РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 809/2014 НА КОМИСИЯТА
от 17 юли 2014 година
за определяне на правила за прилагането на Регламент (ЕС) № 1306/2013 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на интегрираната система за администриране и контрол, мерките за развитие на селските райони и кръстосаното съответствие
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 1306/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. относно финансирането, управлението и мониторинга на общата селскостопанска политика и за отмяна на регламенти (ЕИО) № 352/78, (ЕО) № 165/94, (ЕО) № 2799/98, (ЕО) № 814/2000, (ЕО) № 1290/2005 и (ЕО) № 485/2008 на Съвета (1), и по-специално член 58, параграф 4, член 62, параграф 2, букви а)-е) и буква з), член 63, параграф 5, член 77, параграф 8, член 78, член 96, параграф 4 и член 101, параграф 2 от него,
като има предвид, че:
(1)
В Регламент (ЕС) № 1306/2013 са заложени основните правила относно, наред с другото, задълженията на държавите членки във връзка със защитата на финансовите интереси на Съюза. С цел да гарантира, че новата правна рамка, установена с посочения регламент, функционира гладко и се прилага еднакво, на Комисията са предоставени правомощията да приема определени правила по отношение на административните проверки и проверките на място, измерването на площи, случаите, при които заявленията за помощ или исканията за плащане могат да бъдат коригирани, прилагането и изчисляването на частично или пълно оттегляне и възстановяването на неправомерните плащания и санкции, прилагането и изчисляването на административни санкции, изискванията към компютризираната база данни, заявленията за помощ и исканията за плащане и заявленията за права на плащане, включително крайния срок за подаване на заявленията, извършването на проверки, прехвърлянето на стопанства, извършването на авансови плащания, извършването на проверки, свързани със задълженията за кръстосано съответствие, изчисляването и прилагането на административни санкции по отношение на кръстосаното съответствие и техническите спецификации, необходими за еднаквото прилагане на основните правила на интегрираната система за администриране и контрол („интегрираната система“) по отношение на кръстосаното съответствие.
(2)
Държавите членки следва да вземат необходимите мерки, за да гарантират правилното функциониране на системата за администриране и контрол, когато за един и същ земеделски бенефициер е отговорна повече от една разплащателна агенция.
(3)
Бенефициерите следва да имат право да оттеглят своите заявления за помощ или искания за плащане, или части от тях, във всеки един момент, при условие че компетентният орган все още не е уведомил бенефициера за грешки, съдържащи се в заявлението за помощ или искането за плащане, нито е обявил проверка на място. На бенефициерите следва да се разреши също да поправят или коригират очевидни грешки, съдържащи се в заявлението за помощ или исканията за плащане и евентуалните удостоверителни документи, в някои признати от националните органи случаи.
(4)
Необходимо е да бъдат определени специални и подробни разпоредби, за да се гарантира справедливо прилагане на различните намаления по отношение на едно или няколко заявления за помощ или искания за плащане от един и същ бенефициер. Поради това следва да се определи последователността за изчислението на различните евентуални намаления по всяка схема за директно плащане или мярка за развитие на селските райони в обхвата на интегрираната система.
(5)
С цел да се гарантира еднаквото прилагане на принципа на добросъвестност на цялата територия на Съюза, когато се възстановяват неправомерно платени суми, следва да се определят условията, при които може да се прави позоваване на този принцип, без да се засяга третирането на съответните разходи в контекста на уравняването на сметки съгласно Регламент (ЕС) № 1306/2013.
(6)
Следва да бъдат определени правила относно последствията от прехвърлянията на цели стопанства, които са предмет на определени задължения по схемите за директни плащания или по мерките за развитие на селските райони в обхвата на интегрираната система.
(7)
За да се даде възможност на Комисията да упражнява ефективен мониторинг на интегрираната система, държавите членки следва да я уведомяват за годишните контролни и статистически данни. По същия начин държавите членки следва ежегодно да предоставят статистическите данни от проверките по отношение на мерките за развитие на селските райони извън обхвата на интегрираната система, включително резултатите от такива проверки. Освен това Комисията следва, при необходимост, да бъде информирана за всички мерки, предприети от държавите членки по отношение на кръстосаното съответствие.
(8)
В съответствие с член 75 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 държавите членки могат да извършват авансови плащания по отношение на директните плащания при определени условия, включително приключването на административните проверки и проверките на място, за съответната референтна година. Съгласно член 8 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 на Европейския парламент и на Съвета (2) ставката на корекцията, определена в съответствие с член 26 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, се прилага за директни плащания, надвишаващи определен праг. Въпреки това в съответствие с член 26, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 до 1 декември Комисията може, въз основа на новата информация, с която разполага, да промени ставката на корекция за директните плащания. Следователно ставката на корекция във връзка с финансовата дисциплина, която може да се прилага, може да не е известна към 16 октомври. Считано от 1 декември при изплащането на оставащата сума следва да се отчете приложимата към съответния момент ставка на корекцията във връзка с финансовата дисциплина.
(9)
Следва да бъде определена общата рамка за въвеждане на опростени процедури в контекста на обмена на информация между бенефициера и националните органи. Тази рамка следва по-специално да предвижда възможността за използване на електронни средства. Трябва обаче да се гарантира по-специално, че предадените по този начин данни са напълно надеждни и че съответните процедури се прилагат без дискриминация между бенефициерите. Освен това, за да се опрости администрирането за бенефициерите, както и за националните органи, компетентните органи трябва да могат да използват пряко информацията, която е на разположение на националните органи, вместо да изискват от бенефициера да предостави тази информация за потвърждаване на допустимостта на някои плащания.
(10)
За да се осигурят ефективни проверки в държавите членки, които решат, че всички заявления за помощ за директните плащания и искания за плащане за мерките за развитие на селските райони в обхвата на интегрираната система трябва да бъдат обхванати от единното заявление по член 72, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, следва да се предвиди, че всички заявления за помощ или искания за плащане, които по някакъв начин са свързани с площи, се подават само веднъж годишно с едно единно заявление.
(11)
Държавите членки следва да определят краен срок за подаване на единното заявление и/или исканията за плащане, който, с оглед осигуряване на своевременна обработка и проверки на заявлението за помощ и исканията за плащане, не трябва да е по-късно от 15 май. Въпреки това поради специфичните климатични условия в Естония, Латвия, Литва, Финландия и Швеция, на тези държави членки следва да бъде дадена възможност да определят по-късна дата, която не трябва да е след 15 юни. Освен това следва да има възможност да бъдат предвидени дерогации за конкретни случаи, ако климатичните условия през дадена година наложат това в бъдеще.
(12)
В единното заявление бенефициерите следва да декларират не само площта, използвана за земеделски цели, но също и своите права на плащане, както и цялата информация, която е необходима, за да се установи дали отговарят на условията за помощта и/или подпомагането. Уместно е обаче да се даде възможност на държавите членки за дерогация от някои задължения, когато правата на плащане, които ще бъдат предоставени през дадена година, все още не са окончателно определени.
(13)
С оглед да се позволи максимална гъвкавост по отношение на плановете на бенефициерите за използване на площите, бенефициерите следва да могат да променят своето единно заявление или искане за плащане преди датите, когато обикновено се извършва сеитбата, при условие че са спазени всички отделни изисквания съгласно различните схеми за помощ или мерки за подпомагане и че компетентните органи още не са информирали бенефициера за грешки, съдържащи се в единното заявление или искането за плащане, нито са уведомили за проверка на място, установяваща грешки във връзка с частта, свързана с изменението. След въвеждането на измененията трябва да бъде предоставена възможност съответните удостоверителни документи или договори, които следва да се представят, да бъдат адаптирани.
(14)
Тъй като бенефициерите продължават да носят отговорност за подаване на вярно заявление за помощ или искане за плащане, те следва да нанасят необходимите корекции и промени в предварително изготвения формуляр, когато е уместно.
(15)
При заявления за помощ по свързани с площ схеми за помощ и/или искания за плащане по свързани с площ мерки за подпомагане, на бенефициера следва да се предоставя предварително изготвен формуляр в електронен формат, заедно със съответния графичен материал посредством софтуерно приложение, базирано на географска информационна система (ГИС) (наричан по-долу „формуляр на геопространствено заявление за помощ“). Формулярите на геопространствено заявление за помощ ще допринасят за предотвратяване на грешки от страна на бенефициерите при декларирането на техните селскостопански земи и ще повишат ефективността на административните кръстосани проверки. Освен това по-точната пространствена информация, предоставяна с формулярите на геопространствените заявления за помощ, ще осигурява по-надеждни данни за целите на мониторинга и оценката. Следователно е целесъобразно да се изисква, считано от определена дата, всички такива заявления за помощ и/или искания за плащания да бъдат подавани въз основа на електронния формуляр на геопространствено заявление за помощ. Когато обаче бенефициерите не са в състояние да използват този формуляр, компетентният орган следва да им предостави алтернативна възможност, за да могат да подадат заявление за помощ и/или искане за плащане. Във всеки случай компетентният орган следва да гарантира, че декларираните площи са цифровизирани.
(16)
Всяка конкретна информация, свързана с производството на коноп или с доброволно обвързано с производството подпомагане, или със специфичното плащане за култура - памук, следва да се подава заедно с единното заявление или, когато е уместно вследствие на естеството на информацията - на по-късна дата. Освен това следва да се предвиди в единното заявление да се декларират и площи, за които не се кандидатства за помощ. Тъй като е важно да е налице подробна информация за някои видове употреба на дадена площ, информацията относно тези видове употреба следва да се декларира отделно, докато други видове могат да се декларират под една рубрика.
