ДИРЕКТИВА 2013/1/ЕС НА СЪВЕТА
от 20 декември 2012 година
за изменение на Директива 93/109/ЕО по отношение на някои от условията и реда за упражняване на правото на граждани на Съюза, пребиваващи в държава членка, на която не са граждани, да бъдат избирани в избори за Европейски парламент
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 22, параграф 2 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като взе предвид становището на Европейския парламент (1),
в съответствие със специална законодателна процедура,
като има предвид, че:
(1)
Правото на всеки гражданин на Съюза да избира и да бъде избиран в изборите за Европейски парламент в държавата членка, в която пребивава, е признато в член 20, параграф 2, буква б) от Договора за функционирането на Европейския съюз и в член 39, параграф 1 от Хартата на основните права на Европейския съюз. В Директива 93/109/ЕО на Съвета от 6 декември 1993 г. за определяне на условията и реда за упражняване на правото да избират и да бъдат избирани в избори за Европейски парламент от граждани на Съюза, пребиваващи в държава членка, на която не са граждани (2), са предвидени редът и условията за упражняването на това право.
(2)
Докладите на Комисията от 12 декември 2006 г. и от 27 октомври 2010 г. за прилагането на Директива 93/109/ЕО за изборите през 2004 г. и съответно през 2009 г. показаха необходимостта от изменение на определени разпоредби на Директива 93/109/ЕО.
(3)
Директива 93/109/ЕО предвижда, че всеки гражданин на Съюза, който е лишен, съгласно законодателството на държавата членка по пребиваване или законодателството на държавата членка по произход, от правото да бъде избиран, няма право да упражнява това право в държавата членка по пребиваване в избори за Европейски парламент. За тази цел Директива 93/109/ЕО изисква от гражданин на Съюза, при представяне на заявлението си за кандидатиране в държава членка, различна от държавата членка по произход, да представи удостоверение от компетентните административни органи на държавата членка по произход, с което да се удостоверява, че съответното лице не е лишавано от правото да бъде избирано в държавата членка по произход или че на въпросните органи не им е известно за съществуването на такова лишаване от права.
(4)
Трудностите, с които се сблъскват тези граждани при намиране на органите, оправомощени да издадат посоченото удостоверение, и получаването му навреме, е пречка за упражняването на правото да бъдат избирани и допринася за малкия брой граждани на Съюза, които се кандидатират на изборите за Европейски парламент в държавата членка по пребиваване.
(5)
Изискването за тези кандидати да представят такова удостоверение следва съответно да бъде отменено и заменено с изявление, с което да се потвърждава, че съответното лице не е било лишавано от правото да бъде избирано на изборите за Европейски парламент, което изявление да бъде включено в официалната декларация, която се изисква да бъде представена от въпросните граждани като част от заявлението за кандидатиране.
(6)
От държавите членки по пребиваване следва да се изисква да уведомят държавата членка по произход относно такива декларации, за да се провери дали гражданинът на Съюза наистина не е лишен от правото да бъде избиран на изборите за Европейски парламент в държавата членка по произход. При получаването на това уведомление държавата членка по произход следва да предостави на държавата членка по пребиваване необходимата информация в срок, който да позволява ефективната оценка на допустимостта на кандидатурата.
(7)
В случай че държавата членка по произход не предостави информацията навреме, това не следва да води до лишаване от правото кандидатът да бъде избиран в държавата членка по пребиваване. В случай че необходимата информация бъде предоставена по-късно, държавата членка по пребиваване следва да направи необходимото с подходящи средства и в съответствие с предвидените за целта процедури в националното право, така че да не могат да бъдат избрани или да упражняват мандата си граждани на Съюза, които в своята държава членка по произход са лишени от правото да бъдат избирани, но са били регистрирани като кандидати или вече са избрани.
(8)
Доколкото процедурата за проверка на допустимостта в държава членка по необходимост води до предприемането на допълнителни административни стъпки за гражданин на друга държава членка в сравнение с тези за гражданите на въпросната държава членка, за държавите членки следва да бъде възможно да определят различен срок за подаване на заявлението за кандидатиране за граждани на Съюза, които не са граждани на съответната държава, от определения за собствените граждани срок. Разликата в крайните срокове следва да бъде ограничена до това, което е необходимо и пропорционално, за да се даде възможност получената информация от държавата членка по произход да бъде взета своевременно под внимание с оглед отхвърлянето на заявлението преди номинирането на кандидатите. Определянето на такъв отделен срок не следва да влияе на сроковете за задълженията на другите държави членки да изпращат уведомления съгласно Директива 93/109/ЕО.
(9)
С цел улесняване на комуникацията между националните органи държавите членки следва да определят една точка за контакт, която да отговаря за изпращането на информация относно тези кандидати.
