РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 516/2014 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 16 април 2014 година
за създаване на фонд „Убежище, миграция и интеграция“ и за изменение на Решение 2008/381/ЕО на Съвета и отмяна на решения № 573/2007/ЕО и № 575/2007/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и на Решение 2007/435/ЕО на Съвета
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 78, параграф 2 и член 79, параграфи 2 и 4 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
като взеха предвид становището на Комитета на регионите (2),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (3),
като имат предвид, че:
(1)
Целта на Съюза да представлява пространство на свобода, сигурност и правосъдие следва да бъде постигната, inter alia, чрез общи мерки, определящи рамката на политика по въпросите на убежището и имиграцията, която се основава на солидарността между държавите членки и е справедлива спрямо третите държави и техните граждани. Европейският съвет от 2 декември 2009 г. отчете, че финансовите ресурси в Съюза следва да стават все по-гъвкави и съгласувани от гледна точка както на обхвата, така и на приложимостта им, за да подпомагат развитието на политиката в областта на убежището и миграцията.
(2)
С настоящия регламент следва да се създаде фонд „Убежище, миграция и интеграция“ (наричан по-долу „фондът“) с цел да се допринесе за развитието на общата политика на Съюза в областта на убежището и имиграцията, както и за укрепването на пространството на свобода, сигурност и правосъдие, при прилагане на принципите на солидарност и поделяне на отговорностите между държавите членки и на сътрудничество с трети държави.
(3)
Фондът следва да отразява необходимостта от повече гъвкавост и опростяване, като същевременно отговаря на изискванията за предвидимост и осигурява справедливо и прозрачно разпределение на ресурсите за постигането на общите и специфичните цели, установени в настоящия регламент.
(4)
Ръководни принципи при изпълнението на фонда са ефикасността на мерките и качеството на разходите. Освен това изпълнението на фонда следва да бъде по възможно най-ефективния и достъпен начин.
(5)
Новата структура от два стълба на финансирането в областта на вътрешните работи следва да допринесе за опростяването, рационализирането, консолидирането и прозрачността на финансирането в тази област. Следва да се търсят полезни взаимодействия, съгласуваност и взаимно допълване между отделните фондове и програми, включително с цел отпускане на финансиране за общи цели. Въпреки това следва да се избягва припокриването между отделните инструменти за финансиране.
(6)
Фондът следва да създаде гъвкава рамка, която позволява на държавите членки да получават финансови ресурси по своите национални програми в подкрепа на политиките, обхванати от този фонд, в съответствие с конкретното им положение и потребности и предвид общите и специфичните цели на фонда, за които финансовата подкрепа би била най-ефективна и подходяща.
(7)
Фондът следва да изразява солидарност чрез предоставяне на финансова помощ на държавите членки. Той следва да подобри ефективното управление на миграционните потоци към Съюза в областите, в които действията на Съюза имат максимална добавена стойност, и по-специално чрез поделяне на отговорностите между държавите членки и поделяне на отговорностите и засилване на сътрудничеството с трети държави.
(8)
За да допринесат за постигането на общата цел на фонда, държавите членки следва да гарантират, че в националните им програми се включват действия в подкрепа на специфичните цели на настоящия регламент и че разпределението на ресурсите между целите осигурява възможност за постигането на тези цели. В редките случаи на държава членка, която желае да използва дерогация от минималните проценти, установени в настоящия регламент, съответната държава членка следва да представи подробна обосновка в националната си програма.
(9)
За да се гарантира еднородна и висококачествена политика в областта на убежището и да се прилагат по-високи стандарти на международна закрила, фондът следва да допринесе за ефективното функциониране на общата европейска система за убежище, която включва мерки, свързани с политиката, законодателството и изграждането на капацитет, като същевременно се работи в сътрудничество с други държави членки, агенции на Съюза и трети държави.
(10)
Целесъобразно е усилията на държавите членки във връзка с пълното и правилното прилагане на достиженията на правото на Съюза в областта на убежището да бъдат подпомагани и подобрени, и по-специално усилията за предоставяне на подходящи условия за прием на разселените лица, на кандидатите за международна закрила и на лицата, на които е предоставена международна закрила, за осигуряване на правилно определяне на статута в съответствие с Директива 2011/95/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (4), за прилагане на справедливи и ефективни процедури за предоставяне на убежище и за насърчаване на добрите практики в областта на убежището с цел да се защитят правата на лицата, търсещи международна закрила, и да се създадат условия за ефикасна работа на системите за убежище на държавите членки.
(11)
Фондът следва да предоставя подходящо подпомагане за съвместните усилия на държавите членки, насочени към установяване, споделяне и насърчаване на най-добрите практики, както и към изграждане на ефективни структури за сътрудничество с цел повишаване качеството на вземането на решения в рамките на общата европейска система за убежище.
(12)
Фондът следва да допълва и подсилва дейностите, предприемани от Европейската служба за подкрепа в областта на убежището (EASO), създадена с Регламент (ЕС) № 439/2010 на Европейския парламент и на Съвета (5), с цел да се координира практическото сътрудничество между държавите членки в областта на убежището, да се подпомогнат държавите членки, чиито системи за убежище са подложени на особено голям натиск, и да се допринесе за осъществяването на общата европейска система за убежище. Комисията може да използва предоставената от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета (6) възможност да възложи на EASO изпълнението на специфични ad hoc задачи, като координацията на действия на държавите членки по презаселване в съответствие с Регламент (ЕС) № 439/2010.
(13)
Фондът следва да подпомага усилията на Съюза и на държавите членки във връзка със засилването на капацитета на държавите членки за разработване, наблюдение и оценка на политиките им в областта на убежището, предвид задълженията им съгласно съществуващото право на Съюза.
(14)
Фондът следва да подпомага усилията, полагани от държавите членки, за предоставяне на международна закрила и постигане на трайно решение на тяхна територия за бежанците и разселените лица, за които Върховният комисар на ООН за бежанците е установил, че отговарят на критериите за презаселване, като например оценката на нуждите от презаселване и прехвърлянето на съответните лица на тяхна територия, с цел да им бъде предоставен сигурен правен статут и да бъде насърчена ефективната им интеграция.
(15)
Фондът следва да осигурява подпомагане за нови подходи относно безопасния достъп до процедури за предоставяне на убежище, по-специално като го насочва към основните държави на транзитно преминаване, например програми за закрила на конкретни групи или определени процедури за разглеждане на молбите за предоставяне на убежище.
(16)
Предвид естеството на фонда той следва да може да подпомага доброволни и съгласувани между държавите членки дейности, насочени към поделяне на тежестта между тях и състоящи се в прехвърляне на лица, на които е предоставена международна закрила, и на кандидати за международна закрила, от една държава членка в друга.
(17)
Партньорствата и сътрудничеството с трети държави, целящи да се гарантира подходящо управление на наплива от хора, подаващи молби за убежище или други форми на международна закрила, са особено важен елемент от политиката на Съюза в областта на убежището. С цел да се осигури достъп до международна закрила и намиране на трайни решения на възможно най-ранен етап, включително в рамките на регионални програми за закрила, фондът следва да включва силно застъпен компонент, свързан с презаселването, на равнището на Съюза.
(18)
С оглед подобряване и засилване на процеса на интегриране в европейските общества фондът следва да улеснява законната миграция към Съюза в съответствие с икономическите и социалните нужди на държавите членки и да предвижда подготовка на процеса на интегриране още в държавата на произход на гражданите на трети държави, идващи в Съюза.
(19)
За да бъде ефикасен и да постигне най-висока добавена стойност, фондът следва да използва по-целенасочен подход, в подкрепа на съгласувани стратегии, специално създадени за насърчаване на интеграцията на граждани на трети държави на национално, местно и/или регионално равнище, където е уместно. Тези стратегии следва да се изпълняват главно от местни или регионални органи и от недържавни участници, като същевременно не се изключват националните органи, по-специално когато специфичната административна организация на държавата членка го налага или когато в дадена държава членка действията за интеграция попадат в областта на споделена компетентност между държавата и децентрализираната администрация. Изпълняващите организации следва да избират от различните мерки, които са на тяхно разположение, най-подходящите за конкретната им ситуация.
(20)
Изпълнението на фонда следва да бъде в съответствие с общите основни принципи на Съюза относно интеграцията, както са уточнени в общата програма за интеграция.
(21)
Обхватът на мерките за интегриране следва да включва и лицата, на които е предоставена международна закрила, за да се гарантира всеобхватен подход към интеграцията, при който се вземат предвид специфичните особености на тези целеви групи. Когато мерките за интегриране са съчетани с мерки по приемане, където е уместно следва да има възможност действията да обхващат и кандидати за международна закрила.
(22)
За да се гарантира последователност на позицията на Съюза по отношение на интегрирането на граждани на трети държави, действията, финансирани от този фонд, следва да са конкретни и да допълват действията, финансирани от Европейския социален фонд. В този контекст от органите на държавите членки, отговарящи за изпълнението на този фонд, следва да се изисква да установят механизми за сътрудничество и координация с органите, определени от държавите членки за целите на управлението на интервенциите на Европейския социален фонд.
(23)
От практически съображения някои действия може да се отнасят до група лица, които за по-голяма ефективност може да се разглеждат като едно цяло, без да се прави разлика между отделните членове на групата. Ето защо ще бъде подходящо да се предвиди възможност за тези държави членки, които желаят, да установят в националните си програми, че действията за интеграция може да обхващат близките роднини на гражданите от трети държави, доколкото това е необходимо за ефективното осъществяване на посочените действия. Под „близки роднини“ ще се разбират съпрузите, партньорите, както и всички лица в преки роднински връзки по низходяща или възходяща линия с гражданина на трета държава, спрямо когото са насочени действията за интеграция, които в противен случай няма да бъдат включени в обхвата на фонда.
(24)
Фондът следва да подпомага държавите членки при изготвянето на стратегии за организиране на законната миграция, които укрепват капацитета им за разработване, изпълнение, наблюдение и оценяване като цяло на всички стратегии, политики и мерки в областта на имиграцията и интеграцията на граждани на трети държави, включително правните инструменти на Съюза. Фондът следва да подпомага също така обмена на информация, най-добрите практики и сътрудничеството между различните структури на администрацията, както и сътрудничеството с други държави членки.
(25)
Съюзът следва да продължи и да разшири използването на партньорствата за мобилност като основна стратегическа, всеобхватна и дългосрочна рамка за сътрудничество при управлението на миграцията с трети държави. Фондът следва да подпомага дейности, извършвани в рамките на партньорствата за мобилност, които се осъществяват в Съюза или в трети държави и които целят задоволяване на потребностите и следване на приоритетите на Съюза, и по-специално действия, осигуряващи непрекъснатост на финансирането, които обхващат както Съюза, така и трети държави.
(26)
Целесъобразно е да продължат подпомагането и насърчаването на усилията на държавите членки за подобряване управлението на връщанията на граждани на трети държави във всичките им аспекти, с оглед на непрекъснато справедливо и ефективно прилагане на общите стандарти за връщане, по-специално както са установени в Директива 2008/115/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (7). Фондът следва да насърчава разработването на стратегии за връщане на национално равнище в рамките на концепцията за интегрирано управление на връщането на лица, както и мерки в подкрепа на ефективното им изпълнение в трети държави.
(27)
По отношение на доброволното връщане на лица, включително лица, които желаят да бъдат върнати, въпреки че не са задължени да напускат територията, следва да се предвидят стимули за връщаните лица, като например преференциално третиране под формата на засилена помощ при връщането. Този вид доброволно връщане е в интерес както на връщаните лица, така и на органите, от гледна точка на неговата икономическа ефективност. Държавите членки следва да бъдат насърчавани да отдават предпочитание на доброволното връщане.
(28)
От гледна точка на политиката обаче доброволното и принудителното връщане са свързани помежду си и имат взаимно подсилващ ефект и поради това държавите членки следва да бъдат насърчавани да подсилват взаимно допълващите се елементи на тези две форми при управлението на връщането на лица. Необходимо е да се извършват действия за извеждане, с цел да се запазят целостта на политиката на Съюза в областта на имиграцията и убежището и системите за имиграция и убежище на държавите членки. Следователно възможността за извеждане е предпоставка, за да се гарантира, че тази политика няма да бъде компрометирана и че се прилагат принципите на правовата държава, които от своя страна са от основно значение за създаването на пространство на свобода, сигурност и правосъдие. По тази причина фондът следва да подпомага действията на държавите членки за улесняване на извеждането в съответствие със стандартите, предвидени в правото на Съюза, където е приложимо, и при пълно зачитане на основните права и достойнството на връщаните лица.
(29)
Много е важно фондът да подпомага специфични мерки за връщаните лица в страната на връщане, за да може да се осигури действителното им връщане в техния град или район на произход при добри условия и да се подпомогне трайната им реинтеграция в тяхната общност.
(30)
Споразуменията на Съюза за обратно приемане са неразделна част от политиката на връщане на Съюза и представляват централен инструмент за ефикасно управление на миграционните потоци, тъй като улесняват бързото връщане на незаконните мигранти. Тези споразумения са съществен елемент от рамката за диалог и сътрудничество с трети държави на произход и на транзитно преминаване на незаконни мигранти и прилагането им в трети държави следва да бъде подпомагано в интерес на ефективните стратегии за връщане на национално равнище и на равнище Съюз.
(31)
Фондът следва да допълва и подсилва дейностите, предприемани от Европейската агенция за управление на оперативното сътрудничество по външните граници на държавите - членки на Европейския съюз, създадена с Регламент (ЕО) № 2007/2004 на Съвета (8), сред чиито задачи е предоставяне необходимата подкрепа на държавите членки при организация на съвместни операции по връщане и определяне на най-добрите практики в областта на получаването на пътни документи и извеждането на граждани на трети държави, незаконно пребиваващи на териториите на държавите членки, както и подпомагане на държавите членки при обстоятелства, които изискват засилена техническа и оперативна помощ по външните граници, като се отчита обстоятелството, че някои ситуации могат да включват хуманитарни кризи и морски спасителни операции.
(32)
В допълнение към подпомагането за връщане на лица, предвидено в настоящия регламент, фондът следва да подпомага и други мерки за борба с незаконната имиграция или заобикалянето на съществуващите правила за законна миграция, като по този начин се запазва целостта на имиграционните системи на държавите членки.
(33)
Изпълнението на фонда следва да бъде при пълно спазване на правата и принципите, заложени в Хартата на основните права на Европейския съюз, и на основните права, залегнали в съответните международни инструменти, включително съответната съдебна практика на Европейския съд по правата на човека. Допустимите действия следва да отчитат основания на правата на човека подход към закрилата на мигранти, бежанци и лица, търсещи убежище, и по-специално следва да гарантират, че се отделя специално внимание и се осигуряват специализирани мерки за специфичното положение на уязвимите лица, по-специално жени, непридружени малолетни и непълнолетни лица и други изложени на риск малолетни и непълнолетни.
(34)
Понятията „уязвими лица“ и „членове на семейството“ са определени по различен начин в отделните актове със значение за настоящия регламент. Ето защо те следва да се разглеждат със значението си в съответния акт, като се отчита контекстът, в който са използвани. Във връзка с презаселването държавите членки, които го осъществяват, следва да провеждат тесни консултации с Върховния комисар на ООН за бежанците по отношение на понятието „членове на семейството“ при практиките им на презаселване и реалния процес на презаселване.
(35)
Мерките за трети държави или по отношение на трети държави, които се подпомагат чрез фонда, следва да се приемат така, че да се осигурява полезно взаимодействие и съгласуваност с други действия извън Съюза, получаващи подкрепа чрез инструменти на Съюза за външна помощ, както географски, така и тематични. По-специално, при изпълнението на такива действия следва да се търси пълна съгласуваност с принципите и общите цели на външната дейност и външната политика на Съюза по отношение на съответната държава или регион. Мерките не следва да имат за цел да подпомагат дейности, които са пряко насочени към развитието, и следва да допълват финансовата помощ, предоставяна чрез инструментите за външна помощ, когато това е целесъобразно. Следва да се зачита принципът за съгласуваност на политиката за развитие, изложен в точка 35 от Европейския консенсус за развитие. Важно е също така да се гарантира, че прилагането на спешната помощ е в съответствие с хуманитарната политика на Съюза, като по целесъобразност я допълва, и съблюдава хуманитарните принципи, установени в Европейския консенсус относно хуманитарна помощ.
(36)
Значителна част от наличните средства по фонда следва да бъде отпускана пропорционално на носената от всяка държава членка отговорност, изразяваща се в усилията по управлението на миграционните потоци, като се прилагат обективни критерии. За тази цел следва да се използват последните налични статистически данни на Евростат съгласно Регламент (ЕС) № 862/2007 на Европейския парламент и на Съвета (9) относно миграционните потоци, като например броят на подадените за първи път молби за убежище, броят на положителните решения за предоставяне на статут на бежанец или за предоставяне на субсидиарна закрила, броят на презаселените бежанци, броят законно пребиваващи граждани на трети държави, броят граждани на трети държави, които са получили разрешение за пребиваване, издадено от държава членка, броят на решенията за връщане, издадени от националните органи, и броят на извършените връщания.
(37)
В настоящия регламент се определя разпределянето на основните суми между държавите членки. Основната сума се състои от минимална сума и сума, изчислена въз основа на средната стойност на средствата, отпуснати на всяка държава членка за 2011 г., 2012 г. и 2013 г. по Европейския бежански фонд, създаден с Решение № 573/2007/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (10), Европейския фонд за интеграция на граждани на трети страни, създаден с Решение 2007/435/ЕО на Съвета (11) и Европейския фонд за връщане, създаден с Решение № 575/2007/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (12). Изчислението на разпределянето беше направено в съответствие с критериите за разпределяне, установени в Решение № 573/2007/ЕО, Решение 2007/435/ЕО и Решение № 575/2007/ЕО. Предвид заключенията на Европейския съвет от 7 февруари 2013 г.-8 февруари 2013 г., в които се подчертава, че следва да „се постави специален акцент върху островните общества, които са изправени пред несъразмерни предизвикателства, свързани с миграцията“, е целесъобразно да се повишат минималните суми за Кипър и Малта.
(38)
Макар да е целесъобразно отпускането на сумата за всяка държава членка да се извършва въз основа на последните налични статистически данни, част от наличните средства по фонда следва също така да бъде отпускана за изпълнението на специфични действия, които изискват съвместни усилия на държавите членки и водят до значителна добавена стойност за Съюза, както и за изпълнението на програмата на Съюза за презаселване и за прехвърлянето на лица, на които е предоставена международна закрила, от една държава членка в друга.
(39)
За тази цел с настоящия регламент следва да се създаде списък на специфичните действия, които могат да бъдат финансирани по фонда. На онези държави членки, които поемат ангажимент за изпълнението на такива действия, следва да бъдат отпускани допълнителни суми.
(40)
В контекста на постепенното създаване на програма на Съюза за презаселване, фондът следва да предоставя целенасочена помощ под формата на финансови стимули (еднократни суми) за всяко презаселено лице. Комисията, в сътрудничество с EASO и в съответствие със съответните им правомощия, следва да наблюдава ефективното прилагане на действията по презаселване, за които се предоставя подкрепа от фонда.
(41)
С оглед увеличаване на ефекта от усилията на Съюза за презаселване при предоставянето на закрила на нуждаещите се от международна закрила лица и максимално увеличаване на стратегическия ефект от презаселването чрез по-точно определяне на лицата, които най-много се нуждаят от презаселване, следва да бъдат определени общи приоритети в областта на презаселването на равнището на Съюза. Тези общи приоритети следва да се променят само ако има обоснована необходимост от това или във връзка с препоръки на Върховния комисар на ООН за бежанците и въз основа на общите категории, определени в настоящия регламент.
(42)
Като се има предвид особената уязвимост на някои категории лица, нуждаещи се от международна закрила, те следва винаги да бъдат включвани в общите приоритети на Съюза в областта на презаселването.
(43)
Предвид потребностите във връзка с презаселването, установени в общите приоритети на Съюза в областта на презаселването, е необходимо да се предоставят и допълнителни финансови стимули за презаселването на лица по отношение на специфични географски региони и националности, както и на специфични категории лица, които се презаселват, в случай че презаселването е определено като най-подходящото решение за техните специфични нужди.
