член 4, параграф 1.
Решението за отмяна, посочено в първата алинея, се приема в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 8, параграф 2.
3. Когато е необходимо да се внесат корекции в мерки на търговската политика, приети съгласно настоящия регламент, при условията по член 4, параграфи 2 и 3, Комисията може да направи необходимите изменения в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 8, параграф 2.
4. В надлежно обосновани случаи, когато това се налага по спешност от императивни съображения във връзка с прекратяването или изменението на съответната мярка на трета държава, Комисията приема актове за изпълнение с незабавно приложение за спиране, изменение или отмяна на актове за изпълнение, приети съгласно член 4, параграф 1, съгласно предвиденото в настоящия член и в съответствие с процедурата по член 8, параграф 3.
Член 8
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от комитета, създаден с Регламент (ЕО) № 3286/94. Този комитет е комитет по смисъла на член 3 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Когато комитетът не даде становище, Комисията не приема проекта на акт за изпълнение и се прилага член 5, параграф 4, трета алинея от Регламент (ЕС) № 182/2011.
3. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 8 от Регламент (ЕС) № 182/2011 във връзка с член 5 от него.
Член 9
Събиране на информация
1. При прилагането на настоящия регламент Комисията събира информация и становища за икономическите интереси на Съюза за конкретни стоки или услуги или за конкретни сектори чрез публикуване на известия в Официален вестник на Европейския съюз или чрез други подходящи обществени средства за комуникация, като посочва в какъв срок трябва да се подаде информацията. Комисията взема под внимание получените реакции.
2. Получената в съответствие с настоящия регламент информация се използва само за целта, за която е била поискана.
3. Нито Европейският парламент, нито Съветът, нито Комисията, нито държавите членки, нито техните съответни служители имат право да разкриват поверителна информация, получена съгласно настоящия регламент, без изрично разрешение от лицето, което е предоставило информацията.
4. Лицето, което предоставя информацията, може да поиска тя да се разглежда като поверителна. В такива случаи информацията се придружава от неповерително резюме, което представя информацията в обобщен вид, или от декларация за причините, поради които тя не може да бъде обобщена.
5. Ако се установи, че искането за поверителното третиране на дадена информация не е основателно, и ако предоставилото информацията лице не желае нито да я оповести публично, нито да разреши разкриването ѝ в обобщен или съкратен вид, въпросната информация може да не бъде взета предвид.
6. Разпоредбите на параграфи 2-5 не изключват разкриването на обща информация от страна на институциите на Съюза и органите на държавите членки. При такова разкриване трябва да се отчита законният интерес на заинтересованите страни да не се разкриват служебните им тайни.
Член 10
Преглед
1. До този момент от двата, който настъпи по-рано - не по-късно от три години след приемането на първия акт за изпълнение или не по-късно от 18 юли 2019 г. Комисията извършва преглед на обхвата на настоящия регламент, по-специално по отношение на мерките на търговската политика, които могат да бъдат приемани, както и на неговото прилагане, и докладва за своите констатации на Европейския парламент и на Съвета.
2. Независимо от параграф 1 Комисията извършва преглед с цел да предвиди по настоящия регламент допълнителни мерки на търговската политика за спиране на действието на отстъпки или изпълнението на други задължения в областта на търговията с услуги. Комисията разглежда, inter alia, следните аспекти:
а)
промените в международен план по отношение на спирането на изпълнението на други задължения по Общото споразумение по търговията с услуги (ГАТС);
б)
промените в рамките на Съюза във връзка с приемането на общи правила за секторите на услугите;
в)
ефективността на евентуалните допълнителни мерки на търговската политика като средство за осигуряване на съблюдаването на правата на Съюза по международните търговски споразумения;
г)
наличните механизми за осигуряване на въвеждането на практика по единен и ефективен начин на евентуални допълнителни мерки на търговската политика в областта на услугите; както и
д)
последиците за доставчиците на услуги, представени в Съюза към момента на приемане на актове за изпълнение по настоящия регламент.