(10)
За да се осигури по-ефективно идентифициране на кандидатите, които са регистрирани както в списъците в своята държава членка по произход, така и в списъците в държавата членка по пребиваване, данните, които се изискват от граждани на Съюза при подаване на заявление за кандидатиране на изборите в държавата членка по пребиваване, следва да включват техните дата и място на раждане, както и последната адресна регистрация в държавата членка по произход.
(11)
В съответствие със Съвместната политическа декларация от 28 септември 2011 г. на държавите членки и на Комисията относно обяснителните документи държавите членки са поели ангажимент в обосновани случаи да прилагат към съобщението за своите мерки за транспониране един или повече документи, обясняващи връзката между елементите на дадена директива и съответстващите им части от националните инструменти за транспониране. По отношение на настоящата директива законодателят смята, че предоставянето на тези документи е обосновано.
(12)
Директива 93/109/ЕО следва да бъде съответно изменена,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Директива 93/109/ЕО се изменя, както следва:
1)
Член 6 се изменя, както следва:
а)
параграф 1 се заменя със следното:
„1. Всеки гражданин на Съюза, който пребивава в държава членка, на която не е гражданин, и който чрез индивидуално съдебно или административно решение, което да подлежи на съдебен контрол с правни средства за защита, е лишен от правото да бъде избиран съгласно законодателството на държавата членка по пребиваване или законодателството на държавата членка по произход, няма право да упражнява това право в държавата членка по пребиваване в избори за Европейски парламент.“
б)
параграф 2 се заменя със следното:
„2. Държавата членка по пребиваване проверява дали гражданите на Съюза, изразили желание да упражнят правото си да бъдат избирани, не са били лишени от това право в държавата членка по произход чрез индивидуално съдебно или административно решение, което да подлежи на съдебен контрол с правни средства за защита.“
в)
добавяте се следните параграфи:
„3. За целите на параграф 2 от настоящия член държавата членка по пребиваване уведомява държавата членка по произход относно декларацията по член 10, параграф 1. За целта съответната информация, с която разполага държавата членка по произход, се предоставя по всякакъв подходящ начин в срок от 5 работни дни от получаването на уведомлението или при възможност в по-кратък срок, по молба на държавата членка по пребиваване. Тази информация може да включва само данни, които са строго необходими за прилагането на настоящия член и които могат да се използват единствено за тази цел.
В случай че информацията не бъде получена от държавата членка по пребиваване в рамките на срока, кандидатът се допуска въпреки това.
4. Ако предоставената информация оборва съдържанието на декларацията, държавата членка по пребиваване, независимо дали е получила информацията в определения срок или по-късно, предприема съответните мерки съгласно националното си законодателство, за да попречи на въпросното лице да се яви като кандидат, или ако това не е възможно, да му попречи да бъде избрано или да упражнява мандата.
5. Държавите членки определят точка за контакт, където да се получава и предава необходимата информация за прилагането на параграф 3. Те съобщават на Комисията името и данните за връзка на точката за контакт и всяка актуализирана информация или промени в тях. Комисията поддържа списък на точките за контакт и го предоставя на държавите членки.“
2)
Член 10 се изменя, както следва:
а)
параграф 1, буква а) се заменя със следното:
„а)
националността си, датата и мястото си на раждане, последния си адрес в държавата членка по произход и адреса си в избирателния район в държавата членка по пребиваване;“.
б)
в параграф 1 се добавя следната буква:
„г)
че не е лишаван от правото да бъде избиран в държавата членка по произход чрез индивидуално съдебно или административно решение, което да подлежи на съдебен контрол с правни средства за защита.“
в)
параграф 2 се заличава.
Член 2
1. Държавите членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за да се съобразят с настоящата директива до 28 януари 2014 г. Те незабавно информират Комисията за това.
Когато държавите членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите членки.
2. Държавите членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното си законодателство, които приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 3
Настоящата директива влиза в сила в деня след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 4
Адресати на настоящата директива са държавите членки.
Съставено в Брюксел на 20 декември 2012 година.
DIRECTIVA 2013/1/UE DEL CONSEJO
de 20 de diciembre de 2012
que modifica la Directiva 93/109/CE por la que se fijan las modalidades de ejercicio del derecho de sufragio pasivo en las elecciones al Parlamento Europeo por parte de los ciudadanos de la Unión residentes en un Estado miembro del que no sean nacionales
EL CONSEJO DE LA UNIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea y, en particular, su artículo 22, apartado 2,
Vista la propuesta de la Comisión Europea,
Visto el dictamen del Parlamento Europeo (1),
De conformidad con un procedimiento legislativo especial,
Considerando lo siguiente:
(1)
El artículo 20, apartado 2, letra b), del Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea, así como el artículo 39, apartado 1, de la Carta de los Derechos Fundamentales de la Unión Europea, reconocen el derecho de todo ciudadano de la Unión al sufragio activo y pasivo en las elecciones al Parlamento Europeo en su Estado miembro de residencia. La Directiva 93/109/CE del Consejo, de 6 de diciembre de 1993, por la que se fijan las modalidades de ejercicio del derecho de sufragio activo y pasivo en las elecciones al Parlamento Europeo por parte de los ciudadanos de la Unión residentes en un Estado miembro del que no sean nacionales (2), establece las disposiciones para el ejercicio de ese derecho.