(17)
При условия, при които от бенефициерите се изисква да имат екологично насочена площ в земеделската си площ, за да отговарят на условията за плащане за земеделските практики, които са благоприятни за климата и околната среда, посочени в член 43 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 („плащане за екологизиране“), бенефициерите следва да декларират екологично насочената площ със своите заявления за помощ по свързаните с площ схеми за помощ. Когато част от задълженията, свързани с екологично насочената площ, се изпълняват на регионално равнище или колективно, декларацията за екологично насочените площи следва да бъде допълнена от отделна декларация за екологично насочените площи, задълженията по които се изпълняват на регионално равнище или колективно.
(18)
С цел осигуряване на ефективен мониторинг и контрол, заявлението за участие в схемата за дребни земеделски стопани следва да съдържа препратка към единното заявление, подадено от същия бенефициер. С цел да се улеснят ефективните проверки по отношение на специалните изисквания за схемата за дребни земеделски стопани, цялата необходима информация следва да се предоставя, като се използва опростената процедура за кандидатстване, предвидена в член 72, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1306/2013. Освен това следва да бъде уточнено, че от бенефициерите, които решат да се оттеглят от схемата за дребни земеделски стопани, следва да се изисква да уведомят своевременно компетентния орган с цел да осигурят гладкия преход към плащанията съгласно дялове III и IV от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
(19)
За да могат да се извършват проверки, свързани със задълженията за кръстосано съответствие, формуляр на заявление за помощ следва да се подава и от бенефициери, които имат земеделска площ на свое разположение, но не кандидатстват за никоя от помощите и/или подпомагането, които са предмет на единното заявление. Уместно е обаче да се даде възможност на държавите членки да освобождават бенефициерите от това задължение, когато информацията вече е на разположение на органите.
(20)
С оглед опростяване на процедурите за кандидатстване и в съответствие с член 72, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 държавите членки следва да предоставят на бенефициера, доколкото е възможно, предварително изготвен формуляр, съдържащ необходимата информация, за да може бенефициерът да подаде правилно заявление за помощ или искане за плащане. Следва да има възможност предварително изготвеният формуляр да бъде направен по такъв начин, че бенефициерът да трябва единствено да потвърди липсата на промени по отношение на заявлението за помощ и/или искането за плащане, подадени през предходната година.
(21)
Следва да бъдат установени общи разпоредби по отношение на данните, които трябва да се включват в заявленията за помощ или исканията за плащане за животни, когато държавата членка избира да прилага доброволно обвързано с производството подпомагане за животни или свързани с животните мерки за развитие на селските райони.
(22)
В съответствие с член 53, параграф 4 от Делегиран регламент (ЕС) № 639/2014 на Комисията (3) плащанията в рамките на доброволното обвързано с производството подпомагане за животни или на свързаните с животни мерки за развитие на селските райони могат да се извършват единствено за животни, които са надлежно идентифицирани и регистрирани в съответствие с Регламент (ЕО) № 1760/2000 на Европейския парламент и на Съвета (4) или Регламент (ЕО) № 21/2004 на Съвета (5). Поради това на бенефициерите, които подават заявления за помощ или искания за плащане по въпросните схеми за помощ или мерки за подпомагане, следва да бъде даден своевременен достъп до съответната информация.
(23)
Навременното подаване на заявленията за права на плащане от страна на бенефициерите е особено важно, за да могат държавите членки да определят правата на плащане. Поради това следва да се определи краен срок за подаване.
(24)
Следва да се установят правила, които да обхващат ситуациите, при които са предоставени неправомерно права на плащане, по-специално в резултат на свръхдеклариране, или при които стойността на правата на плащане е определена на неправилно ниво, например поради изчисляване въз основа на неправилна референтна сума. Следва да се изясни, че всякаква корекция на броя и/или стойността на правата на плащане не следва да води до системно преизчисление на останалите права на плащане. В някои случаи неправомерно предоставените права на плащане отговарят на много малки суми, а водят до значителни разходи и административна тежест при възстановяване на сумите. За целите на опростяването и с цел постигане на баланс между разходите и административната тежест от една страна и сумата, която подлежи на възстановяване, от друга страна, следва да се определи минимална сума, под която не е необходимо да се извършва възстановяване.
(25)
Спазването на разпоредбите на схемите за помощ и мерките за подпомагане по интегрираната система следва да се наблюдава ефективно. За тази цел, както и за да се осигури хармонизирано ниво на мониторинг във всички държави членки, е необходимо да се определят подробни критерии и технически процедури за извършване на административни проверки и проверки на място, по отношение на критериите за допустимост, ангажиментите и други задължения, установени за схемите за директно плащане, мерките за развитие на селските райони и кръстосаното съответствие.
(26)
Следва да се уточни, че когато се извършва фотоинтерпретация, например по време на проверки на място или в контекста на актуализирането на системата за идентификация за земеделските парцели, и когато тази фотоинтерпретация не води до заключителни резултати, следва да се проведат проверки на терен.
(27)
Обявяването на проверки на място за допустимост или кръстосано съответствие следва да е разрешено само когато това обявяване няма да застраши проверките, като във всеки случай следва да се прилагат уместни срокове. Освен това, когато специфичните отраслови правила за актове или стандарти, отнасящи се до кръстосаното съответствие, предвиждат извършването на необявени проверки на място, тези правила следва да се спазват.
(28)
Следва да се предвиди, че държавите членки трябва да комбинират различните видове проверки, когато е целесъобразно. По отношение на някои мерки за подпомагане обаче проверките на място следва да се извършват през цялата година, за да може да се провери спазването на ангажиментите. Продължителността на дадена проверка на място следва да бъде ограничена до необходимия минимум. Въпреки това, когато критериите за допустимост, ангажиментите или задълженията са свързани с определен период от време, проверката на място може да изисква допълнителни посещения при бенефициера на по-късна дата. За такива случаи следва да се уточни, че времевият обхват на проверката на място както и броят на посещенията трябва да бъдат ограничени до необходимия минимум.
(29)
Следва да се гарантира, че всеки установен случай на неспазване надлежно се проследява и взема предвид при предоставяне на плащанията. В този контекст при проверка на спазването на условията за допустимост следва да се вземе предвид и всяко евентуално неспазване, докладвано от органи, служби или организации, различни от тези, които отговарят пряко за проверките. Освен това държавите членки следва да гарантират, че за всички съответни констатации, направени в рамките на проверките за спазване на критериите за допустимост, ангажиментите и другите задължения, се изпращат взаимни уведомления между компетентните органи, отговарящи за предоставяне на плащанията. Този принцип следва да бъде разширен до всички констатации, направени от публичните или частните сертифициращи органи по отношение на бенефициерите, които са избрали да изпълняват задълженията си за екологизиране посредством еквивалентни практики, обхванати от схема за сертифициране, за които констатации следва да бъде пратено уведомление на органа, отговарящ за предоставяне на плащането за екологизиране. И накрая, когато проверките, свързани с мерки за развитие на селските райони, обхващат еквивалентни практики, за резултатите от тези проверки следва да се изпращат взаимни уведомления, за да могат резултатите да бъдат взети под внимание при последващата оценка на допустимостта за получаване на плащания за екологизиране.
(30)
С оглед на ефективното откриване на случаи на неспазване по време на административните проверки, следва да се създадат правила, по-специално по отношение на съдържанието на кръстосаните проверки. Всички случаи на неспазване следва да се проследяват чрез подходяща процедура.
(31)
С цел опростяване, когато референтен парцел е обект на заявление за помощ или искане за плащане от двама или няколко бенефициери, кандидатстващи за помощ и/или подпомагане по една и съща схема за помощ или мярка за подпомагане, и свръхдекларираната или припокриваща се площ попада в рамките на определеното допустимо отклонение за измерване на земеделски парцели, държавите членки следва да имат право да предвидят пропорционално намаление на съответните площи. Съответните бенефициери обаче следва да имат правото да подават жалби срещу такива решения.
(32)
Следва да бъде определен минималният брой бенефициери за проверка на място в рамките на различните схеми за помощ и мерки за подпомагане.
(33)
Контролната извадка по отношение на проверките на място на схемите за помощи, свързани с площи, следва да се изготвя въз основа на метод за изготвяне на стратифицирана извадка с цел поддържане на пропорционална административна тежест и запазване на броя на бенефициерите, които подлежат на проверка на място, на разумно ниво. Методът на стратифицирана извадка следва да съдържа част на случаен принцип, за да се получи представителен процент на грешки. Въпреки това по отношение на проверките на място за плащането за екологизиране, схемите за помощ за животни или мерките за развитие на селските райони, извадката следва да бъде частично изготвена въз основа на анализ на риска. Компетентният орган следва да установи рисковите фактори, като се насочи към областите, в които рискът от грешки е най-висок. С цел гарантиране на подходящ и ефикасен анализ на риска е необходимо ефективността на критериите за риска да бъде оценявана и актуализирана годишно, като се отчита значимостта на всеки критерий за риск, чрез сравняване на резултатите от подбраните на случаен принцип и въз основа на риска извадки, конкретната ситуация в държавите членки и естеството на неспазването.
