РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 18 март 2014 година
за отхвърляне на предложението за регламент за изпълнение за повторно налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на някои обувки с горна част от кожа с произход от Китайската народна република и произведени от Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd, Risen Footwear (HK) Co Ltd и Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd
(2014/149/ЕС)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 г. за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (1), и по-специално член 9 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия, представено след консултация с консултативния комитет,
като има предвид, че:
(1)
На 5 октомври 2006 г. Съветът прие Регламент (ЕО) № 1472/2006 (оспорваният регламент) за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на някои обувки с горна част от кожа с произход от Китайската народна република и Виетнам (2). След преразглеждане с оглед изтичане на срока на действие на мерките този срок беше удължен с Регламент за изпълнение (ЕС) № 1294/2009 на Съвета (3). Срокът на действие на тези мерки изтече на 31 март 2011 г.
(2)
Някои производители износители подадоха жалби до Общия съд с искане за отмяна на оспорвания регламент. Общият съд отхвърли тези жалби (4). На етапа на обжалване обаче в решенията си от 2 февруари 2012 г. по дело C-249/10 P, Brosmann и др./Съвет и от 15 ноември 2012 г. по дело C-247/10 P, Zhejiang Aokang Shoes/Съвет (съдебните решения) Съдът отмени решенията на Общия съд и отмени Регламент (ЕО) № 1472/2006 в частта, която се отнася до жалбоподателите. По-специално Съдът констатира, че Комисията е трябвало да разгледа исканията, подадени от жалбоподателите с оглед да се ползват от третиране като дружества, работещи в условията на пазарна икономика (ТДПИ), в съответствие с член 2, параграф 7, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 1225/2009, както и че не е изключено, че подобно разглеждане би могло да доведе до налагане на жалбоподателите на по-ниско антидъмпингово мито.
(3)
С известие, публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (5), Комисията уведоми засегнатите от съдебните решения производители износители, че е решила да възобнови процедурата по замяна на отменените части на оспорвания регламент и да проучи въпроса дали тези производители са работили преобладаващо в условията на пазарна икономика през съответния период.
(4)
На 19 февруари 2014 г. Комисията прие предложението за регламент за изпълнение на Съвета за повторно налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на някои обувки с горна част от кожа с произход от Китайската народна република и произведени от Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd, Risen Footwear (HK) Co Ltd и Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd (предложението). В предложението се заявява, че разглеждането на заявленията за ТДПИ е показало, че засегнатите от съдебните решения производители износители не са работили преобладаващо в условията на пазарна икономика през съответния период, че във връзка с това ТДПИ трябва да бъде отказано на тези производители износители и че следователно антидъмпинговото мито, първоначално наложено с оспорвания регламент, следва да бъде въведено отново. За тази цел предложението би въвело отново окончателно антидъмпингово мито за засегнатите от съдебните решения производители износители за периода на прилагане на оспорвания регламент.
(5)
Член 1, параграф 4 от предложението гласи, както следва: „Прилагат се действащите разпоредби в областта на митническите сборове, с изключение на член 221 от Регламент (ЕИО) № 2913/1992 на Съвета от 12 октомври 1992 г. относно създаване на Митнически кодекс на Общността (6). Уведомяването на длъжника за размера на сборовете може да се извърши след повече от три години от датата на възникване на митническото задължение, но не по-късно от две години след влизане в сила на настоящия регламент.“
С член 221, параграф 3 от Регламент (ЕИО) № 2913/1992 (Митническия кодекс) се въвежда давност за уведомяването за повторно наложено антидъмпингово мито на длъжника за всеки внос, който е извършен преди повече от три години, при условие че този период не е бил прекъсван поради обжалване по смисъла на член 243 от Митническия кодекс. Член 1, параграф 4 от оспорвания регламент предвижда, че освен ако не е предвидено друго, се прилагат действащите разпоредби относно митата, и не съдържа дерогация от член 221, параграф 3 от Митническия кодекс. Доколкото първоначалното уведомяване на длъжника за задължението е оттеглено вследствие на съдебните решения, операторите биха могли да имат оправдани правни очаквания, че след като тригодишният срок, предвиден в член 221, параграф 3 от Митническия кодекс, е изтекъл, евентуалното повторно налагане на задължението е покрито с давност и следователно задължението е „погасено“ (7). След като задължението е погасено съгласно член 221, параграф 3 от Митническия кодекс, повторното му налагане с обратно действие би нарушило оправданите правни очаквания на засегнатите оператори.