Комисията докладва на Европейския парламент и Съвета за първоначалната си оценка до 18 юли 2017 г.
Член 11
Изменения на други актове
Член 13, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 3286/94 се заменя със следното:
„3. Когато съгласно член 12, параграф 2 Съюзът трябва да вземе решение за мерки на търговската политика, които да се приемат съгласно член 11, параграф 2, буква в) или член 12, той се произнася незабавно в съответствие с член 207 от Договора за функциониране на Европейския съюз, а ако е необходимо, съгласно Регламент (ЕС) № 654/2014 на Европейския парламент и на Съвета (6) или всяка друга приложима процедура.
Член 12
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 15 май 2014 година.
REGLAMENTO (UE) No 654/2014 DEL PARLAMENTO EUROPEO Y DEL CONSEJO
de 15 de mayo de 2014
sobre el ejercicio de los derechos de la Unión para aplicar y hacer cumplir las normas comerciales internacionales y por el que se modifica el Reglamento (CE) no 3286/94 del Consejo por el que se establecen procedimientos comunitarios en el ámbito de la política comercial común con objeto de asegurar el ejercicio de los derechos de la Comunidad en virtud de las normas comerciales internacionales, particularmente las establecidas bajo los auspicios de la Organización Mundial del Comercio
EL PARLAMENTO EUROPEO Y EL CONSEJO DE LA UNIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea y, en particular, su artículo 207, apartado 2,
Vista la propuesta de la Comisión Europea,
Previa transmisión del proyecto de acto legislativo a los Parlamentos nacionales,
De conformidad con el procedimiento legislativo ordinario (1),
Considerando lo siguiente:
(1)
La Unión ha celebrado una serie de acuerdos comerciales internacionales de carácter multilateral, regional y bilateral que establecen derechos y obligaciones en beneficio mutuo de las Partes.
(2)
Es esencial que la Unión posea instrumentos adecuados para garantizar el ejercicio eficaz de sus derechos en virtud de los acuerdos comerciales internacionales con el fin de salvaguardar sus intereses económicos. Así es particularmente en situaciones en las que los terceros países adoptan medidas de restricción del comercio que reducen los beneficios para los operadores económicos de la Unión en el marco de acuerdos comerciales internacionales. La Unión debe estar en situación de reaccionar rápidamente y de manera flexible conforme a los procedimientos y plazos establecidos por los acuerdos comerciales internacionales que ha suscrito. Por tanto, son necesarias normas que definan el marco para el ejercicio de sus derechos en determinadas situaciones específicas.
(3)
Los mecanismos de solución de diferencias creados por el Acuerdo por el que se establece la Organización Mundial del Comercio (OMC) y por otros acuerdos comerciales, incluidos los acuerdos de carácter regional o bilateral, tienen la finalidad de hallar una solución positiva a las diferencias que surjan entre la Unión y otra Parte o Partes en los respectivos acuerdos. No obstante, la Unión debe poder suspender concesiones u otras obligaciones, de conformidad con tales mecanismos de solución de diferencias, cuando otras vías para encontrar una solución positiva a las diferencias hayan resultado infructuosas. La acción de la Unión en tales casos tiene el propósito de incitar al respeto, por parte del tercer país en cuestión, de las normas comerciales internacionales pertinentes a fin de restablecer una situación de beneficios recíprocos.
(4)
En virtud del Acuerdo sobre Salvaguardias de la OMC, todo miembro de esta organización que se proponga aplicar o trate de prorrogar una medida de salvaguardia debe procurar mantener un nivel de concesiones y otras obligaciones sustancialmente equivalente al existente entre él y los miembros exportadores que se verían negativamente afectados por tal medida de salvaguardia. Se aplican normas similares en el contexto de otros acuerdos comerciales internacionales, incluidos los regionales o bilaterales, suscritos por la Unión. La Unión debe adoptar medidas de reequilibrio mediante la suspensión de concesiones u otras obligaciones en los casos en que el tercer país en cuestión no aplique ajustes suficientes y proporcionados. La acción de la Unión en estos casos tiene el propósito de incitar a la introducción por terceros países de medidas potenciadoras del comercio a fin de restablecer una situación de beneficios recíprocos.
