РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 180/2014 НА КОМИСИЯТА
от 20 февруари 2014 година
за определяне на правила за прилагането на Регламент (ЕС) № 228/2013 на Европейския парламент и на Съвета за определяне на специфични мерки за селското стопанство в най-отдалечените региони на Съюза
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 228/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 13 март 2013 г. за определяне на специфични мерки за селското стопанство в най-отдалечените региони на Съюза и за отмяна на Регламент (ЕО) № 247/2006 на Съвета (1), и по-специално член 6, параграф 2, член 8, член 12, параграф 3, член 13, параграф 2, член 14, член 18, параграф 1, втора алинея, член 19, параграф 3, член 21, параграф 4, член 27, параграф 1 и член 29, параграф 2 от него,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕС) № 228/2013 отмени и замени Регламент (ЕО) № 247/2006 на Съвета (2). С Регламент (ЕС) № 228/2013 на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове и актове за изпълнение. С цел да се гарантира безпрепятственото функциониране на схемата в новата правна рамка, следва да бъдат приети правила чрез такива актове. Новите правила следва да заменят правилата за прилагане на Регламент (ЕО) № 793/2006 на Комисията (3). Посоченият регламент е отменен с Делегиран регламент (ЕС) No 179/2014 на Комисията (4).
(2)
За някои селскостопански продукти, които са освободени от вносни мита, вече се изисква лицензия за внос. С оглед опростяване на административните процедури лицензията за внос следва да се използва в подкрепа на режима за освобождаване на посочените продукти от вносни мита.
(3)
Следва също така да се приеме документ в подкрепа на режима за освобождаване от вносни мита на други селскостопански продукти, за които не се изисква лицензия за внос. За тази цел следва да се използва сертификат за освобождаване, изготвен въз основа на формуляра на лицензията за внос.
(4)
Следва да се установят правила за определяне на размера на помощта за доставка на продукти по силата на специфичния режим на снабдяване. Тези правила следва да вземат предвид допълнителните разходи за доставка до най-отдалечените региони, дължащи се на тяхната отдалеченост и островния им характер, които представляват тежест, която сериозно ги затруднява. С цел да се запази конкурентоспособността на продуктите от Съюза, тази помощ следва да вземе под внимание цените, които се прилагат при износа.
(5)
Схемата за помощ за продуктите, доставяни от територията на Съюза, следва да се управлява посредством сертификат, наричан „сертификат за помощ“, като се използва формулярът на лицензията за внос.
(6)
Управлението на специфичния режим на снабдяване изисква да бъдат въведени правила относно издаването на сертификата за помощ, които дерогират от обичайните правила, приложими към лицензиите за внос съгласно Регламент (ЕО) № 376/2008 на Комисията (5).
(7)
Управлението на специфичния режим на снабдяване следва да позволява преследването на две цели. Първо, то следва да насърчава бързото издаване на лицензии и сертификати, по-специално като повече не се изисква предварително внасяне на гаранция във всички случаи, и бързото изплащане на помощта за доставките на продукти от територията на Съюза. Второ, то следва да гарантира контрола и мониторинга на операциите и да осигури на административните органи инструментите, които са им необходими, за да установят дали целите на схемата се постигат. Тези цели се състоят в това да се осигури редовна доставка на определени селскостопански продукти и да се компенсират последиците от географското положение на най-отдалечените региони, като се гарантира, че предимствата на схемата действително се прехвърлят към етапа, на който предназначените за крайните потребители продукти се пускат на пазара.
(8)
Правилата за администрирането на специфичния режим на снабдяване следва да гарантират, че в рамките на количествата, установени в прогнозните баланси за снабдяване, регистрираните оператори получават лицензия или сертификат за продуктите и количествата, включени в търговските сделки, които операторите осъществяват за собствена сметка, при представяне на документи, удостоверяващи, че операцията е реална и че заявлението за лицензия или сертификат е редовно.
(9)
Мониторингът на операциите в рамките на специфичния режим на снабдяване изисква, inter alia, срокът на валидност на лицензиите и сертификатите да съответства на изискванията на въздушния и морския транспорт, да се представи доказателство, че операцията по доставка, за която е издадена лицензията или сертификатът, е била извършена в кратък срок от време, и да бъде забранено прехвърлянето на правата и задълженията, предоставени на титуляря на съответната лицензия или сертификат.
(10)
Ползите, предоставени под формата на освобождаване от вносни мита и помощ за продуктите, доставени от територията на Съюза, трябва да се прехвърлят, така че да са отразени в производствените разходи и в цените, заплащани от крайните потребители. Следователно са необходими проверки, за да се гарантира, че ползите действително се прехвърлят.
(11)
Следва да бъдат установени правила относно разрешаването и мониторинга на износа в трети държави на продукти, обхванати от специфичния режим на снабдяване, и тяхното експедиране към останалата част от Съюза. По-специално е целесъобразно да се определят максималните количества преработени продукти, които могат да са обект на традиционен износ или пратки, както и количествата продукти и местоназначенията на износ за местно преработваните продукти, с оглед насърчаване на регионалната търговия.
(12)
С цел да се защитят потребителите и търговските интереси на операторите, продуктите, които не са с добро и задоволително пазарно качество по смисъла на член 28 от Регламент (ЕО) № 612/2009 на Комисията (6), следва да бъдат изключени от специфичния режим на снабдяване не по-късно от времето, когато за първи път се пускат на пазара, а когато това изискване не е спазено, следва да се предприемат подходящи мерки.
(13)
В контекста на действащите процедури за партньорство за най-отдалечените региони компетентните органи на държавите членки следва да определят подробните административни правила, които са необходими, за да се гарантират управлението и мониторингът на специфичния режим на снабдяване.
(14)
За да може да бъде направена оценка на изпълнението на режима, от компетентните органи на държавите членки следва да се изисква да докладват на Комисията през редовни интервали от време.
(15)
За всяка схема за помощ, насочена към местното производство, следва да се определят обхватът на заявленията за помощ и съпътстващите ги документи, с оглед оценката на тяхната основателност.
(16)
Заявленията за помощ, съдържащи очевидни грешки, следва да могат да бъдат поправяни по всяко време.
(17)
Крайните срокове за подаване и внасяне на изменения в заявленията за помощ трябва да се спазват, за да могат националните органи да планират и впоследствие да извършват ефективни проверки за достоверността на заявленията за помощ за местно производство. Следователно следва да бъдат определени срокове, след изтичането на които да не могат да се приемат заявления. Освен това следва да се прилага намаление, за да се стимулират заявителите на помощта да спазват сроковете.
(18)
Заявителите следва да могат по всяко време да оттеглят заявленията си за помощ за местно производство или части от тях, при условие че компетентният орган все още не е информирал заявителя за грешки, съдържащи се в заявлението за помощ, или не е обявил проверка на място, която да установи грешки в частта, свързана с оттеглянето.
(19)
Спазването на правилата за схемите за помощ, управлявани съгласно интегрираната система за администриране и контрол, следва да бъде ефективно наблюдавано. За тази цел и за да се постигне хармонизирано ниво на мониторинг във всички държави членки, следва подробно да се определят критериите и техническите процедури за извършване на административни проверки и проверки на място. Когато е целесъобразно, държавите членки следва да се стремят да комбинират различните проверки по силата на настоящия регламент с проверките, предвидени съгласно други разпоредби на Съюза.
(20)
Следва да се определи минималният брой заявители на помощ, които да бъдат проверени на място по различните схеми за помощ.
(21)
Извадката за минималния процент проверки на място следва да се състави отчасти въз основа на анализ на риска и отчасти на случаен принцип. Следва да бъдат определени основните фактори, които да се отчитат при анализа на риска.
(22)
Когато бъдат установени съществени нередности, процентният дял на проверките на място следва да се увеличи през текущата и следващите години, за да се постигне приемливо ниво на сигурност относно редовността на съответните заявления за помощ.
(23)
За да са ефективни проверките на място, е важно инспекторите да са информирани за причините, поради които съответните заявители на помощ са били избрани за проверка на място. Държавите членки следва да водят архив с такава информация.
(24)
За да могат националните органи и всеки компетентен орган на Съюза да проследяват извършените проверки на място, данните от проверките следва да се отбелязват в доклад от инспекцията. Заявителите на помощ или техните представители следва да имат възможност да подпишат доклада. Въпреки това, в случай на проверки чрез дистанционно наблюдение, на държавите членки следва да се разреши да предвидят това право само в случаите, когато при проверката се открият нередности. Освен това, независимо от вида на извършената проверка на място, заявителят на помощ следва да получи копие от доклада, ако са установени нередности.
(25)
За да бъдат ефективно защитени финансовите интереси на Съюза, следва да бъдат приети адекватни мерки за борба с нередностите и измамите.
(26)
Следва да бъдат определени намаления и изключвания, като се имат предвид принципът на пропорционалност и особените проблеми, възникващи в случай на непреодолима сила, извънредни обстоятелства и природни бедствия. Тези намаления и изключвания следва да се степенуват в зависимост от тежестта на допуснатата нередност и следва да достигат до пълно изключване от една или повече схеми за помощ за местно производство за определен период.
(27)
По принцип намаленията и изключванията следва да не се прилагат, когато заявителите на помощ са подали фактологично вярна информация или могат по друг начин да докажат, че нямат вина.
(28)
Заявител, който в даден момент уведоми компетентния национален орган за нередовности в заявленията за помощ, не следва да подлежи на намаления или изключвания, независимо от причината за нередовността, при условие че не е бил информиран за намерението на компетентния орган да извърши проверка на място и при условие че органът вече не е информирал заявителя за нередност в заявлението. Същото важи и за неточни данни, съдържащи се в компютризираната база данни.
(29)
Когато спрямо един и същ заявител на помощ следва да се приложат различни намаления, те следва да се прилагат независимо едно от друго. Освен това намаленията и изключванията, предвидени в настоящия регламент, следва да се прилагат, без да се засягат допълнителните санкции съгласно други разпоредби на съюзното или националното право.
(30)
Заявителите на помощ, които вследствие на непреодолима сила или извънредни обстоятелства не са в състояние да изпълнят задълженията, предвидени в правилника за прилагане на програмите, не следва да губят правото си на помощ. Следва да се уточни кои случаи по-точно могат да бъдат признати от компетентните органи за извънредни обстоятелства.
(31)
С цел да се гарантира еднаквото прилагане на принципа на добросъвестност на цялата територия на Съюза при възстановяване на недължимо платени суми, следва да се определят условията, при които може да се прави позоваване на този принцип, без да се засяга третирането на съответните разходи в контекста на уравняването на сметки.
(32)
Следва да се приемат подробните правила, които са необходими за прилагането на графичния символ, с цел да се осигури по-голямо познаване и потребление на преработени и непреработени качествени селскостопански продукти, специфични за най-отдалечените региони на Съюза.
(33)
За приемането на допълнителните административни изисквания, които са необходими за правилното функциониране на въведените механизми за проверки и мониторинг на използването на графичния символ и за гарантиране на спазването на тези задължения, следва да носят отговорност компетентните органи в съответните региони.
(34)
За целите на освобождаването от мита на тютюна, внасян на Канарските острови, е необходимо да се определи годишният период за изчисляване на максималното количество тютюневи продукти, посочено в член 29 от Регламент (ЕС) № 228/2013. В допълнение, за да се осигури максимална гъвкавост, следва да се даде разрешение общото количество необработен тютюн, очистен от твърдите жилки, да може да се използва за внос на други продукти, на базата на коефициент за еквивалентност в зависимост от изискванията на местната промишленост.
(35)
Необходимо е да бъдат опростени процедурите за изменение на програмите, за да се осигури по-гъвкаво и по-плавно приспособяване на програмите към реалните условия, свързани с режима на снабдяване, и местните селскостопански производства. По тази причина е необходимо да се отложи с два месеца срокът за представяне на годишните изменения, така че да съответства на срока, определен в член 32, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 228/2013 за подаване на годишните отчети за изпълнението. Съществените изменения обаче трябва да се представят на Комисията своевременно, за да има възможност за задълбочена оценка и решение за одобрение преди датата на прилагане на въпросните изменения.
(36)
Държавите членки следва да представят на Комисията цялата информация, свързана с изпълнението на програмите и необходима за гарантиране на добрия им мониторинг във времето. Поради това е необходимо да се определят минимален набор от общи показатели за изпълнение, съдържанието и сроковете за периодичните съобщения и статистическите данни относно специфичния режим на снабдяване и мерките в подкрепа на местното производство, както и за годишните отчети за изпълнението. С цел да могат да се изпращат уведомления с по-надеждни данни относно заявленията за помощ, свързани с подкрепа на местното производство, срокът за тези уведомления следва да се удължи с един месец.
(37)
Всички уведомления от държавите членки до Комисията, които са необходими за доброто функциониране на схемата, следва да се извършват в съответствие с Регламент (ЕО) № 792/2009 на Комисията (7).
(38)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Управителния комитет за директните плащания,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
СПЕЦИФИЧЕН РЕЖИМ НА СНАБДЯВАНЕ
РАЗДЕЛ 1
Прогнозни баланси за снабдяване
Член 1
Цел и изменения на прогнозните баланси за снабдяване
В прогнозните баланси за снабдяване, които трябва да бъдат изготвени от държавите членки в съответствие с член 9, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 228/2013, се посочват количествата продукти от основно значение, необходими да се покрият изискванията за снабдяване на всеки най-отдалечен регион за всяка календарна година.
Държавите членки могат да изменят прогнозния си баланс за снабдяване. По отношение на тези изменения се прилага член 40 от настоящия регламент.
РАЗДЕЛ 2
Доставки чрез внос от трети държави
Член 2
Лицензия за внос
1. За целите на член 12, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 228/2013 продуктите, за които се изисква представяне на лицензия за внос, се освобождават от вносни мита при представяне на тази лицензия.
2. Лицензиите за внос се изготвят в съответствие с образеца, поместен в приложение I към Регламент (ЕО) № 376/2008.