(34)
В някои случаи е уместно да се извършват проверки на място преди получаването на всички заявления. Следователно на държавите членки следва да бъде разрешено да правят частичен подбор на контролната извадка преди края на срока за подаване на заявления.
(35)
За да бъде ефективна проверката на място, е важно персоналът, извършващ проверките, да бъде информиран за причината за направения избор за проверката на място. Държавите членки следва да водят архив с такава информация.
(36)
При установяването на значително неспазване по време на проверките на място следва да се изисква повишаване на броя на проверките на място през следващата година до достигане на приемливо ниво на сигурност относно редовността на въпросните заявления за помощ и искания за плащания.
(37)
Необходимо е да се установят условия, съгласно които намаляването на минималното ниво на проверките на място за определени схеми за помощ и мерки за подпомагане може да се счита за оправдано въз основа на добре функционираща система за управление и контрол и проценти на грешки, които се поддържат на приемливо ниво.
(38)
С цел гарантиране на надлежен мониторинг и ефективен контрол, проверките на място по свързаните с площ схеми за помощ и свързаните с площ мерки за развитие на селските райони следва да обхващат всички декларирани земеделски парцели. По отношение на определени мерки за развитие на селските райони проверката на място следва да обхваща и неземеделските земи. В интерес на улесняване на прилагането на интегрираната система следва да бъде позволено да се ограничи действителното измерване на земеделските парцели до извадка на случаен принцип от 50 % от декларираните земеделски парцели. Резултатите от основаните на извадката измервания следва да бъдат екстраполирани за останалата част от съвкупността или измерванията следва да бъдат разширени до всички декларирани земеделски парцели.
(39)
Следва да бъдат определени правила относно елементите на проверките на място, проверката на условията за допустимост, методите за измерване на площта и инструментите за измерване, които държавите членки трябва да прилагат за целите на проверките на място, с оглед да се гарантира качество на измерването, еквивалентно на изискваното от техническите стандарти, изготвени на равнището на Съюза.
(40)
Следва да бъдат определени условията за използване на дистанционно наблюдение за проверките на място и да се предвиди извършването на проверки на терен във всички случаи, когато интерпретирането на снимките не води до ясни резултати. Поради атмосферните условия, например, може да се окаже, че не всички парцели са обхванати от изображения със задоволително качество, за да се проверят всички условия за допустимост или да се извърши измерване на площта. В такива случаи проверката на място следва да се извършва или допълва от традиционни средства. Освен това е целесъобразно да се изисква проверката на спазването на всички критерии за допустимост, ангажименти и други задължения да се извършва със същата степен на точност както проверката на място, извършвана с традиционни средства.
(41)
С цел да могат националните органи, както и компетентните органи на Съюза, да проследяват последващите действия от извършването на проверки на място, данните от проверките следва да се записват в доклад за проверката. Бенефициерът или негов представител следва да има възможност да подпише доклада. Въпреки това по отношение на проверките на място, осъществявани чрез дистанционно наблюдение, на държавите членки следва да бъде позволено да предвидят предоставянето на тази възможност само в случаите, когато при проверката се установи неспазване. Независимо от вида на извършваната проверка на място, бенефициерът следва да получи копие от доклада, ако бъде установено неспазване.
(42)
Установени са специални разпоредби за контрол въз основа на Регламент (ЕО) № 1082/2003 на Комисията (6). Когато се извършват проверки съгласно посочения регламент, резултатите следва да се отразят в доклада за проверката за целите на интегрираната система.
(43)
По отношение на държавите членки, които изберат да прилагат схема за помощ за животни или свързана с животни мярка за подпомагане, следва да бъдат определени графикът и минималното съдържание на проверките на място по отношение на помощта или подпомагането, за които се кандидатства по тези схеми за помощ или мерки за подпомагане. С цел ефективна проверка на верността на декларациите в заявленията за помощ или исканията за плащане и уведомленията до компютризираната база данни за животни е от особена важност да се извършват такива проверки на място. Проверките на място по отношение на схемите за помощ за животни или свързаните с животни мерки за подпомагане следва по-специално да обхващат проверката на спазването на условията за допустимост, точността на вписванията в регистъра и, когато е приложимо, паспортите.
(44)
С цел да могат компетентните национални органи, както и компетентните органи на Съюза, да проследяват последващите действия от извършването на проверки на място, данните за проверките следва да се записват в доклад за проверката. Бенефициерът или негов представител следва да има възможност да подпише доклада по време на проверката. Независимо от вида на извършваната проверка на място, бенефициерът следва да получи копие от доклада, ако бъде установено неспазване.
(45)
За целите на член 32, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, следва да бъдат определени правила за прилагането на системата, която държавите членки ще използват за проверка на съдържанието на тетрахидроканабинол в конопа.
(46)
В тази връзка е необходимо да се предвиди период от време, през който конопът, предназначен за производство на влакна, не може да бъде събиран след цъфтежа, за да бъдат успешно изпълнени задълженията за контрол, които се предвиждат по отношение на тези култури.
(47)
Необходими са по-подробни правила за организирането на административни проверки и проверки на място и за изчисляването на административни санкции по отношение на мерките за развитие на селските райони извън обхвата на интегрираната система.
(48)
Като се имат предвид специфичните характеристики на посочените мерки, с административните проверки следва да се проверява спазването на законодателството на Съюза или националното законодателство и на приложимата програма за развитие на селските райони и да се обхващат всички критерии за допустимост, ангажименти и други задължения, които могат да се проверят чрез такива проверки. С цел проверка на реализирането на инвестиционните операции административните проверки следва по принцип да включват и едно посещение на място на подпомаганата операция или на инвестиционния обект.
(49)
Проверките на място следва да бъдат организирани въз основа на извадки на случаен принцип и основани на риска извадки. Делът на извадката на случаен принцип следва да бъде достатъчно голям, за да се осигури представителен процент на грешки.
(50)
С цел да се гарантират достатъчни проверки е необходимо да се определи минимално ниво на контрол за проверките на място. Това ниво следва да се увеличава, когато при проверките се установи значително неспазване. По аналогичен начин нивото следва да може да се намалява от държавите членки, когато процентите на грешки са под прага на същественост и системите за управление и контрол функционират добре.
(51)
Необходимо е да се определи съдържанието на проверките на място, за да се гарантира еднаквото прилагане на тези проверки.
(52)
С цел проверка на спазването на изискването за дълготрайност, определено в член 71 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета (7), следва да се извършват последващи проверки на инвестиционните операции. Следва да се определят базата и съдържанието на тези проверки.
(53)
Опитът показва, че са необходими специфични разпоредби за контрол за определени специфични мерки за развитие на селските райони и за разходи, свързани с техническа помощ по инициатива на държавите членки.
(54)
Съгласно Регламент (ЕС) № 1306/2013 не се налагат административни санкции, когато неспазването има незначителен характер, включително и когато е изразено под формата на праг. Следва да бъдат установени правила във връзка с някои мерки за развитие на селските райони за определяне на дадено неспазване като незначително, включително определянето на количествен праг, изразен като процент от допустимия размер на подпомагането. Този праг следва да бъде определен, след което да се прилага пропорционална административна санкция.
(55)
Контролът на изпълнението на различните задължения за кръстосано съответствие изисква създаването на система за контрол и на подходящи административни санкции. За тази цел различни органи в рамките на държавите членки следва да си обменят информация, по-специално относно заявленията за помощ, контролните извадки и резултатите от проверките на място. Следва да се предвидят разпоредби за основните елементи на такава система.
(56)
С Регламент (ЕС) № 1306/2013 се въвеждат задължения за кръстосано съответствие за бенефициерите, които получават директни плащания съгласно Регламент (ЕС) № 1307/2013, подпомагане в лозаро-винарския сектор съгласно членове 46 и 47 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 на Европейския парламент и на Съвета (8) и годишни премии по член 21, параграф 1, букви а) и б), членове 28-31, 33 и 34 от Регламент (ЕС) № 1305/2013 на Европейския парламент и на Съвета (9) и се предвижда система за намаления и изключвания, когато тези задължения не са изпълнени. Следва да бъдат установени подробни правила за тази система.
(57)
Проверките за кръстосано съответствие могат да бъдат приключени преди или след като са получени плащанията и годишните премии, посочени в член 92 от Регламент (ЕС) № 1306/2013. По-специално, когато тези проверки не могат да бъдат приключени преди получаването на посочените плащания и годишни премии, дължимата сума, която трябва да се плати от бенефициера в резултат на административна санкция, следва да бъде възстановена в съответствие с настоящия регламент или чрез прихващане.
(58)
Следва да бъдат установени правила относно органите в държавите членки, които отговарят за системата за контрол във връзка със задълженията за кръстосано съответствие.
(59)
Следва да бъде определен минималният брой проверки за проверка на спазването на задълженията за кръстосано съответствие. Този брой проверки следва да се определи най-малко на 1 % от общия брой на бенефициерите, посочени в член 92 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, попадащи в сферата на компетентност на всеки контролен орган, които се подбират въз основа на подходящ анализ на риска.
(60)
За целите на изчисляване на контролната извадка в конкретния случай на група лица, посочени в членове 28 и 29 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, държавите членки следва да разполагат с гъвкавост при определяне дали да разглеждат групата като цяло или всеки от членовете ѝ поотделно.
(61)
На държавите членки следва да се даде възможност да изпълнят минималния брой проверки на нивото на всеки компетентен контролен орган, на нивото на разплащателната агенция или на нивото на даден акт или стандарт или група от актове или стандарти.