(5)
El artículo XXVIII del Acuerdo General sobre Aranceles Aduaneros y Comercio de 1994 (GATT de 1994) y el Entendimiento relativo a su interpretación regulan la modificación o retirada de concesiones establecidas en las listas arancelarias de los miembros de la OMC. Los miembros que se vean afectados por cualquier modificación de este tipo tienen derecho, en determinadas condiciones, a retirar concesiones sustancialmente equivalentes. La Unión debe adoptar medidas de reequilibrio en tales casos, a menos que se adopten ajustes compensatorios. La acción de la Unión tendría la finalidad de inducir a terceros países a aplicar medidas potenciadoras del comercio.
(6)
La Unión debe tener la posibilidad de hacer respetar sus derechos en el ámbito de la contratación pública cuando un socio comercial no respete los compromisos que ha construido en virtud del Acuerdo sobre Contratación Pública de la OMC o de otros acuerdos comerciales internacionales. El Acuerdo sobre Contratación Pública de la OMC establece que las diferencias planteadas en su marco no deben dar lugar a la suspensión de concesiones u otras obligaciones resultantes de cualquier otro Acuerdo de la OMC. La actuación de la Unión ha de tener por finalidad garantizar el mantenimiento de un nivel sustancialmente equivalente de concesiones según lo establecido en los acuerdos comerciales internacionales pertinentes.
(7)
Los Estados miembros deben velar por la aplicación en sus respectivos territorios de las medidas de política comercial en el ámbito de la contratación pública de la forma que mejor se adapte a sus estructuras y prácticas administrativas, dentro del respeto del Derecho de la Unión.
(8)
Las medidas de política comercial adoptadas en virtud del presente Reglamento deben seleccionarse y concebirse basándose en criterios objetivos, como la eficacia de las medidas para inducir al cumplimiento de las normas comerciales internacionales por terceros países, su potencial para ayudar a los operadores económicos de la Unión afectados por medidas de terceros países y el objetivo de minimizar las repercusiones económicas negativas para la Unión, también en relación con las materias primas básicas.
(9)
El presente Reglamento debe centrarse en las medidas en cuyo diseño y aplicación la Unión tiene experiencia. Debe considerarse la posibilidad de ampliar su ámbito de aplicación para que contemple la adopción de medidas en el sector de los derechos de propiedad intelectual y medidas adicionales relativas a los servicios como parte de la revisión del funcionamiento del presente Reglamento, prestando la debida consideración a las características específicas de cada sector.
(10)
Al hacer respetar los derechos de la Unión, el origen de una mercancía debe determinarse con arreglo a lo dispuesto en el Reglamento (CEE) no 2913/92 del Consejo (2). Al hacer respetar los derechos de la Unión en una solución de diferencias en el sector de contratación pública, el origen de un servicio debe determinarse sobre la base del origen de la persona física o jurídica que lo preste. Las autoridades o entidades contratantes deben aplicar las precauciones normales y ejercer la debida diligencia a la hora de evaluar la información y las garantías ofrecidas por los licitadores en lo referente al origen de las mercancías y los servicios.
(11)
La Comisión debe revisar el ámbito, el funcionamiento y la eficacia del presente Reglamento, incluidas las posibles medidas en el sector de los derechos de propiedad intelectual y medidas adicionales en relación con los servicios, a más tardar tres años después de la primera ocasión en que se aplique o cinco años a más tardar después de su fecha de entrada en vigor, lo que ocurra antes. La Comisión deberá informar sobre su evaluación al Parlamento Europeo y al Consejo. El informe podrá ir acompañado de las propuestas legislativas adecuadas.