Член 7, параграф 5 и членове 12, 14, 16, 17, 18, 20, 22, 25, 26, 28, 32 и 35-40 от Регламент (ЕО) № 376/2008 се прилагат mutatis mutandis, без да се засяга настоящият регламент.
3. Клетка 20 от заявленията за лицензия за внос и от самите лицензии за внос съдържа едно от вписванията, изброени в приложение I, част А, и едно от вписванията, изброени в приложение I, част Б.
4. В клетка 12 от лицензиите за внос се посочва последният ден на валидност.
5. Компетентните органи издават лицензии за внос по искане на съответните страни, при спазване на лимитите в прогнозните баланси за снабдяване.
6. Върху количествата, надвишаващи посочените в лицензията за внос, се налагат вносни мита. Толерансът от 5 %, предвиден в член 7, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 376/2008, се позволява, при условие че свързаните с него вносни мита са платени.
Член 3
Сертификат за освобождаване
1. За целите на член 12, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 228/2013 продуктите, за които не се изисква представяне на лицензия за внос, се освобождават от вносни мита при представяне на сертификат за освобождаване.
2. Сертификатите за освобождаване се изготвят въз основа на образеца на лицензия за внос, поместен в приложение I към Регламент (ЕО) № 376/2008.
Член 7, параграф 5 и членове 12, 14, 16, 17, 18, 20, 22, 25, 26, 28, 32 и 35-40 от Регламент (ЕО) № 376/2008 се прилагат mutatis mutandis, без да се засяга настоящият регламент.
3. Едно от вписванията, изброени в приложение I, част В, се отпечатва или нанася с печат в горната лява клетка на сертификата.
4. Клетка 20 от заявленията за сертификат за освобождаване и от самите сертификати за освобождаване съдържа едно от вписванията, изброени в приложение I, част Г, и едно от вписванията, изброени в приложение I, част Б.
5. В клетка 12 от сертификата за освобождаване се посочва последният ден на валидност.
6. Компетентните органи издават сертификати за освобождаване по искане на съответните страни, при спазване на лимитите в прогнозните баланси за снабдяване.
РАЗДЕЛ 3
Доставки от Съюза
Член 4
Определяне на размера и предоставяне на помощ
1. За целите на член 10, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 228/2013 държавите членки определят в контекста на програмата размера на помощта, която ще се отпуска, така че да компенсират отдалечеността, островния характер и отдалеченото местоположение, като вземат предвид:
а)
по отношение на специфичните допълнителни транспортни разходи - разходите за междинно претоварване при доставката на стоки до съответните най-отдалечени региони;
б)
по отношение на специфичните допълнителни разходи при местната преработка - малкият размер на пазара, необходимостта да се гарантира сигурност на доставките и специфичните изисквания за качество на стоките в съответните най-отдалечени региони.
Член 5
Сертификат за помощ и плащане
1. Помощ се предоставя при представяне на сертификат (наричан по-нататък „сертификат за помощ“), който е бил напълно използван.
Представянето на сертификат за помощ на органите, които отговарят за извършване на плащанията, е равносилно на подаване на заявление за помощта. Освен в случаите на непреодолима сила или извънредни климатични условия, сертификатите се представят в срок от 30 дни от датата, на която са задължени. Когато този срок бъде просрочен, помощта се намалява с 5 % за всеки ден закъснение.
Помощта се изплаща от компетентните органи не по-късно от 90 дни след датата на представяне на използвания сертификат, освен в един от следните случаи:
а)
непреодолима сила или извънредни климатични условия;
б)
когато е започнато административно разследване относно правото на помощ; в такъв случай плащането се извършва само след като бъде признато правото на помощ.
2. Сертификатите за помощ се изготвят въз основа на образеца на лицензия за внос, поместен в приложение I към Регламент (ЕО) № 376/2008.
Член 7, параграф 5 и членове 12, 14, 16, 17, 18, 20, 22, 25, 26, 28, 32 и 35-40 от Регламент (ЕО) № 376/2008 се прилагат mutatis mutandis, без да се засяга настоящият регламент.
3. Едно от вписванията, изброени в приложение I, част Д, се отпечатва или се нанася с печат в горната лява клетка на сертификата.
Клетки 7 и 8 от сертификата се зачеркват.
4. Клетка 20 от заявленията за сертификат за помощ и от самите сертификати за помощ съдържа едно от вписванията, изброени в приложение I, част Е, и едно от вписванията, изброени в приложение I, част Ж.
5. В клетка 12 от сертификатите за помощ се посочва последният ден на валидност.
6. Приложимият размер на помощта е размерът, който е в сила в деня на подаване на заявлението за сертификата за помощ.
7. Компетентните органи издават сертификати за помощ по искане на съответните страни, при спазване на лимитите в прогнозните баланси за снабдяване.
РАЗДЕЛ 4
Общи разпоредби
Член 6
Прехвърляне на ползата на крайния потребител
За целите на член 13, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 228/2013 компетентните органи предприемат всички подходящи мерки, за да проверят дали ползата действително се прехвърля на крайния потребител. При тази проверка те могат да оценяват търговските маржове и цените, прилагани от различните засегнати оператори.
Мерките, посочени в първа алинея, и по-специално контролните точки, използвани за определяне дали помощта е била прехвърлена, и всички направени изменения, се съобщават на Комисията в контекста на годишния отчет за изпълнението, посочен в член 32, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 228/2013.
Член 7
Регистър на операторите
1. За да отговарят на условията за вписване в регистъра, посочен в член 12, параграф 1, втора алинея от Регламент (ЕС) № 228/2013, операторите се задължават:
а)
да съобщават на компетентните органи, по тяхно искане, цялата съответна информация за своята търговска дейност, особено що се отнася до цените и маржовете на печалба, които прилагат;
б)
да действат изключително от свое име и за своя собствена сметка;
в)
да подават заявления за лицензии и сертификати, които съответстват на реалната им способност да пласират съответните продукти, като тази способност се доказва по отношение на обективни фактори;
г)
да не действат по начин, който може да създаде изкуствен недостиг на продукти, и да не продават наличните продукти на изкуствено ниски цени;
д)
да гарантират по удовлетворителен за компетентните органи начин, че когато селскостопанските продукти се пласират в съответния най-отдалечен регион, ползата се прехвърля на крайния потребител.
2. Операторите, възнамеряващи да експедират или изнасят непреработени, преработени или опаковани продукти при условията, посочени в член 13, декларират при подаването на молба за вписване в регистъра или на по-късен етап своето намерение да се занимават с тази дейност и посочват, когато е приложимо, местоположението на опаковъчното предприятие.
3. Операторите, възнамеряващи да изнасят или експедират преработени продукти при условията, посочени в член 13 или член 15, декларират при подаването на молба за вписване в регистъра или на по-късен етап своето намерение да се занимават с тази дейност, посочват местоположението на преработвателното предприятие и, когато е приложимо, представят аналитични списъци на преработените продукти.
Член 8
Документи, които трябва да бъдат представени от операторите, и валидност на лицензиите и сертификатите
1. При спазване на член 2, параграф 5, член 3, параграф 6, член 5, параграф 7 и членове 11 и 12, компетентните органи приемат заявления за лицензии за внос, за сертификати за освобождаване или за сертификати за помощ, представени от операторите за всяка пратка, при условие че те са придружени от оригинала или заверено копие на фактурата за покупка и оригинала или заверено копие на следните документи:
а)
за лицензиите за внос или сертификатите за освобождаване:
i)
коносамент или въздушна товарителница или транспортен документ за мултимодален транспорт;
ii)
сертификат за произход за продуктите с произход от трети страни;
б)
за сертификатите за помощ:
i)
документа T2L или документа T2LF при условията на член 315, параграфи 1 и 2 от Регламент (ЕО) № 2454/93 на Комисията (8); или
ii)
декларация тип CO, както е посочено в член 786, параграф 2, буква a) и дял II, клетка 1 от приложение 38 към същия регламент.
Горните документи могат да бъдат под формата на електронно съобщение. В случай че проверяващият компетентен орган няма достъп до информационната система, която управлява и издава такъв електронен документ, последният се замества от разпечатка, надлежно заверена като вярна с оригинала.
Фактурата за покупка, коносаментът или въздушната товарителница се изготвят на името на заявителя.
2. Периодът на валидност на лицензиите и сертификатите се установява на базата на времето за транспортиране. Това време може да бъде удължено от компетентния орган в особени случаи, когато сериозни и непредвидими трудности влияят на времето за транспортиране, но не може да надвишава два месеца от датата, на която са били издадени лицензията или сертификатът.
Член 9
Представяне на лицензии, сертификати и стоки
1. За продуктите, обхванати от специфичния режим на снабдяване, лицензиите за внос, сертификатите за освобождаване и сертификатите за помощ се представят на митническите органи с оглед извършване на митническите формалности в срок до 15 работни дни от датата на разрешението за разтоварване на стоките. Компетентните органи могат да намалят посочения максимален срок.
В случая на продукти, които са били под режим активно усъвършенстване или митническо складиране на Азорските острови, островите Мадейра и Канарските острови и впоследствие са допуснати за свободно обращение там, максималният срок от 15 дни започва да тече на датата, на която е подадено заявлението за лицензиите или сертификатите, посочени в първа алинея.
2. Стоките се представят в насипно състояние или на отделни партиди, отговарящи на представената лицензия или сертификат.
Лицензиите и сертификатите се използват само за една операция при извършване на митническите формалности.
Член 10
Качество на продуктите
Съответствието на продуктите с изискванията, определени в член 10, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 228/2013, се проверява не по-късно от етапа на първото предлагане на пазара, в съответствие с действащите стандарти или практики в Съюза.
Когато се счита, че продуктът не отговаря на изискванията, определени в член 10, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 228/2013, неговото разрешаване за специфичния режим на снабдяване се оттегля и съответното количество се вписва повторно в прогнозния баланс за снабдяване. Когато е била предоставена помощ в съответствие с член 5 от настоящия регламент, помощта се възстановява. Когато е направен внос в съответствие с членове 2 или 3 от настоящия регламент, вносното мито се заплаща, освен ако съответната страна не представи доказателство, че продуктите са били реекспортирани или унищожени.
Член 11
Значителни увеличения на заявленията за лицензии и сертификати
1. Ако състоянието на изпълнение на прогнозния баланс за снабдяване сочи значително нарастване на заявленията за лицензии за внос, сертификати за освобождаване или сертификати за помощ за определен продукт, което може да застраши постигането на една или повече от целите на специфичния режим на снабдяване, държавата членка предприема всички необходими мерки, след консултация със съответните органи, за да гарантира, че съответният най-отдалечен регион се зарежда с основни продукти, като взема предвид наличните доставки и изискванията на приоритетните сектори.
2. Когато след консултация със съответните органи държавите членки решат да приложат ограничения върху издаването на лицензии и сертификати, компетентните органи прилагат еднакъв процент на намаление за всички неразгледани заявления.
Член 12
Определяне на максималното количество на дадено заявление за лицензия или сертификат
Доколкото е строго необходимо, за да се избягват смущения на пазара в съответните най-отдалечени региони или осъществяването на спекулативни действия, които има вероятност да възпрепятстват гладкото функциониране на специфичния режим на снабдяване, компетентните органи могат да определят максималното количество на дадено заявление за лицензия или сертификат.
Компетентните органи незабавно уведомяват Комисията за случаите, в които се прилага настоящият член.
Уведомлението, посочено в настоящия член, се извършва в съответствие с Регламент (ЕО) № 792/2009.
РАЗДЕЛ 5
Износ и експедиция
Член 13
Условия за износ и експедиция
1. Износът и експедицията на непреработени продукти, които са се възползвали от специфичния режим на снабдяване, или на опаковани или преработени продукти, съдържащи продукти, които са се възползвали от специфичния режим на снабдяване, подлежат на изискванията, установени в параграфи 2-6.
2. По отношение на изнасяните продукти клетка 44 от декларацията за износ съдържа едно от вписванията, изброени в приложение I, част З.
3. Количества продукти, които са били освободени от вносни мита и се изнасят, се вписват отново в прогнозния баланс за снабдяване.
Тези продукти не са допустими за възстановявания при износ.
4. Количествата продукти, които са били освободени от вносни мита и се експедират, се вписват отново в прогнозния баланс за снабдяване, като размерът на вносните мита erga omnes, приложим в деня на вноса, се плаща от изпращача най-късно към момента на експедицията.
Такива продукти не се експедират, докато не се извърши плащането, посочено в първа алинея.
Когато е невъзможно да се установи денят на вноса, продуктите се считат за внесени в деня, в който са се прилагали най-високите вносни мита erga omnes през шестмесечния период, предхождащ деня на експедиция.
5. Количествата продукти, които са се ползвали от помощ и се изнасят или експедират, се вписват отново в прогнозния баланс за снабдяване, като отпуснатата помощ се възстановява от износителя или изпращача най-късно към момента на износа или експедицията.
Такива продукти не се експедират или изнасят, докато не се извърши възстановяването, посочено в първа алинея.
Когато е невъзможно да се установи размерът на отпуснатата помощ, счита се, че продуктите са получили най-високия размер на помощ, определен от Съюза за такива продукти през шестмесечния период, предхождащ подаването на заявлението за износ или експедиция.
Тези продукти могат да се ползват от възстановяване при износ, при условие че са спазени критериите за отпускане на такава помощ.
6. Компетентните органи разрешават износа или експедицията на количества преработени продукти, различни от посочените в параграфи 3, 4 и 5 от настоящия член и в член 15, само когато износителят удостовери, че тези продукти не са се ползвали от специфичния режим на снабдяване.
Компетентните органи разрешават реекспорта или повторното експедиране на непреработени или опаковани продукти, различни от посочените в параграфи 3, 4 и 5 от настоящия член, само когато износителят удостовери, че тези продукти не са се ползвали от специфичния режим на снабдяване.
Компетентните органи извършват необходимите проверки, за да гарантират точността на удостоверенията, посочени в първа и втора алинея, и, когато е необходимо, изискват да бъде възстановена ползата.