(62)
Когато специфичното законодателство, приложимо по отношение на акта или стандартите, предвижда минимален брой проверки, държавите членки следва да спазват този брой. Държавите членки обаче следва да имат възможност да прилагат единен брой проверки по отношение на проверките на място във връзка с кръстосаното съответствие. Ако държавите членки изберат този вариант, всички случаи на неспазване, установени в процеса на проверките на място по секторното законодателство, следва да бъдат докладвани, а последващите действия по тях - проследявани по линия на кръстосаното съответствие.
(63)
С цел опростяване, що се отнася до задълженията за кръстосано съответствие във връзка с Директива 96/22/ЕО на Съвета (10), прилагането на специфично ниво на извадка по отношение на плановете за мониторинг следва да се счита за изпълнение на изискването за минимален брой проверки, определено в настоящия регламент.
(64)
На държавите членки следва да бъде предоставена гъвкавостта, необходима за постигане на минималния брой проверки чрез използване на резултатите от други проверки на място или посредством замяна на бенефициери.
(65)
С цел избягване на всякакво отслабване на системата за контрол, по-специално по отношение на извадките за проверки на място във връзка с кръстосаното съответствие, проверките за проследяване, извършвани във връзка с правилото de minimis, предвидени в член 97, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, не следва да се вземат предвид при изчислението за определяне на минималната контролна извадка във връзка с кръстосаното съответствие.
(66)
Установяването на значителна степен на неспазване във връзка с кръстосаното съответствие следва да доведе до повишаване на броя на проверките на място през следващата година, за да се достигне приемливо ниво на сигурност относно редовността на въпросните заявления за помощ. Допълнителните проверки следва да бъдат насочени към съответните актове или стандарти.
(67)
По отношение на прилагането на правилото de minimis съгласно член 97, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, важно е да се определи процентът на бенефициерите, които следва да бъдат проверявани, за да се гарантира, че е отстранено констатираното неспазване.
(68)
Контролната извадка за кръстосано съответствие следва да бъде формирана отчасти въз основа на анализ на риска и отчасти чрез подбор на случаен принцип. Компетентният орган следва да определи рисковите фактори, тъй като той най-добре може да избере съответните рискови фактори. С цел гарантиране на подходящ и ефикасен анализ на риска е необходимо ефективността на анализа на риска да бъде оценявана и актуализирана годишно, като се отчита значимостта на всеки рисков фактор, чрез сравняване на резултатите от подбраните на случаен принцип и въз основа на риска извадки и конкретната ситуация в държавите членки.
(69)
Определянето на извадките за проверки на място във връзка с кръстосаното съответствие може да бъде подобрено, като се разреши на държавите членки да вземат предвид в анализа на риска участието на бенефициера в системата за съвети в селското стопанство, предвидена в член 12 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, както и участието на бенефициерите в съответните системи за сертифициране. Когато обаче това участие се взема предвид, следва да се демонстрира, че бенефициерите, участващи в тези системи, представляват по-малък риск от бенефициерите, които не участват в тези системи.
(70)
В някои случаи е уместно да се извършват проверки на място, свързани с кръстосаното съответствие, преди получаването на всички заявления. Следователно на държавите членки следва да бъде разрешено да правят частичен подбор на контролната извадка преди края на срока за подаване на заявления.
(71)
По правило, контролната извадка за кръстосано съответствие следва да бъде определена от общата съвкупност на бенефициерите, посочени в член 92 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, за които отговаря въпросният компетентен контролен орган. Като дерогация от това правило, извадките могат да бъдат подбрани поотделно от всяка от трите категории бенефициери. На държавите членки следва да бъде разрешено да определят контролната извадка въз основа на извадките от бенефициери, избрани за проверка на място по отношение на критериите за допустимост. Комбинация от процедурите следва да се позволява единствено дотолкова, доколкото повишава ефективността на системата за контрол.
(72)
В случай, че за проверките на място са избрани група лица, посочени в членове 28 и 29 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, следва да се гарантира, че всички членове на групата се проверяват за спазването от тяхна страна на съответните изисквания и стандарти.
(73)
По принцип проверките на място за кръстосано съответствие изискват няколко посещения в едно и също стопанство. С цел да се намали тежестта от проверките за бенефициерите и за администрациите, следва да е възможно проверките да се ограничат до едно посещение. Следва да се определи времето за това посещение. Въпреки това държавите членки следва да гарантират извършването на представителна и ефективна проверка на изискванията и стандартите в рамките на същата календарна година.
(74)
Ограничаването на проверките на място до извадка от поне половината от съответните парцели не следва да води до пропорционално намаляване на съответната възможна санкция.
(75)
С оглед опростяване на проверките на място за кръстосано съответствие и с цел по-добро използване на съществуващия капацитет за контрол, следва да е възможно - когато ефективността на проверките е най-малкото равна на ефективността, постигната при провеждане на проверките на място - проверките на ниво стопанство да се заменят с административни проверки.
(76)
Освен това, когато извършват проверки на място в контекста на кръстосаното съответствие, държавите членки следва да могат да използват обективни показатели, които са специфични за някои изисквания или стандарти. Тези показатели обаче следва да бъдат пряко свързани с изискванията или стандартите, които представляват, и да обхващат всички елементи, подлежащи на проверка.
(77)
Проверките на място следва да се извършват през календарната година, през която са подадени съответните заявления за помощ и искания за плащане. По отношение на заявителите по схемите за подпомагане в лозаро-винарския сектор съгласно членове 46 и 47 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, тези проверки следва да се извършват по всяко време през периода, посочен в член 97, параграф 1, втора алинея от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
(78)
Следва да бъдат определени правила за изготвянето на подробни и специализирани доклади за проверка във връзка с кръстосаното съответствие. Специализираните в тази област инспектори следва да посочват своите констатации, както и степента на тежест на тези констатации, за да може разплащателната агенция да определи съответните намаления или, според случая, да вземе решение за изключване от плащанията и годишните премии, посочени в член 92 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
(79)
За да бъде ефективна проверката на място, е важно персоналът, извършващ проверките, да бъде информиран за причината, поради която бенефициерът е избран за проверката на място. Държавите членки следва да водят архив с такава информация.
(80)
Информацията относно резултатите от проверките на кръстосаното съответствие следва да бъде предоставена на разположение на всички разплащателни агенции, отговорни за управлението на различните плащания, подлежащи на изискванията за кръстосано съответствие, така че да се налагат съответни намаления, когато това е обосновано от констатациите.
(81)
Бенефициерите следва да бъдат уведомени за всяко евентуално неспазване, установено в резултат на проверка на място. Целесъобразно е да се предвиди определен срок, в рамките на който бенефициерите следва да получат тази информация. Не следва обаче да бъде възможно засегнатите бенефициери да избегнат последствията от дадено установено неспазване поради това, че въпросният срок е надхвърлен.
(82)
По отношение на de minimis или системата за ранно предупреждение, предвидени съответно в член 97, параграф 3 и член 99, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, следва да се уточни, че задължението за информиране на бенефициера относно мерките за отстраняване на неспазването не се прилага, ако бенефициерът вече е предприел незабавни мерки.
(83)
Следва да бъдат формулирани изисквания относно отстраняването на съответното неспазване в случаите, когато държава членка вземе решение да не прилага административни санкции за неспазване, както е предвидено в член 97, параграф 3 и член 99, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
(84)
С цел подобряване на комуникацията между страните, участващи в контрола, следва да се предвиди изпращането или предоставянето на съответните удостоверителни документи на разплащателната агенция или на координиращия орган при поискване.
(85)
Административната санкция следва да се прилага към общата сума на плащанията, посочени в член 92 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, които са предоставени или предстои да се предоставят на бенефициера във връзка със съответните заявления за помощ или искания за плащане, които е подал в течение на календарната година, в която е констатирано неспазването. По-специално по отношение на заявителите по схемите за подпомагане в лозаро-винарския сектор съгласно членове 46 и 47 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, административната санкция следва да се прилага към общата сума, получена по заявлението за схемите за подпомагане съгласно посочените членове. Що се отнася до мярката за преструктуриране и конверсия, общата сума следва да бъде разделена на три.
(86)
В случай на група лица, посочени в членове 28 и 29 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, намалението, свързано с неспазването от страна на член на групата, следва да се изчислява съгласно съответните разпоредби за кръстосано съответствие. При прилагането на получения процент намаление следва да се взема под внимание фактът, че задълженията за кръстосано съответствие са индивидуални и следва да се зачита принципът на пропорционалност. При все това, на държавите членки следва да бъде дадена възможност да решат дали това намаление следва да се прилага спрямо групата или само спрямо неспазващите членове.
(87)
Следва да бъдат формулирани подробни процедурни и технически правила за изчисляването и прилагането на административни санкции във връзка със задълженията за кръстосано съответствие.
(88)
Намаленията и изключванията следва да се степенуват според тежестта на допуснатото неспазване и да достигат до пълно изключване на бенефициера от всички плащания, посочени в член 92 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 през следващата календарна година.