(44)
С оглед засилването на солидарността и по-доброто поделяне на отговорността между държавите членки, особено по отношение на онези от тях, които са най-засегнати от потоците на търсещите убежище, подобен механизъм, основаващ се на финансови стимули, следва да се въведе и за прехвърлянето на лица, на които е предоставена международна закрила, от една държава членка в друга. Този механизъм следва да ограничи натиска върху държавите членки, които приемат по-голям брой лица, търсещи убежище, и лица, на които е предоставена международна закрила, в абсолютни или относителни стойности.
(45)
Подпомагането, предоставяно от фонда, ще бъде по-ефикасно и ще доведе до по-висока добавена стойност, ако в настоящия регламент се определят ограничен брой задължителни цели, които да се преследват с програмите, изготвяни от всяка държава членка, като се вземат предвид конкретното положение и нужди на съответната държава членка.
(46)
За засилената солидарност е важно фондът да предоставя, по целесъобразност в координация и единодействие с хуманитарната помощ, управлявана от Комисията, допълнително подпомагане за справяне с извънредни ситуации, свързани със силен миграционен натиск в държави членки или в трети държави, или в случай на масово навлизане на разселени лица съгласно Директива 2001/55/ЕО на Съвета (13), чрез отпускане на спешно подпомагане. Спешното подпомагане следва да включва и подпомагане за ad hoc хуманитарни програми за приемане, които имат за цел да се предостави право на временно пребиваване на територията на държава членка в случай на извънредна хуманитарна криза в трета държава. Въпреки това тези други хуманитарни програми за приемане не следва да засягат, нито да застрашават програмата на Съюза за презаселване, която изрично има за цел да предоставя от самото начало трайно решение за нуждаещите се от международна закрила лица, прехвърлени в Съюза от трета държава. За тази цел държавите членки не следва да имат право на допълнителни еднократни суми за лица, на които е предоставено право на временно пребиваване на територията на съответната държава членка по силата на тези други хуманитарни програми за приемане.
(47)
С настоящия регламент следва да се предвиди финансова помощ за дейностите на Европейската мрежа за миграцията, създадена с Решение 2008/381/ЕО на Съвета (14), в съответствие с нейните цели и задачи.
(48)
Ето защо Решение 2008/381/ЕО следва да бъде изменено, за да се съгласуват процедурите и да се улесни предоставянето на подходящо и своевременно финансово подпомагане за националните звена за контакт, предвидени в посоченото решение.
(49)
Като се има предвид целта на предоставянето на финансови стимули на държавите членки под формата на еднократни суми във връзка с презаселването и/или прехвърлянето на лица, на които е предоставена международна закрила, от една държава членка в друга, и тъй като те представляват малка част от действителните разходи, с настоящия регламент следва да се предвидят някои дерогации от правилата за допустимост на разходите.
(50)
С цел допълване или изменение на разпоредбите на настоящия регламент относно еднократните суми за презаселване и прехвърляне на лица, на които е предоставена международна закрила, от една държава членка в друга, и на определението за специфични действия и на общите приоритети на Съюза в областта на презаселването, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС). От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(51)
При прилагането на настоящия регламент, включително изготвянето на делегирани актове, Комисията следва да се консултира с експерти от всички държави членки.
(52)
За да се гарантират еднакви условия за изпълнение на настоящия регламент, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (15).
(53)
Финансирането от бюджета на Съюза следва да се съсредоточи върху дейности, при които интервенциите на Съюза могат да създадат допълнителна стойност в сравнение със самостоятелните действия на държавите членки. Тъй като Съюзът е в по-добра позиция от държавите членки от гледна точка на това да предостави рамка за изразяване на солидарността на Съюза при управлението на миграционните потоци, предоставяното съгласно настоящия регламент финансово подпомагане следва да допринася по-специално за укрепване на националния капацитет и на капацитета на Съюза в тази област.
(54)
Необходимо е да се увеличи максимално въздействието на финансирането от Съюза чрез мобилизиране, обединяване и привличане на публични и частни финансови ресурси.
(55)
Комисията следва да наблюдава изпълнението на фонда в съответствие с регламент (ЕС) № 514/2014 г. на Европейския парламент и на Съвета (16) с помощта на общи показатели за оценка на резултатите и въздействието. Тези показатели, включващи съответни основни параметри, следва да осигуряват минималната основа за оценка на степента на постигане на целите на фонда.
(56)
За да се отчитат постиженията на фонда, следва да се определят общи показатели по отношение на неговите специфични цели. Общите показатели не следва да засягат факултативния или задължителния характер на изпълнението на свързаните действия, както са посочени в настоящия регламент.
(57)
За целите на управлението и използването му фондът следва да представлява част от съгласувана рамка, която се състои от настоящия регламент и Регламент (ЕС) № 513/2014 г. на Европейския парламент и на Съвета (17) За целите на фонда посоченото в Регламент (ЕС) № 514/2014 г. партньорство следва да включва съответните международни организации, неправителствени организации и социални партньори. Всяка държава членка следва да отговаря за установяването на участниците в партньорството и за практическите механизми за осъществяването му.
(58)
Доколкото целта на настоящия регламент, а именно да допринесе за ефикасното управление на миграционните потоци и за изпълнението, усъвършенстването и развитието на общата политика в областта на убежището в съответствие с общата политика в областта на убежището, субсидиарната закрила и временната закрила и общата политика в областта на имиграцията, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите членки, а може да бъде по-добре постигната на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз (ДЕС). В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигане на тази цел.
(59)
Съгласно членове 8 и 10 от ДФЕС фондът следва да отчита систематичното включване на принципите за равенство между жените и мъжете и за борба с дискриминацията.
(60)
Решения № 573/2007/ЕО, № 575/2007/ЕО и 2007/435/ЕО следва да бъдат отменени, като се спазват преходните разпоредби, предвидени в настоящия регламент.
(61)
В съответствие с член 3 от Протокол № 21 относно позицията на Обединеното кралство и Ирландия по отношение на пространството на свобода, сигурност и правосъдие, приложен към ДЕС и към ДФЕС, и без да се засяга член 4 от посочения протокол, тези държави членки са нотифицирали желанието си да участват в приемането и прилагането на настоящия регламент.
(62)
В съответствие с членове 1 и 2 от Протокол № 22 относно позицията на Дания, приложен към ДЕС и към ДФЕС, Дания не участва в приемането на настоящия регламент и не е обвързана от него, нито от неговото прилагане.
(63)
Целесъобразно е срокът на прилагане на настоящия регламент да бъде съобразен с този на Регламент (ЕС, Евратом)) № 1311/2013 г. (18) на Съвета*. Поради това настоящият регламент следва да се прилага от 1 януари 2014 г.,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет и обхват
1. С настоящия регламент се създава фонд „Убежище, миграция и интеграция“ („фондът“) за периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г.
2. С настоящия регламент се определят:
а)
целите на финансовото подпомагане и допустимите действия;
б)
общата рамка за изпълнението на допустимите действия;
в)
наличните финансови средства и тяхното разпределение;
г)
принципите и механизмът за установяване на общи приоритети на Съюза в областта на презаселването; и
д)
финансовата помощ за дейностите на Европейската мрежа за миграцията.
3. С настоящия регламент се предвижда прилагането на правилата, установени в Регламент (ЕС) № 514/2014 г., без да се засяга член 4 от настоящия регламент.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„презаселване“ означава процес, при който по искане на Върховния комисар на ООН за бежанците, мотивирано от потребността на дадено лице от международна закрила, граждани на трети държави биват прехвърлени от трета държава и се установяват в държава членка, в която се разрешава пребиваването им с един от следните статути:
i)
„статут на бежанец“ по смисъла на член 2, буква д) от Директива 2011/95/ЕС;
ii)
„статут на субсидиарна закрила“ по смисъла на член 2, буква ж) от Директива 2011/95/ЕС, или
iii)
всеки друг статут, който по силата на националното право и правото на Съюза осигурява подобни права и предимства като статутите, посочени в подточки i) и ii);
б)
„други хуманитарни програми за приемане“ означава ad hoc процес, в рамките на който държава членка допуска определен брой граждани на трета държава да остават временно на нейна територия, с цел да им предостави закрила при извънредни хуманитарни кризи следствие на политически събития или конфликти;
в)
„международна закрила“ означава статут на бежанец и статут на субсидиарна закрила по смисъла на Директива 2011/95/ЕС;
г)
„връщане“ означава процес на връщане на гражданин на трета държава - при доброволно или принудително изпълнение на задължение за връщане, както е определено в член 3 от Директива 2008/115/ЕО;
д)
„гражданин на трета държава“ означава всяко лице, което не е гражданин на Съюза по смисъла на член 20, параграф 1 от ДФЕС. Позоваването на граждани на трети държави се приема, че включва лицата без гражданство и лицата с неопределено гражданство;
е)
„извеждане“ е принудителното изпълнение на задължението за връщане и по-специално физическото транспортиране извън държавата членка, както е определено в член 3 от Директива 2008/115/ЕО;
ж)
„доброволно напускане“ е изпълнение на задължението за връщане в срока, определен за тази цел в решението за връщане, както е определено в член 3 от Директива 2008/115/ЕО;
з)
„непридружено малолетно или непълнолетно лице“ означава гражданин на трета държава възраст под 18 години, който влиза или е влязъл на територията на държава членка, непридружен от пълнолетно лице, което да носи отговорност за него по закон или съгласно националните практики на съответната държава членка, докато грижата за него не бъде реално поета от такова лице; включват се и малолетни или непълнолетни лица, които са оставени непридружени след влизането им на територията на държавите членки;
и)
„уязвимо лице“ означава всеки гражданин на трета държава, който съответства на определението съгласно правото на Съюза в областта на политиката, към която се отнася действието, подпомагано от фонда;
й)
„член на семейството“ означава всеки гражданин на трета държава, който съответства на определението съгласно правото на Съюза в областта на политиката, към която се отнася действието, подпомагано от фонда;
к)
„извънредна ситуация“ означава ситуация, която е резултат от:
i)
силен миграционен натиск в една или повече държави членки, характеризиращ се с голям и несъразмерен приток на граждани на трети държави, който създава сериозни и неотложни проблеми за съоръженията за прием и местата за задържане, за системите и за процедурите за убежище,
ii)
прилагане на механизми за временна закрила по смисъла на Директива 2001/55/ЕО, или
iii)
силен миграционен натиск в трети държави, където бежанци са блокирани вследствие на политически събития или конфликти.
Член 3
Цели
1. Общата цел на фонда е да допринася за ефикасното управление на миграционните потоци и за изпълнението, усъвършенстването и развитието на общата политика в областта на убежището, субсидиарната закрила и временната закрила и на общата имиграционна политика при пълно зачитане на правата и принципите, залегнали в Хартата на основните права на Европейския съюз.
2. В рамките на общата цел, фондът допринася за постигането на следните общи специфични цели:
а)
укрепване и развиване на всички аспекти на общата европейска система за убежище, включително нейното външно измерение;
б)
подпомагане на законната миграция към държавите членки в съответствие с техните икономически и социални нужди, например нуждите на пазара на труда, като същевременно се запазва целостта на имиграционните системи на държавите членки, както и насърчаване на ефективната интеграция на гражданите на трети държави;
в)
насърчаване на справедливи и ефективни стратегии за връщане в държавите членки, които допринасят за борбата с незаконната имиграция, като се обръща особено внимание на трайния характер на връщането и на действителното обратно приемане в страните на произход и транзитно преминаване;
г)
засилване на солидарността и на поделянето на отговорностите между държавите членки, по-специално по отношение на онези от тях, които са най-засегнати от потоците мигранти и търсещи убежище, включително чрез практическо сътрудничество.
Постигането на специфичните цели на този фонд се оценява в съответствие с член 55, параграф 2 от регламент (ЕС) № 514/2014 г., като се използват общите показатели, посочени в приложение IV към настоящия регламент, и специфичните програмни показатели, включени в националните програми.
3. Мерките, предприети с цел изпълнение на посочените в параграфи 1 и 2 цели, изцяло съответстват на мерките, подкрепяни чрез инструменти за външно финансиране на Съюза, и на принципите и общите цели на външната дейност на Съюза.
4. Постигането на целите, посочени в параграфи 1 и 2 от настоящия член, се извършва при отчитане на принципите и целите на хуманитарната политика на Съюза. Съгласуваността с мерките, финансирани чрез инструменти за външно финансиране на Съюза, се осигурява в съответствие с член 24.
Член 4
Партньорство
За целите на фонда посоченото в член 12 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г. партньорство включва съответните международни организации, неправителствени организации и социални партньори.
ГЛАВА II
ОБЩА ЕВРОПЕЙСКА СИСТЕМА ЗА УБЕЖИЩЕ
Член 5
Системи за приемане и убежище
1. В рамките на специфичната цел, предвидена в член 3, параграф 2, първа алинея, буква а) от настоящия регламент, с оглед на резултата от диалога по въпросите на политиката, установен в член 13 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г. и в съответствие с целите на националните програми, предвидени в член 19 от настоящия регламент, фондът подпомага действия, насочени към една или повече от следните категории граждани на трети държави:
а)
лица, които имат статут на бежанци или статут на субсидиарна закрила по смисъла на Директива 2011/95/ЕС;
б)
лица, които са подали молба за една от формите на международна закрила, посочени в буква а), но още не са получили окончателно решение;
в)
лица, които се ползват от временна закрила по смисъла на Директива 2011/55/ЕО;
г)
лица, които са в процес на презаселване или прехвърляне от държава членка или са били презаселени или прехвърлени.
По отношение на условията за приемане и процедурите за предоставяне на убежище фондът подкрепя по-специално следните действия, насочени към категориите лица, посочени в първа алинея от настоящия параграф:
а)
предоставянето на материална помощ, включително помощ на границата, образование, обучение, помощни услуги, здравеопазване и психологически грижи;
б)
предоставянето на помощни услуги като писмен и устен превод, образование, обучение, включително езиково обучение, и други инициативи, съответстващи на статута на въпросното лице;
в)
създаването и усъвършенстването на административни структури, системи и обучение за персонала и съответните органи, за да се осигури на лицата, търсещи убежище, ефективен и лесен достъп до процедурите за предоставяне на убежище и ефикасни и висококачествени процедури за предоставяне на убежище, по-специално където е необходимо с оглед развитието на достиженията на правото Съюза;
г)
социалното подпомагане, предоставяне на информация или помощ във връзка с административни и/или съдебни формалности, както и информация или консултации относно възможния изход от процедурата по предоставяне на убежище, включително относно аспекти като процедурите за връщане;
д)
предоставянето на правна помощ и представителство;
е)
определянето на уязвимите групи и конкретна помощ за уязвимите лица, по-специално в съответствие с букви а)-д);
ж)
създаването, разработването и подобряването на алтернативни мерки на задържането.
Когато се смята за уместно и когато националната програма на дадената държава членка го предвижда, фондът може да подпомага свързани с интеграцията мерки, като мерките по член 9, параграф 1, във връзка с приемането на лицата, посочени в първа алинея от настоящия параграф.
2. В рамките на специфичната цел, определена в член 3, параграф 2, първа алинея, буква а), и в съответствие с целите на националните програми, определени в член 19, по отношение на инфраструктурата за настаняване и системите за приемане фондът подпомага по-специално следните действия:
а)
подобряването и поддръжката на съществуващите инфраструктури и услуги за настаняване;
б)
укрепването и подобряването на административните структури и системи;
в)
предоставянето на информация на местните общности;
г)
обучение за служителите на органите, включително местните органи, които ще бъдат в контакт с посочените в параграф 1 лица във връзка с приемането им;
д)
изграждането, управлението и развитието на нови инфраструктури и услуги за настаняване, както и на административни структури и системи, по-специално където е необходимо с цел посрещане на структурните нужди на държавите членки.
3. В рамките на специфичните цели, предвидени в член 3, параграф 2, първа алинея, букви а) и г), и в съответствие с целите на националните програми, определени в член 19, фондът подпомага и действия, подобни на изброените в параграф 1 от настоящия член, когато тези действия са свързани с лица, временно пребиваващи:
-
в центрове за транзит и обработка на досиетата на бежанци, по-специално за да подпомага дейности по презаселване в сътрудничество с Върховния комисар на ООН за бежанците, или
-
на територията на държава членка в контекста на други хуманитарни програми за приемане.
Член 6
Капацитет на държавите членки за разработване, наблюдение и оценка на политиките и процедурите им за предоставяне на убежище
В рамките на специфичната цел, предвидена в член 3, параграф 2, първа алинея, буква а) от настоящия регламент, с оглед на резултата от диалога по въпросите на политиката, установен в член 13 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г. и в съответствие с целите на националните програми, определени в член 19 от настоящия регламент, по отношение на действията за увеличаване на капацитета на държавите членки да разработват, наблюдават и оценяват политиките и процедурите си за предоставяне на убежище, фондът подпомага по-специално следните действия:
а)
действия за увеличаване капацитета на държавите членки - включително във връзка с механизма за ранно предупреждение, подготвеност и управление на кризи, установен в Регламент (ЕС) № 604/2013 на Европейския парламент и на Съвета (19) - за събиране, анализиране и разпространение на качествени и количествени данни и статистическа информация относно процедурите за предоставяне на убежище, възможностите за приемане, действията по презаселване и прехвърляне на лица, подали молби и/или получили международна закрила, от една държава членка в друга;
б)
действия за увеличаване капацитета на държавите членки за събиране, анализиране и разпространение на информация относно страната на произход;
в)
действия, които допринасят пряко за оценяването на политиките за предоставяне на убежище, като например оценки на въздействието на национално равнище, проучвания сред целевите групи и други заинтересовани страни, разработване на показатели и сравнителни критерии.
Член 7
Презаселване, прехвърляне на лица, подали молби или получили международна закрила, и друг вид ad hoc приемане по хуманитарни съображения
1. В рамките на специфичната цел, предвидена в член 3, параграф 2, първа алинея, букви а) и г) от настоящия регламент, с оглед на резултата от диалога по въпросите на политиката, предвиден в член 13 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г., и в съответствие с целите на националните програми, определени в член 19 от настоящия регламент, фондът подпомага по-специално следните действия във връзка с презаселването на всеки гражданин на трета държава, който е в процес на презаселване или е бил презаселен в държава членка, и във връзка с други хуманитарни програми за приемане:
а)
въвеждане и разработване на национални програми и стратегии за презаселване и на други хуманитарни програми за приемане, включително анализ на потребностите, подобряване на показателите и оценка;
б)
изграждане на подходяща инфраструктура и услуги, за да се гарантира безпрепятственото и ефективно осъществяване на действията по презаселване и на действията във връзка с други хуманитарни програми за приемане, включително езикова помощ;
в)
изграждане на структури и системи и въвеждане на обучение за персонала във връзка с провеждане на мисии в трети държави и/или в други държави членки, провеждане на интервюта, медицински прегледи и проучвания с оглед на сигурността;
г)
оценяване от компетентните органи на държавите членки на потенциални случаи за презаселване и/или случаи за друг вид приемане по хуманитарни съображения, например провеждане на мисии в третата държава, интервюта, медицински прегледи и проучвания с оглед на сигурността;
д)
оценка на здравословното състояние и лечение преди заминаването, мерки за материално подпомагане преди заминаването, мерки за предоставяне на информация и за интеграция преди заминаването, организация на пътуването, включително осигуряване на придружаване от медицински персонал;
е)
предоставяне на информация и помощ при пристигането или малко след това, включително услуги за устен превод;
ж)
действия, целящи да се пристъпи към събиране на семейството на лицата, които са в процес на презаселване в държава членка;
з)
укрепване на инфраструктурата и услугите, свързани с миграцията и убежището, в държавите, определени да изпълняват регионални програми за закрила;
и)
създаване на условия, водещи до интеграция, автономия и независимост на презаселените бежанци в дългосрочен план.