(2)
Los informes de la Comisión de 12 de diciembre de 2006 y de 27 de octubre de 2010 sobre la aplicación de la Directiva 93/109/CE a las elecciones de 2004 y de 2009 reveló la necesidad de modificar algunas disposiciones de la Directiva 93/109/CE.
(3)
La Directiva 93/109/CE establece que los ciudadanos de la Unión que hayan sido privados del derecho de sufragio pasivo en virtud, bien de la legislación del Estado miembro de residencia, bien de la del Estado miembro de origen, quedarán privados de ese derecho en el Estado miembro de residencia en las elecciones al Parlamento Europeo. Para ello, la Directiva exige a los ciudadanos de la Unión que al presentar su candidatura en un Estado miembro que no sea el Estado miembro de origen adjunten una declaración en que las autoridades administrativas competentes del Estado miembro de origen certifiquen que la persona de que se trate no ha sido privada del derecho de sufragio pasivo en dicho Estado o que no tienen constancia de tal privación.
(4)
Las dificultades a que tienen que hacer frente esos ciudadanos a la hora de identificar a las autoridades habilitadas para extender esa certificación y obtenerla a su debido tiempo constituyen un obstáculo para ejercer el derecho de sufragio pasivo y contribuyen al escaso número de nacionales de la Unión que se presentan como candidatos en las elecciones al Parlamento Europeo en su Estado miembro de residencia.
(5)
Debe suprimirse, por consiguiente, el requisito de que esos ciudadanos presenten dicha certificación, y sustituirse por una declaración personal de que no ha sido privado del derecho de sufragio pasivo en las elecciones al Parlamento Europeo, que ha de adjuntarse a la declaración formal que esos ciudadanos deben presentar con su candidatura.
(6)
Procede que el Estado miembro de residencia notifique al Estado miembro de origen esa declaración, con el fin de comprobar si el ciudadano de la Unión no ha sido privado realmente de su derecho de sufragio pasivo a las elecciones al Parlamento Europeo en el Estado miembro de origen. Una vez recibida esa notificación, el Estado miembro de origen debe facilitar al Estado miembro de residencia la información pertinente dentro de un plazo que permita valorar realmente la admisibilidad de la candidatura.
(7)
Cuando el Estado miembro de origen no facilite dicha información dentro del plazo, ello no debe dar lugar a la denegación del derecho de sufragio pasivo en el Estado miembro de residencia. Cuando la información pertinente se facilite posteriormente, el Estado miembro de residencia debe garantizar, mediante las medidas adecuadas y con arreglo a los procedimientos que establezca su legislación nacional, que se impida que sean elegidos o ejerzan su mandato los ciudadanos de la Unión privados del derecho al sufragio pasivo en su Estado miembro de origen y que figurasen en las listas electorales, o que hayan sido ya elegidos.
(8)
Dado que el procedimiento de admisibilidad en un Estado miembro supone necesariamente más etapas administrativas para los nacionales de otro Estado miembro que para los nacionales de ese Estado miembro, los Estados miembros deben tener la posibilidad de fijar plazos diferentes para la presentación de candidaturas de ciudadanos de la Unión que no sean nacionales o para los ciudadanos que sean nacionales. La diferencia de plazos debe limitarse a lo que sea necesario y proporcionado para permitir que la notificación relativa a la información del Estado miembro de origen se tenga oportunamente en cuenta con miras a rechazar las candidaturas con anterioridad al nombramiento de los candidatos. El establecimiento de eso plazos distintos no debe afectar a los plazos relativos a las obligaciones de los demás Estados miembros en cuanto a la efectuación de notificaciones con arreglo a la Directiva 93/109/CE.
(9)
Para facilitar la comunicación entre autoridades nacionales, los Estados miembros han de designar un punto de contacto encargado de notificar la información sobre los candidatos.
(10)
Para garantizar una mayor eficacia en la identificación de los candidatos registrados tanto en las listas de su Estado miembro de origen como en el Estado miembro de residencia, la lista de datos necesarios de los ciudadanos de la Unión cuando estos presenten solicitudes de candidatura en el Estado miembro de residencia se ha de completar con la fecha y lugar de nacimiento de esos ciudadanos y su última dirección de residencia en el Estado miembro de origen.