(89)
Комитетът за директните плащания и Комитетът за развитие на селските райони не са представили становище в рамките на срока, определен от председателя,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ДЯЛ I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Обхват
С настоящия регламент се определят правила за прилагането на Регламент (ЕС) № 1306/2013 по отношение на:
а)
уведомленията, които да бъдат изпратени от държавите членки до Комисията в съответствие с техните задължения за защита на финансовите интереси на Съюза;
б)
административните проверки и проверките на място, които да бъдат извършвани от държавите членки по отношение на спазването на критериите за допустимост, ангажиментите и другите задължения;
в)
минималното ниво на проверките на място и задължението за повишаване на това ниво или възможността за неговото намаляване;
г)
докладването на извършените проверки и на резултатите от тях;
д)
органите, отговорни за извършване на проверките за спазване, както и съдържанието на тези проверки;
е)
специалните мерки за контрол и методите за определяне на съдържанието на тетрахидроканабинол в конопа;
ж)
създаването и функционирането на система за проверка на одобрените междубраншови организации за целите на специалното плащане за култура за памук;
з)
случаите, в които заявленията за помощ и исканията за плащане или всякакви други съобщения, искания или заявления могат да бъдат поправяни и коригирани след подаването им;
и)
прилагането и изчисляването на частичното или пълното оттегляне на плащанията;
й)
възстановяването на неправомерни плащания и санкции, както и на неправомерно предоставени права на плащане и начисляването на лихви;
к)
прилагането и изчисляването на административните санкции;
л)
определянето на дадено неспазване като незначително;
м)
заявленията за помощ и исканията за плащания и кандидатстването за права на плащане, включително крайния срок за подаване на заявленията, изискванията за минималното количество информация, което да се съдържа в заявленията, разпоредбите за изменение или оттегляне на заявленията за помощ, освобождаването от изискването за подаване на заявление за помощ и разпоредбите, които позволяват на държавите членки да прилагат опростени процедури;
н)
извършването на проверки с цел да се провери спазването на задълженията, както и точността и пълнотата на информацията в заявлението за помощ или искането за плащане, включително правила относно допустимите отклонения в измерванията при проверките на място;
о)
техническите спецификации, необходими за целите на еднаквото прилагане на дял V, глава II от Регламент (ЕС) № 1306/2013;
п)
прехвърлянето на стопанства;
р)
изплащането на авансовите плащания;
с)
извършването на проверки във връзка със задълженията за кръстосано съответствие, включително отчитането на участието на даден земеделски стопанин в системата за съвети в селското стопанство и участието на даден земеделски стопанин в система за сертифициране;
т)
изчисляването и прилагането на административни санкции във връзка със задълженията за кръстосано съответствие, включително по отношение на бенефициерите, които представляват група лица.
Член 2
Обмен на информация относно заявленията за помощ, заявленията за подпомагане, исканията за плащане и други декларации
1. С цел правилно управление на схемите за помощ и мерките за подпомагане и когато в дадена държава членка повече от една разплащателна агенция отговаря за управлението на директните плащания и мерките за развитие на селските райони по отношение на един и същи бенефициер, съответната държава членка взема необходимите мерки, за да гарантира, където е целесъобразно, че информацията, изисквана в заявленията за помощ, заявленията за подпомагане, исканията за плащане или други декларации, се предоставя на всички участващи разплащателни агенции.
2. Когато проверките не се извършват от отговорната разплащателна агенция, съответната държава членка гарантира, че тази разплащателна агенция получава достатъчно информация за извършените проверки и резултатите от тях. Разплащателната агенция сама определя от каква информация се нуждае.
Член 3
Оттегляне на заявления за помощ, заявления за подпомагане, искания за плащане и други декларации
1. Заявление за помощ, заявление за подпомагане, искане за плащане или друга декларация може да бъде изцяло или частично оттеглено по всяко време в писмена форма. Такова оттегляне следва да се документира от компетентния орган.
Когато държава членка използва възможностите, предвидени в член 21, параграф 3, държавата членка може да предвиди, че по отношение на животните, напуснали стопанството, уведомленията, изпратени до компютърната база данни за животни, могат да заместят оттеглянето в писмена форма.
2. Когато компетентният орган вече е информирал бенефициера за евентуални случаи на неспазване в документите, посочени в параграф 1, или когато компетентният орган е уведомил бенефициера за намерението си да извърши проверка на място или когато при проверката на място се установи неспазване, не се разрешава оттегляне по отношение на частите на тези документи, засегнати от неспазването.
3. Оттеглянията, извършени в съответствие с параграф 1, връщат бенефициерите в положението, в което са били преди подаването на въпросните документи или на част от тях.
Член 4
Поправки и корекции на очевидни грешки
Заявленията за помощ, заявленията за подпомагане или исканията за плащане и всички удостоверителни документи, представени от бенефициера, могат да бъдат поправяни и коригирани по всяко време след подаването им в случай на очевидни грешки, признати от компетентния орган въз основа на цялостна преценка на конкретния случай и при условие че бенефициерът е действал добросъвестно.
Компетентният орган може да признае очевидни грешки само ако те могат да бъдат непосредствено установени при техническа проверка на информацията, съдържаща се в документите, посочени в първа алинея.
Член 5
Прилагане на намаления, откази, оттегляния и санкции
Когато даден случай на неспазване, който подлежи на прилагането на санкции в съответствие с дял IV, глава II от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014 на Комисията (11), подлежи също на оттегляния или санкции в съответствие с дял II, глави III и IV или в съответствие с дял III от посочения регламент:
а)
намаленията, отказите, оттеглянията или санкциите, предвидени в дял II, глави III и IV или в дял III от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014, се прилагат по отношение на схемите за директно плащане или мерките за развитие на селските райони в обхвата на интегрираната система;
б)
санкциите, предвидени в дял IV, глава II от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014, се прилагат по отношение на общата сума на плащанията, които следва да бъдат отпуснати на въпросния бенефициер в съответствие с член 92 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, които не подлежат на намаленията, отказите, оттеглянията или санкциите, посочени в буква а).
Намаленията, отказите, оттеглянията и санкциите, посочени в първа алинея, се прилагат в съответствие с член 6 от настоящия регламент, без да се засягат допълнителните санкции съгласно други разпоредби на правото на Съюза или на националното право.
Член 6
Последователност на намаленията, отказите, оттеглянията и санкциите по всяка схема за директно плащане или мярка за развитие на селските райони
1. Сумата на плащането, което следва да бъде отпуснато на бенефициер по дадена схема, включена в приложение I към Регламент (ЕС) № 1307/2013, се определя от държавите членки въз основа на условията, установени в съответствие с посочения регламент и с програмите за най-отдалечените региони на Съюза и малките острови в Егейско море, установени съответно с Регламент (ЕС) № 228/2013 (12) и Регламент (ЕС) № 229/2013 на Европейския парламент и на Съвета (13) по отношение на въпросната схема за директно подпомагане.
2. За всяка схема, включена в приложение I към Регламент (ЕС) № 1307/2013, и за всяка мярка за развитие на селските райони в обхвата на интегрираната система съгласно определението в член 2, параграф 1, втора алинея, точка 6 от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014 намаленията, оттеглянията и санкциите се изчисляват, ако е приложимо, в следната последователност:
а)
намаленията и санкциите, предвидени в дял II, глава IV от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014, с изключение на санкциите, посочени в член 16 от същия регламент, се прилагат по отношение на всички случаи на неспазване;
б)
сумата, получена в резултат на прилагането на буква а), служи за основа при изчисляването на отказите, предвидени в дял III от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014;
в)
сумата, получена в резултат на прилагането на буква б), служи за основа при изчисляването на евентуални намаления, които трябва да бъдат приложени при закъснение в подаването на информацията съгласно членове 13 и 14 от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014;
г)
сумата, получена в резултат на прилагането на буква в), служи за основа при изчисляването на евентуални намаления, които трябва да бъдат приложени при недеклариране на земеделски парцели съгласно член 16 от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014;
д)
сумата, получена в резултат на прилагането на буква г), служи за основа при изчисляването на оттеглянията, предвидени в дял III от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014;
е)
сумата, получена в резултат на прилагането на буква д), служи за основа при прилагането на:
i)
линейното намаление, предвидено в член 51, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1307/2013;
ii)
линейното намаление, предвидено в член 51, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013;
iii)
линейното намаление, предвидено в член 65, параграф 2, буква в) от Регламент (ЕС) № 1307/2013;
iv)
линейното намаление, предвидено в член 65, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1307/2013;
v)
линейното намаление, което трябва да бъде приложено в случай, че плащанията, които следва да бъдат извършени в съответствие с член 41 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, надвишават националния таван, определен в съответствие с член 42, параграф 2 от посочения регламент.
3. Сумата, получена в резултат на прилагането на параграф 2, буква е), служи за основа при:
а)
прилагане на намалението на плащанията, предвидено в член 11 от Регламент (ЕС) № 1307/2013;
б)
прилагане на процента на линейно намаление, определен в съответствие с член 7, параграф 1, втора алинея от Регламент (ЕС) № 1307/2013;
в)
прилагане на ставката на корекцията, посочена в член 8 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
4. Сумата на плащането, получена в резултат на прилагането на параграф 3, служи като основа за изчисляване на евентуалните намаления, които трябва да бъдат приложени при неспазване на кръстосаното съответствие съгласно дял IV, глава II от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014.
Член 7
Възстановяване на неправомерно изплатени суми
1. В случай на извършване на неправомерно плащане, бенефициерът възстановява въпросната сума заедно с лихвата, изчислена съгласно параграф 2, когато е приложимо.
2. Лихва се начислява за периода, изминал от крайния срок за плащане от страна на бенефициера, посочен в нареждането за възстановяване, който срок не надвишава 60 дни, и датата на плащането или на прихващането.