Член 14
Лицензия за износ и значително увеличаване на износа
1. За износа на следните продукти не се изисква представяне на лицензия за износ:
а)
продуктите, посочени в член 13, параграф 3;
б)
продуктите, посочени в член 13, параграф 5, които не отговарят на изискванията за отпускане на възстановяване при износ.
2. Ако съществува риск, че редовните доставки към най-отдалечените региони могат да бъдат застрашени от значително увеличаване на износа на продуктите, посочени в член 13, параграф 1, компетентните органи могат да ограничат количествата по такъв начин, че да гарантират задоволяване на приоритетните нужди в съответните сектори. Посоченото количествено ограничение се прилага по недискриминационен начин.
Член 15
Традиционен износ, износ в контекста на регионалната търговия и традиционни експедиции на преработени продукти
1. Преработватели, които са декларирали съгласно член 7, параграф 3 своето намерение да изнасят в контекста на традиционните търговски потоци или регионалната търговия, или да експедират в контекста на традиционните търговски потоци, както е посочено в член 14, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 228/2013, преработени продукти, съдържащи суровини, които са се възползвали от специфичния режим на снабдяване, могат да направят това в рамките на годишните количества, посочени в приложения II-V към настоящия регламент. Компетентните органи издават необходимите разрешения по такъв начин, че да гарантират, че операциите не надвишават тези годишни количества.
Списъкът на държавите, посочен в член 14, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 228/2013, е поместен в приложение VI към настоящия регламент.
За износа, извършван в рамките на регионалната търговия, износителите представят на компетентните органи документите, описани в член 17 от Регламент (ЕО) № 612/2009, в рамките на сроковете, определени в член 46 от същия регламент. Когато документите не са представени в посочените срокове, компетентните органи изискват да се възстанови ползата, предоставена по силата на специфичния режим на снабдяване.
2. За износа на продуктите, посочени в настоящия член, не се изисква представяне на лицензия за износ.
3. По отношение на изнасяните продукти, посочени в настоящия член, клетка 44 от декларацията за износ съдържа едно от вписванията, изброени в приложение I, част И.
РАЗДЕЛ 6
Управление, контрол и мониторинг
Член 16
Проверки
1. Административните проверки, извършвани по отношение на вноса, въвеждането, износа и експедирането на селскостопански продукти, са изчерпателни и включват насрещни проверки с документите, посочени в член 8, параграф 1.
2. Физическите проверки, извършвани в съответния най-отдалечен регион по отношение на вноса, въвеждането, износа и експедирането на селскостопански продукти, включват представителна извадка в размер не по-малко от 5 % от лицензиите и сертификатите, представени в съответствие с член 9.
Регламент (ЕО) № 1276/2008 на Комисията (9) се прилага mutatis mutandis по отношение на тези физически проверки.
В особени случаи Комисията може да изиска физическите проверки да обхващат други проценти.
Член 17
Национални правила за управление и мониторинг
Компетентните органи приемат допълнителните правила, необходими за управлението и мониторинга в реално време на специфичния режим на снабдяване.
По искане на Комисията те я уведомяват за всички мерки, които прилагат съгласно първа алинея.
ГЛАВА II
МЕРКИ В ПОДКРЕПА НА МЕСТНИТЕ СЕЛСКОСТОПАНСКИ ПРОДУКТИ
РАЗДЕЛ 1
Заявления за помощ
Член 18
Подаване на заявления
Заявленията за помощ за дадена календарна година се подават до службата, определена от компетентните органи на държавата членка, в съответствие с образците, изготвени от последните, и в рамките на установените от тях срокове. Тези срокове се определят така, че да се даде време за необходимите проверки на място, и не продължават след 28 февруари на следващата календарна година.
Член 19
Поправяне на очевидни грешки
Заявлението за помощ може да се поправи по всяко време след подаването му, когато компетентният орган признае наличието на очевидна грешка.
Член 20
Закъсняло подаване на заявления
Освен в случаите на непреодолима сила и извънредни обстоятелства, подаването на заявление за помощ след срока, определен в съответствие с член 18, води до намаление от 1 % за всеки работен ден на сумите, на които заявителят на помощта би имал право, ако заявлението за помощ е било подадено в срок. Ако закъснението надвишава 25 календарни дни, заявлението се счита за недопустимо.
Член 21
Оттегляне на заявления за помощ
1. Заявлението за помощ може да се оттегли изцяло или частично по всяко време.
Когато обаче компетентният орган вече е информирал заявителя на помощта за нередности в заявлението за помощ или е уведомил заявителя за намерението си да извърши проверка на място и при тази проверка се установят нередности, не се разрешава оттегляне по отношение на тези части от заявлението за помощ, за които се отнасят нередностите.
2. Оттеглянето по параграф 1 поставя заявителя в положението, в което се е намирал преди подаването на заявление за помощ или на част от въпросното заявление за помощ.
РАЗДЕЛ 2
Проверки
Член 22
Общи принципи
Проверяването се осъществява чрез административни проверки и проверки на място.
Административните проверки са изчерпателни и включват насрещни проверки с, inter alia, данни от интегрираната система за администриране и контрол, предвидена в дял V, глава II, дял VI, глава II и членове 47 и 61 и член 102, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 на Европейския парламент и на Съвета (10).
Въз основа на анализ на риска в съответствие с член 24, параграф 1 от настоящия регламент компетентните органи извършват проверки на място върху извадка от най-малко 5 % от заявленията за помощ. Освен това извадката представлява най-малко 5 % от сумите, обхванати от помощта.
Във всички подходящи случаи държавите членки използват интегрираната система за администриране и контрол.
Член 23
Проверки на място
1. Проверките на място не се обявяват. Въпреки това, при условие че целта на проверката няма да бъде изложена на риск, може да се направи предварително известие, строго ограничено до необходимия минимум. Това известие се изпраща не по-рано от 48 часа предварително, освен в надлежно обосновани случаи.
2. Където е приложимо, проверките на място, предвидени в настоящия раздел, се извършват съвместно с всички други проверки, предвидени в законодателството на Съюза.
3. Съответното заявление или заявления за помощ се отхвърлят, ако заявителите на помощта или техните представители попречат на извършването на проверка на място.
Член 24
Подбор на заявителите на помощ, които да бъдат проверявани на място
1. Заявителите на помощ, на които да бъде направена проверка на място, се подбират от компетентния орган въз основа на анализ на риска и въз основа на представителността на подадените заявления за помощ. При анализа на риска се вземат предвид:
а)
размерът на помощта;
б)
броят на земеделските парцели, площта и броят на животните, включени в заявлението за помощ, или произведеното, транспортирано, преработено или предложено на пазара количество;
в)
промените в сравнение с предходната година;
г)
констатациите от проверките, извършени през предходните години;
д)
други параметри, които следва да бъдат определени от държавите членки.
За да се осигури елемент на представителност, държавите членки подбират на случаен принцип между 20 % и 25 % от минималния брой заявители на помощ, които следва да бъдат проверявани на място.
2. Компетентният орган води регистър на причините, поради които конкретни заявители на помощ са били избрани за извършване на проверки на място. Инспекторът, който извършва проверката на място, бива информиран за тези причини, преди да започне проверката.
Член 25
Доклад от инспекцията
1. За всяка проверка на място се изготвя доклад от инспекцията с подробни данни за извършените проверки. В докладите се посочват по-специално:
а)
схемата за помощ и заявленията, които се проверяват;
б)
присъстващите лица;
в)
проверените земеделски парцели, измерените земеделски парцели, резултатите от измерванията за всеки измерен парцел и използваните методи за измерване;
г)
броят и видът на установените на място животни и, когато е приложимо, номерата на ушните марки, вписванията в регистъра и в компютризираната база данни за животни от вида на едрия рогат добитък и всички проверени подкрепящи документи, резултатите от проверките и, когато е приложимо, конкретни забележки по отношение на отделни животни или идентификационния им код;
д)
произведените, транспортирани, преработени или предложени на пазара количества, които са обхванати от проверката;
е)
дали заявителят на помощ е бил предварително уведомен за посещението, и ако е така, колко време предварително;
ж)
други евентуално осъществени мерки за контрол.
2. На заявителите на помощ или техните представители се дава възможност да подпишат доклада, за да удостоверят присъствието си по време на проверката и да добавят забележки. В случай на установяване на нередности заявителят на помощта получава копие от доклада от инспекцията.
Когато проверката на място се извършва чрез дистанционно наблюдение, държавите членки могат да решат да не дават на заявителите на помощ или техните представители възможност да подпишат доклада от инспекцията, ако по време на проверката чрез дистанционно наблюдение не са открити нередности.
РАЗДЕЛ 3
Намаления и изключвания и недължими плащания
Член 26
Намаления и изключвания
В случай на несъответствие между информацията, декларирана в контекста на заявленията за помощ, и констатациите от проверките, предвидени в раздел 2, съответната държава членка прилага намаления и изключвания от помощта. Тези намаления и изключвания са ефективни и пропорционални и имат възпиращ ефект.
Член 27
Изключения от прилагането на намаления и изключвания
1. Намаленията и изключванията, предвидени в член 26, не се прилагат, когато заявителят на помощта е подал фактологично вярна информация или може по друг начин да докаже, че няма вина.
2. Намаленията и изключванията не се прилагат по отношение на онези части от заявлението за помощ, за които заявителят на помощта писмено уведомява компетентния орган, че не са верни или са станали неверни, след като е подадено заявлението, при условие че компетентният орган вече не е уведомил заявителя на помощта за намерението си да извърши проверка на място или за нередност в заявлението.
Въз основа на информацията, подадена от заявителя на помощта, както е посочено в първа алинея, заявлението за помощ се поправя, така че да отразява реалното положение.
Член 28
Възстановяване на недължими плащания и санкции
1. В случай на недължимо плащане се прилага mutatis mutandis член 80 от Регламент (ЕО) № 1122/2009 на Комисията (11).
2. Когато недължимото плащане е извършено в резултат на невярна декларация, документи с невярно съдържание или груба небрежност от страна на заявителя на помощта, се налага санкция, равна на недължимо платената сума, заедно с лихва, изчислена в съответствие с член 80, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1122/2009.
Член 29
Непреодолима сила и извънредни обстоятелства
В случаите на непреодолима сила или извънредни обстоятелства по смисъла на член 2, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 се прилага mutatis mutandis член 75 от Регламент (ЕО) № 1122/2009.
ГЛАВА III
СЪПЪТСТВАЩИ МЕРКИ
РАЗДЕЛ 1
Графичен символ
Член 30
Проверка на условията за използване на графичния символ
Компетентните органи редовно проверяват дали одобрените оператори спазват условията за използване на графичния символ, посочени в член 5 от Делегиран регламент (ЕС) № 179/2014, както и задълженията, предвидени в член 6, параграф 4 от същия делегиран регламент.
Компетентните органи могат да делегират извършването на тези проверки на квалифицирани за тази цел органи, които притежават необходимите технически компетенции и безпристрастност. В такива случаи тези органи редовно им представят доклад за извършваните от тях проверки.
Член 31
Неправомерно използване и публичност на графичния символ
Държавите членки прилагат съществуващите съответни национални разпоредби за предотвратяване и, когато се налага, за санкциониране на неправомерното използване на графичния символ или приемат необходимите за целта мерки. По искане на Комисията те я уведомяват за прилаганите мерки.
Държавите членки осигуряват подходяща публичност за графичния символ и за продуктите, за които той може да бъде използван.
Член 32
Национални мерки
1. Компетентните органи приемат всички допълнителни административни мерки, необходими за управлението на механизма на графичния символ. Тези мерки могат да включват, по-специално, начисляване на такса на одобрените оператори за отпечатването на графичния символ, както и за покриване на административните разходи и на разходите по контрола.
2. По искане на Комисията компетентните органи уведомяват Комисията за службите или, според случая, за органите, отговарящи за предоставянето на одобрението, предвидено в член 6, параграф 3 от Делегиран регламент (ЕС) № 179/2014, и за извършване на проверките, изисквани съгласно настоящия раздел, както и за допълнителните мерки, посочени в параграф 1 от настоящия член.
3. Компетентните органи уведомяват Комисията за всяко одобрение на правото на използване на графичния символ, като посочват името и седалището на производителя, продуктите и периода, за който е предоставено правото.
Уведомлението, посочено в настоящия параграф, се извършва в съответствие с Регламент (ЕО) № 792/2009.
РАЗДЕЛ 2
Животински продукти
Член 33
Животновъдство
1. Вносът на млади мъжки животни от рода на едрия рогат добитък с произход от трети държави, попадащи под кодове по КН 0102 29 05, 0102 29 29 или 0102 29 49 и предназначени за угояване и консумация във френските отвъдморски департаменти или на островите Мадейра, не подлежи на облагане с мита, докато броят на местните млади мъжки животни от рода на едрия рогат добитък не достигне ниво, достатъчно да осигури запазването и развитието на местното производство на говеждо и телешко месо.
2. За да се ползва от освобождаването, предвидено в параграф 1, вносителят или заявителят доказва, че отговаря на условията, посочени в член 8 от Делегиран регламент (ЕС) № 179/2014, като представя:
а)
писмена декларация, изготвена при пристигането на животните във френските отвъдморски департаменти или на островите Мадейра, че животните от рода на едрия рогат добитък са предназначени за угояване там за срок от най-малко 120 дни, считано от датата на действителното им пристигане, като впоследствие ще бъдат консумирани там;
б)
писмено задължение, изготвено при пристигането на животните, да съобщи на компетентните органи, в срок от един месец от датата на пристигането на животните, стопанството или стопанствата, в които животните ще бъдат угоявани.
РАЗДЕЛ 3
Внос на тютюн на Канарските острови
Член 34
Освобождаване на тютюна от мита
1. Годишният период за изчисляване на максималното годишно количество тютюн, подлежащо на освобождаване от вносни мита при пряк внос в Канарските острови, посочено в член 29, параграф 1, трета алинея от Регламент (ЕС) № 228/2013, тече от 1 януари на дадена година до 31 декември на същата година.