2. В рамките на специфичната цел, предвидена в член 3, параграф 2, първа алинея, буква г) от настоящия регламент, с оглед на резултата от диалога по въпросите на политиката, установен в член 13 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г. и в съответствие с целите на националните програми, определени в член 19 от настоящия регламент, фондът подпомага и действия, подобни на изброените в параграф 1 от настоящия член, когато се приема, че те са подходящи с оглед на развитието на политиката в периода на използване на средствата от фонда или когато това е предвидено в националната програма на дадена държава членка, и когато те са свързани с прехвърлянето на лица, подали молби и/или получили международна закрила. Тези действия се извършват със съгласието на въпросните лица от държавата членка, която им е предоставила международна закрила или отговаря за разглеждането на молбите им, в друга заинтересована държава членка, където ще им бъде предоставена равностойна закрила или молбите им за международна закрила ще бъдат разгледани.
ГЛАВА III
ИНТЕГРИРАНЕ НА ГРАЖДАНИ НА ТРЕТИ ДЪРЖАВИ И ЗАКОННА МИГРАЦИЯ
Член 8
Имиграция и мерки преди заминаване
В рамките на специфичната цел, предвидена в член 3, параграф 2, първа алинея, буква б) от настоящия регламент, с оглед на резултата от диалога по въпросите на политиката, установен в член 13 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г. и в съответствие с целите на националните програми, определени в член 19 от настоящия регламент, фондът подпомага действия, които се провеждат в трета държава и са насочени към граждани на трети държави, които изпълняват специфичните мерки, предхождащи заминаването, и/или условията, посочени в националното право и съответстващи на правото на Съюза, където е приложимо, включително относно способността им да се интегрират в обществото на дадена държава членка. В този контекст фондът подпомага по-специално следните действия:
а)
разработване на информационни пакети и кампании за повишаване на осведомеността и насърчаване на междукултурния диалог, включително посредством лесни за използване комуникационни и информационни технологии и уебсайтове;
б)
оценка на уменията и квалификациите, както и засилване на прозрачността и съпоставимостта на уменията и квалификациите в трета държава с тези в дадена държава членка;
в)
обучение за увеличаване на пригодността на заетост в държава членка;
г)
провеждане на подробни курсове за гражданска култура и езиково обучение;
д)
помощ във връзка с молби за събиране на семейството по смисъла на Директива 2003/86/ЕО на Съвета (20).
Член 9
Мерки за интеграция
1. В рамките на специфичната цел, предвидена в член 3, параграф 2, първа алинея, буква б) от настоящия регламент, с оглед на резултата от диалога по въпросите на политиката, установен в член 13 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г. и в съответствие с целите на националните програми, определени в член 19 от настоящия регламент, фондът подпомага действия, които се провеждат в рамките на съгласувани стратегии, при отчитане на нуждите от интеграция на граждани на трети държави на местно и/или регионално равнище. В този контекст фондът подпомага по-специално следните действия, насочени към граждани на трети държави, които пребивават законно в държава членка или, където е приложимо, които са в процес на придобиване на право на законно пребиваване в държава членка:
а)
създаване и разработване на такива стратегии за интеграция с участието на местни или регионални заинтересовани страни, когато е целесъобразно, включително анализ на потребностите, подобряване на показателите за интеграция и оценка, включително оценка от страна на участниците, за да се установят най-добрите практики;
б)
предоставяне на съвети и подпомагане в области като жилищно настаняване, средства за издръжка, административни и правни насоки, здравни, психологически и социални грижи, грижи за децата и събиране на семейството;
в)
действия за запознаване на граждани на трети държави с приемащото общество, действия, позволяващи на тези граждани да се адаптират към него, действия за информиране на тези граждани за техните права и задължения, както и за предоставяне на възможност за участие в гражданския и културния живот и за споделяне на ценностите, заложени в Хартата на основните права на Европейския съюз;
г)
мерки, насочени към образованието и обучението, включително езиково обучение и подготвителни действия за улесняване на достъпа до пазара на труда;
д)
действия, насочени към насърчаване на самоутвърждаването и предоставяне на възможност за самоиздръжка на граждани на трети държави;
е)
действия за насърчаване на пълноценните контакти и конструктивния диалог между гражданите на трети държави и приемащото общество и действия за насърчаване на приемането им от приемащото общество, включително чрез участие на медиите;
ж)
действия, насърчаващи както равните възможности за достъп, така и равните условия по отношение на резултатите от взаимодействието на гражданите на трети държави с публични и частни служби, включително адаптиране на тези служби за работа с граждани на трети държави;
з)
изграждане на капацитет на бенефициерите, определени в член 2, буква ж) от Регламент (ЕС) № 514/2014 г., включително чрез обмен на опит и най-добри практики и работа в мрежа.
2. Посочените в параграф 1 действия отчитат, когато е необходимо, специфичните нужди на различните категории граждани на трети държави, включително лицата, на които е предоставена международна закрила, презаселените или прехвърлените лица и в особена степен уязвимите лица.
3. В националните програми може да се предвиди възможността в посочените в параграф 1 действия да се включват близките роднини на лицата от целевата група, посочена в същия параграф, доколкото това е необходимо за ефективното осъществяване на тези действия.
4. За целите на програмирането и изпълнението на действията по параграф 1 от настоящия член, партньорството, посочено в член 12 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г., включва органи, определени от държавите членки за целите на управлението на интервенциите на Европейския социален фонд.
Член 10
Практическо сътрудничество и мерки за изграждане на капацитет
В рамките на специфичната цел, предвидена в член 3, параграф 2, първа алинея, буква б) от настоящия регламент, с оглед на резултата от диалога по въпросите на политиката, установен в член 13 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г. и в съответствие с целите на националните програми, определени в член 19 от настоящия регламент, фондът подпомага действия, насочени към едно или повече от следните:
а)
изграждане на стратегии за насърчаване на законната миграция с цел улесняване разработването и прилагането на гъвкави процедури за приемане;
б)
подпомагане на сътрудничеството между агенциите за набиране на персонал на трети държави на службите по заетостта и имиграционните служби в държавите членки, както и подпомагане на държавите членки при изпълнение от тяхна страна на правото на Съюза в областта на миграцията, чрез процеси на консултиране със съответните заинтересовани страни и експертни становища или обмен на информация относно подходи, които са насочени към конкретни националности или категории граждани на трети държави, като се съблюдават нуждите на пазарите на труда;
в)
засилване на капацитета на държавите членки за разработване, прилагане, наблюдение и оценка на имиграционните им стратегии, политики и мерки на различните нива и служби в администрациите, и по-специално засилване на капацитета им за събиране, анализиране и разпространяване на подробни и систематични данни и статистическа информация за миграционните потоци и процедурите в областта на миграцията и за разрешенията за пребиваване и разработването на инструменти за наблюдение, схеми за оценка, показатели и критерии за измерване на постиженията на тези стратегии;
г)
обучение на бенефициерите, определени в член 2, буква ж) от Регламент (ЕС) № 514/2014 г. и персонала, предоставящ обществени и частни услуги, включително образователните институции, насърчаване на обмена на опит и най-добри практики, сътрудничеството, изграждането на мрежи и междукултурен капацитет, както и подобряване качеството на предоставяните услуги;
д)
изграждане на устойчиви организационни структури за интеграция и управление на многообразието, по-специално чрез сътрудничество между различните заинтересовани страни, позволяващо на длъжностни лица от различни нива на националните администрации бързо да получават информация за опита и най-добрите практики на други места и ако е възможно, обединяване на ресурсите на компетентните органи, както и на държавни и неправителствени органи с цел по-ефективно предоставяне на услуги на гражданите на трети държави, наред с другото, чрез обслужване на едно гише (т.е. координирани центрове за подпомагане на интеграцията);
е)
допринасяне за динамичен двустранен процес на взаимодействие, на който се основават стратегиите за интеграция на местно и регионално равнище, чрез разработване на платформи за консултации на граждани на трети държави, обмен на информация между заинтересованите участници и платформи за междукултурен и религиозен диалог между общностите на гражданите на трети държави, между тези общности и приемащото общество и/или между тези общности и органите, определящи политиката или вземащи решения;
ж)
действия за насърчаване и засилване на практическото сътрудничество между компетентните органи на държавите членки с акцент, inter alia, върху обмена на информация, най-добри практики и стратегии и разработването и осъществяването на съвместни действия, включително с цел да се запази надеждността на имиграционните системи на държавите членки.
ГЛАВА IV
ВРЪЩАНЕ
Член 11
Мерки, съпътстващи процедурите за връщане
В рамките на специфичната цел, предвидена в член 3, параграф 2, първа алинея, буква в) от настоящия регламент, с оглед на резултата от диалога по въпросите на политиката, установен в член 13 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г. и в съответствие с целите на националните програми, определени в член 19 от настоящия регламент, по отношение на мерките, съпътстващи процедурите за връщане, средствата от фонда се насочват към една или повече от следните категории граждани на трети държави:
а)
граждани на трети държави, които все още не са получили окончателно отрицателно решение във връзка с молбите им за престой, законно пребиваване и/или международна закрила в дадена държава членка и които могат да решат да се възползват от доброволното връщане;
б)
граждани на трети държави, които се ползват от право на престой, законно пребиваване и/или от международна закрила по смисъла на Директива 2011/95/ЕС или временна закрила по смисъла на Директива 2001/55/ЕО в държава членка и които са решили да се възползват от доброволното връщане;
в)
граждани на трети държави, които се намират в държава членка, но не отговарят или са престанали да отговарят на изискванията за влизане и/или престой в държавата членка, включително тези граждани на трети държави, чието извеждане е било отложено съгласно член 9 и член 14, параграф 1 от Директива 2008/115/ЕО.
В този контекст фондът подкрепя по-специално следните действия, насочени към категориите лица, посочени в първа алинея:
а)
въвеждане, разработване и подобряване на алтернативни мерки на задържането;
б)
социално подпомагане, предоставяне на информация или помощ във връзка с административни и/или съдебни формалности, както и предоставяне на информация или консултации;
в)
предоставяне на правна и езикова помощ;
г)
специална помощ за уязвимите лица;
д)
създаване и подобряване на независими и ефективни системи за наблюдение на принудителното връщане, както е предвидено в член 8, параграф 6 от Директива 2008/115/ЕО;
е)
изграждане, поддръжка и подобряване на инфраструктурата, услугите и условията, свързани с настаняването, приемането или задържането;
ж)
изграждане на административни структури и системи, включително инструменти на информационните технологии;
з)
обучение на персонала, с цел да се осигурят безпрепятствено протичащи и ефективни процедури на връщане, включително тяхното управление и изпълнение.
Член 12
Мерки в областта на връщането
В рамките на специфичната цел, предвидена в член 3, параграф 2, буква в) от настоящия регламент, с оглед на резултата от диалога по въпросите на политиката, предвиден в член 13 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г. и в съответствие с целите на националните програми, определени в член 19 от настоящия регламент, по отношение на мерките в областта на връщането фондът подпомага действия, насочени към лицата, посочени в член 11 от настоящия регламент. В този контекст фондът подпомага по-специално следните действия:
а)
мерките, необходими за подготовката на операции за връщане, като мерки за установяване на самоличността на граждани на трети държави, издаване на документи за пътуване и издирване на семейството;
б)
сътрудничество с консулските власти и имиграционните служби на трети държави с оглед получаването на документи за пътуване, улесняване на репатрирането и осигуряване на обратно приемане;
в)
мерки за подпомагане на доброволното връщане, включително медицински прегледи и помощ, организиране на пътуването, финансова помощ и консултации и подпомагане преди и след връщането;
г)
операции по извеждане и свързани с това мерки в съответствие с установените в правото на Съюза стандарти, с изключение на технически средства за налагане на принудителни мерки;
д)
мерки за даване ход на процеса на реинтегриране с цел постигане на личностно развитие на връщаното лице, като парични стимули, обучение, помощ при настаняване и наемане на работа и подпомагане при започване на икономическа дейност;
е)
съоръжения и услуги в трети държави, гарантиращи подходящо временно настаняване и приемане при пристигане;
ж)
специална помощ за уязвимите лица.
Член 13
Практическо сътрудничество и мерки за изграждане на капацитет
В рамките на специфичната цел, предвидена в член 3, параграф 2, първа алинея, буква в) от настоящия регламент, с оглед на резултата от диалога по въпросите на политиката, установен в член 13 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г. и в съответствие с целите на националните програми, определени в член 19 от настоящия регламент, по отношение на практическото сътрудничество и мерките за изграждане на капацитет фондът подпомага по-специално следните действия:
а)
действия за насърчаване, развиване и засилване на оперативното сътрудничество и обмена на информация между службите, отговарящи за връщането, и другите органи на държавите членки, участващи във връщането, включително що се отнася до сътрудничеството с консулските власти и имиграционните служби на трети държави и съвместните операции за връщане;
б)
действия за подпомагане на сътрудничеството между трети държави и службите на държавите членки, отговарящи за връщането, включително мерки, целящи укрепване на капацитета на третите държави за провеждане на дейности по обратно приемане и реинтегриране, по-специално в рамките на споразумения за обратно приемане;
в)
действия за подобряване на капацитета за разработване на ефективни и устойчиви политики в областта на връщането, по-специално чрез обмен на информация относно ситуацията в страните на връщане, най-добри практики, обмен на опит и обединяване на ресурсите на държавите членки;
г)
действия за подобряване на капацитета за събиране, анализиране и разпространяване на подробни и систематични данни и статистическа информация относно процедурите и мерките в областта на връщането, капацитета за приемане и задържане, принудителното и доброволното връщане, наблюдението и реинтеграцията;
д)
действия, които допринасят пряко за оценяването на политиките в областта на връщането, като например оценки на въздействието на национално равнище, проучвания сред целевите групи, разработването на показатели и критерии за съпоставяне на постигнатите резултати;
е)
информационни мерки и кампании в трети държави, насочени към повишаване на осведомеността за подходящите канали за законна имиграция и за рисковете на незаконната имиграция.
ГЛАВА V
ФИНАНСОВА РАМКА И РАМКА ЗА ПРИЛАГАНЕ
Член 14
Общи средства и изпълнение
1. Общите средства за изпълнението на настоящия регламент се определят на 3 137 млн. евро по текущи цени.
2. Годишните бюджетни кредити за фонда се отпускат от Европейския парламент и Съвета при спазване на многогодишната финансовата рамка.
3. Общите средства се използват за:
а)
национални програми, в съответствие с член 19;
б)
действия на Съюза, в съответствие с член 20;
в)
спешно подпомагане, в съответствие с член 21;
г)
Европейската мрежа за миграцията, в съответствие с член 22;
д)
техническа помощ, в съответствие с член 23.
4. Отпуснатият съгласно настоящия регламент бюджет за действия на Съюза, посочени в член 20 от настоящия регламент, за спешно подпомагане, посочено в член 21 от настоящия регламент, за Европейската мрежа за миграцията, посочена в член 22 от настоящия регламент, и за техническа помощ, посочена в член 23 от настоящия регламент, се изпълнява при пряко управление в съответствие с член 58, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 и непряко управление в съответствие с член 58, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012. Отпуснатият бюджет за национални програми, посочени в член 19 от настоящия регламент, се изпълнява при споделено управление в съответствие с член 58, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012.
5. Комисията продължава да носи отговорност за изпълнението на бюджета на Съюза в съответствие с член 317 от ДФЕС и информира Европейския парламент и Съвета относно операциите, извършвани от образувания, различни от държавите членки.
6. Без да се засягат правомощията на Европейския парламент и на Съвета, основният референтен финансов пакет се използва индикативно, както следва:
а)
2 752 млн. евро за националните програми на държавите членки;
б)
385 млн. евро за действия на Съюза, спешно подпомагане, Европейската мрежа за миграцията и техническа помощ от страна на Комисията, от които поне 30 % се използват за действия на Съюза и Европейската мрежа за миграцията.
Член 15
Средства за допустими действия в държавите членки
1. На държавите членки се отпуска сумата от 2 752 млн. евро индикативно, както следва:
а)
2 392 млн. евро се отпускат съгласно посоченото в приложение I. Държавите членки отделят най-малко 20 % от тези средства за специфичната цел, посочена в член 3, параграф 2, първа алинея, буква а), и най-малко 20 % за специфичната цел, посочена в член 3, параграф 2, първа алинея, буква б). Държавите членки могат да се отклоняват от тези минимални проценти само ако в националните програми бъде включена подробна обосновка защо отделянето на средства под това равнище не застрашава постигането на дадената цел. По отношение на специфичната цел, посочена в член 3, параграф 2, първа алинея, буква а), тези държави членки със структурни проблеми в областта на настаняването, инфраструктурата и услугите не определят равнище по-ниско от минималния процент, установен в настоящия регламент.
б)
360 млн. евро се отпускат въз основа на механизма за разпределение, за специфичните действия, посочени в член 16, за програмата на Съюза за презаселване, посочена в член 17, и за прехвърлянето на лица, на които е предоставена международна закрила, от една държава членка в друга, посочено в член 18.
2. Със сумата, посочена в параграф 1, буква б), се подпомагат:
а)
специфичните действия, изброени в приложение II,
б)
програмата на Съюза за презаселване съгласно член 17 и/или прехвърлянето на лица, на които е предоставена международна закрила, от една държава членка в друга съгласно член 18.
3. В случай че остане налична сума по параграф 1, буква б) от настоящия член или че е налична друга сума, тя се разпределя в рамките на междинния преглед, предвиден в член 15 от регламент (ЕС) № 514/2014 г., пропорционално на основните суми за националните програми, установени в приложение I към настоящия регламент.
Член 16
Средства за специфични действия
1. На държавите членки може да бъде отпусната допълнителна сума, съгласно член 15, параграф 2, буква а), при условие че тя е заделена като такава в програмата и че се използва за изпълнение на специфичните действия, изброени в приложение II.
2. За да се вземат предвид нови развития в областта на политиката, на Комисията се предоставят правомощията да приема делегирани актове в съответствие с член 26 от настоящия член с цел преработване на приложение II във връзка с междинния преглед, посочен в член 15 от регламент(ЕС) № 514/2014 г. Въз основа на преработения списък на специфичните действия държавите членки могат да получат допълнителна сума, както е предвидено в параграф 1 от настоящия член, при условие че има налични средства.
3. Допълнителните суми, посочени в параграфи 1 и 2 от настоящия член, се отпускат на държавите членки с индивидуалните решения за финансиране, с които се одобряват или преработват националните им програми, в рамките на междинния преглед съгласно предвидената процедура в членове 14 и 15 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г. Тези суми се използват единствено за изпълнението на специфичните действия, посочени в приложение II към настоящия регламент.
Член 17
Средства за програмата на Съюза за презаселване
1. В допълнение към отпуснатата им сума, изчислена в съответствие с член 15, параграф 1, буква а), държавите членки получават на всеки две години допълнителна сума в съответствие с член 15, параграф 2, буква б), която се базира на еднократна сума в размер на 6 000 евро за всяко презаселено лице.
2. Посочената в параграф 1 еднократна сума се увеличава на 10 000 евро за всяко лице, което е презаселено в съответствие с общите приоритети на Съюза в областта на презаселването, определени съгласно параграф 3 и изброени в приложение III, и за всяко уязвимо лице съгласно посоченото в параграф 5.
3. Общите приоритети на Съюза в областта на презаселването се основават на следните общи категории лица:
а)
лица от държава или регион, определен(а) за прилагане на регионална програма за закрила;
б)
лица от държава или регион, посочен(а) в прогнозите на Върховния комисар на ООН за бежанците по отношение на презаселването, където общите действия на Съюза биха имали значително въздействие за посрещане на нуждите от закрила;
в)
лица от определена категория, отговарящи на критериите на Върховния комисар на ООН за бежанците по отношение на презаселването.
4. На Комисията се предоставят правомощия да приема делегирани актове в съответствие с член 26 във връзка с изменението на приложение III, въз основа на посочените в параграф 3 от настоящия член общи категории, когато има обоснована необходимост от това или във връзка с препоръки на Върховния комисар на ООН за бежанците.
5. Следните групи уязвими лица също отговарят на изискванията за получаване на еднократната сума, предвидена в параграф 2:
а)
жени и деца, изложени на риск,
б)
непридружени малолетни и непълнолетни лица,
в)
лица с медицински нужди, на които може да се намери решение само чрез презаселване,
г)
лица, нуждаещи се от неотложно или спешно презаселване поради необходимост от правна или физическа закрила, включително жертви на насилие или изтезания.