Приложимият лихвен процент се изчислява в съответствие с националното право, но не може да е по-нисък от лихвения процент, приложим за възстановяване на суми съгласно националните разпоредби.
3. Задължението за възстановяване, посочено в параграф 1, не се прилага, ако плащането е извършено поради грешка на компетентния орган или друг орган и ако грешката не е била очевидна за бенефициера.
Когато грешката обаче се отнася до фактически елементи, свързани с изчисляването на въпросното плащане, първа алинея се прилага само ако решението за възстановяване не е било съобщено до 12 месеца след плащането.
Член 8
Прехвърляне на стопанства
1. За целите на настоящия член:
а)
„прехвърляне на стопанство“ означава продажба, даване под наем или някакъв подобен тип сделка по отношение на въпросните производствени единици;
б)
„прехвърлител“ означава бенефициерът, чието стопанство е прехвърлено на друг бенефициер;
в)
„приобретател“ означава бенефициерът, на когото е прехвърлено стопанството.
2. Когато дадено стопанство е прехвърлено изцяло от един бенефициер на друг, след като е било подадено заявление за помощ, заявление за подпомагане или искане за плащане и преди да са изпълнени всички условия за отпускане на помощта или подпомагането, на прехвърлителя не се отпуска помощ или подпомагане за прехвърленото стопанство.
3. Помощта, за която е кандидатствал прехвърлителят, или поисканото от прехвърлителя плащане се отпускат на приобретателя, когато:
а)
в рамките на период, който се определя от държавите членки, приобретателят информира компетентния орган за прехвърлянето и изиска плащането на помощта и/или подпомагането;
б)
приобретателят представи всички изисквани от компетентния орган доказателства;
в)
всички условия за отпускане на помощта и/или подпомагането са изпълнени по отношение на прехвърленото стопанство.
4. След като приобретателят информира компетентния орган и изиска плащане на помощта и/или подпомагането в съответствие с параграф 3, буква а):
а)
всички права и задължения на прехвърлителя, произтичащи от правното отношение между прехвърлителя и компетентния орган, породено от заявлението за помощ, заявлението за подпомагане или искането за плащане се прехвърлят на приобретателя;
б)
всички необходими действия за отпускане на помощта и/или подпомагането и всички декларации, изготвени от прехвърлителя преди прехвърлянето, преминават към приобретателя за целите на прилагане на съответните правила на Съюза;
в)
прехвърленото стопанство се счита, когато е необходимо, за отделно стопанство по отношение на въпросната референтна година.
5. Държавите членки могат да вземат решение, когато е целесъобразно, да отпуснат помощта и/или подпомагането на прехвърлителя. В този случай:
а)
не се отпуска помощ или подпомагане на приобретателя;
б)
държавите членки прилагат mutatis mutandis изискванията, определени в параграфи 2, 3 и 4.
Член 9
Уведомления
1. По отношение на всички схеми за директно плащане, мерки за развитие на селските райони и техническа помощ и схеми за подпомагане в лозаро-винарския сектор, посочени в членове 46 и 47 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, всяка година най-късно до 15 юли държавите членки уведомяват Комисията за данните за проверките и статистическите данни от проверките, обхващащи предходната календарна година, и по-специално за следното:
а)
данни във връзка с индивидуалните бенефициери по отношение на заявленията за помощ и исканията за плащане, декларираните и/или заявени площи и животни, резултатите от административните проверки, проверките на място и последващите проверки;
б)
когато е приложимо - резултатите от проверките във връзка с кръстосаното съответствие, включително съответните намаления и изключвания.
Това уведомяване се извършва по електронен път, като се използват предоставените от Комисията на държавите членки технически спецификации относно предаването на данни за проверки и на статистически данни от проверки.
2. Най-късно до 15 юли 2015 г. държавите членки представят на Комисията доклад относно избраните възможности за контрол на изискванията за кръстосано съответствие и за компетентните контролни органи, отговарящи за проверките на изискванията и стандартите, свързани с кръстосаното съответствие. Последващите промени на информацията, предоставена в този доклад, се съобщават незабавно.
3. Всяка година до 15 юли държавите членки представят на Комисията доклад относно предприетите мерки за администриране и контрол на доброволното обвързано с производството подпомагане за предходната календарна година.
4. Компютризираните данни, събрани като част от интегрираната система, се използват в подкрепа на информацията, която следва да се изпраща на Комисията в рамките на секторните правила.
ДЯЛ II
ИНТЕГРИРАНА СИСТЕМА ЗА АДМИНИСТРИРАНЕ И КОНТРОЛ
ГЛАВА I
Общи правила
Член 10
Авансови плащания за директните плащания
Държавите членки могат да извършват авансови плащания за директните плащания, без да прилагат ставката на корекцията във връзка с финансовата дисциплина, посочена в член 8 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, спрямо бенефициерите по отношение на заявленията за помощ за дадена година. В оставащата сума, дължима на бенефициерите от 1 декември нататък, се взема предвид ставката на корекцията във връзка с финансовата дисциплина, приложима към съответния момент по отношение на общата сума на директните плащания за съответната календарна година.
ГЛАВА II
Заявления за помощ и искания за плащане
Раздел 1
Общи разпоредби
Член 11
Опростяване на процедурите
1. Освен ако е предвидено друго в Регламент (ЕС) № 1305/2013, Регламент (ЕС) № 1306/2013 и Регламент (ЕС) № 1307/2013, Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014 или настоящия регламент, държавите членки могат да разрешат или да изискват всички съобщения съгласно настоящия регламент, както от бенефициера към органите, така и обратно, да бъдат предавани по електронен път, при условие че това не води до дискриминация между бенефициерите и че се вземат подходящи мерки, за да се гарантира по-специално, че:
а)
бенефициерът е недвусмислено идентифициран;
б)
бенефициерът отговаря на всички изисквания в рамките на съответната схема за директно плащане или мярка за развитие на селските райони;
в)
предадените данни са надеждни с оглед правилното управление на съответната схема за директно плащане или мярка за развитие на селските райони; когато се използват данни, съдържащи се в компютърната база данни за животни, определена в член 2, параграф 1, втора алинея, точка 9 от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014, тази база данни трябва да предлага необходимото ниво на сигурност и на прилагане, което се изисква за правилното управление на съответната схема за директно плащане или мярка за развитие на селските райони;
г)
когато придружаващите документи не могат да бъдат предадени по електронен път, тези документи се получават от компетентните органи в същите срокове както при предаване по неелектронен път.
2. По отношение на подаването на заявления за помощ или искания за плащане държавите членки могат, при условията, посочени в параграф 1, да предвидят опростени процедури, когато данните са вече на разположение на органите, по-специално когато положението не се е променило след последното подаване на заявление за помощ или искане за плащане в рамките на съответната схема за директно плащане или мярка за развитие на селските райони в съответствие с член 72, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1306/2013. Държавите членки могат да решат да използват данни, получени от източници на разположение на националните органи за целите на заявленията за помощ или исканията за плащане. В този случай държавата членка гарантира, че тези източници на данни дават необходимата степен на сигурност, която се изисква за правилното управление на данните с цел да се гарантира надеждността, целостта и сигурността на тези данни.
3. Когато е възможно, информацията, изисквана в удостоверителните документи, подлежащи на представяне заедно със заявлението за помощ или искането за плащане, може да бъде поискана от компетентния орган директно от източника на информация.
Член 12
Общи разпоредби относно единното заявление и относно подаването на заявления за подпомагане в рамките на мерките за развитие на селските райони
1. Ако държавите членки решат съгласно член 72, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, че заявленията за помощ за директните плащания и исканията за плащане за мерките за развитие на селските райони следва да бъдат обхванати от единното заявление, членове 20, 21 и 22 от настоящия регламент се прилагат mutatis mutandis по отношение на конкретните изисквания, установени с оглед на заявлението за помощ и/или искането за плащане по тези схеми или мерки.
2. Бенефициер, кандидатстващ за помощ и/или подпомагане по някои от директните плащания за площ или мерките за развитие на селските райони, може да подава само по едно единно заявление годишно.
3. Държавите членки предвиждат подходящи процедури за подаването на заявленията за подпомагане в рамките на мерките за развитие на селските райони.
Член 13
Краен срок за подаване на единното заявление, заявленията за помощ или исканията за плащане
1. Държавите членки определят крайния срок за подаване на единното заявление, заявленията за помощ или исканията за плащане. Крайният срок не може да бъде по-късно от 15 май всяка година. Въпреки това Естония, Латвия, Литва, Финландия и Швеция могат да определят по-късна дата, която е не по-късна от 15 юни.
При определяне на крайния срок държавите членки вземат предвид периода, необходим за набавяне на всички необходими данни за правилното административно и финансово управление на помощта и/или подпомагането, и гарантират възможността за насрочване на ефективни проверки.
2. В съответствие с процедурата, посочена в член 78, втора алинея от Регламент (ЕС) № 1306/2013, за сроковете, посочени в параграф 1 от настоящия член, може да бъде определена по-късна крайна дата в някои зони с извънредни климатични условия.