В заключение оценката на Съвета е, че прилагането с обратно действие на дерогацията от член 221, параграф 3 от Митническия кодекс не е възможно в този случай, тъй като би нарушило оправданите правни очаквания на засегнатите оператори.
(6)
Без дерогацията с обратно действие от член 221, параграф 3, на практика повторното налагане на митата би имало много ограничени финансови последици, тъй като срокът на действие на първоначалните мерки изтече на 31 март 2011 г.
(7)
Освен това жалбоподателите не са представили елементи, доказващи, че приемането на предлаганата мярка би имало въздействие върху тях.
(8)
Съдът отмени оспорвания регламент в неговата цялост, дотолкова доколкото той се отнася до жалбоподателите. Следователно действието на съдебните решения по отношение на отменената мярка не зависи от допълнителен акт, който да бъде приет от институциите. Във връзка с това Съветът заключава, че член 266 от Договора за функционирането на Европейския съюз не задължава институциите повторно да наложат митата в настоящия случай,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Предложението за регламент за изпълнение на Съвета за повторно налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на някои обувки с горна част от кожа с произход от Китайската народна република и произведени от Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd, Risen Footwear (HK) Co Ltd и Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd, се отхвърля и процедурата по отношение на тези производители се прекратява.
Член 2
Настоящото решение влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 18 март 2014 година.
DECISIÓN DE EJECUCIÓN DEL CONSEJO
de 18 de marzo de 2014
por la que se rechaza la propuesta de Reglamento de Ejecución por el que se restablece un derecho antidumping definitivo y se percibe definitivamente el derecho provisional establecido sobre las importaciones de determinado calzado con parte superior de cuero originario de la República Popular China y fabricado por Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd, Risen Footwear (HK) Co. Ltd y Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd
(2014/149/UE)
EL CONSEJO DE LA UNIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea,
Visto el Reglamento (CE) no 1225/2009 del Consejo, de 30 de noviembre de 2009, relativo a la defensa contra las importaciones que sean objeto de dumping por parte de países no miembros de la Comunidad Europea (1), y, en particular, su artículo 9,
Vista la propuesta presentada por la Comisión Europea, previa consulta al Comité consultivo,
Considerando lo siguiente:
(1)
El 5 de octubre de 2006, el Consejo adoptó el Reglamento (CE) no 1472/2006 (2) («Reglamento controvertido»), por el que se establece un derecho antidumping definitivo y se percibe definitivamente el derecho provisional establecido sobre las importaciones de determinado calzado con parte superior de cuero procedentes de la República Popular China y de Vietnam. Tras una reconsideración por expiración, las medidas se ampliaron mediante el Reglamento de Ejecución (UE) no 1294/2009 del Consejo (3). Las medidas expiraron el 31 de marzo de 2011.
(2)
Algunos productores exportadores presentaron ante el Tribunal General recursos de anulación del Reglamento controvertido. El Tribunal desestimó estos recursos (4). Sin embargo, en apelación, el Tribunal de Justicia («el Tribunal»), mediante sus sentencias de 2 de febrero de 2012 en el asunto C-249/10 P, Brosmann y otros contra Consejo, y de 15 de noviembre de 2012 en el asunto C-247/10 P, Zhejiang Aokang Shoes contra Consejo («las sentencias»), desestimó las sentencias del Tribunal General y anuló el Reglamento (CE) no 1472/2006 en lo que afectaba a los demandantes. En particular, el Tribunal consideró que la Comisión debería haber examinado las alegaciones presentadas por los demandantes a efectos de reclamar trato de economía de mercado, de conformidad con el artículo 2, apartado 7, letras b) y c), del Reglamento (CE) no 1225/2009 y que no se podía descartar que ese examen hubiera dado lugar a un derecho antidumping inferior para los demandantes.
(3)
Mediante un anuncio publicado en el Diario Oficial de la Unión Europea (5), la Comisión informó a los productores exportadores afectados por las sentencias que había decidido reanudar el procedimiento para sustituir las partes anuladas del Reglamento controvertido y examinar si las condiciones de economía de mercado se impusieron a estos productores durante el período correspondiente.