2. Количествата суров и полуобработен тютюн, посочени в член 29, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 228/2013, се превръщат в количества необработен тютюн, очистен от твърдите жилки, на базата на коефициентите за еквивалентност, поместени в приложение VII към настоящия регламент, за съответните продукти.
Член 35
Условия за освобождаване
1. За вноса на продуктите, изброени в приложение VII, се изисква представянето на сертификат за освобождаване. В клетка 20 от заявленията за сертификати и в самите сертификати се включва едно от вписванията, изброени в приложение I, част Й.
Освен ако не е предвидено друго в настоящия регламент, членове 3, 7-10, 12 и 16 от настоящия регламент, член 1 от Делегиран регламент (ЕС) № 179/2014 и член 12, параграф 2 и член 18 от Регламент (ЕС) № 228/2013 се прилагат mutatis mutandis.
2. Компетентните органи гарантират, че продуктите, изброени в приложение VII, се използват в съответствие със съответните правила на Съюза, и по-специално с членове 291-300 от Регламент (ЕО) № 2454/93.
ГЛАВА IV
ОБЩИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 36
Изплащане на помощта
След проверяване на заявленията за помощ и на съответните подкрепящи документи и след изчисляване на сумите, които следва да бъдат предоставени съгласно програмите POSEI, посочени в глава II от Регламент (ЕС) № 228/2013, компетентните органи изплащат помощта за една календарна година, както следва:
а)
в случай на специфичния режим на снабдяване, на мерките за внос и снабдяване с живи животни и на мерките, посочени в член 9 от Делегиран регламент (ЕС) № 179/2014 - в течение на цялата година;
б)
в случай на директни плащания - в съответствие с член 75 от Регламент (ЕС) № 1306/2013;
в)
в случай на други плащания - през периода, който започва на 16 октомври на текущата година и завършва на 30 юни на следващата година.
Член 37
Показатели за изпълнение
Всяка година държавите членки съобщават на Комисията най-малкото данните, свързани с определените в приложение VIII показатели за изпълнение, за всеки от най-отдалечените си региони.
Тези данни се съобщават в контекста на годишния отчет за изпълнението, посочен в член 32, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 228/2013.
Член 38
Уведомления
1. По отношение на специфичния режим на снабдяване компетентните органи уведомяват Комисията не по-късно от последния ден на месеца, следващ края на всяко тримесечие, за следните налични към посочената дата данни, отнасящи се до операциите, извършени през предходните месеци, по отношение на баланса за снабдяване за референтната календарна година, с разбивка по продукти и кодове по КН и, където е приложимо, по отделни местоназначения:
а)
количествата, разбити в съответствие с това дали са внесени от трети държави или са експедирани от Съюза;
б)
размера на помощта и реално извършените разходи по продукти и, когато е приложимо, по отделни местоназначения;
в)
количествата, за които не са били използвани лицензии и сертификати, разбити по категория на лицензията или сертификата;
г)
всички количества, реекспортирани или експедирани повторно съгласно член 13, и единичните и общите суми на възстановената помощ;
д)
всички количества, реекспортирани или експедирани повторно след преработка в съответствие с член 15;
е)
трансфери в рамките на общо количество за дадена категория продукти и изменения в прогнозните баланси за снабдяване през този период;
ж)
наличния баланс и степента на използване.
Данните, предвидени в първа алинея, се представят на базата на използваните лицензии и сертификати. Окончателните данни относно баланса за снабдяване за всяка календарна година се съобщават на Комисията най-късно до 31 май на следващата година.
2. По отношение на подкрепата за местното производство държавите членки уведомяват Комисията:
а)
не по-късно от 30 април всяка година - за получените заявления за помощ и съответните суми за предходната календарна година;
б)
не по-късно от 31 юли всяка година - за окончателно допустимите заявления за помощ и съответните суми за предходната календарна година.
3. Уведомленията, посочени в настоящия член, се извършват в съответствие с Регламент (ЕО) № 792/2009.
4. Уведомленията, посочени в член 23, параграф 3 и член 32, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 228/2013, също се извършват в съответствие с Регламент (ЕО) № 792/2009.
Член 39
Доклад
1. Докладът, предвиден в член 32, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 228/2013, съдържа inter alia:
а)
всички значими промени в социално-икономическата среда и селскостопанската обстановка;
б)
обобщение на наличните физически и финансови данни за изпълнението на всяка мярка, следвано от анализ на данните и, когато е необходимо, от представяне и анализ на сектора, за който се отнася мярката;
в)
напредъкът по мерките и приоритетите по отношение на специфичните и общите цели към датата на представяне на доклада, като се използват количествени показатели;
г)
кратка справка за всички основни проблеми, възникнали при управлението и изпълнението на мерките;
д)
преглед на резултатите от всички мерки, като се вземат предвид техните реципрочни връзки;
е)
за специфичния режим на снабдяване:
i)
данни и анализ относно тенденциите в цените и начина, по който е била прехвърлена предоставената полза, както и взетите мерки и извършените проверки, за да се гарантира, че ползата е била прехвърлена в съответствие с член 6 от настоящия регламент,
ii)
като се има предвид другата налична помощ - анализ на пропорционалността на помощта по отношение на допълнителните разходи за транспорт до най-отдалечените региони и прилаганите цени при износ за трети държави, а в случаите на продукти, предназначени за преработка и производствени ресурси за селското стопанство - допълнителните разходи поради островния характер и отдалеченото местоположение;
ж)
посочване, въз основа на обективни показатели, на степента, в която са постигнати целите, определени за всяка от съдържащите се в програмата мерки;
з)
данни за годишния баланс за снабдяване на съответния регион по отношение, inter alia, на потреблението, измененията в поголовието, производството и търговията;
и)
данни за действително отпуснатите суми за изпълнение на програмните мерки въз основа на критериите, определени от държавите членки, като брой на допустимите производители, брой на животните, обхванати от плащането, допустима площ или брой на съответните стопанства;
й)
информация за финансовото изпълнение на всяка мярка по програмата;
к)
статистически данни за извършените от компетентните органи проверки и евентуално приложените санкции;
л)
коментари на съответната държава членка относно изпълнението на програмата;
м)
годишните данни относно показателите за изпълнение, посочени в член 37 от настоящия регламент.
2. Докладът, посочен в параграф 1, се представя на Комисията в съответствие с Регламент (ЕО) № 792/2009.
Член 40
Изменения на програмите
1. Измененията, които трябва да бъдат направени във всяка програма POSEI, се представят на Комисията за одобрение и надлежно се обосновават, като се посочва по-специално следното:
a)
причините за евентуални проблеми при изпълнението, обосноваващи изменението на програмата;
б)
очакваните ефекти от изменението;
в)
последиците по отношение на финансирането и контрола на задълженията.
Освен в случаите на непреодолима сила и извънредни обстоятелства, държавите членки представят предложения за изменение на програмите само веднъж за всяка календарна година и за всяка програма. Комисията трябва да получи тези предложения за изменение най-късно на 30 септември всяка година.
Ако Комисията няма възражения по предложените изменения, те се прилагат от 1 януари на годината, следваща годината, в която са били съобщени.
Измененията могат да се прилагат по-рано, ако Комисията потвърди писмено на държавата членка преди датата, посочена в трета алинея, че съобщените изменения са в съответствие със законодателството на Съюза.
Ако съобщеното изменение не е в съответствие със законодателството на Съюза, Комисията уведомява държавата членка преди датата, посочена в трета алинея, че съобщеното изменение не се прилага, докато Комисията не получи изменение, което може да бъде обявено за съответстващо.
2. Чрез дерогация от параграф 1 Комисията оценява поотделно следните изменения, предложени от държавите членки, и взема решение за одобрението им най-късно до четири месеца след представянето им в съответствие с процедурата, посочена в член 34, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 228/2013:
а)
присъединяване на нов най-отдалечен регион;
б)
въвеждане в общата програма на нови групи продукти за подпомагане в рамките на специфичния режим на снабдяване или на нови мерки за подпомагане на местното селскостопанско производство; и
в)
увеличаване на вече одобрения размер на отделната помощ за всяка съществуваща мярка с повече от 50 % от размера, който е бил в сила към момента на представяне на предложението за изменение.
Без да се засяга процедурата, посочена в параграф 1, държавите членки могат да представят предложенията за изменения, предвидени в настоящия параграф, веднъж за всяка календарна година и за всяка програма. Комисията трябва да получи предложенията за изменения, посочени в настоящия параграф, най-късно на 31 юли на годината, предхождаща прилагането им.
Одобрените по този начин изменения се прилагат от 1 януари на годината, следваща годината, през която е направено предложението за изменение, или от изрично посочената в решението за одобрение дата.
3. Държавите членки могат да правят следните изменения, без да прибягват до изложената в параграф 1 процедура, при условие че Комисията е уведомена за измененията:
а)
по отношение на прогнозните баланси за снабдяване - промени до 20 % от размера на всяка помощ или промени в количествата на съответните продукти, обхванати от баланса за снабдяване, и съответно на общата сума на отпуснатата помощ за всяка гама продукти;
б)
по отношение на всички мерки - корекции в размер до 20 % от финансовите средства, разпределени за всяка отделна мярка, без да се засягат финансовите тавани, предвидени в член 30 от Регламент (ЕС) № 228/2013, при условие че тези корекции са съобщени не по-късно от 30 април на годината, следваща календарната година, за която се отнася изменението на разпределените финансови средства; и
в)
промени в резултат на изменения на кодовете и описанията, установени в Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета (12), използвани за идентифициране на продуктите, които се ползват от помощ, доколкото тези изменения не водят до промяна на самите продукти.
4. Измененията, посочени в параграф 3, нe се прилагат преди датата, на която са получени от Комисията. Те надлежно се обясняват и обосновават и могат да се прилагат само веднъж годишно, освен в следните случаи:
а)
непреодолима сила или извънредни обстоятелства;
б)
изменение на количествата на продуктите, обхванати от режима на снабдяване;
в)
промени в резултат на изменения на кодовете и описанията, установени в Регламент (ЕИО) № 2658/87.
5. За целите на настоящия член се прилагат следните определения:
а)
„мярка“ означава групиране на схеми за помощ и действия, необходими за постигането на една или повече цели на програмата, съставляващо продуктова гама, за която е определено финансиране във финансовата таблица, посочена в член 5, буква а) от Регламент (ЕС) № 228/2013;
б)
„група продукти“ означава всички продукти, на които първите две цифри от кода по КН съгласно Регламент (ЕИО) № 2658/87 са едни и същи.
6. Уведомленията, посочени в настоящия член, се извършват в съответствие с Регламент (ЕО) № 792/2009.
Член 41
Намаляване на авансовите плащания
Без да се засягат общите правила относно бюджетната дисциплина, когато информацията, предадена от държавите членки на Комисията съгласно членове 38 и 39, е непълна или не е спазен срокът за предаването ѝ, Комисията може да намали авансовите плащания временно и с фиксирани суми при осчетоводяване на селскостопанските разходи.
Член 42
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на третия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 20 февруари 2014 година.
REGLAMENTO DE EJECUCIÓN (UE) N o 180/2014 DE LA COMISIÓN
de 20 de febrero de 2014
por el que se establecen disposiciones de aplicación del Reglamento (UE) no 228/2013 del Parlamento Europeo y del consejo por el que se establecen medidas específicas en el sector agrícola en favor de las regiones ultraperiféricas de la Unión
LA COMISIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea,
Visto el Reglamento (UE) no 228/2013 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 13 de marzo de 2013, por el que se establecen medidas específicas en el sector agrícola en favor de las regiones ultraperiféricas de la Unión y por el que se deroga el Reglamento (CE) no 247/2006 del Consejo (1) y, en particular, su artículo 6, apartado 2, su artículo 8, su artículo 12, apartado 3, su artículo 13, apartado 2, su artículo 14, su artículo 18, apartado 1, párrafo segundo, su artículo 19, apartado 3, su artículo 21, apartado 4, su artículo 27, apartado 1, y su artículo 29, apartado 2,
Considerando lo siguiente:
(1)
El Reglamento (UE) no 228/2013 deroga el Reglamento (CE) no 247/2006 (2) y lo sustituye. El Reglamento (UE) no 228/2013 faculta a la Comisión para adoptar actos delegados y de ejecución. Con el fin de garantizar el buen funcionamiento del régimen en el nuevo marco jurídico, deben adoptarse normas por medio de tales actos. Las nuevas normas deben sustituir a las disposiciones de aplicación del Reglamento (CE) no 793/2006 de la Comisión (3). Dicho Reglamento fue derogado por el Reglamento Delegado (UE) no 179/2014 de la Comisión (4).
(2)
Algunos productos agrícolas que disfrutan de la exención de los derechos de importación ya están sujetos a la expedición de un certificado de importación. En aras de la simplificación administrativa, es conveniente utilizar el certificado de importación como base del sistema de exención de los derechos de importación para tales productos.
(3)
En el caso de otros productos agrícolas que no se hallan sujetos a la presentación de un certificado de importación, es necesario aprobar un documento que sirva de base del sistema de exención de los derechos de importación. Con tal fin, debe utilizarse un certificado de exención extendido en el impreso del certificado de importación.
(4)
Procede establecer normas para la fijación de la cuantía de las ayudas para el abastecimiento de productos al amparo de los regímenes específicos de abastecimiento. Dichas normas deben tener en cuenta los costes adicionales de abastecimiento que entrañan la lejanía y la insularidad de las regiones ultraperiféricas, que acarrean a estas regiones gastos que las lastran enormemente. Con miras a mantener la competitividad de los productos de la Unión, esa ayuda debe tomar como referencia los precios de exportación.
(5)
La gestión del régimen de ayuda de los productos suministrados desde el territorio de la Unión debe llevarse a cabo mediante el impreso del certificado de importación, en lo sucesivo denominado «certificado de ayuda».
(6)
La gestión de los regímenes específicos de abastecimiento requiere la introducción de disposiciones sobre la expedición del certificado de ayuda, que constituyen excepciones de las disposiciones normales aplicables a los certificados de importación, establecidas por el Reglamento (CE) no 376/2008 (5).