6. Когато държава членка презаселва дадено лице, което попада в повече от една от категориите, посочени в параграфи 1 и 2, тя получава еднократната сума за това лице само веднъж.
7. По целесъобразност държавите членки може да имат право да получат еднократни суми за членовете на семейството на лицата, посочени в параграфи 1, 3 и 5, при условие че тези членове на семейството са били презаселени в съответствие с настоящия регламент.
8. Чрез актове за изпълнение Комисията определя сроковете и другите условия за изпълнение, свързани с механизма за отпускане на средства за програмата на Съюза за презаселване. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по консултиране, посочена в член 27, параграф 2.
9. Допълнителните суми, посочени в параграфи 1 и 2 от настоящия член, се отпускат на държавите членки на всеки две години, като първият път това се прави с индивидуалните решения за финансиране, с които се одобряват националните им програми, в съответствие с процедурата, предвидена в член 14 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г., а по-късно - с решение за финансиране, което се прилага към решението за одобряване на националната програма. Тези суми не се прехвърлят към други действия по националната програма.
10. С оглед ефективно преследване на целите на програмата на Съюза за презаселване и в рамките на наличните средства, на Комисията се предоставят правомощия да приема делегирани актове в съответствие с член 26, за да коригира, ако сметне за необходимо, еднократната сума, посочена в параграфи 1 и 2 от настоящия член, по-специално като отчита актуалното равнище на инфлацията, съответното развитие в областта на презаселването, както и факторите, които биха могли да оптимизират използването на финансовите стимули, произтичащи от еднократните суми.
Член 18
Средства за прехвърляне на лица, на които е предоставена международна закрила
1. С оглед прилагането на принципа на солидарност и на справедливо разпределение на отговорностите и в светлината на развитието на политиката на Съюза в рамките на периода на използване на средства от фонда, в допълнение към отпуснатата им сума, изчислена в съответствие с член 15, параграф 1, буква а), държавите членки получават допълнителна сума в съответствие с член 15, параграф 2, буква б), която се базира на еднократна сума в размер на 6 000 евро за всяко прехвърлено от друга държава членка лице, на което е предоставена международна закрила.
2. По целесъобразност държавите членки може да имат право да получат еднократни суми за членовете на семейството на лицата, посочени в параграф 1, при условие че тези членове на семейството са били прехвърлени в съответствие с настоящия регламент.
3. Допълнителните суми, посочени в параграф 1 от настоящия член, се отпускат на държавите членки, като първият път това се прави с индивидуалните решения за финансиране, с които се одобряват националните им програми, в съответствие с процедурата, предвидена в член 14 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г., а по-късно - с решение за финансиране, което се прилага към решението за одобряване на националната програма. Тези суми не се прехвърлят към други действия по националната програма.
4. С оглед ефективно преследване на целите за солидарност и разпределение на отговорностите между държавите членки, посочени в член 80 от Договора за функционирането на ЕС, и в рамките на наличните средства, на Комисията се предоставят правомощията да приема делегирани актове в съответствие с член 26 от настоящия регламент във връзка с коригирането на еднократната сума, посочена в параграф 1 от настоящия член, по-специално като взема предвид актуалното равнище на инфлацията, съответното развитие в областта на прехвърлянето на лица, на които е предоставена международна закрила, от една държава членка в друга, както и факторите, които биха могли да оптимизират използването на финансовите стимули, произтичащи от еднократните суми.
Член 19
Национални програми
1. По националните програмите, които предстои да бъдат разгледани и одобрени в съответствие с член 14 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г., в рамките на целите, предвидени в член 3 от настоящия регламент, и като вземат предвид резултата от диалога по политиката, посочен в член 13 от Регламент (ЕС) № 514/2014, държавите членки се стремят към постигане по-специално на следните цели:
а)
укрепване на изграждането на общата европейска система за убежище чрез осигуряване на ефективно и еднообразно прилагане на достиженията на правото на Съюза в областта на убежището и чрез осигуряване на доброто функциониране на Регламент (ЕС) № 604/2013. Тези действия могат да включват също изготвянето и развитието на програмата на Съюза за презаселване;
б)
въвеждане и развитие на стратегии за интеграция, които да обхващат различни аспекти на двупосочния динамичен процес и да се изпълняват на национално/местно/регионално равнище според необходимостта, като се вземе предвид нуждата от интеграция на граждани на трети държави на местно/регионално равнище, посрещане на специфичните нужди на различните категории мигранти и разработване на ефективни партньорства между заинтересованите страни;
в)
разработване на програма за връщане, която включва елемент относно подпомагането на доброволното връщане и при необходимост - относно реинтеграцията.
2. Държавите членки гарантират, че всички действия, подпомагани по фонда, се осъществяват при пълно зачитане на основните права и човешкото достойнство. По-специално при тези действия се спазват изцяло правата и принципите, заложени в Хартата на основните права на Европейския съюз.
3. При спазване на изискването за изпълнение на посочените по-горе цели и при отчитане на различните обстоятелства, държавите членки се стремят да постигнат справедливо и прозрачно разпределение на средствата между специфичните цели, изложени в член 3, параграф 2.
Член 20
Действия на Съюза
1. По инициатива на Комисията фондът може да бъде използван за финансиране на транснационални действия или действия, представляващи особен интерес за Съюза („действията на Съюза“), които се отнасят до общите и специфичните цели, посочени в член 3.
2. За да отговарят на критериите за финансиране, действията на Съюза подпомагат по-конкретно:
а)
задълбочаването на сътрудничеството в Съюза при прилагането на правото на Съюза и при обмена на най-добри практики в областта на убежището, най-вече във връзка с презаселването и прехвърлянето на лица, подали молби и/или получили международна закрила, от една държава членка в друга, включително чрез работа в мрежа и обмен на информация, със законната миграция, с интеграцията на граждани на трети държави, включително подпомагане при пристигането и координация на дейности за популяризиране на презаселването сред местните общности, които ще приемат презаселените бежанци, и във връзка с връщанията;
б)
създаването на транснационални мрежи за сътрудничество и пилотни проекти, включително иновативни проекти, основаващи се на транснационални партньорства между образувания, намиращи се в две или повече държави членки, предназначени да стимулират нововъведенията и да улесняват обмена на опит и най-добри практики;
в)
проучвания и научни изследвания относно възможните нови форми на сътрудничество в рамките на Съюза в областта на убежището, имиграцията, интеграцията и връщането и съответното право на Съюза, разпространяването и обмена на информация относно най-добрите практики и относно всички други аспекти на политиките в областта на убежището, имиграцията, интеграцията и връщането, включително корпоративна комуникация относно политическите приоритети на Съюза;
г)
разработването и прилагането от страна на държавите членки на общи статистически инструменти, методи и показатели за оценяване развитието на политиката в областта на убежището, законната миграция и интеграцията и връщането;
д)
подпомагане на мерките за подготовка и наблюдение, както и на административната и техническа подкрепа, и разработване на механизъм за оценяване, необходим за провеждането на политиките в областта на убежището и имиграцията;
е)
сътрудничеството с трети държави на основата на глобалния подход на Съюза към миграцията и мобилността, особено в рамките на изпълнението на споразуменията за обратно приемане, партньорствата за мобилност и регионалните програми за закрила;
ж)
информационни мерки и кампании в трети държави, насочени към повишаване на осведомеността за подходящите канали за законна имиграция и за рисковете на незаконната имиграция.
3. Действията на Съюза се изпълняват в съответствие с член 6 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г.
4. Комисията гарантира справедливо и прозрачно разпределение на средствата между целите, посочени в член 3, параграф 2.
Член 21
Спешно подпомагане
1. Фондът предоставя финансова помощ за посрещане на неотложни и специфични нужди в случай на извънредна ситуация, както е определено в член 2, буква к). Прилаганите в трети държави мерки съгласно настоящия член са в съответствие с хуманитарната политика на Съюза, като по целесъобразност я допълват, и съблюдават хуманитарните принципи, установени в Консенсуса относно хуманитарна помощ.
2. Спешното подпомагане се осъществява в съответствие с членове 6 и 7 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г.
Член 22
Европейска мрежа за миграцията
1. Фондът подпомага Европейската мрежа за миграцията и предоставя финансовата помощ, необходима за нейните дейности и бъдещето ѝ развитие.
2. Сумата, предоставена за Европейската мрежа за миграцията от годишните бюджетни кредити на фонда, и работната програма, определяща приоритетите за дейностите ѝ, се приемат от Комисията, след одобрение от управителния съвет, в съответствие с процедурата, посочена в член 4, параграф 5, буква а) от Решение 2008/381/ЕО. Решението на комисията представлява решение за финансиране съгласно член 84 от Регламент (ЕС, Евротом) № 966/2012.
3. Финансовата помощ, предоставяна за дейностите на Европейската мрежа за миграцията, се отпуска по целесъобразност под формата на безвъзмездни средства за националните звена за контакт, посочени в член 3 от Решение 2008/381/ЕО и на обществени поръчки, в съответствие с Регламент (ЕС, Евротом) № 966/2012. Помощта гарантира подходяща и своевременна финансова подкрепа за посочените национални звена за контакт. Направените разходи за изпълнение на действия на националните звена за контакт, подпомагани с безвъзмездни средства, предоставени през 2014 г., могат да отговорят на критериите за финансиране от 1 януари 2014 г.
4. Решение 2008/381/ЕО се изменя, както следва:
а)
Член 4, параграф 5, буква а) се заменя със следното:
„а)
подготвя и одобрява, въз основа на проект от председателя, проекта за работна програма за дейностите, по-специално по отношение на целите и тематичните приоритети, и индикативен размер на бюджета за всяко национално звено за контакт, с цел да се осигури правилното функциониране на ЕММ;“;
б)
Член 6се изменя както следва:
i)
параграф 4 се заменя със следното:
„4. Комисията следи за изпълнението на работната програма за дейностите и докладва редовно за нейното изпълнение и за развитието на ЕММ пред управителния съвет.“;
ii)
параграфи 5-8 се заличават;
в)
Член 11 се заличава.
г)
Член 12 се заличава.
Член 23
Техническа помощ
1. По инициатива и/или от името на Комисията, за техническа помощ се използват ежегодно до 2,5 млн. евро от фонда, в съответствие с член 9 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г.
2. По инициатива на дадена държава членка фондът може да финансира дейности, свързани с техническа помощ, в съответствие с член 20 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г. Заделената за техническа помощ сума не надвишава за периода 2014-2020 г. 5,5 % от общата сума, отпусната на дадена държава членка, плюс 1 000 000 евро.
Член 24
Координация
Комисията и държавите членки, при целесъобразност съвместно с Европейската служба за външна дейност, вземат мерки действията в трети държави и по отношение на такива държави да се предприемат при осигуряване на полезно взаимодействие и съгласуваност с други действия извън Съюза, които се подкрепят чрез инструменти на Съюза. Те по-специално правят необходимото за това посочените действия:
а)
да бъдат съгласувани с външната политика на Съюза, да съблюдават принципа за съгласуваност на политиките за развитие и да са в съответствие с документите за стратегическо програмиране за въпросния регион или въпросната страна;
б)
да бъдат насочени към мерки, чиято цел е различна от развитието;
в)
да бъдат в интерес на вътрешните политики на Съюза и да са последователни с дейностите, извършвани в рамките на Съюза.
ГЛАВА VI
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 25
Специални разпоредби относно еднократните суми за презаселване и прехвърляне на лица, на които е предоставена международна закрила, от една държава членка в друга
Чрез дерогация от правилата относно допустимостта на разходите, установени в член 18 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г. и по-специално правилата, отнасящи се до еднократните суми и фиксираните ставки, еднократните суми, отпускани на държавите членки за презаселване и/или прехвърляне на лица, на които е предоставена международна закрила, от една държава членка в друга съгласно настоящия регламент:
а)
се освобождават от задължението да бъдат основани на статистически или исторически данни; и
б)
се предоставят, при условие че лицето, във връзка с което се отпуска еднократната сума, е действително презаселено и/или прехвърлено в съответствие с настоящия регламент.
Член 26
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставят на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 16, параграф 2, член 17, параграфи 4 и 10 и член 18, параграф 4, се предоставя на Комисията за срок от седем години, считано от 21 май 2014 г. Комисията изготвя доклад относно делегирането на правомощия не по-късно от девет месеца преди изтичането на седемгодишния срок. Делегирането на правомощия се продължава мълчаливо за срок от три години, освен ако Европейският парламент или Съветът не възразят срещу подобно продължаване не по-късно от три месеца преди изтичането на седемгодишния срок.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 16, параграф 2, член 17, параграфи 4 и 10 и член 18, параграф 4, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 16, параграф 2, член 17, параграфи 4 и 10 и член 18, параграф 4, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът не са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 27
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от комитета за Фондове „Убежище, миграция и интеграция“ и „Вътрешна сигурност“, създаден с член 59, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 4 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 28
Преглед
Въз основа на предложение на Комисията, Европейският парламент и Съветът правят преглед на настоящия регламент до 30 юни 2020 г.
Член 29
Приложимост на Регламент (ЕС) № 514/2014 г.
Разпоредбите на Регламент (ЕС) № 514/2014 г. се прилагат спрямо фонда, без да се засяга член 4 от настоящия регламент.
Член 30
Отмяна
Решения № 573/2007/ЕО, № 575/2007/ЕО и 2007/435/ЕО се отменят, считано от 1 януари 2014 г.
Член 31
Преходни разпоредби
1. Настоящият регламент не засяга продължаването или изменението, включително пълната или частична отмяна, на съответните проекти и годишни програми до тяхното приключване, или на финансови помощи, одобрени от Комисията въз основа на решения № 573/2007/ЕО, № 575/2007/ЕО и 2007/435/ЕО или на друго законодателство, което се прилага спрямо тези помощи към 31 декември 2013 г. Настоящият регламент не засяга продължаването или изменението, включително пълната или частична отмяна, на финансово подпомагане, одобрено от Комисията въз основа на Решение 2008/381/ЕО или на друго законодателство, което се прилага спрямо това подпомагане към 31 декември 2013 г.
2. При приемане на решения за съфинансиране съгласно настоящия регламент, Комисията взема предвид мерките, приети въз основа на решения № 573/2007/ЕО, № 575/2007/ЕО, 2007/435/ЕО и 2008/381/ЕО преди 20 май 2014 г., които имат финансови отражения по време на периода, обхванат от това съфинансиране.
3. Средствата, предвидени за съфинансиране, одобрено от Комисията между 1 януари 2011 г. и 31 декември 2014 г., за които документите, необходими за приключване на действията, не са били изпратени на Комисията до изтичане на крайния срок за внасяне на заключителния доклад, автоматично се отменят от Комисията до 31 декември 2017 г., което води до възстановяване на неоснователно изплатените суми.
4. Сумите, свързани с действия, които са спрени заради съдебни производства или административни обжалвания, които имат суспензивно действие, не се вземат предвид при изчисляването на сумата, която подлежи на автоматично отменяне.
5. До 30 юни 2015 г. държавите членки представят на Комисията докладите за оценка на резултатите и последиците от действията, съфинансирани по силата на решения № 573/2007/ЕО, № 575/2007/ЕО и 2007/435/ЕО за периода 2011 - 2013 г.
6. До 31 декември 2015 г. Комисията представя на Европейския парламент, на Съвета, на Европейския икономически и социален комитет и на Комитета за регионите доклади за последваща оценка по силата на решения № 573/2007/ЕО, № 575/2007/ЕО и 2007/435/ЕО за периода 2011 - 2013 г.
Член 32
Влизане в сила и прилагане
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Прилага се от 1 януари 2014 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко в държавите членки в съответствие с Договорите.
Съставено в Страсбург на 16 април 2014 година.
REGLAMENTO (UE) No 516/2014 DEL PARLAMENTO EUROPEO Y DEL CONSEJO
de 16 de abril de 2014
por el que se crea el Fondo de Asilo, Migración e Integración, por el que se modifica la Decisión 2008/381/CE del Consejo y por el que se derogan las Decisiones no 573/2007/CE y no 575/2007/CE del Parlamento Europeo y del Consejo y la Decisión 2007/435/CE del Consejo
EL PARLAMENTO EUROPEO Y EL CONSEJO DE LA UNIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea y, en particular, su artículo 78, apartado 2, y su artículo 79, apartados 2 y 4,
Vista la propuesta de la Comisión Europea,
Previa transmisión del proyecto de acto legislativo a los Parlamentos nacionales,
Visto el dictamen del Comité Económico y Social Europeo (1),
Visto el dictamen del Comité de las Regiones (2),
De conformidad con el procedimiento legislativo ordinario (3),
Considerando lo siguiente:
(1)
El objetivo de la Unión de constituir un espacio de libertad, seguridad y justicia debería alcanzarse, entre otras acciones, a través de medidas comunes que configuren una política en materia de asilo e inmigración, basada en la solidaridad entre los Estados miembros, que sea equitativa con los terceros países y sus nacionales. El Consejo Europeo de 2 de diciembre de 2009 reconoció la necesidad de contar con recursos financieros cada vez más flexibles y coherentes en la Unión, tanto en términos de ámbito de aplicación como de aplicabilidad, para impulsar el desarrollo de políticas en el ámbito del asilo y la migración.
(2)
Con objeto de contribuir a desarrollar la política común de la Unión en materia de asilo e inmigración y a reforzar el espacio de libertad, seguridad y justicia a la luz de la aplicación de los principios de solidaridad y reparto de responsabilidades entre los Estados miembros y de cooperación con terceros países, el presente Reglamento crea el Fondo de Asilo, Migración e Integración («el Fondo»).
(3)
El Fondo debería reflejar la necesidad de una mayor flexibilidad y simplificación, respetando al mismo tiempo requisitos en materia de previsibilidad y garantizando una distribución equitativa y transparente de los recursos para cumplir los objetivos generales y específicos establecidos en el presente Reglamento.
(4)
La eficiencia de las medidas y la calidad del gasto constituyen los principios rectores para la ejecución del Fondo. Por otra parte, el Fondo debería ejecutarse también del modo más eficaz y sencillo para los usuarios.
(5)
La nueva estructura en dos pilares de la financiación en el ámbito de los asuntos de interior debería contribuir a la simplificación, racionalización, consolidación y transparencia de la financiación en dicho ámbito. Deberían buscarse las sinergias, la coherencia y la complementariedad entre diversos fondos y programas, también con vistas a la atribución de financiación a objetivos comunes. Se debería evitar, no obstante, cualquier solapamiento entre los distintos instrumentos de financiación.
(6)
El Fondo debería crear un marco flexible que permita a los Estados miembros recibir recursos financieros destinados a sus programas nacionales en apoyo de los ámbitos de actuación cubiertos por el Fondo en función de su situación y sus necesidades particulares, y a la luz de los objetivos generales y específicos del Fondo para los que resulte más eficaz y adecuado este apoyo financiero.
(7)
El Fondo debería manifestar la solidaridad mediante la ayuda financiera a los Estados miembros. Debería aumentar la eficacia de la gestión de los flujos de migración hacia la Unión en los ámbitos en los que esta añade un valor máximo, en particular compartiendo la responsabilidad entre los Estados miembros y compartiendo la responsabilidad y reforzando la cooperación con terceros países.
(8)
Con miras a contribuir al logro del objetivo general del Fondo, los Estados miembros deberían velar por que sus programas nacionales incluyan acciones que se refieran a los objetivos específicos del presente Reglamento, y por que el reparto de los recursos entre los distintos objetivos garantice que puedan cumplirse los objetivos. En el caso improbable de que un Estado miembro deseara apartarse de los porcentajes mínimos establecidos en el presente Reglamento, el Estado miembro de que se trate debería proporcionar una justificación detallada en su programa nacional.
(9)
Con objeto de garantizar una política de asilo uniforme y de gran calidad y de aplicar unas normas más exigentes de protección internacional, el Fondo debería contribuir al funcionamiento eficaz del sistema europeo común de asilo, que abarca medidas relativas a la política, la legislación y el desarrollo de capacidades, en cooperación con los otros Estados miembros, las agencias de la Unión y los terceros países.
