РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 991/2014 НА КОМИСИЯТА
от 19 септември 2014 година
за изменение на приложение III към Регламент (ЕО) № 396/2005 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на максимално допустимите граници на остатъчни вещества от фосетил във и върху определени продукти
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 396/2005 на Европейския парламент и на Съвета от 23 февруари 2005 г. относно максимално допустимите граници на остатъчни вещества от пестициди във и върху храни или фуражи от растителен или животински произход и за изменение на Директива 91/414/ЕИО на Съвета (1), и по-специално член 14, параграф 1, буква а) и член 16, параграф 1, буква а) от него,
като има предвид, че:
(1)
Максимално допустимите граници на остатъчни вещества (МДГОВ) от фосетил са определени в част А от приложение III към Регламент (ЕО) № 396/2005.
(2)
Определението на наблюдаваното остатъчно вещество, приложимо за фосетил, включва изходното съединение фосетил, продукта на разграждане фосфориста киселина и техните соли. Солите на фосфористата киселина се наричат фосфонати.
(3)
Комисията получи информация от отделни държави членки и стопански субекти за наличието на фосфонати във и върху определени продукти, което води до по-високи стойности на остатъчните вещества от максимално допустимите граници от 2 mg/kg, определени в Регламент (ЕО) № 396/2005 за тези продукти, съответстващи на границата на установяването.
(4)
Комисията събра данни от наблюдение през 2014 г., за да проучи наличието на фосфонати в храните. Тези данни, предоставени от стопанските субекти в хранителната промишленост, показаха, че количествата фосфонати варират в зависимост от източника и продукта, но често надвишават МДГОВ, чиято граница на установяването е 2 mg/kg. Задълбоченият анализ на данните показа, че по-голямата част от пробите, които не отговарят на изискванията, съдържат остатъчни вещества от фосфориста киселина и нейните соли, които превишават границата на установяването, а остатъчните вещества от фосетил и солите му остават под границата на установяването.
(5)
Въпреки че фосфонатите не са включени в приложение I към Регламент (ЕО) № 2003/2003 на Европейския парламент и на Съвета (2) по силата на член 14 от същия регламент, те биха могли да се съдържат в торовете, разрешени на национално равнище, по-конкретно в определени продукти за торене, прилагани по листата на растенията (листни торове). Тъй като не съществуват съответни разрешения за продукти за растителна защита, съдържащи фосетил, както в Съюза, така и в трети държави, които са важни износители на засегнатите хранителни продукти за Съюза, и като се имат предвид недостатъчните количества установими остатъчни вещества от фосетил и неговите соли и използването на фосфонати като съставка в листни торове, може с основание да се предположи, че остатъчните вещества са следствие от прилагането на листни торове, съдържащи фосфонати.
(6)
Комисията поиска от Европейския орган за безопасност на храните (наричан по-долу „Органът“) да представи становище относно рисковете за общественото здраве, свързани с остатъчните вещества от фосфонати в определени продукти или върху тях. Предвид неотложния характер на въпроса, вместо мотивирано становище Органът изготви изявление (3), в което посочва няколко оставащи неясноти. Той предостави изявлението си на Комисията, на държавите членки и на широката общественост.
(7)
В своето изявление Органът заключи, че се очаква предложените временни МДГОВ да предоставят достатъчна защита на потребителите. Оценката на експозицията през целия живот, произтичаща от консумацията на всички хранителни продукти, които могат да съдържат остатъчни вещества от фосфонати, не показа, че е налице риск да бъде надвишена допустимата дневна доза. Органът не извърши оценка на острата експозиция на потребителите поради ниската степен на остра токсичност на фосфонатите. Органът посочи, че изявлението съдържа неясноти и предложи да измени определението за остатъчното вещество.
(8)
За да се избегнат значителни смущения в търговията със засегнатите продукти и тъй като за момента няма научни данни за наличие на риск за потребителите, е целесъобразно да се определят временни МДГОВ за фосетил въз основа на наличните данни от наблюдението и въз основа на изявлението на ЕОБХ. Тези временни МДГОВ следва да се прилагат само докато влязат в сила мерки за предотвратяване на появата на остатъчни вещества от фосфонати в съответните култури през бъдещи вегетационни периоди.
(9)
Въз основа на изявлението на Органа и като се вземат под внимание факторите, имащи отношение към разглеждания въпрос, съответното изменение на МДГОВ отговаря на изискванията на член 14, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 396/2005.
(10)
Поради това Регламент (ЕО) № 396/2005 следва да бъде съответно изменен.
(11)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Приложение III към Регламент (ЕО) № 396/2005 се изменя в съответствие с приложението към настоящия регламент.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила в деня след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 19 септември 2014 година.