(7)
La gestión de los regímenes específicos de abastecimiento debe tener un doble objetivo. En primer lugar, favorecer una expedición rápida de los certificados, particularmente mediante la supresión de la obligación general de constituir previamente una garantía, y el pago rápido de la ayuda cuando el abastecimiento se haga con productos del territorio de la Unión. En segundo lugar, garantizar el control y el seguimiento de las operaciones y proporcionar a las autoridades gestoras los instrumentos necesarios para cerciorarse de que se alcancen los objetivos del régimen. Estos objetivos son garantizar un abastecimiento regular de determinados productos agrícolas y compensar los efectos de la situación geográfica de las regiones ultraperiféricas garantizando que las ventajas del régimen repercutan realmente en la fase de puesta a la venta de los productos destinados a los usuarios finales
(8)
Los criterios de gestión de los regímenes específicos de abastecimiento deben garantizar que, dentro de las cantidades fijadas en los planes de previsiones de abastecimiento, los agentes económicos registrados obtengan un certificado para los productos y cantidades objeto de las transacciones comerciales que realicen por su cuenta, previa presentación de documentos que prueben que la operación es real y la solicitud de certificado, correcta.
(9)
El seguimiento de las operaciones efectuadas al amparo de los regímenes específicos de abastecimiento exige, entre otras cosas, que el periodo de validez de los certificados se adapte a las necesidades del transporte aéreo y marítimo, que exista la obligación de demostrar que se ha realizado el suministro a que se refiere el certificado en un plazo breve y que esté prohibido ceder los derechos y obligaciones del titular de ese documento.
(10)
Los beneficios concedidos en forma de exención de los derechos de importación y de ayuda a los productos suministrados desde el territorio de la Unión deben repercutirse en el nivel de los costes de producción y en el de los precios pagados por los usuarios finales. Por consiguiente, procede controlar su repercusión efectiva.
(11)
Deben establecerse normas sobre la autorización y la supervisión de las exportaciones de productos cubiertos por el régimen específico de abastecimiento a terceros países y su expedición al resto de la Unión. En particular, es oportuno determinar las cantidades de productos transformados que pueden ser objeto de exportaciones tradicionales o envíos tradicionales así como las cantidades de productos y los destinos de las exportaciones de los productos transformados localmente, para favorecer un comercio regional.
(12)
Con el fin de proteger a los consumidores y los intereses comerciales de los agentes económicos, los productos que no sean de calidad sana, cabal y comercial, a tenor del artículo 28 del Reglamento (CE) no 612/2009 de la Comisión (6), deben excluirse de los regímenes específicos de abastecimiento a más tardar en el momento de su primera comercialización y adoptarse medidas apropiadas cuando no se cumpla esta exigencia.
(13)
En el marco de los procedimientos de cooperación vigentes en las regiones ultraperiféricas, es conveniente disponer que las autoridades competentes de los Estados miembros establezcan las normas administrativas necesarias para la gestión y el seguimiento de los regímenes específicos de abastecimiento.
(14)
Para comprobar el funcionamiento de estos regímenes, es conveniente establecer que las autoridades competentes de los Estados miembros envíen comunicaciones periódicas a la Comisión.
(15)
Conviene definir, para cada régimen de ayuda a la producción local, el contenido de la solicitud y los documentos que se deben adjuntar a la misma para determinar su pertinencia.
(16)
Las solicitudes de ayuda que contengan errores manifiestos deben poderse corregir en cualquier momento.
(17)
Los plazos para la presentación y modificación de las solicitudes de ayuda deben respetarse con el fin de que las autoridades nacionales griegas puedan programar y, posteriormente, efectuar con eficacia controles de la exactitud de las solicitudes de ayuda de los productos locales. Por lo tanto, deben fijarse las fechas límite para la aceptación de las solicitudes. Además, debe aplicarse una reducción para incitar a los solicitantes de ayuda a cumplir los plazos.
(18)
Los solicitantes deben tener derecho a retirar total o parcialmente, en cualquier momento, sus solicitudes de ayuda a productos locales, siempre que la autoridad competente no les haya informado aún de la existencia de errores en la solicitud de ayuda ni anunciado la realización de un control sobre el terreno que revele errores en la parte afectada por la retirada.
(19)
El cumplimiento de las disposiciones de los regímenes de ayuda gestionados mediante el sistema integrado debe ser objeto de un seguimiento eficaz. Con ese fin, y con el de alcanzar un nivel armonizado de seguimiento en todos los Estados miembros, es preciso especificar detalladamente los criterios y los procedimientos técnicos relativos a la ejecución de los controles administrativos y de los controles sobre el terreno. En su caso, los Estados miembros deben esforzarse por combinar los diversos controles previstos por el presente Reglamento con los previstos por otras disposiciones de la Unión.
(20)
Es preciso determinar el número mínimo de solicitantes de ayuda que deben ser sometidos a controles sobre el terreno en relación con los diversos regímenes de ayuda.
(21)
La muestra correspondiente al porcentaje mínimo de controles sobre el terreno deberá seleccionarse, en parte, sobre la base de un análisis de riesgo y, en parte, de forma aleatoria. Resulta preciso especificar los principales factores que habrán de tenerse en cuenta para el análisis de riesgo.
(22)
La detección de irregularidades importantes debe acarrear un incremento de los niveles de control sobre el terreno durante el año en curso y el siguiente hasta que se alcance un grado de seguridad satisfactorio acerca de la exactitud de las solicitudes de ayuda en cuestión.
(23)
Para que los controles sobre el terreno resulten eficaces, es importante que el personal que los lleve a cabo esté informado de los motivos por los que los solicitantes de ayuda en cuestión han sido seleccionados para esos controles. Los Estados miembros deben llevar un registro de esa información.
(24)
Con el fin de que las autoridades nacionales y las autoridades competentes de la Unión puedan proceder a un seguimiento de los controles sobre el terreno llevados a cabo, es preciso que los pormenores de estos queden registrados en un informe de inspección. Los solicitantes de ayuda o sus representantes deben tener la oportunidad de firmar el informe. No obstante, en el caso de los controles por teledetección, los Estados miembros deben estar autorizados para brindar este derecho únicamente cuando el control ponga de manifiesto la existencia de irregularidades. Además, cuando se detecten irregularidades, con independencia del tipo de control sobre el terreno efectuado, el solicitante de ayuda debe recibir una copia del informe.
(25)
Con el fin de proteger los intereses financieros de la Unión de manera eficaz, deben adoptarse medidas adecuadas para luchar contra las irregularidades y el fraude.
(26)
Deben determinarse reducciones y exclusiones teniendo en cuenta el principio de proporcionalidad y los problemas especiales derivados en casos de fuerza mayor, circunstancias excepcionales y desastres naturales. Tales reducciones y exclusiones deben ser objeto de una gradación proporcional a la gravedad de la irregularidad cometida, pudiendo llegar hasta la total exclusión de uno o varios regímenes de ayuda durante un periodo determinado.
(27)
Como regla general, no debe aplicarse reducción ni exclusión alguna cuando el solicitante de ayuda haya presentado información factual correcta o pueda demostrar que no ha habido falta por su parte.
(28)
Un solicitante que, en cualquier momento, notifique a la autoridad nacional competente haber presentado solicitudes de ayudas incorrectas no debe ser objeto de ninguna reducción o exclusión, con independencia de las causas de la incorrección, a condición de que el solicitante no haya sido informado de la intención de la autoridad competente de llevar a cabo un control sobre el terreno y dicha autoridad no haya comunicado ya al solicitante la existencia de irregularidades en la solicitud. Idéntica disposición debe aplicarse respecto de la información incorrecta registrada en la base de datos informatizada.
(29)
Cuando deban imponerse varias reducciones al mismo solicitante de ayuda, cada una de ellas se aplicará de forma independiente e individual. Además, las reducciones y exclusiones contempladas en el presente Reglamento deben aplicarse sin perjuicio de las sanciones adicionales previstas por cualquier otra disposición del Derecho nacional o de la Unión.
(30)
Los solicitantes de ayuda que por motivos de fuerza mayor o circunstancias excepcionales no puedan cumplir las obligaciones que les impongan las disposiciones de aplicación de los programasno deben perder su derecho a la ayuda. Procede especificar los casos concretos que pueden ser considerados circunstancias excepcionales por las autoridades competentes.
(31)
Para garantizar la aplicación uniforme del principio de buena fe en toda la Unión, es preciso establecer las condiciones en que puede invocarse ese principio en relación con la recuperación de importes pagados indebidamente, sin perjuicio del trato dispensado a los gastos correspondientes en el contexto de la liquidación de cuentas.
(32)
Procede adoptar disposiciones en relación con la utilización del logotipo destinado a mejorar el conocimiento y fomentar el consumo de los productos agrícolas de calidad específicos de las regiones ultraperiféricas de la Unión, transformados o sin transformar.
(33)
Debe ser responsabilidad de las autoridades competentes de las regiones de que se trate adoptar las disposiciones administrativas adicionales necesarias para garantizar el buen funcionamiento de los mecanismos establecidos para los controles y el seguimiento de la utilización del logotipo y garantizar el cumplimiento de dichas obligaciones.
(34)
Con vistas a la exención de derechos de aduana para el tabaco importado en las Islas Canarias, procede definir el periodo anual para el cálculo de la cantidad máxima de productos del tabaco contemplada en el artículo 29 del Reglamento (UE) no 228/2013. Además, con objeto de garantizar la máxima flexibilidad, procede permitir que la cantidad global de tabaco en rama desvenado pueda ser utilizada para la importación de otros productos, sobre la base de un coeficiente de equivalencia, en función de las necesidades de la industria local.
(35)
Los procedimientos para modificar los programas deben simplificarse con el fin de garantizar una adaptación más flexible y más fluida de los programas a las verdaderas condiciones relativas al régimen de abastecimiento y las producciones agrícolas locales. Por esta razón, resulta necesario prorrogar dos meses el plazo para la presentación de las modificaciones anuales de forma que este plazo se armonice con el establecido en el artículo 32, apartado 2, del Reglamento (UE) no 228/2013 para la presentación de los informes anuales de ejecución. Sin embargo, las modificaciones importantes deben presentarse oportunamente a la Comisión con el fin de permitir su completa evaluación y una decisión de aprobación antes de la fecha de aplicabilidad de las mismas.
(36)
Los Estados miembros deben presentar a la Comisión toda la información relativa a la aplicación de los programas y necesaria para garantizar su correcto seguimiento a lo largo del tiempo. Por esta razón, es necesario establecer un conjunto mínimo de indicadores comunes de rendimiento, el contenido y los plazos de las comunicaciones y estadísticas periódicas sobre los regímenes específicos de abastecimiento y las medidas de apoyo a la producción local, así como de los informes anuales de ejecución. Para permitir la notificación de más datos fiables relativos a las solicitudes de ayuda correspondientes a la ayuda a la producción local, el plazo para dicha notificación debe prorrogarse un mes.
(37)
Todas las notificaciones de los Estados miembros a la Comisión que sean necesarias para el buen funcionamiento del régimen deben efectuarse de acuerdo con el Reglamento (CE) no 792/2009 de la Comisión (7).
(38)
Las medidas previstas en el presente Reglamento se ajustan al dictamen del Comité de Gestión de Pagos Directos.
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
CAPÍTULO I
RÉGIMEN ESPECÍFICO DE ABASTECIMIENTO
SECCIÓN 1
Planes de previsiones de abastecimiento
Artículo 1
Objeto y modificación de los planes de previsiones de abastecimiento
Las cantidades de productos esenciales necesarias para satisfacer las necesidades de abastecimiento de cada región ultraperiférica para cada año civil se cuantificarán en los planes de previsiones de abastecimiento que deberán elaborar los Estados miembros de conformidad con el artículo 9, apartado 2, del Reglamento (UE) no 228/2013.
Los Estados miembros podrán modificar sus planes de previsiones de abastecimiento. El artículo 40 del presente Reglamento se aplicará a tales modificaciones.
SECCIÓN 2
Abastecimiento mediante importaciones de terceros países
Artículo 2
Licencia de importación
1. A efectos de la aplicación del artículo 12, apartado 1, del Reglamento (UE) no 228/2013, los productos sujetos a la presentación de un certificado de importación se beneficiarán de la exención de los derechos de importación previa presentación de ese certificado.
2. El certificado de importación se extenderá con arreglo al modelo que figura en el anexo I del Reglamento (CE) no 376/2008.
Sin perjuicio de lo dispuesto en el presente Reglamento, el artículo 7, apartado 5, y los artículos 12, 14, 16, 17, 18, 20, 22, 25, 26, 28, 32 y 35 a 40 del Reglamento (CE) no 376/2008 se aplicarán mutatis mutandis.
3. En la casilla 20 de la solicitud de certificado de importación y del certificado de importación se hará constar una de las indicaciones que figuran en el anexo I, parte A, y una de las que figuran en el anexo I, parte B.
4. En la casilla 12 del certificado de importación se hará constar el último día de validez.
5. El certificado de importación será expedido por las autoridades competentes, dentro de los límites de los planes de previsiones de abastecimiento, previa solicitud de los interesados.
6. Se percibirán derechos de importación por las cantidades que rebasen las indicadas en el certificado de importación. Se aplicará la tolerancia del 5 % prevista en el artículo 7, apartado 4, del Reglamento (CE) no 376/2008, siempre y cuando se abonen los derechos de importación correspondientes.
Artículo 3
Certificado de exención
1. A efectos de la aplicación del artículo 12, apartado 1, del Reglamento (UE) no 228/2013, los productos no sujetos a la presentación de un certificado de importación se beneficiarán de la exención de los derechos de importación previa presentación de un certificado de exención.
2. El certificado de exención se extenderá según el modelo de certificado de importación que figura en el anexo I del Reglamento (CE) no 376/2008.
Sin perjuicio de lo dispuesto en el presente Reglamento, el artículo 7, apartado 5, y los artículos 12, 14, 16, 17, 18, 20, 22, 25, 26, 28, 32 y 35 a 40 del Reglamento (CE) no 376/2008 se aplicarán mutatis mutandis.