Член 14
Съдържание на единното заявление или искането за плащане
1. Единното заявление или искането за плащане съдържа цялата информация, необходима за установяване на допустимостта за помощта и/или подпомагането, по-специално:
а)
самоличността на бенефициера;
б)
подробни данни за съответните схеми за директни плащания и/или мерките за развитие на селските райони;
в)
идентификация на правата на плащане в съответствие със системата за идентификация и регистрация, предвидена в член 7 от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014, за целите на схемата за основно плащане;
г)
данни, позволяващи еднозначна идентификация на всички земеделски парцели в стопанството, площта им, изразена в хектари до втория десетичен знак, местонахождението им и, когато е необходимо, допълнителни уточнения относно ползването на земеделските парцели;
д)
където е приложимо, данни, позволяващи еднозначна идентификация на неземеделска земя, за която се иска подпомагане по мерките за развитие на селските райони;
е)
когато е необходимо - всякакви удостоверителни документи, необходими, за да се установи допустимостта за съответната схема и/или мярка;
ж)
декларация от бенефициера, че е запознат с условията на въпросните схеми за директни плащания и/или мерки за развитие на селските райони;
з)
когато е приложимо - декларация от бенефициера, че попада в списъка на неселскостопанските предприятия или дейности, посочен в член 9, параграф 2, първа и втора алинея от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
2. За целите на идентификацията на правата на плащане, посочени в параграф 1, буква в), в предварително изготвените формуляри, предоставени на бенефициера в съответствие с член 72, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, се посочва идентификацията на правата на плащане в съответствие със системата за идентификация и регистрация, предвидена в член 7 от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014.
3. За първата година на прилагане на схемата за основно плащане държавите членки могат да приложат дерогация от настоящия член и от член 17 от настоящия регламент по отношение на правата на плащане.
Член 15
Изменения на единното заявление или на искането за плащане
1. След изтичане на срока за подаване на единното заявление или искането за плащане, индивидуални земеделски парцели или индивидуални права на плащане могат да се добавят или коригират в единното заявление или искането за плащане, при условие че са спазени изискванията по съответните схеми за директни плащания или мерки за развитие на селските райони.
При същите условия могат да се правят промени, свързани с ползването или със схемата за директно плащане или с мярката за развитие на селските райони по отношение на индивидуалните земеделски парцели или по отношение на правата на плащане, които вече са декларирани в единното заявление.
Когато измененията, посочени в първа и втора алинея, имат отражение върху подлежащи на представяне удостоверителни документи или договори, тези документи или договори могат да бъдат съответно изменени.
2. Измененията, направени в съответствие с параграф 1, се съобщават писмено на компетентния орган най-късно до 31 май от съответната година, освен в случаите с Естония, Латвия, Литва, Финландия и Швеция, при които те се съобщават най-късно до 15 юни от съответната година.
Чрез дерогация от първа алинея, държавите членки могат да определят по-ранна крайна дата за съобщаване на измененията. Тази дата обаче не може да бъде по-рано от 15 календарни дни след крайната дата за подаване на единното заявление или искането за плащане, определена в съответствие с член 13, параграф 1.
3. Когато компетентният орган вече е информирал бенефициера за евентуален случай на неспазване в единното заявление или искането за плащане или когато компетентният орган е уведомил бенефициера за намерението си да извърши проверка на място или когато при проверката на място се установи неспазване, не се разрешават изменения по параграф 1 по отношение на земеделските парцели, засегнати от неспазването.
Член 16
Коригиране на предварително изготвените формуляри
При подаване на формуляра на единното заявление, заявлението за помощ и/или искането за плащане бенефициерът коригира предварително изготвения формуляр, посочен в член 72, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, ако са настъпили някакви изменения, по-специално прехвърляне на права на плащане в съответствие с член 34 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, или ако някаква информация, съдържаща се в предварително изготвените формуляри, е неправилна.
Раздел 2
Заявления за помощ по свързани с площ схеми за помощ и искания за плащане по свързани с площ мерки за подпомагане
Член 17
Специални изисквания във връзка със заявленията за помощ по свързани с площ схеми за помощ и във връзка с исканията за плащане по свързани с площ мерки за подпомагане
1. За целите на идентифицирането на всички земеделски парцели в стопанството и/или неселскостопански земи, както е посочено в член 14, параграф 1, букви г) и д), компетентният орган предоставя на бенефициера предварително изготвения формуляр и съответния графичен материал, посочени в член 72, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, посредством базиран на ГИС интерфейс, който позволява обработването на пространствените и буквено-цифровите данни за декларираните площи (наричан по-долу „формуляр на геопространствено заявление за помощ“).
2. Параграф 1 се прилага, както следва:
а)
считано от референтната 2016 година - за брой бенефициери, отговарящ на броя, необходим за покриване на най-малко 25 % от общата установена площ за схемата за основно плащане или схемата за единно плащане на площ през предходната година;
б)
считано от референтната 2017 година - за брой бенефициери, отговарящ на броя, необходим за покриване на най-малко 75 % от общата установена площ за схемата за основно плащане или схемата за единно плащане на площ през предходната година;
в)
считано от референтната 2018 година - за всички бенефициери.
3. Когато бенефициерът не е в състояние да подаде заявлението за помощ и/или искането за плащане посредством формуляра на геопространствено заявление за помощ, компетентният орган предоставя на бенефициера:
а)
необходимата техническа помощ; или
б)
предварително изготвените формуляри и съответния графичен материал на хартия. В този случай компетентният орган прехвърля получената от бенефициера информация във формуляра на геопространственото заявление за помощ.
4. В предварително изготвените формуляри, предоставяни на бенефициера, се посочват максимално допустимата площ за всеки референтен парцел в съответствие с член 5, параграф 2, букви а) и б) от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014 и установената площ през предходната година за всеки земеделски парцел, за целите на схемата за основно плащане, схемата за единно плащане на площ и/или свързаната с площ мярка за развитие на селските райони.
В графичния материал, предоставян на бенефициера в съответствие с член 72, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, се посочват границите и уникалната идентификация на референтните парцели, посочени в член 5, параграф 1 от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014, и установените граници на земеделските парцели през предходната година, за да може бенефициерът правилно да указва размера и местоположението на всеки земеделски парцел. Считано от референтната 2016 година нататък, в графичния материал се посочват също видът, размерът и местоположението на екологично насочените площи, установени през предходната година.
5. Бенефициерът еднозначно идентифицира и декларира площта на всеки земеделски парцел и, където е необходимо, вида, размера и местоположението на екологично насочените площи. По отношение на плащането за екологизиране бенефициерът посочва също така ползването на декларираните земеделски парцели.
За тази цел бенефициерът може да потвърди вече предоставената в предварително изготвения формуляр информация. Когато обаче информацията относно площта, местоположението или границата на земеделския парцел или, където е приложимо, размера и местоположението на екологично насочените площи е неправилна или непълна, бенефициерът нанася корекции или прави промени в предварително изготвения формуляр.
Въз основа на корекциите или допълненията, направени от бенефициерите в предварително изготвения формуляр, компетентният орган преценява дали е необходима актуализация на съответния референтен парцел в съответствие с член 5, параграф 3 от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014.
6. Когато бенефициерът прилага еквивалентни практики в съответствие с член 43, параграф 3, буква а) от Регламент (ЕС) № 1307/2013 посредством поети ангажименти в съответствие с член 39, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1698/2005 на Съвета (14) или член 28, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, ангажиментът се посочва в заявлението за помощ с позоваване на съответното искане за плащане.
Когато бенефициерът прилага еквивалентни практики посредством национални или регионални схеми за сертифициране на екологичните практики в съответствие с член 43, параграф 3, буква б) от Регламент (ЕС) № 1307/2013, параграфи 4 и 5 от настоящия член се прилагат mutatis mutandis по отношение на предварително изготвения формуляр и декларацията на бенефициера.
За целите на регионалното или колективно изпълнение в съответствие с член 46, параграф 5 и член 46, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 и по отношение на частта от задълженията, свързани с екологично насочената площ, които бенефициерите трябва да изпълняват индивидуално, бенефициерите, участващи в такова регионално или колективно изпълнение, еднозначно идентифицират и декларират, за всеки земеделски парцел, вида, размера и местоположението на екологично насочената площ по параграф 5 от настоящия член. В своите заявления за помощ или искания за плащане бенефициерите посочват декларацията за регионално или колективно изпълнение, посочена в член 18 от настоящия регламент.
7. По отношение на площите, които се използват за производство на коноп в съответствие с член 32, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, единното заявление съдържа:
а)
цялата информация, необходима за идентификацията на парцелите, засети с коноп, с отбелязване на използваните сортове семена;
б)
информация за използваните количества семена (кг на хектар);
в)
официалните етикети, използвани на опаковката на семената в съответствие с Директива 2002/57/ЕО на Съвета (15), и по-специално член 12 от нея, или всеки друг документ, признат за равностоен от държавата членка.
Чрез дерогация от първа алинея, буква в), когато сеитбата се извършва след крайния срок за подаване на единното заявление, етикетите се представят най-късно до 30 юни. Когато етикетите трябва да бъдат представени и пред други национални органи, държавите членки могат да предвидят тези етикети да бъдат върнати на бенефициера, след като са били представени в съответствие с посочената буква. Върнатите етикети се отбелязват като използвани за заявление.
8. По отношение на специалното плащане за култура за памук, предвидено в дял IV, глава 2 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, единното заявление съдържа:
а)
името на използвания сорт семена на памук;
б)
ако е целесъобразно, името и адреса на одобрената междубраншова организация, на която бенефициерът е член.