REGLAMENTO (UE) No 991/2014 DE LA COMISIÓN
de 19 de septiembre de 2014
que modifica el anexo III del Reglamento (CE) no 396/2005 del Parlamento Europeo y del Consejo por lo que respecta a los límites máximos de residuos de fosetil en determinados productos
(Texto pertinente a efectos del EEE)
LA COMISIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea,
Visto el Reglamento (CE) no 396/2005 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 23 de febrero de 2005, relativo a los límites máximos de residuos de plaguicidas en alimentos y piensos de origen vegetal y animal y que modifica la Directiva 91/414/CEE del Consejo (1), y, en particular, su artículo 14, apartado 1, letra a), y su artículo 16, apartado 1, letra a),
Considerando lo siguiente:
(1)
En el anexo III, parte A, del Reglamento (CE) no 396/2005 se fijaron los límites máximos de residuos para el fosetil.
(2)
En la definición de residuo a efectos de supervisión aplicable al fosetil están incluidos el compuesto de origen fosetil, el producto de degradación ácido fosforoso y sus sales. Las sales del ácido fosforoso se denominan fosfonatos.
(3)
La Comisión recibió información de los Estados miembros y los agentes económicos en la que se notificaba que la presencia de fosfonatos en determinados productos suponía un aumento de los residuos por encima del LMR de 2 mg/kg correspondiente al límite de determinación fijado en el Reglamento (CE) no 396/2005 para dichos productos.
(4)
En 2014, la Comisión recopiló datos de seguimiento para investigar la presencia de fosfonatos en los alimentos. Estos datos, generados por explotadores de empresas alimentarias, pusieron de manifiesto que el nivel de presencia de los fosfonatos varía en función de la fuente y del producto, pero que con frecuencia excede el LMR fijado en el límite de determinación de 2 mg/kg. Un análisis más pormenorizado de los datos indicó que la gran mayoría de muestras no conformes contienen residuos de ácido fosforoso y de sus sales en cantidades que superan el límite de determinación, mientras que los residuos de fosetil y de sus sales permanecen por debajo del límite de determinación.
(5)
Aunque los fosfonatos no están incluidos en el anexo I del Reglamento (CE) no 2003/2003 del Parlamento Europeo y del Consejo (2) en virtud del artículo 14 del mencionado Reglamento, podrían estar presentes en abonos autorizados a nivel nacional, especialmente en determinados productos de abono aplicados a las hojas de las plantas (abonos foliares). Teniendo en cuenta que no hay autorizaciones pertinentes para productos fitosanitarios que contengan fosetil, ni en la Unión ni en los terceros países que son importantes exportadores de los productos alimenticios en cuestión a la Unión, así como la escasez de residuos detectables de fosetil y sus sales y el uso de fosfonatos como ingrediente en abonos foliares, puede suponerse razonablemente que los residuos son una consecuencia de la aplicación de productos de abono foliar que contienen fosfonatos.
(6)
La Comisión pidió a la Autoridad Europea de Seguridad Alimentaria (en lo sucesivo, «la Autoridad») que emitiera un dictamen sobre los riesgos para la salud pública de los residuos de fosfonato en determinados productos. Dada la urgencia, en vez de un dictamen motivado, la Autoridad emitió una «declaración» en la que mencionaba la existencia de diversas incertidumbres (3). Envió esta declaración a la Comisión y a los Estados miembros y la puso a disposición del público.
(7)
En su declaración, la Autoridad concluía que, en su opinión, los LMR temporales propuestos eran suficientes para proteger a los consumidores. La evaluación de la exposición a lo largo de la vida a los residuos de fosfonato a través del consumo de todos los productos alimenticios que puedan contenerlos no puso de manifiesto que exista el riesgo de que se supere la ingesta diaria admisible. La Autoridad no llevó a cabo ninguna evaluación de la exposición aguda de los consumidores debido a la baja toxicidad aguda del fosfonato. La Autoridad señaló que su declaración contiene dudas y propuso cambiar la definición del residuo.
(8)
A fin de evitar importantes perturbaciones del mercado en el comercio de los productos afectados, y dado que a partir de los datos científicos actuales no se ha identificado ningún riesgo para los consumidores, es preciso fijar LMR temporales para el fosetil sobre la base de los datos de vigilancia disponibles y de la declaración de la Autoridad. Esos LMR temporales deben aplicarse únicamente hasta que entren en vigor las medidas destinadas a impedir la aparición de residuos de fosfonato en los cultivos pertinentes en futuros períodos vegetativos.
(9)
Sobre la base de la declaración de la Autoridad y teniendo en cuenta los factores pertinentes para el asunto considerado, la modificación adecuada del LMR cumple los requisitos establecidos en el artículo 14, apartado 2, del Reglamento (CE) no 396/2005.
(10)
Procede, por tanto, modificar el Reglamento (CE) no 396/2005 en consecuencia.
(11)
Las medidas previstas en el presente Reglamento se ajustan al dictamen del Comité Permanente de la Cadena Alimentaria y de Sanidad Animal.
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
Artículo 1
El anexo III del Reglamento (CE) no 396/2005 queda modificado con arreglo a lo dispuesto en el anexo del presente Reglamento.
Artículo 2
El presente Reglamento entrará en vigor el día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, el 19 de septiembre de 2014.