3. En la casilla superior izquierda del certificado se imprimirá o estampará una de las indicaciones que figuran en el anexo I, parte C.
4. En la casilla 20 de las solicitudes de certificado de importación y de los propios certificados de importación se hará constar una de las indicaciones que figuran en el anexo I, parte D, y una de las que figuran en el anexo I, parte B.
5. En la casilla 12 del certificado de exención se hará constar el último día de validez.
6. Las autoridades competentes expedirán los certificados de exención a petición de las partes de que se trate, dentro de los límites de los planes de previsiones de abastecimiento.
SECCIÓN 3
Abastecimiento desde la unión
Artículo 4
Fijación y concesión de la ayuda
1. A los efectos del artículo 10, apartado 2, del Reglamento (UE) no 228/2013, los Estados miembros determinarán, en el contexto del programa, el importe de la ayuda destinada a paliar la lejanía, la insularidad y el carácter ultraperiférico, teniendo en cuenta:
a)
en lo que respecta a los costes adicionales específicos de transporte, la ruptura de carga que entraña llevar las mercancías hasta las regiones ultraperiféricas;
b)
en lo que respecta a los costes adicionales específicos que entraña la transformación local, la pequeña dimensión del mercado, la necesidad de garantizar la seguridad del suministro y los requisitos específicos de calidad de las mercancías en las regiones ultraperiféricas en cuestión.
Artículo 5
Certificado de ayuda y pago
1. La ayuda se concederá previa presentación de un certificado (denominado en lo sucesivo «certificado de ayuda»), que se haya utilizado totalmente.
La presentación del certificado de ayuda a las autoridades pagadoras equivaldrá a una solicitud de ayuda. Salvo en casos de fuerza mayor o de condiciones climáticas excepcionales, los certificados deberán presentarse en el término de treinta días desde la fecha de imputación del certificado de ayuda. En caso de rebasarse ese plazo, se reducirá la ayuda un 5 % por cada día de retraso.
Las autoridades competentes efectuarán el pago de la ayuda en el plazo de noventa días a partir del día de presentación del certificado utilizado, salvo:
a)
en caso de fuerza mayor o condiciones climáticas excepcionales, o
b)
cuando se haya iniciado una investigación administrativa sobre la existencia del derecho a la ayuda, en cuyo caso el pago solo se hará efectivo tras haberse reconocido el derecho a la ayuda.
2. El certificado de ayuda se extenderá en el impreso de certificado de importación cuyo modelo figura en el anexo I del Reglamento (CE) no 376/2008.
Sin perjuicio de lo dispuesto en el presente Reglamento, el artículo 7, apartado 5, y los artículos 12, 14, 16, 17, 18, 20, 22, 25, 26, 28, 32 y 35 a 40 del Reglamento (CE) no 376/2008 se aplicarán mutatis mutandis.
3. En la casilla superior izquierda del certificado se imprimirá o estampará una de las indicaciones que figuran en el anexo I, parte E.
Las casillas 7 y 8 del certificado se tacharán en su totalidad.
4. En la casilla 20 de las solicitudes de certificado de ayuda y de los propios certificados de ayuda se hará constar una de las indicaciones que figuran en el anexo I, parte F, y una de las que figuran en el anexo I, parte G.
5. En la casilla 12 del certificado de ayuda se hará constar el último día de validez.
6. El importe de ayuda aplicable será el que esté en vigor el día en que se presente la solicitud de certificado de ayuda.
7. El certificado de ayuda será expedido por las autoridades competentes, dentro de los límites de los planes de previsiones de abastecimiento, previa solicitud de los interesados.
SECCIÓN 4
Disposiciones comunes
Artículo 6
Repercusión de la ventaja hasta el usuario final
A efectos del artículo 13, apartado 1, del Reglamento (UE) no 228/2013, las autoridades competentes adoptarán todas las medidas apropiadas para controlar que la ventaja repercute realmente en el usuario final. Al hacerlo, podrán evaluar los márgenes comerciales y los precios aplicados por los distintos agentes económicos en cuestión.
Las medidas contempladas en el párrafo primero y, en particular, los puntos de control fijados para cerciorarse de la repercusión de la ayuda, así como sus eventuales modificaciones, se comunicarán a la Comisión en el contexto del informe anual de ejecución a que se refiere el artículo 32, apartado 2, del Reglamento (UE) no 228/2013.
Artículo 7
Registro de los agentes económicos
1. Para poder solicitar la inscripción en el registro al que se hace referencia en el artículo 12, apartado 1, párrafo segundo, del Reglamento (UE) no 228/2013, los agentes económicos deberán comprometerse a:
a)
comunicar a las autoridades competentes, a instancias de estas, todos los datos que consideren útiles sobre sus actividades comerciales, en particular en materia de precios y márgenes de beneficio;
b)
trabajar exclusivamente en su nombre y por cuenta propia;
c)
presentar solicitudes de certificados que sean proporcionales a su capacidad real de comercialización de productos, debiendo justificar dicha capacidad mediante datos objetivos;
d)
abstenerse de prácticas que puedan provocar penurias artificiales de productos o de comercializar los productos disponibles a precios anormalmente bajos, y
e)
garantizar, a satisfacción de las autoridades competentes, que, cuando dé salida a los productos agrícolas en la región ultraperiférica de que se trate, la ventaja se repercute en el usuario final.
2. El agente económico que proyecte expedir o exportar productos sin transformar, transformados o envasados en las condiciones previstas en el artículo 13 deberá declarar, al presentar la solicitud de registro o posteriormente, su intención de hacerlo e indicar en su caso la localización de las instalaciones de envasado.
3. El transformador que proyecte expedir o exportar productos transformados en las condiciones previstas en los artículos 13 o 15 deberá declarar, al presentar la solicitud de registro o posteriormente, su intención de hacerlo, indicar la localización de las instalaciones de transformación y, en su caso, facilitar listas analíticas de los productos transformados.
Artículo 8
Documentos que deben presentar los agentes económicos y validez de los certificados
1. Sujeto a lo dispuesto en el artículo 2, apartado 5, en el artículo 3, apartado 6, en el artículo 5, apartado 7, y en los artículos 11 y 12, las autoridades competentes aceptarán la solicitud de certificado de importación, de certificado de exención o de certificado de ayuda presentada por un agente económico para cada envío, a condición de que vayan acompañadas por el original de la factura de compra, o una copia certificada de ella, y por el original o una copia certificada de los siguientes documentos:
a)
en lo que atañe al certificado de importación, o el certificado de exención:
i)
el conocimiento de embarque o la carta de porte aéreo o el documento de transporte multimodal;
ii)
el certificado de origen en el caso de los productos originarios de terceros países;
b)
en lo que atañe al certificado de ayuda:
i)
el documento T2L o el documento T2LF, en las condiciones enunciadas en el artículo 315, apartados 1 y 2, del Reglamento (CEE) no 2454/93 de la Commisión (8); o
ii)
una declaración tipo CO según lo previsto en el artículo 786, apartado 2, letra a), y en el anexo 38, título II, casilla 1, del citado Reglamento.
Los documentos antes mencionados podrán adoptar la forma de mensaje electrónico. En caso de que la autoridad competente encargada de la verificación no tenga acceso al sistema informático que gestiona y elabora dicho documento electrónico, este deberá sustituirse por una copia impresa debidamente compulsada.
La factura de compra y el conocimiento de embarque o la carta de porte aéreo deberán estar expedidos a nombre del solicitante.
2. El periodo de validez de los certificados se fijará en función de la duración del transporte. Ese plazo podrá ser prorrogado por la autoridad competente, en casos especiales, cuando existan dificultades graves e imprevisibles que afecten a la duración del transporte, si bien no podrá ser superior a dos meses a partir de la fecha de expedición del certificado.
Artículo 9
Presentación de certificados y mercancías
1. Los certificados de importación, de exención o de ayuda correspondientes a los productos incluidos en los regímenes específicos de abastecimiento deberán presentarse a las autoridades aduaneras, a fin de cumplir los trámites aduaneros, en un plazo máximo de quince días hábiles a partir de la fecha de la autorización de descarga de las mercancías. Las autoridades competentes podrán reducir ese plazo máximo.
En el caso de los productos que hayan sido objeto de perfeccionamiento activo o de almacenamiento en un depósito aduanero en las Azores, Madeira o las Islas Canarias y que se despachen posteriormente a libre práctica en esas regiones, el plazo máximo de quince días dará comienzo el día en que se soliciten los certificados contemplados en el párrafo primero.
2. Las mercancías se presentarán a granel o en lotes separados correspondientes al certificado presentado.
Los certificados solo se utilizarán para una operación al efectuar los trámites aduaneros.
Artículo 10
Calidad de los productos
La conformidad de los productos con los requisitos indicados en el artículo 10, apartado 4, del Reglamento (UE) no 228/2013 se examinará de acuerdo con las normas o usos vigentes en la Unión y, a más tardar, en la fase de primera comercialización.
Si se comprueba que un producto no se ajusta a los requisitos del artículo 10, apartado 4, del Reglamento (UE) no 228/2013, dejará de tener derecho a beneficiarse del régimen específico de abastecimiento y la cantidad correspondiente volverá a imputarse en el plan de previsiones de abastecimiento. En caso de que se haya concedido una ayuda con arreglo al artículo 5 del presente Reglamento, la ayuda deberá reintegrarse. En caso de que se haya efectuado una importación con arreglo a los artículos 2 o 3 del presente Reglamento, se abonará el derecho de importación, salvo si el interesado demuestra que los productos han sido reexportados o destruidos.
Artículo 11
Aumento significativo del número de solicitudes de certificados
1. Si el estado de ejecución de un plan de previsiones de abastecimiento indica un aumento importante del número de solicitudes de certificados de importación, de exención o de ayuda de un producto que pueda hacer peligrar la consecución de uno o varios de los objetivos del régimen específico de abastecimiento, el Estado miembro adoptará cuantas medidas sean necesarias, tras consultar a las autoridades de que se trate, para garantizar el abastecimiento de productos esenciales de la región ultraperiférica de que se trate, teniendo en cuenta las disponibilidades y las exigencias de los sectores prioritarios.
2. Cuando, tras consultar a las autoridades de que se trate, el Estado miembro decida aplicar restricciones a la expedición de certificados, las autoridades competentes aplicarán a todas las solicitudes pendientes un porcentaje uniforme de reducción.
Artículo 12
Fijación de la cantidad máxima por solicitud de certificado
En la medida en que sea estrictamente necesario para evitar desajustes del mercado de la región ultraperiférica de que se trate o actuaciones de carácter especulativo que puedan afectar gravemente al correcto funcionamiento de los regímenes específicos de abastecimiento, las autoridades competentes podrán fijar la cantidad máxima por solicitud de certificado.
Las autoridades competentes informarán de inmediato a la Comisión cuando apliquen el presente artículo.
La notificación contemplada en el presente artículo se realizará de conformidad con el Reglamento (CE) no 792/2009.
SECCIÓN 5
Exportación y expedición
Artículo 13
Condiciones de exportación y expedición
1. La exportación o la expedición de productos sin transformar que se hayan beneficiado del régimen específico de abastecimiento o de productos envasados o transformados que contengan productos que se hayan acogido al régimen específico de abastecimiento estarán sometidas a las condiciones previstas en los apartados 2 a 6.
2. En el caso de los productos exportados, la casilla 44 de la declaración de exportación se cumplimentará con una de las indicaciones que figuran en el anexo I, parte H.
3. Las cantidades de productos que se hayan beneficiado de una exención de los derechos de importación y se exporten volverán a consignarse en el plan de previsiones de abastecimiento.
Esos productos no podrán acogerse a una restitución por exportación.
4. Las cantidades de productos que se hayan beneficiado de una exención de los derechos de importación y sean objeto de una expedición volverán a consignarse en el plan de previsiones de abastecimiento y el importe de los derechos de importación erga omnes aplicables el día de la importación será abonado por el expedidor a más tardar cuando se efectúe la expedición.
Estos productos no serán expedidos en tanto no haya tenido lugar el abono contemplado en el párrafo primero.
Cuando no sea materialmente posible determinar el día de la importación, los productos se considerarán importados, durante el periodo de seis meses que precede a la fecha de la expedición, el día en que sean aplicables los derechos de importación erga omnes más elevados.
5. Las cantidades de productos que se hayan beneficiado de una ayuda y sean objeto de una exportación o una expedición volverán a consignarse en el plan de previsiones de abastecimiento y el exportador o expedidor reembolsará la ayuda concedida a más tardar cuando se efectúe la exportación o expedición.
Estos productos no serán expedidos o exportados en tanto no haya tenido lugar el reembolso contemplado en el párrafo primero.
Cuando no sea materialmente posible determinar la cuantía de la ayuda concedida, se considerará que los productos han recibido la ayuda más elevada fijada por la Unión para ellos durante los seis meses previos a la presentación de la solicitud de exportación o expedición.
Esos productos podrán beneficiarse de una restitución por exportación siempre que se cumplan los criterios para la concesión de dicha ayuda.
6. Las autoridades competentes únicamente autorizarán la exportación o expedición de cantidades de productos transformados distintos de los contemplados en los apartados 3, 4 y 5 del presente artículo y en el artículo 15 cuando el exportador certifique que dichos productos no se han acogido al régimen específico de abastecimiento.
Las autoridades competentes únicamente autorizarán la reexportación o reexpedición de productos sin transformar o productos envasados distintos de los contemplados en los apartados 3, 4 y 5 del presente artículo cuando el exportador certifique que dichos productos no se han acogido al régimen específico de abastecimiento.
Las autoridades competentes efectuarán los controles necesarios para cerciorarse de la veracidad de las declaraciones a que se refieren los párrafos primero y segundo y, en su caso, recuperarán la ventaja concedida.