(10)
Conviene apoyar y mejorar los esfuerzos realizados por los Estados miembros para aplicar plena y correctamente el acervo de la Unión en materia de asilo, en particular, para conceder condiciones adecuadas de acogida a las personas desplazadas y los solicitantes y beneficiarios de protección internacional, para garantizar la correcta determinación del estatuto, de conformidad con la Directiva 2011/95/UE del Parlamento Europeo y del Consejo (4), y para aplicar procedimientos de asilo equitativos y eficaces y promover buenas prácticas en el ámbito del asilo con el fin de proteger los derechos de las personas necesitadas de protección internacional y hacer posible que los sistemas de asilo de los Estados miembros funcionen de forma eficiente.
(11)
El Fondo debería ofrecer el apoyo adecuado a los esfuerzos conjuntos de los Estados miembros destinados a definir, compartir y promover las mejores prácticas y establecer estructuras de cooperación efectivas que permitan reforzar la calidad de la toma de decisiones en el marco del sistema europeo común de asilo.
(12)
El Fondo debería complementar y reforzar las actividades de la Oficina Europea de Apoyo al Asilo (OEAA), creada mediante el Reglamento (UE) no 439/2010 del Parlamento Europeo y del Consejo (5) con vistas a coordinar la cooperación práctica entre los Estados miembros en materia de asilo, apoyar a los Estados miembros que experimenten una presión especial sobre sus sistemas de asilo y contribuir al establecimiento del sistema europeo común de asilo. La Comisión podrá acogerse a la posibilidad que brinda el Reglamento (UE, Euratom) no 966/2012 del Parlamento Europeo y del Consejo (6) de encomendar a la EASO la ejecución de funciones específicas y para casos concretos, como la coordinación de las actuaciones de los Estados miembros en materia de reasentamiento, de conformidad con el Reglamento (UE) no 439/2010.
(13)
El Fondo debería apoyar los esfuerzos de la Unión y de los Estados miembros para reforzar la capacidad de los Estados miembros de desarrollar, supervisar y evaluar sus políticas de asilo de conformidad con sus obligaciones derivadas del Derecho vigente de la Unión.
(14)
El Fondo debería respaldar los esfuerzos que realizan los Estados miembros por ofrecer protección internacional y soluciones duraderas en sus territorios a los refugiados y personas desplazadas que puedan ser seleccionados a efectos de reasentamiento según el Alto Comisionado de las Naciones Unidas para los Refugiados (ACNUR), tales como la evaluación de las necesidades de reasentamiento y el traslado de las personas afectadas a sus territorios, con vistas a otorgarles un estatuto jurídico seguro y promover su integración efectiva.
(15)
El Fondo debería proporcionar apoyo a los nuevos planteamientos en relación con el acceso a los procedimientos de asilo de manera segura, centrándose en particular en los principales países de tránsito, como los programas de protección para grupos particulares o determinados procedimientos de examen de solicitudes de asilo.
(16)
Por su naturaleza, el Fondo debería tener la capacidad de prestar su apoyo a las operaciones de reparto voluntario de la carga acordadas entre los Estados miembros y que consistan en el traslado de beneficiarios y de solicitantes de protección internacional de un Estado miembro a otro.
(17)
Las asociaciones y la cooperación con terceros países para garantizar la gestión adecuada de los flujos de personas que solicitan asilo u otras formas de protección internacional son un componente esencial de la política de asilo de la Unión. Con objeto de dar acceso a la protección internacional y soluciones duraderas en una fase lo más temprana posible, inclusive en el marco de programas regionales de protección, el Fondo debería incluir un componente sólido de reasentamiento de la Unión.
(18)
Para mejorar y reforzar el proceso de integración en las sociedades europeas, el Fondo debería facilitar la migración legal a la Unión de acuerdo con las necesidades económicas y sociales de los Estados miembros y prever la preparación del proceso de integración ya en el país de origen de los nacionales de terceros países que vienen a la Unión.
(19)
En aras de la eficiencia y a fin de lograr el mayor valor añadido, el Fondo debería tener un enfoque más selectivo, que apoye estrategias coherentes concebidas específicamente para promover la integración de los nacionales de terceros países a nivel nacional, local y/o regional, según proceda. La aplicación de dichas estrategias debería corresponder principalmente a las autoridades locales o regionales y a los agentes no estatales, sin excluir a las autoridades nacionales, en particular cuando así lo exija la organización administrativa concreta de un Estado miembro o cuando, en un Estado miembro, las acciones de integración sean competencia compartida entre el Estado y la administración descentralizada. Las organizaciones de aplicación deberían elegir entre la gama de medidas disponibles aquellas que sean más adecuadas a su situación particular.
(20)
La ejecución del Fondo debería ser coherente con los principios básicos comunes de la Unión en materia de integración, según se especifican en el Programa Común para la Integración.
(21)
El alcance de las medidas de integración también debería incluir a las personas beneficiarias de protección internacional, con el fin de garantizar un enfoque global de la integración que tenga en cuenta las peculiaridades de estos grupos destinatarios. Cuando las medidas de integración estén combinadas con la acogida, las acciones también deberían permitir, si procede, que se incluya a los solicitantes de protección internacional.
(22)
Para garantizar la coherencia de la respuesta de la Unión a la integración de los nacionales de terceros países, las acciones financiadas en el marco del Fondo deberían ser específicas y complementarias de las acciones financiadas por el Fondo Social Europeo. En este contexto, se debería exigir a las autoridades de los Estados miembros responsables de la ejecución del Fondo que establezcan mecanismos de cooperación y coordinación con las autoridades designadas por los Estados miembros para gestionar las intervenciones del Fondo Social Europeo.
(23)
Por motivos prácticos, algunas acciones pueden afectar a un grupo de personas que pueden ser tratadas más eficazmente como un conjunto, sin distinguir entre sus miembros. En consecuencia, sería conveniente prever la posibilidad, para aquellos Estados miembros que así lo deseen, de establecer en sus programas nacionales que las acciones de integración puedan incluir a los familiares directos de nacionales de terceros países en la medida en que resulte necesario para la ejecución efectiva de dichas acciones. Por «familiares directos» se entenderían los cónyuges, parejas y cualquier persona que tenga lazos directos de parentesco en línea descendente o ascendente con el nacional de un tercer país que sea objeto de la acción de integración y que de otro modo no entraría en el ámbito de aplicación del Fondo.
(24)
El Fondo debería apoyar a los Estados miembros para establecer estrategias destinadas a organizar la migración legal y potenciar su capacidad para elaborar, aplicar, supervisar y evaluar, en términos generales, todas las estrategias, políticas y medidas en materia de inmigración e integración relativas a nacionales de terceros países, incluidos los instrumentos jurídicos de la Unión. Asimismo, el Fondo debería apoyar el intercambio de información, las mejores prácticas y la cooperación entre diferentes departamentos de la administración y con otros Estados miembros.
(25)
La Unión debería mantener y ampliar el uso de las asociaciones de movilidad como principal marco de la cooperación estratégica y global a largo plazo con terceros países para la gestión de la migración. El Fondo debería apoyar las actividades que se realicen en el marco de asociaciones de movilidad, ya sea en la Unión o en terceros países, y vayan destinadas a satisfacer las necesidades y plasmar las prioridades de la Unión, en particular las medidas que garanticen la continuidad de la financiación que abarque tanto a la Unión como a terceros países.
(26)
Conviene seguir apoyando y fomentando los esfuerzos de los Estados miembros por mejorar la gestión del retorno de nacionales de terceros países en todas sus dimensiones, con vistas a la aplicación continua, justa y eficaz de las normas comunes sobre retorno, especialmente con arreglo a lo dispuesto en la Directiva 2008/115/CE del Parlamento Europeo y del Consejo (7). El Fondo debería promover el desarrollo de estrategias de retorno a escala nacional, según el concepto de gestión integrada del retorno, y también medidas que apoyen su aplicación efectiva en terceros países.
(27)
Por lo que se refiere al retorno voluntario de personas, incluidas las que deseen retornar aun cuando no estén obligadas en modo alguno a abandonar el territorio, habría que preverse incentivos para estas personas retornadas, tales como un trato preferente en forma de una mejor asistencia para el retorno. Este tipo de retorno voluntario redunda en interés tanto de las personas retornadas como de las autoridades, en términos de su relación coste-eficacia. Debería alentarse a los Estados miembros a dar preferencia al retorno voluntario.
(28)
No obstante, desde el punto de vista de la actuación política, el retorno voluntario y el forzoso están interrelacionados y tienen un efecto de refuerzo mutuo, por lo que habría que alentar a los Estados miembros a que, en su gestión del retorno, refuercen la complementariedad de ambas formas de retorno. Es necesario llevar a cabo expulsiones para salvaguardar la integridad de la política de inmigración y asilo de la Unión y los sistemas de inmigración y asilo de los Estados miembros. Por consiguiente, la posibilidad de la expulsión es un requisito previo necesario para garantizar que no se vea menoscabada esta política y para aplicar el principio de legalidad, que es, a su vez, esencial para la creación de un espacio de libertad, seguridad y justicia. El Fondo debería, por tanto, respaldar las acciones de los Estados miembros destinadas a facilitar las expulsiones de acuerdo con las disposiciones establecidas en el Derecho de la Unión que sean aplicables y respetando plenamente los derechos fundamentales y la dignidad de las personas retornadas.
(29)
Es esencial que el Fondo dé apoyo a medidas específicas para las personas retornadas en el país de retorno con el fin de garantizar su retorno efectivo a su ciudad o región de origen en buenas condiciones y favorecer su reintegración duradera en su comunidad.
(30)
Los acuerdos de readmisión de la Unión son un componente integrante de la política de la Unión en materia de retorno y un instrumento fundamental para la gestión eficiente de los flujos migratorios, ya que facilitan el rápido retorno de los inmigrantes irregulares. Esos acuerdos son un importante elemento en el marco del diálogo y la cooperación con los terceros países de origen y tránsito de los inmigrantes irregulares y habría que apoyar su aplicación en terceros países en aras de la eficacia de las estrategias de retorno a nivel nacional y de la Unión.
(31)
El Fondo debería complementar y reforzar las actividades emprendidas por la Agencia Europea para la gestión de la cooperación operativa en las fronteras exteriores de los Estados miembros de la Unión Europea, creada por el Reglamento (CE) no 2007/2004 del Consejo (8), parte de cuyas tareas consiste en prestar a los Estados miembros el apoyo necesario para organizar operaciones de retorno conjuntas y determinar las mejores prácticas en cuanto a la obtención de documentos de viaje y a la expulsión de los nacionales de terceros países en situación irregular en el territorio de los Estados miembros, así como asistir a los Estados miembros en circunstancias en las que se requiera una mayor asistencia técnica y operativa en las fronteras exteriores, teniendo en cuenta que algunas situaciones pueden conllevar emergencias de carácter humanitario y salvamento en el mar.
(32)
Además de prestar apoyo al retorno de personas conforme a lo dispuesto en el presente Reglamento, el Fondo debería también apoyar otras medidas de lucha contra la inmigración ilegal o la elusión de las normas vigentes sobre migración legal, salvaguardando así la integridad de los sistemas de inmigración de los Estados miembros.
(33)
El Fondo debería ejecutarse en el pleno respeto de los derechos y principios consagrados en la Carta de los Derechos Fundamentales de la Unión Europea y de los derechos fundamentales consagrados en los instrumentos internacionales pertinentes, incluida la jurisprudencia pertinente del Tribunal Europeo de Derechos Humanos. Las acciones subvencionables deberían tener en cuenta el enfoque basado en los derechos humanos de la protección de los migrantes, refugiados y solicitantes de asilo y debería en particular, velar por que se preste atención especial y se ofrezca una respuesta específica a la situación específica de las personas vulnerables, en particular mujeres, menores no acompañados y otros menores en situación de riesgo.
(34)
Los términos «personas vulnerables» y «miembros de la familia» se definen de modo diferente en distintos actos pertinentes a efectos del presente Reglamento. En consecuencia deberían entenderse en el sentido del acto pertinente, teniendo en cuenta el contexto en que se utilicen. En el contexto del reasentamiento, los Estados miembros que lo efectúen deberían proceder a estrechas consultas con el ACNUR a propósito de los términos «miembros de la familia» en sus prácticas de reasentamiento y en los procesos de reasentamiento efectivos.
(35)
Las medidas sobre terceros países y en relación con ellos con el apoyo del Fondo deberían adoptarse en sinergia y de manera coherente con otras acciones fuera de la Unión apoyadas mediante los instrumentos de ayuda exterior de la Unión, tanto geográficos como temáticos. En particular, al ejecutar dichas acciones habría que velar por la plena coherencia con los principios y objetivos generales de la acción y política exterior de la Unión en relación con el país o región en cuestión. Las medidas no deberían estar dirigidas a apoyar acciones que estén directamente orientadas al desarrollo y deberían completar, cuando proceda, la asistencia financiera que se presta a través de los instrumentos de ayuda exterior. Debería respetarse el principio de coherencia de las políticas en favor del desarrollo, según se establece en el apartado 35 del Consenso europeo sobre desarrollo. También es importante velar por que la aplicación de la ayuda de emergencia sea coherente y, en su caso, complementaria con la política humanitaria de la Unión y respete los principios humanitarios establecidos en el Consenso europeo sobre ayuda humanitaria.
(36)
Una gran parte de los recursos del Fondo disponibles se debería asignar de forma proporcional a la responsabilidad de cada Estado miembro en sus esfuerzos por gestionar los flujos migratorios según criterios objetivos. A este efecto, hay que utilizar los últimos datos estadísticos disponibles recopilados por Eurostat con arreglo al Reglamento (CE) no 862/2007 del Parlamento Europeo y del Consejo (9), relativos a los flujos migratorios, tales como el número de primeras solicitudes de asilo, el número de decisiones positivas de concesión del estatuto de refugiado o de protección subsidiaria, el número de refugiados reasentados, el número de nacionales de terceros países que residen legalmente, el número de nacionales de terceros países que han obtenido una autorización de residencia emitida por un Estado miembro, el número de decisiones de retorno adoptadas por las autoridades nacionales, y el número de retornos realizados.
(37)
El presente Reglamento establece la asignación a los Estados miembros de unos importes de base. Los importes de base se componen de un importe mínimo y de un importe calculado sobre la base del promedio de las asignaciones concedidas en 2011, 2012 y 2013 a los Estados miembros con arreglo al Fondo Europeo para los Refugiados, establecido por la Decisión no 573/2007/CE del Parlamento Europeo y del Consejo (10), al Fondo Europeo para la Integración de Nacionales de Terceros Países, establecido por la Decisión 2007/435/CE (11), y al Fondo Europeo para el Retorno, establecido por la Decisión no 575/2007/CE del Parlamento Europeo y del Consejo (12). El cálculo de las asignaciones se efectuó aplicando los criterios de distribución establecidos en la Decisión no 573/2007/CE, la Decisión 2007/435/CE y la Decisión no 575/2007/CE. A la luz de las Conclusiones del Consejo Europeo de los días 7 y 8 de febrero de 2013, en las que se subrayaba que se prestará atención especial a las sociedades insulares que se enfrentan a desafíos de migración desproporcionados, conviene aumentar los importes mínimos destinados a Chipre y Malta.
(38)
Si bien es apropiado asignar a cada Estado miembro un importe basado en los últimos datos estadísticos disponibles, también se debería distribuir una parte de los recursos disponibles con arreglo al Fondo para la ejecución de acciones específicas que requieran un esfuerzo de cooperación entre los Estados miembros y generen un considerable valor añadido para la Unión, y para la ejecución de un programa de reasentamiento de la Unión y del traslado de beneficiarios de protección internacional de un Estado a otro.
(39)
A tal fin, el presente Reglamento debería establecer una lista de acciones específicas subvencionables mediante recursos del Fondo. Se deberían asignar cantidades adicionales a los Estados miembros que se comprometan a ejecutar esas acciones.
(40)
Teniendo en cuenta la progresiva instauración de un Programa de Reasentamiento de la Unión, conviene que el Fondo facilite asistencia específica en forma de incentivos financieros (cantidades a tanto alzado) por cada persona reasentada. La Comisión, en colaboración con la OEAA y de acuerdo con sus respectivas competencias, debería supervisar la aplicación efectiva de las acciones de reasentamiento que reciban apoyo del Fondo.
(41)
Con el fin de incrementar el impacto de los esfuerzos de reasentamiento de la Unión para conceder protección a las personas necesitadas de protección internacional y maximizar el impacto estratégico del reasentamiento seleccionando mejor a las personas que mayor necesidad tienen de reasentarse, deberían formularse prioridades comunes de reasentamiento a nivel de la Unión. Estas prioridades comunes solo deberían modificarse cuando haya una clara justificación para ello o bien a la luz de cualesquiera recomendaciones del ACNUR, sobre la base de las categorías generales especificadas en el presente Reglamento.
(42)
Habida cuenta de su especial vulnerabilidad, ciertas categorías de personas necesitadas de protección internacional deberían incluirse siempre en las prioridades comunes de reasentamiento de la Unión.
(43)
Teniendo en cuenta las necesidades de reasentamiento establecidas en las prioridades comunes de la Unión a ese respecto, es necesario también prestar ayuda financiera adicional al reasentamiento de personas en relación con regiones geográficas y nacionalidades específicas así como en relación con las categorías específicas de personas que haya que reasentar, cuando se haya determinado que el reasentamiento es la respuesta más apropiada a sus necesidades especiales.
(44)
A efectos de una mayor solidaridad y de un mejor reparto de la responsabilidad entre los Estados miembros, en particular hacia los más afectados por los flujos migratorios, debería establecerse también un mecanismo similar basado en incentivos financieros para el traslado de los beneficiarios de protección internacional de un Estado miembro a otro. Dicho mecanismo debería reducir la presión sobre los Estados miembros que reciban números superiores de solicitantes de asilo y beneficiarios de protección internacional, tanto en términos absolutos como proporcionales.
(45)
El apoyo del Fondo será más eficaz y aportará un mayor valor añadido si el presente Reglamento determina un número limitado de objetivos que deberían perseguirse en los programas elaborados por cada Estado miembro, habida cuenta de su situación y necesidades específicas.
(46)
Es importante, para reforzar la solidaridad, que el Fondo proporcione, en coordinación y sinergia con la asistencia humanitaria gestionada por la Comisión, si procede, apoyo adicional mediante ayudas de emergencia para hacer frente a las situaciones de crisis en caso de fuerte presión migratoria en los Estados miembros o en terceros países o en caso de afluencia masiva de personas desplazadas, de conformidad con la Directiva 2001/55/CE del Consejo (13). La ayuda de emergencia debería también incluir la ayuda a programas de admisión humanitaria ad hoc encaminados a permitir la permanencia temporal en el territorio de un Estado miembro en caso de crisis humanitaria urgente en terceros países. No obstante, estos otros programas de admisión humanitaria se entienden sin perjuicio del programa de reasentamiento de la Unión destinado explícitamente desde el comienzo a ofrecer una solución permanente a las personas que necesitan protección internacional trasladadas a la Unión desde terceros países, y no deberían ir en detrimento de dicho programa. Para ello, no se debería otorgar a los Estados miembros derecho a recibir cantidades a tanto alzado respecto de las personas a las que se autorice a permanecer temporalmente en el territorio de un Estado miembro en virtud de estos otros programas de admisión humanitaria.
(47)
El presente Reglamento debería prever asistencia financiera para las actividades de la Red Europea de Migración establecida por la Decisión 2008/381/CE del Consejo (14), en consonancia con sus objetivos y tareas.
(48)
Por consiguiente, debe modificarse la Decisión 2008/381/CE para adaptar los procedimientos y facilitar la prestación de un respaldo financiero suficiente y oportuno a los puntos de contacto nacionales mencionados en ella.
(49)
Teniendo en cuenta el propósito de los incentivos financieros asignados a los Estados miembros para el reasentamiento y/o traslado de los beneficiarios de protección internacional de un Estado miembro a otro en forma de cantidades a tanto alzado y dado que estas representan una pequeña fracción de los costes reales, es necesario que el presente Reglamento prevea algunas excepciones a las normas en materia de subvencionabilidad de los gastos.