(12)
Es importante asegurar la comunicación y el intercambio de pareceres efectivos entre la Comisión, por una parte, y el Parlamento Europeo y el Consejo, por otra, en particular sobre las diferencias en el marco de acuerdos comerciales internacionales que puedan conducir a la adopción de medidas en virtud del presente Reglamento.
(13)
Procede modificar el Reglamento (CE) no 3286/94 del Consejo (3) para que haga referencia al presente Reglamento por lo que se refiere a la aplicación de medidas de política comercial.
(14)
A fin de garantizar unas condiciones uniformes de aplicación del presente Reglamento, deben conferirse a la Comisión competencias de ejecución. Dichas competencias tienen que ejercerse de acuerdo con el Reglamento (UE) no 182/2011 del Parlamento Europeo y del Consejo (4).
(15)
A la vista de la elevada complejidad del estudio de las múltiples repercusiones que pueden tener las medidas de política comercial adoptadas en virtud del presente Reglamento, y con miras a dar suficientes oportunidades para alcanzar un apoyo lo más amplio posible, la Comisión no debe adoptar actos de ejecución cuando, excepcionalmente, el comité contemplado en el presente Reglamento no emita un dictamen sobre el proyecto de acto de ejecución presentado por la Comisión.
(16)
Para salvaguardar los intereses de la Unión, la Comisión debe adoptar actos de ejecución inmediatamente aplicables cuando, en casos debidamente justificados relacionados con la necesidad de adaptar las medidas de política comercial al comportamiento de los terceros interesados, razones imperiosas de urgencia así lo requieran.
(17)
El presente Reglamento se entenderá sin perjuicio de la posible adopción de medidas de política comercial sobre la base de otros actos pertinentes de la Unión o de las disposiciones del Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea, respetando al mismo tiempo las disposiciones aplicables de los acuerdos comerciales internacionales en materia de suspensión o retirada de concesiones u otras obligaciones.
HAN ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
Artículo 1
Objeto
El presente Reglamento establece normas y procedimientos a fin de garantizar el ejercicio rápido efectivo por la Unión de sus derechos a suspender o retirar concesiones u otras obligaciones en el marco de acuerdos comerciales internacionales con la intención de:
a)
responder a infracciones de las normas comerciales internacionales por parte de terceros países que afecten a los intereses de la Unión, con vistas a encontrar una solución satisfactoria que restablezca los beneficios para los operadores económicos de la Unión;
b)
reequilibrar las concesiones u otras obligaciones de las relaciones comerciales con terceros países, cuando el trato otorgado a las mercancías de la Unión se altere de tal modo que afecte a los intereses de la Unión.
Artículo 2
Definiciones
A efectos del presente Reglamento, se entenderá por:
a) «país»: todo Estado o territorio aduanero separado;
b) «concesiones u otras obligaciones»: concesiones arancelarias o cualesquiera otros beneficios que la Unión se haya comprometido a aplicar en su comercio con terceros países en virtud de los acuerdos comerciales internacionales de los que es Parte;
c) «nivel de anulación o menoscabo»: el grado en que los beneficios de que disfruta la Unión en el marco de un acuerdo comercial internacional se vean afectados. Salvo que se indique lo contrario en el acuerdo correspondiente, incluirá cualquier impacto económico negativo resultante de una medida de un tercer país;
d) «recargo forzoso de los precios»: obligación para los poderes adjudicadores o entidades que lleven a cabo procedimientos de contratación pública de aumentar, con ciertas excepciones, el precio de los servicios o mercancías originarios de determinados terceros países que se ofrezcan en procedimientos de adjudicación de contratos.