Artículo 14
Certificado de exportación y aumento significativo de las exportaciones
1. La exportación de los siguientes productos no estará sujeta a la presentación de un certificado de exportación:
(a)
los productos a que se refiere el artículo 13, apartado 3;
(b)
los productos a que se refiere el artículo 13, apartado 5, que no cumplan las condiciones para la concesión de una restitución por exportación.
2. Cuando el abastecimiento periódico de las regiones ultraperiféricas corra peligro debido a un aumento significativo de las operaciones de exportación de los productos a que se refiere el artículo 13, apartado 1, las autoridades competentes podrán establecer una limitación cuantitativa que permita cubrir las necesidades prioritarias de los sectores afectados. Esta limitación cuantitativa se establecerá de una manera que no resulte discriminatoria.
Artículo 15
Exportaciones tradicionales, exportaciones en el marco del comercio regional y expediciones tradicionales de productos transformados
1. El transformador que, con arreglo al artículo 7, apartado 3, haya declarado su intención de exportar en el marco de corrientes comerciales tradicionales o del comercio regional, o de expedir en el marco de corrientes comerciales tradicionales, contemplada en el artículo 14, apartado 2, del Reglamento (UE) no 228/2013, productos transformados que contengan materias primas que se hayan beneficiado del régimen específico de abastecimiento, podrá hacerlo dentro de los límites cuantitativos anuales indicados en los anexos II a V del presente Reglamento. Las autoridades competentes expedirán las autorizaciones necesarias para que esas operaciones no superen esas cantidades anuales.
En el anexo VI del presente Reglamento figura la lista de los países a que se refiere el artículo 14, apartado 3, del Reglamento (UE) no 228/2013.
Para las exportaciones enmarcadas en el comercio regional, el exportador deberá presentar a las autoridades competentes los documentos previstos en el artículo 17 del Reglamento (CE) no 612/2009 en los plazos previstos en el artículo 46 de ese Reglamento. De no presentarlos en esos plazos, las autoridades competentes recuperarán la ventaja concedida en virtud del régimen específico de abastecimiento.
2. La exportación de los productos a que se refiere el presente artículo no estará sujeta a la presentación de un certificado de exportación.
3. La casilla 44 de la declaración de exportación de los productos exportados a que se refiere el presente artículo se cumplimentará con una de las indicaciones que figuran en el anexo I, parte I.
SECCIÓN 6
Gestión, controles y seguimiento
Artículo 16
Controles
1. Los controles administrativos de importación, introducción, exportación y expedición de productos agrícolas serán exhaustivos y constarán, en particular, de controles cruzados con los documentos indicados en el artículo 8, apartado 1.
2. Los controles materiales de importación, introducción, exportación y expedición de productos agrícolas que se lleven a cabo en las regiones ultraperiféricas se realizarán en una muestra representativa de por lo menos el 5 % de los certificados presentados de conformidad con el artículo 9.
El Reglamento (CE) no 1276/2008 de la Comisión (9) se aplicará, mutatis mutandis, a estos controles físicos.
En situaciones especiales, la Comisión podrá pedir que se apliquen otros porcentajes de control material.
Artículo 17
Disposiciones nacionales de gestión y seguimiento
Las autoridades competentes adoptarán las disposiciones complementarias necesarias para llevar una gestión y un seguimiento en tiempo real de los regímenes específicos de abastecimiento.
A petición de la Comisión, las autoridades competentes notificarán a la Comisión las medidas que apliquen en virtud del párrafo primero.
CAPÍTULO II
MEDIDAS DE APOYO A LOS PRODUCTOS AGRÍCOLAS LOCALES
SECCIÓN 1
Solicitudes de ayuda
Artículo 18
Presentación de solicitudes
Las solicitudes de ayuda de cada año civil se presentarán a los servicios designados por las autoridades competentes del Estado miembro, con arreglo a los modelos establecidos por estas últimas y durante los periodos que ellas determinen. Estos periodos se determinarán de forma que se pueda proceder a los controles sobre el terreno que sean necesarios y no podrán extenderse más allá del 28 de febrero del año civil siguiente.
Artículo 19
Corrección de errores manifiestos
Las solicitudes de ayuda podrán ser corregidas en cualquier momento posterior a su presentación en caso de error manifiesto reconocido por la autoridad competente.
Artículo 20
Presentación de solicitudes fuera de plazo
Salvo en los casos de fuerza mayor o de circunstancias excepcionales, la presentación de una solicitud de ayuda fuera de los plazos señalados con arreglo a lo dispuesto en el artículo 18 dará lugar a una reducción del 1 % por día hábil de los importes a los que el solicitante de ayuda habría tenido derecho si hubiese presentado la solicitud en el plazo previsto. En caso de que el retraso sea de más de 25 días civiles, se desestimará la solicitud.
Artículo 21
Retirada de solicitudes de ayuda
1. Las solicitudes de ayuda podrán ser retiradas, total o parcialmente, en cualquier momento.
No obstante, cuando la autoridad competente ya haya informado al solicitante de ayuda de la existencia de irregularidades en la solicitud de ayuda o lo haya avisado de su intención de efectuar un control sobre el terreno y ese control sobre el terreno haya puesto de manifiesto irregularidades, no se permitirá retirar las partes de la solicitud de ayuda afectadas por las mismas.
2. Las retiradas efectuadas en virtud del apartado 1 colocarán al solicitante en la posición en la que se encontraba antes de presentar una solicitud de ayuda o parte de la misma.
SECCIÓN 2
Controles
Artículo 22
Principios generales
Las verificaciones se realizarán mediante controles administrativos y sobre el terreno.
Los controles administrativos serán exhaustivos e incluirán comprobaciones cruzadas con, entre otros, los datos del sistema integrado de gestión y control previsto en el título V, capítulo II, en el título VI, capítulo II, y en los artículos 47, 61 y 102, apartado 3, del Reglamento (UE) no 1306/2013 del Parlamento Europeo y del Consejo (10).
Basándose en un análisis de riesgos efectuado de conformidad con el artículo 24, apartado 1, del presente Reglamento, las autoridades competentes efectuarán controles sobre el terreno por muestreo de, como mínimo, el 5 % de las solicitudes de ayuda. La muestra representará como mínimo el 5 % de los importes por los que se solicite la ayuda.
Cuando proceda, los Estados miembros utilizarán el sistema integrado de gestión y control.
Artículo 23
Controles sobre el terreno
1. Los controles sobre el terreno se efectuarán sin previo aviso. No obstante, podrán notificarse con una antelación limitada a lo estrictamente necesario, siempre y cuando no se comprometa el propósito del control. Salvo en casos debidamente justificados, esa antelación no excederá de 48 horas.
2. En su caso, los controles sobre el terreno previstos en la presente sección y los demás controles establecidos en la normativa de la Unión se llevarán a cabo simultáneamente.
3. La solicitud o solicitudes de ayuda de que se trate se desestimarán si los solicitantes de ayuda o sus representantes impiden la ejecución de los controles sobre el terreno.
Artículo 24
Selección de solicitantes de ayuda para los controles sobre el terreno
1. La autoridad competente seleccionará qué solicitantes de ayuda deben someterse a controles sobre el terreno a partir de un análisis de riesgos y de la representatividad de las solicitudes de ayuda presentadas. En el análisis de riesgo se tendrán en cuenta:
a)
el importe de la ayuda;
b)
el número de parcelas agrícolas, la superficie y el número de animales por los que se hayan presentado solicitudes de ayuda, o la cantidad producida, transportada, transformada o comercializada;
c)
los cambios en comparación con el año anterior;
d)
los resultados de los controles de años anteriores;
e)
otros parámetros que decidan los Estados miembros.
Para que la muestra sea representativa, los Estados miembros seleccionarán de forma aleatoria entre un 20 % y un 25 % del número mínimo de solicitantes de ayuda que deban ser sometidos a controles sobre el terreno.
2. La autoridad competente mantendrá registros de los motivos que hayan conducido a la selección de cada solicitante de ayuda para los controles sobre el terreno. El inspector que vaya a proceder al control sobre el terreno será informado oportunamente de esos motivos antes de iniciar el control.
Artículo 25
Informe de inspección
1. Se redactará un informe de cada control sobre el terreno que se haga en el que se recogerán con precisión los pormenores del mismo. Este informe contendrá, entre otros, los siguientes datos:
a)
el régimen de ayuda y las solicitudes que se hayan controlado;
b)
las personas presentes;
c)
las parcelas agrícolas controladas, las parcelas agrícolas medidas, los resultados de las mediciones por parcelas agrícolas y las técnicas de medición empleadas;
d)
el número de animales de cada especie observado y, en su caso, los números de los crotales, las inscripciones en el registro y en la base de datos informatizada de ganado vacuno, los justificantes examinados, los resultados de los controles y, en su caso, las observaciones específicas a que haya lugar acerca de los animales o de sus códigos de identificación;
e)
las cantidades producidas, transportadas, transformadas o comercializadas que se hayan controlado;
f)
si se ha avisado al solicitante de ayuda de la visita y, en caso afirmativo, con qué antelación;
g)
las demás medidas de control que se hayan aplicado.
2. Se brindará al solicitante de ayuda o a su representante la posibilidad de firmar el informe para certificar su presencia en el control y añadir las observaciones que considere oportunas. Cuando se detecten irregularidades, el solicitante de ayuda recibirá una copia del informe.
Cuando el control sobre el terreno se efectúe mediante teledetección, los Estados miembros podrán decidir no brindar al solicitante de ayuda o a su representante la posibilidad de firmar el informe de inspección si no se ha detectado ninguna irregularidad durante dicha teledetección.
SECCIÓN 3
Reducciones, exclusiones y pagos indebidos
Artículo 26
Reducciones y exclusiones
En caso de discrepancias entre la información declarada en el contexto de las solicitudes de ayuda y los resultados de los controles previstos en la sección 2, el Estado miembro de que se trate aplicará reducciones y exclusiones a la ayuda. Las reducciones y exclusiones deberán ser efectivas, proporcionales y disuasorias.
Artículo 27
Supuestos de inaplicación de las reducciones y exclusiones
1. Las reducciones y exclusiones establecidas en el artículo 26 no se aplicarán cuando el solicitante de ayuda haya presentado información objetivamente correcta o demuestre de cualquier manera que no hay ninguna falta por su parte.
2. Las reducciones y exclusiones no se aplicarán a aquellas partes de las solicitudes de ayuda respecto de las cuales el solicitante de ayuda haya notificado por escrito a la autoridad competente que son incorrectas o han adquirido semejante carácter después de su presentación, siempre y cuando el solicitante de ayuda no haya sido informado de la intención de la autoridad competente de efectuar un control sobre el terreno y esta autoridad no le haya informado antes de la existencia de irregularidades en la solicitud.
Sobre la base de la información facilitada por el solicitante de ayuda a que se refiere el párrafo primero, la solicitud de ayuda se rectificará para reflejar la situación real.
Artículo 28
Recuperación de las cantidades abonadas indebidamente y penalizaciones
1. En caso de pago indebido, el artículo 80 del Reglamento (CE) no 1122/2009 de la Comisión (11) se aplicará mutatis mutandis.
2. Cuando el pago indebido obedezca a declaraciones o documentos falsos o sea consecuencia de una negligencia grave del solicitante de ayuda, se aplicará una penalización igual al importe pagado indebidamente más un interés calculado de conformidad con lo dispuesto artículo 80, apartado 2, del Reglamento (CE) no 1122/2009.
Artículo 29
Fuerza mayor y circunstancias excepcionales
En casos de fuerza mayor o circunstancias excepcionales, a tenor del artículo 2, apartado 2, del Reglamento (UE) no 1306/2013, se aplicará mutatis mutandis el artículo 75 del Reglamento (CE) no 1122/2009 de la Comisión.
CAPÍTULO III
MEDIDAS DE ACOMPAÑAMIENTO
SECCIÓN 1
Símbolo gráfico
Artículo 30
Control de las condiciones de utilización del logotipo
Las autoridades competentes comprobarán periódicamente que los agentes económicos autorizados respetan las condiciones de utilización del logotipo contemplado en el artículo 5 del Reglamento Delegado (UE) no 179/2014 y las medidas previstas en el artículo 6, apartado 4, de dicho Reglamento Delegado.
Las autoridades competentes podrán delegar el ejercicio de estas comprobaciones en organismos habilitados para ello que reúnan todas las competencias técnicas y de imparcialidad necesarias. En ese caso, dichos organismos entregarán periódicamente a las autoridades un informe sobre los resultados de sus controles.
Artículo 31
Utilización abusiva y publicidad del logotipo
Los Estados miembros aplicarán las disposiciones nacionales vigentes para prevenir, y cuando proceda, sancionar la utilización abusiva del logotipo o adoptarán las medidas necesarias para ello. A petición de la Comisión, los Estados miembros notificarán a la Comisión las medidas aplicables.
Los Estados miembros darán la publicidad apropiada al logotipo y a los productos en los que este se puede utilizar.
Artículo 32
Medidas nacionales
1. Las autoridades competentes adoptarán las medidas administrativas adicionales necesarias para la gestión del mecanismo del logotipo. Dichas medidas podrán incluir, en particular, el cobro de cuotas a los agentes económicos autorizados para la impresión del logotipo y para cubrir los gastos administrativos así como los costes de los controles.
2. A petición de la Comisión, las autoridades competentes notificarán a la Comisión qué servicios o, en su caso, qué organismos son responsables de conceder la autorización prevista en el artículo 6, apartado 3, del Reglamento Delegado (UE) no 179/2014 y de llevar a cabo los controles exigidos en virtud de la presente sección, así como las medidas complementarias a que se refiere el apartado 1 del presente artículo.
3. Las autoridades competentes notificarán a la Comisión todas las autorizaciones del derecho a utilizar el logotipo, indicando el nombre y la sede del productor, los productos y el periodo de concesión del derecho.
La notificación contemplada en el presente apartado se realizará de conformidad con el Reglamento (CE) no 792/2009.