(50)
A fin de complementar o modificar las disposiciones del presente Reglamento sobre las cantidades a tanto alzado para reasentamiento y traslado de beneficiarios de protección internacional de un Estado miembro a otro y sobre la definición de acciones específicas y de prioridades de reasentamiento comunes de la Unión, debe delegarse en la Comisión los poderes para adoptar actos con arreglo al artículo 290 del Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea (TFUE). Reviste especial importancia que la Comisión lleve a cabo las consultas oportunas durante la fase preparatoria, en particular con expertos. Al preparar y elaborar actos delegados, la Comisión debe garantizar que los documentos pertinentes se transmitan al Parlamento Europeo y al Consejo de manera simultánea, oportuna y adecuada.
(51)
Para la aplicación del presente Reglamento, incluida la preparación de actos delegados, la Comisión debería consultar a expertos de todos los Estados miembros.
(52)
A fin de garantizar condiciones uniformes de ejecución del presente Reglamento, deben conferirse a la Comisión competencias de ejecución. Dichas competencias deben ejercerse de conformidad con el Reglamento (UE) no 182/2011 del Parlamento Europeo y del Consejo (15).
(53)
La financiación del presupuesto de la Unión debería centrarse en actividades en las que la intervención de la Unión pueda aportar un valor añadido adicional en comparación con la actuación individual de los Estados miembros. Dado que la Unión está en mejor posición que los Estados miembros para crear un marco que exprese la solidaridad de la Unión en la gestión de los flujos migratorios, el apoyo financiero del presente Reglamento debería contribuir, en particular, a reforzar las capacidades nacionales y de la Unión en este ámbito.
(54)
Es necesario maximizar el impacto de la financiación de la Unión mediante la movilización, la puesta en común y la explotación de los recursos financieros públicos y privados.
(55)
La Comisión debería hacer un seguimiento de la ejecución del Fondo de conformidad con el Reglamento(UE) no 514/2014 del Parlamento Europeo y del Consejo (16), por medio de indicadores comunes para la evaluación de los resultados y las repercusiones. Dichos indicadores, incluidos los niveles de partida pertinentes, deberían servir de base mínima para la evaluación de la medida en que se han alcanzado los objetivos del Fondo.
(56)
Con objeto de valorar los logros del Fondo, convendría establecer indicadores comunes para cada uno de sus objetivos específicos. Estos indicadores comunes no deberían afectar al carácter facultativo u obligatorio de la ejecución de acciones conexas tal como prevé el presente Reglamento.
(57)
A efectos de su gestión y aplicación, el Fondo debería formar parte de un marco coherente integrado por el presente Reglamento y el Reglamento (UE) no 513/2014 del Parlamento Europeo y del Consejo (17). A los fines del Fondo, la asociación establecida en el Reglamento (UE) no 514/2014 debería incluir a las organizaciones internacionales, las organizaciones intergubernamentales y los interlocutores sociales pertinentes. Procede que Estado miembro sea responsable de determinar la composición de la asociación y las modalidades prácticas de su realización.
(58)
Dado que el objetivo del presente Reglamento, a saber, contribuir a una gestión efectiva de los flujos migratorios así como a la aplicación, el refuerzo y el desarrollo de la política común en materia de asilo, la protección subsidiaria y temporal y la política de inmigración común, no puede ser alcanzado de manera suficiente por los Estados miembros sino que puede alcanzarse mejor a escala de la Unión, esta puede adoptar medidas, de acuerdo con el principio de subsidiariedad establecido en el artículo 5 del Tratado de la Unión Europea (TUE). De conformidad con el principio de proporcionalidad establecido en el mismo artículo, el presente Reglamento no excede de lo necesario para alcanzar dicho objetivo.
(59)
Con arreglo a los artículos 8 y 10 del TFUE, el Fondo debería tener presente la integración de los principios de igualdad entre mujeres y hombres y no discriminación.
(60)
Procede derogar las Decisiones no 573/2007/CE, no 575/2007/CE y 2007/435/CE, a reserva de las disposiciones transitorias establecidas en el presente Reglamento.
(61)
De conformidad con el artículo 3 del Protocolo no 21 sobre la posición del Reino Unido y de Irlanda respecto del espacio de libertad, seguridad y justicia, anejo al TUE y al TFUE, y sin perjuicio del artículo 4 del citado Protocolo, estos Estados miembros han notificado su deseo de participar en la adopción y aplicación del presente Reglamento.
(62)
De conformidad con los artículos 1 y 2 del Protocolo no 22 sobre la posición de Dinamarca, anejo al TUE y al TFUE, Dinamarca no participa en la adopción del presente Reglamento y no está vinculada por él ni sujeta a su aplicación.
(63)
Conviene adaptar el período de aplicación del presente Reglamento al del Reglamento (UE, Euratom) no 1311/2013 del Consejo (18). Por consiguiente, el presente Reglamento se debe aplicar desde el 1 de enero de 2014.
HAN ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
CAPÍTULO I
DISPOSICIONES GENERALES
Artículo 1
Objeto y ámbito de aplicación
1. El presente Reglamento establece el Fondo de Asilo, Migración e Integración («el Fondo») para el período comprendido entre el 1 de enero de 2014 y el 31 de diciembre de 2020.
2. El presente Reglamento establece:
a)
los objetivos del apoyo financiero y las acciones subvencionables;
b)
el marco general para la ejecución de las acciones subvencionables;
c)
los recursos financieros disponibles y su distribución;
d)
los principios y el mecanismo para el establecimiento de prioridades comunes de la Unión en materia de reasentamiento, y
e)
la ayuda financiera prevista para las actividades de la Red Europea de Migración.
3. El presente Reglamento contempla la aplicación de las normas establecidas en el Reglamento (UE) no 514/2014, sin perjuicio del artículo 4 del presente Reglamento.
Artículo 2
Definiciones
A efectos del presente Reglamento, se entenderá por:
a)
«reasentamiento», el proceso por el cual, a petición del Alto Comisionado de las Naciones Unidas para los Refugiados («ACNUR») basada en la necesidad de protección internacional de una persona, los nacionales de terceros países se trasladan desde un tercer país y se establecen en un Estado miembro en el que les está permitido residir con uno de los siguientes estatutos:
i)
el «estatuto de refugiado» a tenor del artículo 2, letra e), de la Directiva 2011/95/UE,
ii)
el «estatuto de protección subsidiaria» a tenor del artículo 2, letra g), de la Directiva 2011/95/UE, o
iii)
cualquier otro estatuto que ofrezca con arreglo al Derecho nacional y de la Unión derechos y beneficios similares a los de los estatutos mencionados en los incisos i) y ii);
b)
«otros programas de admisión humanitaria», un proceso ad hoc por el que un Estado miembro admite a cierto número de nacionales de terceros países para que permanezcan en su territorio de forma temporal, con objeto de protegerlos de situaciones urgentes de crisis humanitaria motivada por hechos tales como acontecimientos políticos o conflictos;
c)
«protección internacional», el estatuto de refugiado y el estatuto de protección subsidiaria en el sentido de la Directiva 2011/95/UE;
d)
«retorno», el proceso de vuelta de un nacional de un tercer país, bien sea en acatamiento voluntario de una obligación de retorno, bien de modo forzoso, tal como se define en el artículo 3 de la Directiva 2008/115/CE;
e)
«nacional de un tercer país», toda persona que no sea ciudadano de la Unión en el sentido del artículo 20, apartado 1, del TFUE. Se entenderá que la referencia a los nacionales de terceros países incluye a los apátridas y a las personas con nacionalidad indeterminada;
f)
«expulsión», la ejecución de la obligación de retornar, es decir, el transporte físico fuera del Estado miembro, tal como se define en el artículo 3 de la Directiva 2008/115/CE;
g)
«salida voluntaria», el cumplimiento de la obligación de retorno en el plazo fijado a tal efecto en la decisión de retorno, tal como se define en el artículo 3 de la Directiva 2008/115/CE;
h)
«menor no acompañado», toda persona nacional de un tercer país menor de 18 años que llegue o haya llegado al territorio de un Estado miembro sin ir acompañado/a de un adulto responsable de él, ya sea legalmente o con arreglo a la práctica nacional del Estado miembro en cuestión, mientras tal persona no se haga efectivamente cargo de él o de ella; se incluye al menor que queda sin compañía después de su llegada al territorio de un Estado miembro;
i)
«persona vulnerable», cualquier nacional de un tercer país que se ajuste a la definición con arreglo al Derecho de la Unión aplicable al ámbito de actuación que reciba ayuda del Fondo;
j)
«miembro de la familia», cualquier nacional de un tercer país que se ajuste a la definición con arreglo al Derecho de la Unión aplicable al ámbito de actuación que reciba ayuda del Fondo;
k)
«situación de emergencia», la situación resultante de:
i)
una fuerte presión migratoria en uno o más Estados miembros caracterizada por una afluencia grande y desproporcionada de nacionales de terceros países y generadora de exigencias significativas y urgentes para las capacidades de acogida e internamiento y para los sistemas y procedimientos de asilo,
ii)
la aplicación de los mecanismos de protección temporal a tenor de la Directiva 2001/55/CE, o
iii)
una fuerte presión migratoria en terceros países en los que los refugiados se hallan bloqueados por motivos tales como acontecimientos o conflictos políticos.
Artículo 3
Objetivos
1. El objetivo general del Fondo será contribuir a la gestión eficiente de los flujos migratorios y a la aplicación, el refuerzo y el desarrollo de la política común en materia de asilo, la protección subsidiaria y temporal y la política de inmigración común, respetando plenamente los derechos y principios consagrados en la Carta de los Derechos Fundamentales de la Unión Europea.
2. En el marco de su objetivo general, el Fondo contribuirá a los siguientes objetivos específicos comunes:
a)
reforzar y desarrollar todos los aspectos del sistema europeo común de asilo, incluida su dimensión exterior;
b)
apoyar la migración legal hacia los Estados miembros de conformidad con sus necesidades económicas y sociales, tales como las necesidades de sus mercados de trabajo, salvaguardando a la vez la integridad de los sistemas de inmigración de los Estados miembros, y fomentar la integración efectiva de los nacionales de terceros países;
c)
desarrollar unas estrategias de retorno equitativas y eficaces en los Estados miembros que contribuyan a la lucha contra la inmigración ilegal, haciendo hincapié en la sostenibilidad del retorno y la readmisión efectiva en los países de origen y de tránsito;
d)
aumentar la solidaridad y el reparto de responsabilidades entre los Estados miembros, en particular hacia los más afectados por los flujos de migración y asilo, también mediante la cooperación práctica.
La consecución de los objetivos específicos del Fondo se evaluará conforme a lo dispuesto en el artículo 55, apartado 2, del Reglamento (UE) no 514/2014, atendiendo a indicadores comunes establecidos en el anexo IV del presente Reglamento y a indicadores específicos de programa incluidos en los programas nacionales.
3. Las medidas adoptadas para lograr los objetivos contemplados en los apartados 1 y 2 deberán ser plenamente coherentes con las medidas sustentadas por los instrumentos de financiación externos de la Unión y con los principios y objetivos generales de la acción exterior de la Unión.
4. Los objetivos contemplados en los apartados 1 y 2 del presente artículo se alcanzarán teniendo debidamente en cuenta los principios y objetivos de la política humanitaria de la Unión. La coherencia con las medidas financiadas por medio de los instrumentos de financiación externos de la Unión se garantizará de conformidad con artículo 24.
Artículo 4
Asociación
A los efectos del Fondo, la asociación contemplada en el artículo 12 del Reglamento (UE) no 514/2014 incluirá a las organizaciones internacionales, las organizaciones intergubernamentales y los interlocutores sociales pertinentes.
CAPÍTULO II
SISTEMA EUROPEO COMÚN DE ASILO
Artículo 5
Sistemas de acogida y de asilo
1. En el marco del objetivo específico establecido en el artículo 3, apartado 2, párrafo primero, letra a), del presente Reglamento, a la luz del resultado del diálogo político contemplado en el artículo 13 del Reglamento (UE) no 514/2014 y de conformidad con los objetivos de los programas nacionales establecidos en el artículo 19 del presente Reglamento, el Fondo apoyará acciones dirigidas a una o a varias de las siguientes categorías de nacionales de terceros países:
a)
los que disfrutan de un estatuto de refugiado o de un estatuto de protección subsidiaria en el sentido de la Directiva 2011/95/UE;
b)
los que hayan solicitado una de las formas de protección internacional contempladas en la letra a) sin que se les haya comunicado aún una decisión definitiva;
c)
los que disfrutan de una protección temporal en el sentido de la Directiva 2001/55/CE;
d)
los que vayan a ser o hayan sido reasentados en un Estado miembro o trasladados desde un Estado miembro.
En lo que respecta a las condiciones de acogida y a los procedimientos de asilo, el Fondo apoyará, en particular, las siguientes acciones dirigidas a las categorías de personas a que se refiere el párrafo primero del presente apartado:
a)
suministro de ayuda material, incluida la asistencia en la frontera, educación, formación, servicios de apoyo, atención sanitaria y psicológica;
b)
prestación de servicios de apoyo como servicios de traducción e interpretación, de educación, formación, incluida la formación lingüística, y otras iniciativas que se ajusten al estatuto de la persona de que se trate;
c)
establecimiento de estructuras y sistemas administrativos y formación del personal y de las autoridades pertinentes con el fin de garantizar el acceso efectivo y fácil de los solicitantes de asilo a los procedimientos de asilo y unos procedimientos de asilo eficientes y de calidad, en particular, si procede, en apoyo de la evolución del acervo de la Unión;
d)
prestación de asistencia social, información o ayuda para resolver trámites administrativos y/o judiciales, e información o asesoramiento sobre los posibles resultados del procedimiento de asilo, incluidos aspectos como los procedimientos de retorno;
e)
prestación de asistencia y representación jurídicas;
f)
determinación de grupos vulnerables y asistencia específica a las personas vulnerables, en particular en consonancia con lo dispuesto en las letras a) a e);
g)
establecimiento, desarrollo y mejora de las medidas alternativas a la retención.
Cuando se considere adecuado y cuando el programa nacional de un Estado miembro las contemplen, el Fondo también podrá apoyar medidas de integración conexas, como las mencionadas en el artículo 9, apartado 1, sobre la acogida de personas a que se refiere el párrafo primero del presente apartado.
2. En el marco del objetivo específico establecido en el artículo 3, apartado 2, párrafo primero, letra a), y en consonancia con los objetivos de los programas nacionales definidos en el artículo 19, por lo que respecta a las infraestructuras de alojamiento y a los sistemas de acogida, el Fondo apoyará, en particular, las siguientes acciones:
a)
mejora y mantenimiento de las infraestructuras y servicios de alojamiento existentes;
b)
fortalecimiento y mejora de las estructuras y sistemas administrativos;
c)
información a las comunidades locales;
d)
formación del personal de las autoridades, incluidas las administraciones locales, que vaya a tener contacto con las personas a que se refiere el apartado 1 en el contexto de su acogida;
e)
creación, gestión y desarrollo de nueva infraestructura y nuevos servicios de alojamiento, y de estructuras y sistemas administrativos, en particular, si procede, para atender a las necesidades estructurales de los Estados miembros.
3. En el marco de los objetivos específicos establecidos en el artículo 3, apartado 2, párrafo primero, letras a) y d), y de conformidad con los objetivos de los programas nacionales definidos en el artículo 19, el Fondo apoyará asimismo acciones similares a las enunciadas en el apartado 1 del presente artículo, siempre que se refieran a personas en situación de estancia temporal:
-
en centros de tránsito y de tratamiento para los refugiados, en particular en apoyo a operaciones de reasentamiento en cooperación con el ACNUR, o
-
en el territorio de un Estado miembro en el contexto de otros programas de admisión humanitaria.
Artículo 6
Capacidad de los Estados miembros para desarrollar, supervisar y evaluar sus políticas y procedimientos de asilo
En el marco del objetivo específico establecido en el artículo 3, apartado 2, párrafo primero, letra a), del presente Reglamento, a la luz del resultado del diálogo político contemplado en el artículo 13 del Reglamento (UE) no 514/2014 y de conformidad con los objetivos de los programas nacionales definidos en el artículo 19 del presente Reglamento, por lo que respecta a acciones relativas a la mejora de la capacidad de los Estados miembros de desarrollar, supervisar y evaluar sus políticas y procedimientos de asilo, el Fondo apoyará, en particular, las siguientes acciones:
a)
acciones destinadas a reforzar la capacidad de los Estados miembros, también en relación con el mecanismo de alerta rápida, preparación y gestión de crisis establecido en el Reglamento (UE) no 604/2013 del Parlamento Europeo y del Consejo (19), para recopilar, analizar y difundir datos cualitativos y cuantitativos y estadísticas sobre los procedimientos de asilo, las capacidades de acogida, el reasentamiento y el traslado de solicitantes de protección internacional o beneficiarios de tal protección de un Estado miembro a otro;
b)
acciones destinadas a reforzar la capacidad de los Estados miembros para recopilar, analizar y difundir información sobre el país de origen;
c)
acciones que contribuyan directamente a la evaluación de las políticas de asilo, tales como evaluaciones nacionales de impacto, encuestas entre los grupos destinatarios y otras partes interesadas pertinentes, y al desarrollo de indicadores y valores de referencia.
Artículo 7
Reasentamiento, traslado de solicitantes y beneficiarios de protección internacional y otras formas de admisión humanitaria ad hoc
1. En el marco del objetivo específico establecido en el artículo 3, apartado 2, párrafo primero, letras a) y d), del presente Reglamento a la luz del resultado del diálogo político contemplado en el artículo 13 del Reglamento (UE) no 514/2014 y de conformidad con los objetivos de los programas nacionales definidos en el artículo 19 del presente Reglamento, el Fondo apoyará, en particular, las siguientes acciones relacionadas con el reasentamiento de cualquier nacional de un tercer país que vaya a ser o haya sido reasentado en un Estado miembro, y otros programas de admisión humanitaria:
a)
establecimiento y desarrollo de programas y estrategias nacionales de reasentamiento y otros programas de admisión humanitaria, con inclusión del análisis de las necesidades, la mejora de los indicadores y la evaluación;
b)
establecimiento de infraestructuras y servicios adecuados para garantizar la aplicación fácil y efectiva de las acciones de reasentamiento y de acciones relacionadas con otros programas de admisión humanitaria, incluida la asistencia lingüística;
c)
creación de estructuras, sistemas y formación del personal para llevar a cabo misiones a terceros países y/u otros Estados miembros, para realizar entrevistas y para efectuar controles médicos y de seguridad;
d)
evaluación de los posibles casos de reasentamiento y/o de otras formas de admisión humanitaria por parte de las autoridades competentes de los Estados miembros, tales como llevar a cabo misiones a terceros países, realizar entrevistas y efectuar controles médicos y de seguridad;
e)
realización de chequeos y tratamientos médicos previos a la salida, suministro de material antes de la salida, medidas de información e integración y organización del viaje antes de la salida, incluida la prestación de servicios de acompañamiento médico;
f)
información y asistencia a la llegada o poco después, incluidos los servicios de interpretación;
g)
acciones con vistas a la reagrupación familiar de personas en proceso de reasentamiento en un Estado miembro;
h)
refuerzo de las infraestructuras y los servicios pertinentes en relación con la migración y el asilo en los países designados para aplicar los programas regionales de protección;
i)
creación de las condiciones para la integración, la autonomía y la autosuficiencia a largo plazo de los refugiados reasentados.
2. En el marco del objetivo específico establecido en el artículo 3, apartado 2, párrafo primero, letra d), a la luz del resultado del diálogo político contemplado en el artículo 13 del Reglamento (UE) no 514/2014 y de conformidad con los objetivos de los programas nacionales definidos en el artículo 19 del presente Reglamento, el Fondo apoyará asimismo acciones similares a las enunciadas en el apartado 1 del presente artículo, cuando se considere oportuno a la luz de la evolución de los acontecimientos políticos dentro del plazo de ejecución del Fondo, o en caso de que así lo prevea el programa nacional de un Estado miembro, en relación con el traslado de solicitantes y/o beneficiarios de protección internacional. Estas operaciones se llevarán a cabo con su consentimiento a partir del Estado miembro que les haya concedido protección internacional o sea responsable del examen de su solicitud, y con destino a otro Estado miembro interesado en el que vaya a concedérseles una protección equivalente o en el que vaya a examinarse su solicitud de protección internacional.