Artículo 3
Ámbito de aplicación
El presente Reglamento se aplicará:
a)
tras la resolución jurisdiccional de diferencias comerciales en virtud del Entendimiento sobre normas y procedimientos que regulan la Solución de Diferencias de la OMC (Entendimiento sobre Solución de Diferencias de la OMC), cuando la Unión haya sido autorizada para suspender concesiones u otras obligaciones en el marco de los acuerdos multilaterales y plurilaterales cubiertos por dicho Entendimiento sobre Solución de Diferencias de la OMC;
b)
tras la resolución jurisdiccional de diferencias comerciales en virtud de otros acuerdos comerciales internacionales, incluidos los regionales o bilaterales, cuando la Unión tenga derecho a suspender concesiones u otras obligaciones en el marco de dichos acuerdos;
c)
para el reequilibrio de concesiones u otras obligaciones al que pueda dar derecho la aplicación de una medida de salvaguardia por un tercer país con arreglo al artículo 8 del Acuerdo sobre Salvaguardias de la OMC o a las disposiciones sobre salvaguardias incluidas en otros acuerdos comerciales internacionales, incluidos los regionales o bilaterales;
d)
en los casos de modificación de las concesiones por parte de un miembro de la OMC con arreglo al artículo XXVIII del GATT de 1994, cuando no se hayan acordado medidas compensatorias.
Artículo 4
Ejercicio de los derechos de la Unión
1. Cuando sea necesario actuar para salvaguardar los intereses de la Unión en los casos a los que se refiere el artículo 3, la Comisión adoptará un acto de ejecución que determine las medidas de política comercial apropiadas. Dichos actos de ejecución se adoptarán con arreglo al procedimiento de examen a que se refiere el artículo 8, apartado 2.
2. Los actos de ejecución adoptados conforme al apartado 1 deberán cumplir las siguientes condiciones:
a)
cuando se suspendan concesiones u otras obligaciones tras la resolución jurisdiccional de una diferencia comercial en aplicación del Entendimiento sobre Solución de Diferencias de la OMC, su nivel no deberá superar el nivel autorizado por el Órgano de Solución de Diferencias de la OMC;
b)
cuando se suspendan concesiones u otras obligaciones tras la realización de un procedimiento internacional de solución de diferencias en el marco de cualquier acuerdo comercial internacional, incluidos los acuerdos bilaterales o regionales, su nivel no deberá superar el nivel de anulación o menoscabo derivado de la medida del tercer país en cuestión, determinado por la Comisión o mediante el recurso a un arbitraje, según el caso;
c)
en caso de reequilibrio de concesiones u otras obligaciones en el marco de las disposiciones sobre salvaguardias de acuerdos comerciales internacionales, la acción de la Unión deberá ser sustancialmente equivalente al nivel de las concesiones u otras obligaciones afectadas por la medida de salvaguardia, con arreglo a las condiciones del Acuerdo sobre Salvaguardias de la OMC o a las disposiciones sobre salvaguardias de cualquier acuerdo comercial internacional, incluidos los acuerdos comerciales regionales o bilaterales, en virtud de los cuales se aplique la medida de salvaguardia;
d)
cuando las concesiones sean retiradas en el comercio con un tercer país en relación con el artículo XXVIII del GATT de 1994 y con el Entendimiento (5) sobre su interpretación, deberán ser sustancialmente equivalentes a las concesiones modificadas o retiradas por dicho tercer país de conformidad con los términos establecidos en el artículo XXVIII del GATT de 1994 y en dicho Entendimiento.
3. Las medidas de política comercial a las que se refiere el apartado 1 se determinarán sobre la base de los siguientes criterios, atendiendo a la información disponible y al interés general de la Unión:
a)
eficacia de las medidas para incitar a los terceros países a cumplir las normas comerciales internacionales;
b)
potencial de las medidas para ayudar a los operadores económicos de la Unión afectados por medidas de terceros países;
c)
disponibilidad de fuentes alternativas de suministro para las mercancías o servicios de que se trate, a fin de evitar o minimizar todo impacto negativo en las industrias usuarias, las autoridades o entidades contratantes, o los consumidores finales dentro de la Unión;
d)
evitación de costes y de complejidad administrativa desproporcionada en la aplicación de las medidas;
e)
y cualquier otro criterio específico que pueda establecerse en los acuerdos comerciales internacionales en relación con los casos a los que se refiere el artículo 3.