(4)
El 19 de febrero de 2014, la Comisión adoptó la propuesta de Reglamento de Ejecución del Consejo por el que se restablece un derecho antidumping definitivo y se percibe definitivamente el derecho provisional establecido sobre las importaciones de determinado calzado con parte superior de cuero originario de la República Popular China y fabricado por Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd, Risen Footwear (HK) Co. Ltd y Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd («la propuesta»). La propuesta establece que el estudio de las reclamaciones sobre el trato de economía de mercado evidenció que las condiciones de economía de mercado no prevalecieron durante el período correspondiente para los productores exportadores afectados por las sentencias, que por lo tanto el trato de economía de mercado se debe negar a estos productores exportadores y que el derecho antidumping impuesto originalmente por el Reglamento controvertido debe reintroducirse en consecuencia. A tal efecto, la propuesta reincorporaría un derecho antidumping definitivo para los productores exportadores afectados por las sentencias para el período de aplicación del Reglamento controvertido.
(5)
El artículo 1, apartado 4, de la propuesta reza: «Se aplicarán las disposiciones vigentes en materia de derechos de aduana, con la excepción del artículo 221 del Reglamento (CEE) no 2913/1992 del Consejo, de 12 de octubre de 1992, por el que se establece el Código Aduanero Común (6). La comunicación al deudor del importe de los derechos podrá tener lugar más de tres años después de la fecha de nacimiento de la deuda aduanera, pero no más tarde de dos años a partir de la entrada en vigor del presente Reglamento.».
Según el artículo 221, apartado 3, del Reglamento (CEE) no 2913/1992 («código aduanero»), prescribe la comunicación del derecho antidumping reintroducido para el deudor para cualquier importación que haya tenido lugar más de tres años antes, siempre que el plazo no se haya suspendido en espera de una apelación en virtud del artículo 243 del código aduanero. El artículo 1, apartado 4, del Reglamento controvertido contenía una disposición según la cual, a menos que se especifique lo contrario, se aplicaban las disposiciones vigentes en materia de derechos de aduana, y no contenía ninguna excepción al artículo 221, apartado 3, del código aduanero. En la medida en que la comunicación original de la deuda al deudor se retiró después de las sentencias, los operadores podrían legítimamente esperar que, una vez que expirase el período de tres años previsto en el artículo 221, apartado 3, del código aduanero, cualquier reimposición de la deuda fue extemporánea y, en consecuencia, la deuda «se extinguiese» (7). Una vez se extinguiese la deuda de conformidad con el artículo 221, apartado 3, su reimposición retroactiva vulneraría por consiguiente la confianza legítima de los operadores afectados.
En conclusión, la evaluación por el Consejo es que una aplicación retroactiva de la excepción al artículo 221, apartado 3, del código aduanero no es posible en este caso, ya que violaría la confianza legítima de los operadores afectados.
(6)
Sin la excepción retroactiva del artículo 221, apartado 3, la reimposición de derechos tendría un efecto económico muy limitado en la práctica, ya que las medidas originales expiraron el 31 de marzo de 2011.
(7)
Por otra parte, los denunciantes no aportaron elementos que demostrasen que la adopción de la medida propuesta tendría repercusiones en ellos.
(8)
El Tribunal anuló en su totalidad el Reglamento controvertido, en lo que afecta a los demandantes. Como consecuencia de ello, el efecto de las sentencias con respecto al acto anulado no depende de un acto adicional que sea adoptado por las instituciones. Por ello, el Consejo concluye que el artículo 266 del Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea no obliga a las instituciones a reimponer los derechos, en el presente caso.
HA ADOPTADO LA PRESENTE DECISIÓN:
Artículo 1
Se rechaza la propuesta de Reglamento de Ejecución del Consejo por el que se restablece un derecho antidumping definitivo y se percibe definitivamente el derecho provisional establecido sobre las importaciones de determinado calzado con parte superior de cuero originario de la República Popular China y fabricado por Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd, Risen Footwear (HK) Co. Ltd y Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd y concluyen los procedimientos con relación a dichos productores.
Artículo 2
La presente Decisión entrará en vigor el día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
Hecho en Bruselas, el 18 de marzo de 2014.