(11)
De conformidad con la Declaración política conjunta de 28 de septiembre de 2011 de los Estados miembros y de la Comisión sobre los documentos explicativos, los Estados miembros se han comprometido a adjuntar a la notificación de sus medidas de transposición, en aquellos casos en que esté justificado, uno o varios documentos que expliquen la relación entre los elementos de una directiva y las partes correspondientes de los instrumentos nacionales de transposición. Por lo que respecta a la presente Directiva, el legislador considera que la transmisión de tales documentos está justificada.
(12)
Procede modificar en consecuencia la Directiva 93/109/CE.
HA ADOPTADO LA PRESENTE DIRECTIVA:
Artículo 1
La Directiva 93/109/CE se modifica como sigue:
1)
El artículo 6 se modifica como sigue:
a)
el apartado 1 se sustituye por el texto siguiente:
«1. Todo ciudadano de la Unión que resida en un Estado miembro sin tener su nacionalidad y que, por resolución judicial o administrativa de carácter individual, siempre que esta sea recurrible ante los tribunales, haya sido privado del derecho de sufragio pasivo en virtud, bien de la legislación del Estado miembro de residencia, bien de la del Estado miembro de origen, quedará privado del ejercicio de ese derecho en el Estado miembro de residencia en las elecciones al Parlamento Europeo.»;
b)
el apartado 2 se sustituye por el texto siguiente:
«2. El Estado miembro de residencia comprobará si los ciudadanos de la Unión que hayan expresado el deseo de ejercer en él su derecho de sufragio pasivo no han sido privados de ese derecho en el Estado miembro de origen mediante resolución judicial o decisión administrativa de carácter individual, siempre que esta sea recurrible ante los tribunales.»;
c)
se añaden los apartados siguientes:
«3. A efectos del apartado 2 del presente artículo, el Estado miembro de residencia notificará al Estado miembro de origen la declaración a que se refiere el artículo 10, apartado 1. Para ello, la información pertinente de que dispone el Estado miembro de origen se proporcionará de la manera adecuada en un plazo máximo de cinco días hábiles a partir de la recepción de la notificación o, de ser posible, dentro de un plazo más corto si así lo solicita el Estado miembro de residencia. Dicha información podrá incluir solo los aspectos estrictamente necesarios para la aplicación del presente artículo y podrá utilizarse únicamente para tal fin.
El hecho de que el Estado miembro de residencia no reciba esa información dentro del plazo señalado no impedirá que se admita la candidatura.
4. Si la información proporcionada invalida el contenido de la declaración, el Estado miembro de residencia, con independencia de si ha recibido la información dentro del plazo o posteriormente, adoptará las medidas apropiadas con arreglo a su legislación nacional para impedir que la persona de que se trate ejerza su derecho de sufragio pasivo o, cuando ello no sea posible, para impedir que esa persona resulte elegida o que ejerza su mandato.
5. Los Estados miembros designarán un punto de contacto para recibir y transmitir la información necesaria para la aplicación del apartado 3. Comunicarán a la Comisión los nombres y datos de contacto de esos puntos así como cualquier información actualizada o cambios al respecto. La Comisión elaborará una lista de los puntos de contacto y la pondrá a disposición de los Estados miembros.».
2)
El artículo 10 se modifica como sigue:
a)
en el apartado 1, la letra a) se sustituye por el texto siguiente:
«a)
su nacionalidad, fecha y lugar de nacimiento, su último domicilio en el Estado miembro de origen y su domicilio en el territorio electoral del Estado miembro de residencia;»;
b)
en el apartado 1 se añade la siguiente letra:
«d)
que no ha sido privado del derecho de sufragio pasivo en su Estado miembro de origen mediante resolución judicial o decisión administrativa de carácter individual, siempre que esta sea recurrible ante los tribunales.»;
c)
se suprime el apartado 2.
Artículo 2
1. Los Estados miembros pondrán en vigor las disposiciones legales, reglamentarias y administrativas necesarias para dar cumplimiento a lo establecido en la presente Directiva, a más tardar el 28 de enero de 2014. Comunicarán inmediatamente a la Comisión el texto de dichas disposiciones.
Cuando los Estados miembros adopten dichas disposiciones, estas incluirán una referencia a la presente Directiva o irán acompañadas de dicha referencia en su publicación oficial. Los Estados miembros establecerán las modalidades de la mencionada referencia.
2. Los Estados miembros comunicarán a la Comisión el texto de las principales disposiciones de Derecho interno que adopten en el ámbito regulado por la presente Directiva.
Artículo 3
La presente Directiva entrará en vigor al día siguiente de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
Artículo 4
Los destinatarios de la presente Directiva son los Estados miembros.
Hecho en Bruselas, el 20 de diciembre de 2012.