CAPÍTULO III
INTEGRACIÓN DE LOS NACIONALES DE TERCEROS PAÍSES Y MIGRACIÓN LEGAL
Artículo 8
Inmigración y medidas previas a la salida
En el marco del objetivo específico establecido en el artículo 3, apartado 2, párrafo primero, letra b) del presente Reglamento, a la luz del resultado del diálogo político contemplado en el artículo 13 del Reglamento (UE) no 514/2014 y de conformidad con los objetivos de los programas nacionales definidos en el artículo 19 del presente Reglamento, el Fondo apoyará acciones que se desarrollen en un tercer país y se destinen a los nacionales de un tercer país que se ajusten a las medidas y/o condiciones previas a la salida previstas en el Derecho nacional y acordes con el Derecho de la Unión aplicable, incluidas las referentes a la capacidad de integrarse en la sociedad de un Estado miembro. En este contexto, el Fondo apoyará, en particular, las siguientes acciones:
a)
paquetes de información y campañas de sensibilización y de fomento del diálogo intercultural, en particular a través de tecnologías y sitios web de comunicación e información de fácil utilización;
b)
evaluación de las capacidades y cualificaciones, y mejora de la transparencia y la compatibilidad de las capacidades y cualificaciones de un tercer país con las de un Estado miembro;
c)
formación para la mejora de la empleabilidad en un Estado miembro;
d)
cursos generales de orientación cívica y formación lingüística;
e)
asistencia en el contexto de las solicitudes para la reunificación familiar en el sentido de la Directiva 2003/86/CE del Consejo (20).
Artículo 9
Medidas de integración
1. En el marco del objetivo específico establecido en el artículo 3, apartado 2, párrafo primero, letra b), del presente Reglamento, a la luz del resultado del diálogo político contemplado en el artículo 13 del Reglamento (UE) no 514/2014 y de conformidad con los objetivos de los programas nacionales definidos en el artículo 19 del presente Reglamento, el Fondo apoyará acciones que se desarrollen en el marco de estrategias coherentes, que atiendan a las necesidades de integración de los nacionales de terceros países, a nivel local y/o regional. En este contexto, el Fondo apoyará, en particular, las siguientes acciones que se centrarán en nacionales de terceros países que residan legalmente en un Estado miembro o, en su caso, que se encuentren en proceso de obtención de residencial legal en un Estado miembro:
a)
implantación y desarrollo de dichas estrategias de integración, con la participación de los actores locales o regionales, si procede, con inclusión del análisis de las necesidades, la mejora de los indicadores de integración y la evaluación, incluidas evaluaciones participativas, con el fin de determinar cuáles son las mejores prácticas;
b)
prestación de asesoramiento y asistencia en ámbitos tales como la vivienda, medios de subsistencia, asesoramiento administrativo y jurídico, atención médica, psicológica y social, asistencia infantil y reagrupación familiar;
c)
acciones para informar a los nacionales de terceros países sobre la sociedad que los recibe y acciones que les permitan adaptarse a ella, conocer sus derechos y obligaciones, participar en la vida civil y cultural y compartir los valores consagrados en la Carta de los Derechos Fundamentales de la Unión Europea;
d)
medidas centradas en la educación y la formación, incluida la formación lingüística y acciones preparatorias para facilitar el acceso al mercado laboral;
e)
acciones dirigidas a fomentar que estas personas asuman la responsabilidad de sus vidas y sean más autónomas;
f)
acciones que fomenten el contacto y el diálogo constructivo entre los nacionales de terceros países y la sociedad que los recibe y acciones para promover la aceptación por parte de esa sociedad, en particular, con la participación de los medios de comunicación;
g)
acciones que favorezcan que, en sus gestiones ante los servicios públicos y privados, los nacionales de terceros países gocen de igualdad de acceso y de igualdad de resultados, incluida la adaptación de estos servicios para tratar con los nacionales de terceros países;
h)
desarrollo de las capacidades de los beneficiarios, según se definen en el artículo 2, letra g), del Reglamento (UE) no 514/2014, también por medio del intercambio de experiencia y de las mejores prácticas, y de la creación de redes.
2. Las acciones mencionadas en el apartado 1 tendrán en cuenta, si se requiere, las necesidades específicas de las distintas categorías de nacionales de terceros países, incluidos los beneficiarios de protección internacional, las personas reasentadas o trasladadas y, en particular, las personas vulnerables.
3. Los programas nacionales podrán admitir la inclusión en las acciones contempladas en el apartado 1 de los parientes directos de las personas comprendidas en el grupo objetivo mencionado en dicho apartado, en la medida en que sea necesario para la aplicación eficaz de dichas acciones.
4. A efectos de la programación y ejecución de las acciones indicadas en el apartado 1 del presente artículo, la asociación contemplada en el artículo 12 del Reglamento (UE) no 514/2014 incluirá a las autoridades designadas por los Estados miembros para gestionar las intervenciones del Fondo Social Europeo.
Artículo 10
Cooperación práctica y medidas de refuerzo de la capacidad
En el marco del objetivo específico establecido en el artículo 3, apartado 2, párrafo primero, letra b) del presente Reglamento, a la luz del resultado del diálogo político contemplado en el artículo 13 del Reglamento (UE) no 514/2014 y de conformidad con los objetivos de los programas nacionales definidos en el artículo 19 del presente Reglamento, el Fondo apoyará una o algunas de las siguientes acciones:
a)
elaboración de estrategias que promuevan la migración legal con vistas a facilitar el desarrollo y la aplicación de procedimientos de admisión flexibles;
b)
apoyo a la cooperación entre terceros países y las agencias de contratación, los servicios de empleo y los servicios de inmigración de los Estados miembros, así como apoyo a los Estados miembros en su aplicación del Derecho de la Unión en materia de migración, los procesos de consulta con las partes interesadas y el intercambio de información y asesoramiento de especialistas sobre enfoques dirigidos específicamente a determinadas nacionalidades o categorías de nacionales de terceros países con respecto a las necesidades de los mercados laborales;
c)
refuerzo de la capacidad de los Estados miembros para desarrollar, aplicar, supervisar y evaluar sus estrategias, políticas y medidas en materia de inmigración en los diferentes niveles y departamentos administrativos, en particular mejorando su capacidad de recogida, análisis y difusión de datos y estadísticas detallados y sistemáticos en materia de procedimientos y flujos migratorios y permisos de residencia, y el desarrollo de instrumentos de supervisión, sistemas de evaluación, indicadores y valores de referencia para medir los resultados de estas estrategias;
d)
formación de los beneficiarios conforme a la definición del artículo 2, letra g), del Reglamento (UE) no 514/2014, y del personal que preste servicios públicos y privados, incluidos los centros educativos, fomento del intercambio de experiencias y mejores prácticas, de la cooperación y creación de redes, y de las capacidades interculturales, y mejora de la calidad de los servicios ofrecidos;
e)
creación de estructuras organizativas sostenibles para la integración y la gestión de la diversidad, en particular mediante la cooperación entre las diferentes partes interesadas que facilite que los funcionarios de varios niveles de las administraciones nacionales obtengan rápidamente información sobre las experiencias y mejores prácticas desarrolladas en otras instancias y, en la medida de lo posible, compartan los recursos entre la autoridades pertinentes, así como entre organismos gubernamentales y no gubernamentales a fin de prestar más eficazmente servicios a nacionales de terceros países, también mediante servicios de «ventanilla única» (es decir, centros de apoyo coordinado a la integración);
f)
contribución a un proceso bidireccional dinámico de interacción mutua que constituya la base de las estrategias de integración mediante el desarrollo de plataformas para consultar a los nacionales de terceros países e intercambiar información entre las partes interesadas, y de plataformas de diálogo intercultural e interreligioso entre comunidades de nacionales de terceros países y/o entre esas comunidades y la sociedad que les recibe, entre esas comunidades y las autoridades encargadas de formular políticas y adoptar decisiones;
g)
acciones de fomento y fortalecimiento de la cooperación práctica entre las autoridades pertinentes de los Estados miembros, con especial atención, entre otros, al intercambio de información, mejores prácticas y estrategias, y del desarrollo y ejecución de acciones conjuntas, también con vistas a salvaguardar la integridad de los sistemas de inmigración de los Estados miembros;
CAPÍTULO IV
RETORNO
Artículo 11
Medidas de acompañamiento de los procedimientos de retorno
En el marco del objetivo específico establecido en el artículo 3, apartado 2, párrafo primero, letra c), del presente Reglamento a la luz del resultado del diálogo político contemplado en el artículo 13 del Reglamento (UE) no 514/2014 y de conformidad con los objetivos de los programas nacionales definidos en el artículo 19 del presente Reglamento, por lo que respecta las medidas de acompañamiento de los procedimientos de retorno, el Fondo se centrará en una o algunas de las siguientes categorías de nacionales de terceros países:
a)
los nacionales de terceros países que todavía no hayan recibido una decisión definitiva denegatoria en relación con su solicitud de estancia, su residencia legal y/o protección internacional en un Estado miembro, y que puedan optar por el retorno voluntario;
b)
los nacionales de terceros países que disfruten de derecho de estancia, de residencia legal y/o de protección internacional a tenor de la Directiva 2011/95/UE, o de protección temporal a tenor de la Directiva 2001/55/CE en un Estado miembro, y que hayan optado por el retorno voluntario;
c)
los nacionales de terceros países que se encuentren presentes en un Estado miembro y no cumplan o hayan dejado de cumplir las condiciones de entrada y/o estancia en un Estado miembro, incluidos los nacionales de terceros países cuya expulsión se haya aplazado de conformidad con el artículo 9 y con el artículo 14, apartado 1, de la Directiva 2008/115/CE.
En este contexto, el Fondo apoyará, en particular, las siguientes acciones dirigidas a las categorías de personas a las que se refiere el párrafo primero:
a)
introducción, desarrollo y mejora de medidas alternativas al internamiento;
b)
suministro de asistencia social, información o ayuda para resolver trámites administrativos y/o judiciales, e información o asesoramiento;
c)
prestación de asistencia jurídica y lingüística;
d)
asistencia específica para personas vulnerables;
e)
introducción y mejora de sistemas independientes y eficaces de control del retorno forzoso, con arreglo al artículo 8, apartado 6, de la Directiva 2008/115/CE;
f)
creación, mantenimiento y mejora de las infraestructuras, servicios y condiciones de alojamiento, acogida o internamiento;
g)
establecimiento de estructuras y sistemas administrativos, incluidos los instrumentos de tecnología de la información;
h)
formación de personal a fin de garantizar procedimientos fluidos y eficaces de retorno, incluidas su gestión y aplicación.
Artículo 12
Medidas de retorno
En el marco del objetivo específico establecido en el artículo 3, apartado 2, párrafo primero, letra c) del presente Reglamento, a la luz del resultado del diálogo político contemplado en el artículo 13 del Reglamento (UE) no 514/2014 y de conformidad con los objetivos de los programas nacionales definidos en el artículo 19 del presente Reglamento, por lo que respecta a las medidas de retorno, el Fondo prestará apoyo a acciones dirigidas a las personas a que se refiere el artículo 11 del presente Reglamento. En este contexto, el Fondo apoyará, en particular, las siguientes acciones:
a)
medidas necesarias para la preparación de operaciones de retorno, como las conducentes a la identificación de nacionales de terceros países, a la emisión de documentos de viaje y a la búsqueda de familias;
b)
cooperación con las autoridades consulares y servicios de inmigración de los terceros países con vistas a obtener documentos de viaje, facilitar la repatriación y garantizar la readmisión;
c)
medidas de retorno voluntario asistido, incluidos reconocimientos médicos y asistencia médica, organización del viaje, contribuciones financieras, así como asesoramiento y asistencia previos y posteriores al retorno;
d)
operaciones de expulsión, con inclusión de las medidas relacionadas con ellas, de acuerdo con las normas establecidas en el Derecho de la Unión, con excepción del material coercitivo;
e)
medidas para iniciar el proceso de reintegración de cara al desarrollo personal de la persona retornada, tales como incentivos en metálico, formación, asistencia para la colocación y el empleo y asistencia a la puesta en marcha de actividades económicas;
f)
instalaciones y servicios en terceros países que garanticen temporalmente una acogida y alojamiento adecuados a la llegada;
g)
asistencia específica a personas vulnerables.
Artículo 13
Cooperación práctica y medidas de refuerzo de la capacidad
En el marco del objetivo específico establecido en el artículo 3, apartado 2, párrafo primero, letra c), del presente Reglamento, a la luz del resultado del diálogo político contemplado en el artículo 13 del Reglamento (UE) no 514/2014 y de conformidad con los objetivos de los programas nacionales definidos en el artículo 19 del presente Reglamento, por lo que respecta a las medidas de cooperación práctica y refuerzo de la capacidad, el Fondo apoyará, en particular, las siguientes acciones:
a)
acciones de promoción, desarrollo y refuerzo de la cooperación operativa y del intercambio de información entre los servicios de retorno y otras autoridades de los Estados miembros implicadas en el retorno, incluidas las referentes a la cooperación con las autoridades consulares y los servicios de inmigración de terceros países y a las operaciones conjuntas de retorno;
b)
acciones de apoyo a la cooperación entre los terceros países y los servicios de retorno de los Estados miembros, incluidas las medidas destinadas a reforzar la capacidad de los terceros países para realizar actividades de readmisión y reintegración, en particular en el contexto de acuerdos de readmisión;
c)
acciones de refuerzo de la capacidad para desarrollar políticas de retorno efectivas y sostenibles, en especial mediante el intercambio de información sobre la situación en los países de retorno, las mejores prácticas, el intercambio de experiencias y la puesta en común de recursos entre los Estados miembros;
d)
acciones de refuerzo de la capacidad de obtener, analizar y difundir datos y estadísticas detallados y sistemáticos sobre procedimientos y medidas de retorno, sobre capacidades de acogida e internamiento, sobre retornos forzosos y voluntarios, sobre el seguimiento y sobre la reintegración;
e)
acciones que contribuyan directamente a la evaluación de las políticas de retorno, tales como evaluaciones nacionales de impacto, encuestas entre los grupos destinatarios y desarrollo de indicadores y valores de referencia;
f)
medidas y campañas de información en terceros países, a efectos de una mayor concienciación sobre los cauces legales de inmigración y los riesgos de la inmigración ilegal.
CAPÍTULO V
MARCO FINANCIERO Y DE EJECUCIÓN
Artículo 14
Recursos totales y ejecución
1. Los recursos globales para la aplicación del presente Reglamento serán de 3 137 millones EUR en precios corrientes.
2. Los créditos anuales del Fondo serán aprobados por el Parlamento Europeo y el Consejo dentro de los límites del marco financiero plurianual.
3. Los recursos totales se ejecutarán a través de los siguientes medios:
a)
programas nacionales, de conformidad con el artículo 19;
b)
acciones de la Unión, de conformidad con el artículo 20;
c)
ayuda de emergencia, de conformidad con el artículo 21;
d)
la Red Europea de Migración, de conformidad con el artículo 22;
e)
asistencia técnica, de conformidad con el artículo 23.
4. El presupuesto asignado en virtud del presente Reglamento a las acciones de la Unión a que se refiere su artículo 20, a la ayuda de emergencia a que se refiere su artículo 21, a la Red Europea de Migración a que se refiere su artículo 22 y a la asistencia técnica a que se refiere su artículo 23 se ejecutará en régimen de gestión directa de conformidad con el artículo 58, apartado 1, letra a), del Reglamento (UE, Euratom) no 966/2012 y, si procede, en régimen de gestión indirecta de conformidad con su artículo 58, apartado 1, letra c) del Reglamento (UE, Euratom) no 966/2012. El presupuesto asignado a los programas nacionales a que se refiere el artículo 19 del presente Reglamento se ejecutará en régimen de gestión compartida de conformidad con el artículo 58, apartado 1, letra b), del Reglamento (UE, Euratom) no 966/2012.
5. La Comisión seguirá siendo responsable de la ejecución del presupuesto de la Unión con arreglo al artículo 317 del TFUE e informará al Parlamento Europeo y al Consejo sobre las operaciones realizadas por entidades que no sean los Estados miembros.
6. Sin perjuicio de las prerrogativas del Parlamento Europeo y del Consejo, la dotación financiera de referencia privilegiada se utilizará, a título indicativo, como sigue:
a)
2 752 millones EUR para los programas nacionales de los Estados miembros;
b)
385 millones EUR para las acciones de la Unión, la ayuda de emergencia, la Red Europea de Migración y la asistencia técnica de la Comisión, de los cuales se empleará al menos el 30 % para acciones de la Unión y para la Red Europea de Migración.
Artículo 15
Recursos para acciones subvencionables en los Estados miembros
1. Se asignará a los Estados miembros, a título indicativo, un importe de 2 752 millones EUR como sigue:
a)
2 392 millones EUR se asignarán según se indica en el anexo I. Los Estados miembros asignarán al menos el 20 % de estos recursos al objetivo específico contemplado en el artículo 3, apartado 2, párrafo primero, letra a), y al menos el 20 % al objetivo específico contemplado en el artículo 3, apartado 2, párrafo primero, letra b). Los Estados miembros solo podrán apartarse de estos porcentajes mínimos a condición de que incluyan en el programa nacional una explicación detallada del motivo por el cual una asignación de recursos inferior a este nivel no compromete la consecución del objetivo. Por lo que se refiere al objetivo específico contemplado en el artículo 3, apartado 2, párrafo primero, letra a), los Estados miembros que afronten deficiencias estructurales en materia de alojamiento, infraestructuras y servicios no se situarán por debajo del porcentaje mínimo previsto en el presente Reglamento;
b)
360 millones EUR se asignarán sobre la base del mecanismo de distribución para acciones específicas contemplado en el artículo 16, para el Programa de Reasentamiento de la Unión mencionado en el artículo 17 y para el traslado de beneficiarios de protección internacional de un Estado miembro a otro a que se refiere el artículo 18.
2. El importe contemplado en el apartado 1, letra b), apoyará:
a)
las acciones específicas enumeradas en el anexo II;
b)
el Programa de Reasentamiento de la Unión de acuerdo con el artículo 17 y/o el traslado de beneficiarios de protección internacional de un Estado miembro a otro de conformidad con el artículo 18.
3. En caso de que un importe siga estando disponible en virtud del apartado 1, letra b), del presente artículo o de que se vuelva disponible otro importe, se lo asignará en el marco de la revisión intermedia prevista en el artículo 15 del Reglamento (UE) no 514/2014, mediante prorrateo en relación con los importes de base para los programas nacionales establecidos en el anexo I del presente Reglamento.
Artículo 16
Recursos para acciones específicas
1. Se podrá asignar a los Estados miembros un importe adicional según se menciona en el artículo 15, apartado 2, letra a), a condición de que esté destinado a tal fin en el programa y se utilice para ejecutar acciones específicas enumeradas en el anexo II.
2. Con objeto de tener en cuenta nuevos acontecimientos políticos, se otorgarán poderes a la Comisión para adoptar actos delegados con arreglo al artículo 26 del presente Reglamento con objeto de revisar el anexo II en el contexto de la revisión intermedia a que se refiere el artículo 15 del Reglamento (UE) no 514/2014. Basándose en la lista revisada de acciones específicas, los Estados miembros podrán recibir un importe adicional tal como se establece en el apartado 1 del presente artículo, en función de los recursos disponibles.
3. Los importes adicionales contemplados en los apartados 1 y 2 del presente artículo se asignarán a los Estados miembros en las decisiones individuales de financiación por las que se aprueba o revisa su programa nacional en el contexto de la revisión intermedia, de conformidad con el procedimiento establecido en los artículos 14 y 15 del Reglamento (UE) no 514/2014. Esos importes solo se utilizarán para ejecutar las acciones específicas enumeradas en el anexo II del presente Reglamento.
Artículo 17
Recursos para el Programa de Reasentamiento de la Unión
1. Además de su asignación calculada de conformidad con el artículo 15, apartado 1, letra a), los Estados miembros recibirán cada dos años un importe adicional de conformidad con el artículo 15, apartado 2, letra b), basado en una cantidad a tanto alzado de 6 000 EUR por cada persona reasentada.