Artículo 5
Medidas de política comercial
1. Sin perjuicio de lo dispuesto en cualquier acuerdo internacional del que la Unión sea Parte, las medidas de política comercial que podrán aprobarse mediante un acto de ejecución con arreglo al artículo 4, apartado 1, serán:
a)
la suspensión de concesiones arancelarias y la imposición de derechos de aduana nuevos o más elevados, incluidos el restablecimiento de derechos de aduana al nivel de la nación más favorecida, la imposición de derechos de aduana por encima del nivel de la nación más favorecida o la introducción de cualquier otro gravamen a la importación o exportación de mercancías;
b)
la introducción o el incremento de restricciones cuantitativas de las importaciones o exportaciones de mercancías, a través de contingentes, licencias de importación o exportación u otras medidas;
c)
la suspensión de concesiones relativas a mercancías, servicios o proveedores en el ámbito de la contratación pública, mediante:
i)
la exclusión de la contratación pública de los proveedores de mercancías o servicios establecidos en el tercer país de que se trate y que operen desde el mismo y/o de las ofertas cuyo valor total consista, en más del 50 %, en mercancías o servicios originarios del tercer país de que se trate, y/o
ii)
la imposición de un recargo forzoso de los precios sobre las ofertas de los proveedores de mercancías o servicios establecidos en el tercer país de que se trate y que operen desde el mismo y/o sobre la parte de la oferta que consista en bienes o servicios originarios del tercer país de que se trate.
2. Las medidas adoptadas en virtud del apartado 1, letra c):
a)
incluirán umbrales, con arreglo a las características de las mercancías o servicios de que se trate, por encima de los cuales se aplicarán la exclusión y/o el recargo forzoso de los precios, teniendo en cuenta las disposiciones del acuerdo comercial celebrado y el nivel de anulación o menoscabo;
b)
determinarán los sectores o las categorías de mercancías o servicios a las que se aplicarán, así como las excepciones aplicables;
c)
determinarán las autoridades o entidades contratantes, o las categorías de autoridades o entidades contratantes, enumeradas por Estado miembro, cuya contratación pública cubran. A fin de proporcionar la base para esta determinación, cada Estado miembro presentará una lista de autoridades o entidades contratantes adecuadas, o categorías de autoridades o entidades contratantes adecuadas. Las medidas garantizarán que se alcance un nivel adecuado de suspensión de concesiones u otras obligaciones y una distribución equitativa entre los Estados miembros.
Artículo 6
Normas de origen
1. El origen de una mercancía se determinará de conformidad con el Reglamento (CEE) no 2913/92.
2. El origen de un servicio se determinará basándose en el origen de la persona física o jurídica que lo preste. Se considerará que el origen de un proveedor de servicios es el siguiente:
a)
cuando se trate de una persona física, su país de nacionalidad o el país en el que tenga el derecho de residencia permanente;
b)
cuando se trate de una persona jurídica:
i)
si el servicio se presta por otros medios que no sean la presencia comercial en la Unión, el país en el que la persona jurídica esté constituida u organizada de otro modo con arreglo a la legislación de ese país, y en cuyo territorio desarrolle operaciones comerciales sustantivas, o
ii)
si el servicio se presta mediante presencia comercial en la Unión, el Estado miembro en el que la persona jurídica esté establecida y en cuyo territorio desarrolle operaciones comerciales sustantivas, de tal modo que mantenga un vínculo directo y efectivo con la economía de ese Estado miembro.