SECCIÓN 2
Productos de origen animal
Artículo 33
Ganadería
1. La importación de bovinos machos jóvenes originarios de terceros países, de los códigos NC 0102 29 05, 0102 29 29 o 0102 29 49, destinados al engorde y consumo en los departamentos de ultramar y en Madeira no estará sujeta a derechos de aduana hasta que la cabaña de bovinos machos jóvenes locales alcance un nivel suficiente para garantizar el mantenimiento y el desarrollo de la producción local de carne de vacuno.
2. Para acogerse a la exención prevista en el apartado 1, el importador o solicitante deberá demostrar que cumple las condiciones establecidas en el artículo 8 del Reglamento Delegado (UE) no 179/2014 mediante la presentación de:
a)
una declaración escrita, efectuada en el momento de la llegada de los animales a los departamentos de ultramar o a Madeira, de que los bovinos se destinan al engorde durante un periodo mínimo de 120 días a partir de la fecha de su llegada efectiva, y a su consumo posterior en dicho territorio;
b)
un compromiso escrito, suscrito en el momento de la llegada de los animales, de informar a las autoridades competentes, en el plazo de un mes a partir de la fecha de su llegada, de la explotación o las explotaciones en las que se va a proceder al engorde de los bovinos.
SECCIÓN 3
Importación de tabaco en las islas canarias
Artículo 34
Exención de los derechos de aduana aplicables al tabaco
1. El periodo anual computable para el cálculo de la cantidad máxima anual de tabaco que debe quedar exenta de los derechos de importación cuando se importe directamente en las Islas Canarias, contemplada en el artículo 29, apartado 1, párrafo tercero, del Reglamento (UE) no 228/2013, abarcará del 1 de enero del año considerado al 31 de diciembre de ese mismo año.
2. Las cantidades de tabaco en rama y semielaborado a que se refiere el artículo 29, apartado 1, del Reglamento (UE) no 228/2013 se convertirán a cantidades de tabaco en rama desvenado mediante la aplicación de los coeficientes de equivalencia que figuran en el anexo VIII del presente Reglamento para los productos de que se trate.
Artículo 35
Condiciones para la exención
1. La importación de los productos enumerados en el anexo VIII estará sujeta a la presentación de un certificado de exención. En la casilla 20 de la solicitud de certificado y del propio certificado figurará una de las indicaciones que figuran en el anexo I, parte J.
Salvo disposición en contrario del presente Reglamento, los artículos 3, 7 a 10, 12 y 16 del presente Reglamento, el artículo 1 del Reglamento Delegado (UE) no 179/2014, y el artículo 12, apartado 2, y el artículo 18 del Reglamento (UE) no 228/2013 se aplicarán mutatis mutandis.
2. Las autoridades competentes velarán por que los productos enumerados en el anexo VII se utilicen de conformidad con las normas pertinentes de la Unión y, en particular, los artículos 291 a 300 del Reglamento (CEE) no 2454/93.
CAPÍTULO IV
DISPOSICIONES GENERALES Y FINALES
Artículo 36
Pago de las ayudas
Previa comprobación de las solicitudes de ayuda y de los justificantes pertinentes y tras calcular los importes que deben concederse en virtud de los programas POSEI a los que se hace referencia en el capítulo II del Reglamento (CE) no 228/2013, las autoridades competentes abonarán las ayudas correspondientes a cada año civil como sigue:
a)
a lo largo de todo el año, en el caso del régimen específico de abastecimiento, de las medidas de importación y suministro de animales vivos y de las medidas contempladas en el artículo 9 del Reglamento Delegado (UE) no 179/2014;
b)
de conformidad con el artículo 75 del Reglamento (UE) no 1306/2013, en el caso de los pagos directos;
c)
durante el periodo comprendido entre el 16 de octubre del año en curso y el 30 de junio del año siguiente, en el caso de los demás pagos.
Artículo 37
Indicadores de rendimiento
Cada año, los Estados miembros notificarán a la Comisión, por lo menos, los datos relativos a los indicadores de rendimiento establecidos en el anexo VIII en relación con cada una de sus regiones ultraperiféricas.
Dichos datos se notificarán en el contexto del informe anual de ejecución a que se refiere el artículo 32, apartado 2, del Reglamento (UE) no 228/2013.
Artículo 38
Notificaciones
1. En lo que atañe al régimen específico de abastecimiento, las autoridades competentes notificarán a la Comisión, a más tardar el último día del mes siguiente al final de cada trimestre, los datos siguientes, disponibles en esa fecha, relativos a las operaciones realizadas en los meses anteriores en relación con el plan de abastecimiento del año civil de referencia, desglosados por producto y por código NC y, en su caso, por destino específico:
a)
las cantidades desglosadas según la procedencia, es decir, importación de terceros países o suministro desde la Unión;
b)
el monto de la ayuda y los gastos pagados por producto y, en su caso, por destino específico;
c)
las cantidades con respecto a las cuales no se hayan utilizado los certificados, desglosándolas por categorías de certificados;
d)
las cantidades que, en su caso, se hayan reexportado o reexpedido en virtud del artículo 13 y los importes unitarios y totales de las ayudas recuperadas;
e)
las cantidades que, en su caso, se hayan reexportado o reexpedido en virtud del artículo 15 previa transformación;
f)
las transferencias dentro de una cantidad global de una categoría de productos y las modificaciones de los planes de previsiones de abastecimiento que se vayan produciendo;
g)
el saldo disponible y el porcentaje de utilización.
h) Los datos contemplados en el párrafo primero se sacarán de los certificados utilizados. Los datos finales relativos al plan de abastecimiento de cada año civil se notificarán a la Comisión a más tardar el 31 de mayo del año siguiente.
2. En relación con la ayuda a la producción local, los Estados miembros comunicarán a la Comisión lo siguiente:
a)
anualmente a más tardar el 30 de abril, las solicitudes de ayuda recibidas con cargo al año civil anterior y la cuantía de las mismas;
b)
anualmente a más tardar el 31 de julio, las solicitudes de ayuda consideradas subvencionables con cargo al año civil anterior y la cuantía de las mismas.
3. Las notificaciones contempladas en el presente artículo se realizarán de conformidad con el Reglamento (CE) no 792/2009.
4. Las notificaciones contempladas en el artículo 23, apartado 3, y en el artículo 32, apartado 1, del Reglamento (CE) no 228/2013 también se realizarán de conformidad con el Reglamento (CE) no 792/2009.
Artículo 39
Informe
1. En el informe previsto en el artículo 32, apartado 2, del Reglamento (UE) no 228/2013, se reseñarán los siguientes elementos, entre otros:
a)
los cambios socioeconómicos y agrarios más significativos;
b)
un resumen de los datos materiales y financieros disponibles en relación con la aplicación de cada medida, seguido de un análisis de estos datos y, en caso necesario, de una presentación y un análisis del sector de actividad en el que se integre la medida;
c)
la marcha de las medidas y de las prioridades en la fecha de presentación del informe, en comparación con sus objetivos operativos y específicos, a través de una cuantificación de los indicadores;
d)
un breve resumen de los principales problemas surgidos en la gestión y aplicación de las medidas;
e)
un análisis del resultado de todas las medidas, teniendo en cuenta sus nexos recíprocos;
f)
con relación al régimen específico de abastecimiento:
i)
datos sobre la evolución de los precios y la repercusión de la ventaja concedida, junto con un análisis de los mismos, y medidas y controles aplicados para garantizar la repercusión de la ventaja de conformidad con el artículo 6 del presente Reglamento,
ii)
considerando las demás ayudas existentes, un análisis de la proporcionalidad de las ayudas en función de los costes adicionales de transporte a las regiones ultraperiféricas, de los precios de exportación a terceros países y, en el caso de los productos destinados a la transformación o de los insumos agrarios, de los costes adicionales derivados de la insularidad y la situación ultraperiférica;
g)
el grado de consecución de los objetivos asignados a cada una de las medidas del programa, medido con indicadores objetivos;
h)
datos sobre el plan anual de abastecimiento de la región, especialmente en lo referente al consumo, la evolución de la cabaña ganadera, la producción y el comercio;
i)
datos sobre los importes concedidos finalmente para la realización de las medidas del programa de acuerdo con los criterios fijados por los Estados miembros, como, por ejemplo, el número de productores beneficiarios, el número de animales o las superficies que hayan causado derecho a pagos, o el número de explotaciones ayudadas;
j)
información acerca de la ejecución financiera de cada una de las medidas del programa;
k)
datos estadísticos de los controles efectuados por las autoridades competentes y, en su caso, de las sanciones que se hayan aplicado;
l)
comentarios del Estado miembro sobre la ejecución del programa.
m)
los datos anuales sobre los indicadores de rendimiento a que se refiere el artículo 37 del presente Reglamento.
2. El informe contemplado en el apartado 1 se presentará a la Comisión de conformidad con el Reglamento (CE) no 792/2009.
Artículo 40
Modificaciones de los programas
1. Las modificaciones que deban hacerse a cada programa POSEI deberán presentarse a la Comisión para su aprobación y estarán debidamente motivadas, facilitando, en particular, la siguiente información:
a)
los motivos de los problemas de ejecución que justifiquen la modificación del programa;
b)
los efectos previstos de la modificación;
c)
las repercusiones en la financiación y verificación de los compromisos.
Salvo en casos de fuerza mayor o circunstancias excepcionales, los Estados miembros presentarán propuestas de modificación de programas solo una vez por año civil y por programa. Dichas propuestas de modificación deberán ser recibidas por la Comisión, a más tardar, el 30 de septiembre de cada año.
Si la Comisión no plantea objeciones a las modificaciones propuestas, estas se aplicarán a partir del 1 de enero del año siguiente al que fueron notificadas.
Dichas modificaciones podrán aplicarse antes si la Comisión confirma por escrito al Estado miembro, antes de la fecha contemplada en el párrafo tercero, que las modificaciones notificadas se ajustan a la normativa de la Unión.
Si la modificación notificada no se ajusta a la normativa de la Unión, la Comisión informará al Estado miembro antes de la fecha contemplada en el párrafo tercero que la modificación notificada no se aplicará hasta que la Comisión reciba una modificación que pueda considerarse conforme con la normativa.
2. No obstante lo dispuesto en el apartado 1, la Comisión evaluará por separado las siguientes modificaciones propuestas por los Estados miembros y decidirá acerca de su aprobación a más tardar en un plazo de cuatro meses a partir de su presentación, de acuerdo con el procedimiento al que se hace referencia en el artículo 34, apartado 2, del Reglamento (CE) no 228/2013:
a)
la adhesión de una nueva región ultraperiférica;
b)
la introducción en el programa general de nuevos grupos de productos objeto de ayuda en virtud del régimen específico de abastecimiento o de nuevas medidas de ayuda a la producción agrícola local; y
c)
el aumento del nivel unitario de ayuda ya aprobado para cada medida existente en más del 50 % del importe aplicable en el momento en que se presentó la propuesta de modificación.
Sin perjuicio del procedimiento previsto en el apartado 1, los Estados miembros podrán enviar las propuestas de modificaciones previstas en el presente apartado una vez por año civil y por programa. Las propuestas de modificaciones a que se refiere el presente apartado deberán ser recibidas por la Comisión a más tardar el 31 de julio del año anterior a su aplicación.
Las modificaciones así aprobadas se aplicarán a partir del 1 de enero del año siguiente a aquel en que se realizó la propuesta de modificación o a partir de la fecha expresamente indicada en la decisión de aprobación.
3. Los Estados miembros podrán realizar las modificaciones siguientes, sin recurrir al procedimiento establecido en el apartado 1, a condición de que las notifiquen a la Comisión:
a)
en el caso de los planes de previsiones de abastecimiento, las modificaciones de hasta el 20 % del nivel individual de ayuda o las modificaciones de las cantidades de productos que pueden acogerse al plan de abastecimiento y, por consiguiente, el importe global de la ayuda asignada para apoyar cada línea de productos;
b)
en lo que atañe a todas las medidas, ajustes de hasta el 20 % de la dotación financiera de cada medida individual, sin perjuicio de los límites financieros previstos en el artículo 30 del Reglamento (UE) no 228/2013, siempre que tales ajustes se notifiquen a más tardar el 30 de abril del año siguiente al año civil al que se refiere la dotación financiera modificada; y
c)
cambios derivados de las modificaciones de los códigos y descripciones establecidos en el Reglamento (CEE) no 2658/87 del Consejo (12) empleados para identificar los productos que se benefician de la ayuda, en la medida en que estos cambios no impliquen un cambio de los mismos productos.
4. Las modificaciones contempladas en el apartado 3 no se aplicarán antes de la fecha en que sean recibidas por la Comisión. Deberán explicarse y justificarse debidamente, y solo se podrán aplicar una vez al año, excepto en los casos siguientes:
a)
casos de fuerza mayor o circunstancias excepcionales;
b)
modificación de las cantidades de productos objeto del régimen de abastecimiento,
c)
cambios derivados de las modificaciones de los códigos y descripciones establecidos en el Reglamento (CEE) no 2658/87.
5. A efectos del presente artículo, se entenderá por:
a) «medida»: la agrupación de los regímenes de ayuda y actuaciones necesarias para alcanzar uno o varios objetivos del programa que constituyan una línea para la que se define una asignación financiera en el cuadro financiero al que se hace referencia en el artículo 5, letra a), del Reglamento (UE) no 228/2013;
b) «grupo de productos»: todos los productos que comparten los dos primeros dígitos del código NC conforme a lo establecido en el Reglamento (CEE) no 2658/87 del Consejo.
6. Las notificaciones contempladas en el presente artículo se realizarán de conformidad con el Reglamento (CE) no 792/2009.
Artículo 41
Reducción de anticipos
Sin perjuicio de las normas generales de disciplina presupuestaria, en caso de que la información que envíen los Estados miembros a la Comisión en aplicación de los artículos 38 y 39 sea incompleta o de que no se haya respetado el plazo para enviarla, la Comisión podrá reducir a tanto alzado, y de manera temporal, los anticipos a cuenta de los gastos agrarios.
Artículo 42
Entrada en vigor
El presente Reglamento entrará en vigor el tercer día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, el 20 de febrero de 2014.