2. La cantidad a tanto alzado mencionada en el apartado 1 se incrementará a 10 000 EUR por cada persona reasentada de acuerdo con las prioridades comunes de la Unión en materia de reasentamiento establecidas de conformidad con el apartado 3 y enumeradas en el anexo III, y para cada persona vulnerable de conformidad con el apartado 5.
3. Las prioridades comunes de la Unión en materia de reasentamiento se basarán en las siguientes categorías generales de personas:
a)
personas de un país o región designado para la ejecución de un programa regional de protección;
b)
personas de un país o región identificado en las previsiones de reasentamiento del ACNUR y en el que la acción común de la Unión tenga un impacto significativo para hacer frente a las necesidades de protección;
c)
personas pertenecientes a una categoría específica incluida en los criterios de reasentamiento del ACNUR.
4. Con arreglo al artículo 26, se otorgan a la Comisión los poderes para adoptar actos delegados con el fin de modificar el anexo III, partiendo de las categorías generales indicadas en el apartado 3 del presente artículo, cuando haya una clara justificación para ello o bien a la luz de cualesquiera recomendaciones del ACNUR.
5. Los siguientes grupos vulnerables de personas podrán beneficiarse asimismo de la cantidad a tanto alzado contemplada en el apartado 2:
a)
mujeres y niños en peligro;
b)
menores no acompañados;
c)
personas que tengan necesidades médicas que solo puedan atenderse con el reasentamiento;
d)
personas necesitadas de reasentamiento de emergencia o urgente por necesitar protección física o jurídica, incluidas las víctimas de la violencia o la tortura.
6. Cuando un Estado miembro reasiente a una persona perteneciente a más de una de las categorías citadas en los apartados 1 y 2, solo recibirá una vez la cantidad a tanto alzado correspondiente a esa persona.
7. Si procede, los Estados miembros también podrán optar a cantidades a tanto alzado para miembros de la familia de las personas a que se refieren los apartados 1, 3 y 5, siempre que dichos miembros de la familia hayan sido reasentados con arreglo a lo dispuesto en el presente Reglamento.
8. La Comisión determinará, mediante actos de ejecución, el calendario y demás condiciones de aplicación relativas al mecanismo de asignación de recursos para el Programa de Reasentamiento de la Unión. Dichos actos de ejecución se adoptarán de conformidad con el procedimiento consultivo a que se refiere el artículo 27, apartado 2.
9. Los importes adicionales a que se refieren los apartados 1 y 2 del presente artículo se asignarán a los Estados miembros cada dos años, por primera vez en las decisiones individuales de financiación por las que se apruebe su programa nacional de conformidad con el procedimiento establecido en el artículo 14 del Reglamento (UE) no 514/2014 y posteriormente en una decisión de financiación que se adjuntará a las decisiones por las que se apruebe su programa nacional. Dichos importes no se transferirán a otras acciones del programa nacional.
10. A fin de obrar eficazmente por los objetivos del Programa de Reasentamiento de la Unión y dentro de los límites de los recursos disponibles, se otorgan a la Comisión los poderes para adoptar actos delegados con arreglo al artículo 26, con objeto de ajustar, si se considera oportuno, las cantidades globales a que se hace referencia en los apartados 1 y 2 del presente artículo, en particular teniendo en cuenta las tasas de inflación actuales, la evolución pertinente en el ámbito del reasentamiento y los factores que puedan optimizar el uso del incentivo financiero aportado por las cantidades a tanto alzado.
Artículo 18
Recursos para el traslado de beneficiarios de protección internacional
1. Con miras a la aplicación del principio de solidaridad y de reparto equitativo de la responsabilidad, y a la luz de la evolución de la actuación de la Unión durante el período de aplicación del Fondo, los Estados miembros recibirán, además de su asignación calculada de conformidad con el artículo 15, apartado 1, letra a), un importe adicional de conformidad con el artículo 15, apartado 2, letra b), basado en una cantidad a tanto alzado de 6 000 EUR por cada beneficiario de protección internacional trasladado desde otro Estado miembro.
2. Si procede, los Estados miembros también podrán optar a cantidades a tanto alzado para miembros de la familia de las personas a que se refiere el apartado 1, siempre que dichos miembros de la familia hayan sido trasladados con arreglo a lo dispuesto en el presente Reglamento.
3. Los importes adicionales a que se refiere el apartado 1 del presente artículo se asignarán a los Estados miembros por primera vez en las decisiones individuales de financiación por las que se apruebe su programa nacional de conformidad con el procedimiento establecido en el artículo 14 del Reglamento (UE) no 514/2014 y posteriormente en una decisión de financiación que se adjuntará a las decisiones por las que se apruebe su programa nacional. Estos importes no se transferirán a otras acciones del programa nacional.
4. A fin de obrar eficazmente por los objetivos de solidaridad y reparto de responsabilidad entre los Estados miembros contemplados en el artículo 80 del TFUE, y dentro de los límites de los recursos disponibles, se otorgan a la Comisión los poderes para adoptar actos delegados con arreglo al artículo 26 del presente Reglamento, con objeto de ajustar la cantidad a tanto alzado a que se hace referencia en el apartado 1 del presente artículo, en particular teniendo en cuenta las tasas de inflación del momento, la evolución pertinente en el ámbito del traslado de beneficiarios de protección internacional de un Estado miembro a otro, y los factores que puedan optimizar el uso del incentivo financiero aportado por la cantidad a tanto alzado.
Artículo 19
Programas nacionales
1. En virtud de los programas nacionales que se examinen y aprueben de conformidad con el artículo 14 del Reglamento (UE) no 514/2014, los Estados miembros, en el marco de los objetivos establecidos en el artículo 3 del presente Reglamento y teniendo en cuenta el resultado del diálogo político a que se refiere el artículo 13 del Reglamento (UE) no 514/2014, perseguirán, en particular, los siguientes objetivos:
a)
fortalecer el establecimiento del sistema europeo común de asilo velando por la aplicación eficiente y uniforme del acervo de la Unión en materia de asilo y por el correcto funcionamiento del Reglamento (UE) no 604/2013. Estas acciones podrían igualmente incluir la creación y el desarrollo del Programa de Reasentamiento de la Unión;
b)
establecer y desarrollar estrategias de integración que abarquen diferentes aspectos del proceso dinámico bidireccional, que se apliquen a nivel nacional/local/regional, según proceda, que tengan en cuenta las necesidades de integración de los nacionales de terceros países a nivel local/regional y que aborden las necesidades específicas de las distintas categorías de migrantes, y crear asociaciones eficaces entre las partes interesadas pertinentes;
c)
desarrollar un programa de retorno, que incluya un componente sobre retorno voluntario asistido y, si procede, sobre reintegración.
2. Los Estados miembros velarán por que las acciones que reciban apoyo en el marco del Fondo se ejecuten respetando plenamente los derechos fundamentales y el respeto de la dignidad humana. En particular, dichas acciones respetarán plenamente los derechos y principios consagrados en la Carta de los Derechos Fundamentales de la Unión Europea.
3. A reserva de la exigencia de obrar en favor de los mencionados objetivos y de tener presentes sus circunstancias concretas, los Estados miembros se fijarán como objetivo lograr una distribución equitativa y transparente de los recursos entre los objetivos específicos fijados en el artículo 3, apartado 2.
Artículo 20
Acciones de la Unión
1. A iniciativa de la Comisión, el Fondo podrá utilizarse para financiar acciones transnacionales o de interés particular para la Unión («acciones de la Unión»), relacionadas con los objetivos generales y específicos mencionados en el artículo 3.
2. Para poder obtener financiación, las acciones de la Unión deberán, en particular, conceder apoyo para:
a)
el fomento de la cooperación de la Unión en la aplicación del Derecho de la Unión y la puesta en común de las mejores prácticas en materia de asilo, en particular en materia de reasentamiento y traslado de solicitantes o beneficiarios de protección internacional de un Estado miembro a otro, también por medio de la creación de redes y el intercambio de información sobre la migración legal, la integración de los nacionales de terceros países, incluida la asistencia a su llegada y las actividades de coordinación con las comunidades locales en las que vayan a instalarse los refugiados reasentados destinadas a promover este reasentamiento, así como sobre el retorno;
b)
la creación de redes de cooperación y proyectos piloto transnacionales, incluidos proyectos innovadores basados en asociaciones transnacionales entre organismos establecidos en dos o más Estados miembros con objeto de estimular la innovación y facilitar el intercambio de experiencias y de las mejores prácticas;
c)
estudios e investigación sobre nuevas formas posibles de cooperación de la Unión en los ámbitos del asilo, la inmigración, la integración y el retorno y el Derecho de la Unión aplicable, la difusión y el intercambio de información sobre mejores prácticas y todos los demás aspectos de las políticas de asilo, inmigración, integración y retorno, incluida la comunicación institucional de las prioridades políticas de la Unión;
d)
el desarrollo y aplicación por parte de los Estados miembros de instrumentos, métodos e indicadores estadísticos comunes para medir la evolución de las políticas en materia de asilo, inmigración legal e integración y retorno;
e)
la preparación, el seguimiento, el apoyo administrativo y técnico, y el desarrollo de un mecanismo de evaluación, necesarios para la aplicación de las políticas de asilo e inmigración;
f)
la cooperación con terceros países sobre la base del Enfoque Global de la Migración y de la Movilidad de la Unión, en particular en el marco de la aplicación de acuerdos de readmisión, asociaciones de movilidad y programas de protección regional;
g)
medidas y campañas de información en terceros países, a efectos de una mayor concienciación sobre los cauces legales de inmigración y los riesgos de la inmigración ilegal.
3. Las acciones de la Unión se ejecutarán de conformidad con lo dispuesto en el artículo 6 del Reglamento (UE) no 514/2014.
4. La Comisión velará por una distribución equitativa y transparente de los recursos entre los objetivos contemplados en el artículo 3, apartado 2.
Artículo 21
Ayuda de emergencia
1. El Fondo proporcionará ayuda financiera para hacer frente a necesidades urgentes y específicas en caso de situación de emergencia, a tenor del artículo 2, letra k). Las medidas aplicadas en los terceros países con arreglo al presente artículo serán coherentes y, si procede, complementarias con la política humanitaria de la Unión y respetarán los principios humanitarios establecidos en el Consenso sobre ayuda humanitaria.
2. La ayuda de emergencia se ejecutará de conformidad con los artículos 6 y 7 del Reglamento (UE) no 514/2014.
Artículo 22
Red Europea de Migración
1. El Fondo apoyará la Red Europea de Migración y prestará asistencia financiera necesaria para sus actividades y su desarrollo futuro.
2. El importe puesto a disposición de la Red Europea de Migración en el marco de los créditos anuales del Fondo y del programa de trabajo en el que se establezcan las prioridades de sus actividades será adoptado por la Comisión, previa aprobación del Comité Directivo, de conformidad con el procedimiento contemplado en el artículo 4, apartado 5, letra a), de la Decisión 2008/381/CE. La decisión de la Comisión constituirá una decisión de financiación de conformidad con el artículo 84 del Reglamento (UE, Euratom) no 966/2012.
3. La asistencia financiera para las actividades de la Red Europea de Migración adoptará la forma de subvenciones a los puntos de contacto nacionales a que se refiere el artículo 3 de la Decisión 2008/381/CE y de contratos públicos, según proceda, de acuerdo con el Reglamento (UE, Euratom) no 966/2012. La asistencia garantizará un apoyo financiero suficiente y oportuno a dichos puntos de contacto nacionales. Los costes derivados de la ejecución de acciones de tales puntos de contacto nacionales a las que se preste apoyo mediante subvenciones otorgadas en 2014 podrán optar a financiación desde el 1 de enero de 2014.
4. La Decisión 2008/381/CE queda modificada como sigue:
a)
en el artículo 4, apartado 5, la letra a) se sustituye por el texto siguiente:
«a)
preparará y aprobará, sobre la base de una propuesta del presidente, un proyecto de programa de actividades, especialmente con respecto a los objetivos, las prioridades temáticas y los importes indicativos del presupuesto de cada punto de contacto nacional, a fin de garantizar el correcto funcionamiento de la REM;»;
b)
el artículo 6 se modifica como sigue:
i)
el apartado 4 se sustituye por el texto siguiente:
«4. La Comisión supervisará la ejecución del programa de actividades e informará periódicamente sobre su ejecución y sobre el desarrollo de la REM al Comité Directivo.»,
ii)
se suprimen los apartados 5 a 8;
c)
se suprime el artículo 11;
d)
se suprime el artículo 12.
Artículo 23
Asistencia técnica
1. A iniciativa y/o en nombre de la Comisión, se utilizarán anualmente hasta 2,5 millones de euros del Fondo para asistencia técnica de conformidad con el artículo 9 del Reglamento (UE) no 514/2014.
2. A iniciativa de un Estado miembro, el Fondo podrá financiar actividades de asistencia técnica, de conformidad con el artículo 20 del Reglamento (UE) no 514/2014. El importe destinado a asistencia técnica no excederá, para el período 2014-2020, de un 5,5 % del importe total asignado a un Estado miembro más 1 000 000 EUR.
Artículo 24
Coordinación
La Comisión y los Estados miembros, junto con el Servicio Europeo de Acción Exterior cuando proceda, velarán por que las acciones realizadas en terceros países y relativas a estos se adopten atendiendo a la sinergia y la coherencia con otras acciones realizadas fuera de la Unión que reciban apoyo de instrumentos de la Unión. Velarán, en particular, por que dichas acciones:
a)
sean coherentes con la política exterior de la Unión, respeten el principio de coherencia de las políticas en favor del desarrollo, y sean coherentes con respecto a los documentos de programación estratégica correspondientes a la región o país en cuestión;
b)
se centren en medidas no orientadas al desarrollo;
c)
respondan a los intereses de las políticas internas de la Unión y sean coherentes con las actividades realizadas dentro de la Unión.
CAPÍTULO VI
DISPOSICIONES FINALES
Artículo 25
Disposiciones específicas relativas a las cantidades a tanto alzado para reasentamiento y traslado de beneficiarios de protección internacional de un Estado miembro a otro
No obstante lo dispuesto en las normas sobre subvencionabilidad de los gastos establecidas en el artículo 18 del Reglamento (UE) no 514/2014, en particular en lo que se refiere a las cantidades a tanto alzado y los tipos fijos, las cantidades a tanto alzado para reasentamiento y traslado de beneficiarios de protección internacional de un Estado miembro a otro asignadas a los Estados miembros con arreglo al presente Reglamento:
a)
estarán exentas de la obligación de basarse en datos estadísticos o históricos, y
b)
se concederán a condición de que la persona respecto de la cual se ha asignado la cantidad a tanto alzado haya sido efectivamente reasentada y/o trasladada de conformidad con el presente Reglamento.
Artículo 26
Ejercicio de la delegación de poderes
1. Se otorgan a la Comisión los poderes para adoptar actos delegados en las condiciones establecidas en el presente artículo.
2. Los poderes para adoptar actos delegados mencionados en el artículo 16, apartado 2, el artículo 17, apartados 4 y 10, y el artículo 18, apartado 4, se otorgan a la Comisión por un período de siete años a partir del 21 de mayo de 2014. La Comisión elaborará un informe sobre esa delegación de poderes a más tardar nueve meses antes de que finalice el período de siete años. La delegación de poderes se prorrogará tácitamente por períodos de tres años, excepto si el Parlamento Europeo o el Consejo se oponen a dicha prórroga a más tardar tres meses antes del final del período de siete años.
3. La delegación de poderes mencionada en el artículo 16, apartado 2, el artículo 17, apartados 4 y 10, y el artículo 18, apartado 4, podrá ser revocada en cualquier momento por el Parlamento Europeo o por el Consejo. La decisión de revocación pondrá término a la delegación de los poderes que en ella se especifiquen. La revocación surtirá efecto al día siguiente de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea o en una fecha posterior indicada en la misma. No afectará a la validez de los actos delegados que ya estén en vigor.
4. Tan pronto como la Comisión adopte un acto delegado lo notificará simultáneamente al Parlamento Europeo y al Consejo.
5. Los actos delegados adoptados en virtud del artículo 16, apartado 2, del artículo 17, apartados 4 y 10, y del artículo 18, apartado 4, entrarán en vigor únicamente si, en un plazo de dos meses desde su notificación al Parlamento Europeo y al Consejo, ni el Parlamento Europeo ni el Consejo formulan objeciones o si, antes del vencimiento de dicho plazo, tanto el uno como el otro informan a la Comisión de que no las formularán. El plazo se prorrogará dos meses a iniciativa del Parlamento Europeo o del Consejo.
Artículo 27
Procedimiento de comité
1. La Comisión estará asistida por el Comité para los Fondos de Asilo, Migración e Integración y de Seguridad Interior establecido por el artículo 59, apartado 1, del Reglamento (UE) no 514/2014.
2. En los casos en que se haga referencia al presente apartado, se aplicará el artículo 4 del Reglamento (UE) no 182/2011 del Parlamento Europeo y del Consejo.
Artículo 28
Revisión
A propuesta de la Comisión, el Parlamento Europeo y el Consejo revisarán el presente Reglamento a más tardar el 30 de junio de 2020.
Artículo 29
Aplicabilidad del Reglamento (UE) no 514/2014
Las disposiciones del Reglamento (UE) no 514/2014 se aplicarán al Fondo, sin perjuicio de lo dispuesto en el artículo 4 del presente Reglamento.
Artículo 30
Derogación
Quedan derogadas con efecto a partir del 1 de enero de 2014 las Decisiones no 573/2007/CE, no 575/2007/CE y 2007/435/CE.
Artículo 31
Disposiciones transitorias
1. El presente Reglamento no afectará a la continuación o modificación, incluida la supresión total o parcial, de los proyectos y programas anuales de que se trate, hasta su cierre, o de la ayuda financiera aprobada por la Comisión sobre la base de las Decisiones no 573/2007/CE, no 575/2007/CE y 2007/435/CE, o de cualquier otro acto legislativo que se aplique a esa ayuda a 31 de diciembre de 2013. El presente Reglamento no afectará a la continuación o modificación, incluida la supresión total o parcial, del apoyo financiero aprobado por la Comisión sobre la base de la Decisión 2008/381/CE, o de cualquier otro acto legislativo aplicable a esa ayuda a 31 de diciembre de 2013.
2. Cuando adopte decisiones de cofinanciación en virtud del presente Reglamento, la Comisión tendrá en cuenta las medidas adoptadas sobre la base de las Decisiones no 573/2007/CE, no 575/2007/CE, 2007/435/CE y 2008/381/CE antes del 20 de mayo de 2014 que tengan repercusiones financieras durante el período cubierto por dicha cofinanciación.
3. Los importes comprometidos en relación con una cofinanciación aprobada por la Comisión entre el 1 de enero de 2011 y el 31 de diciembre de 2014 y con respecto a los cuales no se hayan remitido a la Comisión los documentos necesarios para el cierre de las acciones en el plazo previsto para la presentación del informe final serán liberados automáticamente por la Comisión, a más tardar el 31 de diciembre de 2017, y darán lugar a la devolución de los importes indebidamente pagados.
4. Los importes relativos a acciones que hayan sido suspendidas como consecuencia de procedimientos judiciales o de recursos administrativos con efectos suspensivos no se tendrán en cuenta a la hora de calcular el importe que debe ser liberado automáticamente.
5. A más tardar el 30 de junio de 2015, los Estados miembros presentarán a la Comisión sus informes de evaluación de los resultados y de las consecuencias de las acciones cofinanciadas con arreglo a las Decisiones no 573/2007/CE, no 575/2007/CE y 2007/435/CE correspondientes al período 2011 a 2013.
6. A más tardar el 31 de diciembre de 2015, la Comisión presentará al Parlamento Europeo, al Consejo, al Comité Económico y Social Europeo y al Comité de las Regiones informes de evaluación ex post con arreglo a las Decisiones no 573/2007/CE, no 575/2007/CE y 2007/435/CE correspondientes al período 2011 a 2013.
Artículo 32
Entrada en vigor y aplicación
El presente Reglamento entrará en vigor al día siguiente de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
Será aplicable desde el 1 de enero de 2014.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en los Estados miembros de conformidad con los Tratados.
Hecho en Estrasburgo, el 16 de abril de 2014.