A efectos de lo dispuesto en el párrafo primero, letra b), inciso ii), si la persona jurídica que preste el servicio no desarrolla operaciones comerciales sustantivas tales que mantenga un vínculo directo y efectivo con la economía del Estado miembro en que está establecida, se considerará que su origen es el origen de la persona física o jurídica bajo cuya propiedad o control esté la persona jurídica que preste el servicio.
La persona jurídica que preste el servicio se considerará «propiedad» de personas de un determinado país si tales personas tienen la propiedad efectiva de más del 50 % de su capital social, y se considerará «bajo el control» de personas de un determinado país si estas tienen la facultad de designar a la mayoría de sus administradores o de dirigir legalmente de otro modo sus operaciones.
Artículo 7
Suspensión, modificación y derogación de las medidas
1. Cuando, tras la adopción de un acto de ejecución con arreglo al artículo 4, apartado 1, el tercer país afectado otorgue una compensación adecuada y proporcionada a la Unión en los casos a los que se refiere el artículo 3, apartado 1, letras a) y b), la Comisión podrá suspender la aplicación del dicho acto de ejecución durante el período de compensación. La suspensión se decidirá con arreglo al procedimiento de examen a que se refiere el artículo 8, apartado 2.
2. La Comisión derogará un acto de ejecución adoptado con arreglo al artículo 4, apartado 1, en cualquiera de las siguientes circunstancias:
a)
cuando el tercer país cuyas medidas se hayan considerado que infringen las normas comerciales internacionales en un procedimiento de solución de diferencias se ponga en conformidad, o cuando se alcance otra solución mutuamente satisfactoria;
b)
en los casos de reequilibrio de concesiones u otras obligaciones tras la adopción por un tercer país de una medida de salvaguardia, cuando la medida de salvaguardia se retire o expire, o cuando el tercer país afectado conceda una compensación adecuada y proporcionada a la Unión tras la adopción de un acto de ejecución con arreglo al artículo 4, apartado 1;
c)
en los casos de modificación de concesiones por un miembro de la OMC en el marco del artículo XXVIII del GATT de 1994, cuando el tercer país conceda una compensación adecuada y proporcionada a la Unión tras la adopción de un acto de ejecución con arreglo al artículo 4, apartado 1.
La derogación a que se refiere el párrafo primero, se decidirá con arreglo al procedimiento de examen a que se refiere el artículo 8, apartado 2.
3. Cuando sea necesario hacer ajustes en las medidas de política comercial adoptadas de conformidad con el presente Reglamento, teniendo en cuenta las condiciones y los criterios establecidos en el artículo 4, apartados 2 y 3, la Comisión podrá introducir las modificaciones apropiadas de conformidad con el procedimiento de examen a que se refiere el artículo 8, apartado 2.
4. Por razones imperiosas de urgencia debidamente justificadas tocantes a la derogación o la modificación de la medida del tercer país, la Comisión adoptará actos de ejecución inmediatamente aplicables que suspendan, modifiquen o deroguen actos de ejecución adoptados en virtud del artículo 4, apartado 1, con arreglo a lo dispuesto en el presente artículo y de conformidad con el procedimiento a que se refiere el artículo 8, apartado 3.
Artículo 8
Procedimiento de Comité
1. La Comisión estará asistida por el Comité creado en virtud del Reglamento (CE) no 3286/94. Este Comité será un comité en el sentido del artículo 3 del Reglamento (UE) no 182/2011.
2. En los casos en que se haga referencia al presente apartado, será de aplicación el artículo 5 del Reglamento (UE) no 182/2011.
Si el comité no emite un dictamen, la Comisión no adoptará el proyecto de acto de ejecución y se aplicará el artículo 5, apartado 4, párrafo tercero, del Reglamento (UE) no 182/2011.
3. En los casos en que se haga referencia al presente apartado, será de aplicación el artículo 8 del Reglamento (UE) no 182/2011, en relación con su artículo 5.
Artículo 9
Recogida de información
1. La Comisión recabará información y puntos de vista sobre los intereses económicos de la Unión en determinadas mercancías o servicios o en determinados sectores, en aplicación del presente Reglamento, mediante un anuncio en el Diario Oficial de la Unión Europea u otro medio de comunicación público adecuado, indicando el plazo en el que deban presentarse tales aportaciones. La Comisión tendrá en cuenta las aportaciones recibidas.
2. La información recibida en virtud del presente Reglamento solo podrá utilizarse para el fin para el que fue solicitada.
3. Ni el Parlamento Europeo, ni el Consejo, ni la Comisión, ni los Estados miembros ni sus funcionarios podrán revelar información de carácter confidencial que reciban en aplicación del presente Reglamento sin la autorización expresa de quienes la suministren.
4. Quienes proporcionen la información podrán solicitar que se trate de manera confidencial. En tales casos, la solicitud irá acompañada de un resumen no confidencial que presente la información de forma genérica o de una exposición de los motivos por los que la información no puede ser resumida.
5. Cuando se considere que una solicitud de confidencialidad no está justificada y quienes proporcionen la información no deseen hacerla pública ni autorizar su divulgación de forma genérica o resumida, dicha información podrá no ser tenida en cuenta.
6. Los apartados 2 a 5 no impedirán que las instituciones de la Unión y las autoridades de los Estados miembros divulguen información general. Tal divulgación deberá tener en cuenta el legítimo interés de las partes interesadas en no ver revelados sus secretos comerciales.
Artículo 10
Revisión
1. A más tardar tres años después de la primera ocasión en que se adopte un acto de ejecución, pero no más del 18 de julio de 2019, lo que ocurra antes, la Comisión examinará el ámbito de aplicación del presente Reglamento, en particular por lo que respecta a las medidas de política comercial que puedan adoptarse, así como su ejecución, y presentará un informe al Parlamento Europeo y al Consejo.
2. No obstante lo dispuesto en el apartado 1, la Comisión llevará a cabo una revisión orientada a prever, en aplicación del presente Reglamento, medidas de política comercial adicionales por las que se suspendan concesiones u otras obligaciones en el ámbito del comercio de servicios. La Comisión examinará, entre otros, los siguientes aspectos:
a)
la evolución internacional por lo que atañe a la suspensión de otras obligaciones en virtud del Acuerdo General sobre el Comercio de Servicios (AGCS);
b)
la evolución dentro de la Unión por lo que respecta a la adopción de normas comunes sobre los sectores de los servicios;
c)
la eficacia de las posibles medidas de política comercial adicionales como medio de hacer respetar los derechos de la Unión en virtud de acuerdos comerciales internacionales;
d)
los mecanismos disponibles para garantizar de manera uniforme y eficiente la aplicación práctica de posibles medidas de política comercial adicionales relativas a los servicios, y
e)
las implicaciones para los proveedores de servicios presentes en la Unión en el momento de la adopción de actos de ejecución en virtud del presente Reglamento.
La Comisión informará de su evaluación inicial al Parlamento Europeo y al Consejo a más tardar el 18 de julio de 2017.
Artículo 11
Modificaciones de otros actos
En el artículo 13 del Reglamento (CE) no 3286/94, el apartado 3 se sustituye por el texto siguiente:
«3. Cuando la Unión, tras haber actuado con arreglo a lo dispuesto en el artículo 12, apartado 2, deba tomar una decisión sobre las medidas de política comercial que deban adoptarse de conformidad con el artículo 11, apartado 2, letra c), o con el artículo 12, actuará, sin demora, con arreglo a lo dispuesto en el artículo 207 del Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea y, si procede, en el Reglamento (UE) no 654/2014 del Parlamento Europeo y del Consejo (6), o según cualquier otro procedimiento aplicable.
Artículo 12
Entrada en vigor
El presente Reglamento entrará en vigor a los veinte días de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, el 15 de mayo de 2014.