9. Площи, които не се използват за целите на схемите за помощ, предвидени в дялове III, IV и V от Регламент (ЕС) № 1307/2013, нито за схемите за подпомагане в лозаро-винарския сектор, посочени в Регламент (ЕС) № 1308/2013, се декларират в една или повече графи „други видове ползване“.
Член 18
Декларация за регионално или колективно изпълнение
За всяко регионално или колективно изпълнение съгласно член 46, параграф 5 или 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, се подава декларация за регионално или колективно изпълнение в допълнение към заявлението за помощ или искането за плащане на всеки участващ бенефициер.
Декларацията съдържа цялата необходима допълнителна информация за проверка на спазването на задълженията във връзка с регионалното или колективно изпълнение съгласно член 46, параграф 5 или 6 от същия регламент, по-специално:
а)
уникалната идентификация на всеки участващ бенефициер;
б)
минималния процент, който всеки участващ бенефициер трябва да изпълни индивидуално, както е посочено в член 46, параграф 6, втора алинея от същия регламент;
в)
общата площ на прилежащите структури на съседни екологично насочени площи, посочени в член 46, параграф 5 от същия регламент, или на общата екологично насочена площ, посочена в член 46, параграф 6 от същия регламент, по отношение на която задълженията се изпълняват колективно;
г)
предварително изготвения графичен материал, в който се указват границите и уникалната идентификация на референтните парцели, които следва да се използват за еднозначна идентификация на прилежащите структури на съседни екологично насочени площи или на общата екологично насочена площ и за указване на техните граници.
В случай на регионално изпълнение, ако подробният план, предвиден в член 46, параграф 6 от Делегиран регламент (ЕС) № 639/2014, съдържа цялата информация, посочена във втора алинея от настоящия член, посочената в първа алинея декларация може да се замени с препратка към плана.
В случай на колективно изпълнение посочената в първа алинея декларация се допълва с писменото споразумение, предвидено в член 47, параграф 4 от Делегиран регламент (ЕС) № 639/2014.
Член 19
Заявления във връзка с участието в схемата за дребни земеделски стопани и оттеглянето от нея
1. В заявленията, които се подават през 2015 година за участие в схемата за дребни земеделски стопани, посочена в член 62, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, се съдържа препратка към единното заявление, подадено за референтната 2015 година от същия бенефициер, и, където е приложимо, декларация от бенефициера, че е запознат със специалните условия на схемата за дребни земеделски стопани, предвидени в член 64 от посочения регламент.
Държавите членки могат да решат, че заявлението, посочено в първа алинея, следва да бъде подадено заедно с или като част от единното заявление.
2. Считано от референтната 2016 година, държавите членки осигуряват прилагането на опростената процедура за кандидатстване, посочена в член 72, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
3. Предварително изготвените формуляри, които следва да се използват при процедурата за кандидатстване, посочена в параграф 2, се изготвят въз основа на информацията, предоставена с единното заявление за референтната 2015 година, и съдържат по-специално:
а)
цялата допълнителна информация, необходима за установяване на съответствие с член 64 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, и, където е уместно, цялата информация, необходима, за да се потвърди, че бенефициерът продължава да отговаря на условията на член 9 от посочения регламент;
б)
декларация от бенефициера, че е запознат със специалните условия на схемата за дребни земеделски стопани, предвидени в член 64 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
Когато държавите членки изберат начина на плащане, посочен в член 63, параграф 2, първа алинея, буква а) от Регламент (ЕС) № 1307/2013, без да прилагат трета алинея от него, чрез дерогация от първа алинея от настоящия параграф предварително изготвените формуляри се предоставят съгласно раздел 1 на настоящата глава.
4. Бенефициерите, които решат да се оттеглят от схемата за дребни земеделски стопани по отношение на година, следваща 2015 година, в съответствие с член 62, параграф 1, втора алинея от Регламент (ЕС) № 1307/2013 или член 62, параграф 2 от същия регламент, информират компетентния орган за своето оттегляне в съответствие с установените от държавите членки условия.
Раздел 3
Други заявления
Член 20
Специални разпоредби във връзка със заявленията за помощ
Бенефициер, който не кандидатства за помощ по някоя от схемите за помощи, свързани с площ, но кандидатства за помощ по друга схема, включена в приложение I към Регламент (ЕС) № 1307/2013, или за схемите за подпомагане в лозаро-винарския сектор съгласно членове 46 и 47 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, ако има земеделска площ на свое разположение, декларира тези площи в своя формуляр на заявление за помощ в съответствие с член 17 от настоящия регламент.
Бенефициер, който подлежи само на задълженията за кръстосано съответствие съгласно членове 46 и 47 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, декларира в своя формуляр на заявление за помощ площите, които са на негово разположение, за всяка календарна година, за която се отнасят тези задължения.
Въпреки това държавите членки могат да освобождават бенефициерите от задълженията, предвидени в първа и втора алинея, когато съответната информация е предоставена на компетентните органи в рамките на други системи за администриране и контрол, гарантиращи съвместимост с интегрираната система в съответствие с член 61 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
Член 21
Изисквания във връзка със заявленията за помощ за добитък и с исканията за плащане по мерките за подпомагане за животни
1. В заявлението за помощ за добитък, посочено в член 2, параграф 1, втора алинея, точка 15 от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014, или в искането за плащане в рамките на мерките за подпомагане за животни, посочени в член 2, параграф 1, втора алинея, точка 14 от същия регламент, се съдържа цялата информация, необходима за установяване на допустимостта за помощта и/или подпомагането, по-специално:
а)
самоличността на бенефициера;
б)
препратка към единното заявление, ако то вече е подадено;
в)
броя животни от всеки вид, по отношение на които се подава заявление за помощ за добитък или искане за плащане, а за едрия рогат добитък - идентификационния код на животните;
г)
когато е приложимо - ангажимент от страна на бенефициера да задържи в стопанството си посочените в буква в) животни през определен от държавата членка период, както и информация за мястото или местата, където ще бъдат държани животните, включително въпросния период;
д)
когато е необходимо - всички удостоверителни документи, изисквани, за да се установи допустимостта за съответната схема или мярка;
е)
декларация от бенефициера, че е запознат с условията на въпросната помощ и/или подпомагане.
2. Всеки животновъд има право да получи от компетентния орган без ограничение, на разумни интервали и без излишно забавяне, информация за данните, отнасящи се до него и животните му, съдържаща се в компютърната база данни за животни. При представяне на заявлението за помощ за добитък или искането за плащане бенефициерът декларира, че тези данни са верни и пълни или поправя неверните данни или допълва липсващите данни.
3. Държавите членки могат да вземат решение, че не е необходимо някои от данните, посочени в параграф 1, да бъдат включени в заявлението за помощ за добитък или в искането за плащане, когато те вече са били съобщени на компетентните органи.
4. Държавите членки могат да въведат процедури, с които данните, съдържащи се в компютърната база данни за животни, могат да бъдат използвани за целите на заявлението за помощ за добитък или искането за плащане, при условие че компютърната база данни за животни предлага, за всяко отделно животно, необходимото ниво на сигурност и на прилагане, което се изисква за правилното управление на съответните схеми за помощ или мерки за подпомагане.
Процедурите, посочени в първа алинея, могат да се състоят от система, според която даден бенефициер може да кандидатства за помощ и/или подпомагане за всички животни, които към дадена дата или през даден период, определени от държавата членка, отговарят на изискванията за получаване на помощ и/или подпомагане въз основа на данните, съдържащи се в компютърната база данни за животни.
В този случай държавите членки вземат необходимите мерки, за да гарантират, че:
а)
в съответствие с разпоредбите, приложими за въпросната схема за помощ и/или мярка за подпомагане, посочените във втора алинея дата или период са ясно определени и известни на бенефициера;
б)
бенефициерът е наясно, че всички потенциално допустими животни, за които се констатира, че не са правилно идентифицирани или регистрирани в системата за идентификация и регистрация на животни, се считат за животни, във връзка с които е констатирано неспазване, както е посочено в член 31 от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014.
5. Държавите членки могат да предвидят, че някои от данните, посочени в параграф 1, могат или трябва да бъдат изпратени чрез одобрен от тях орган или органи. Въпреки това бенефициерът продължава да носи отговорност за предадените данни.
Раздел 4
Специални разпоредби във връзка с правата на плащане
Член 22
Предоставяне на права на плащане или увеличаване на стойността им
1. Заявленията за предоставяне на права на плащане или увеличаване на стойността на правата на плащане съгласно схемата за основно плащане в съответствие с член 20, член 24, член 30, с изключение на параграф 7, буква д), и член 39 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 се подават до дата, която се определя от държавите членки. Определената дата е не по-късна от 15 май на съответната календарна година.
Въпреки това Естония, Латвия, Литва, Финландия и Швеция могат да определят по-късна дата, която е не по-късна от 15 юни на съответната календарна година.
2. Държавите членки могат да вземат решение заявлението за предоставяне на права на плащане да се подава едновременно със заявлението за помощ по схемата за основно плащане.
Член 23
Възстановяване на неправомерно предоставени права на плащане
1. Когато след предоставянето на права на плащане на бенефициери в съответствие с Регламент (ЕС) № 1307/2013 се установи, че броят на предоставените права на плащане е твърде висок, броят на предоставените права на плащане в превишение се връща в националния резерв или в регионалните резерви, посочени в член 30 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
Когато грешката, посочена в първа алинея, е допусната от компетентния орган или от друг орган и ако грешката не е била очевидна за бенефициера, стойността на останалите права на плащане, предоставени на този бенефициер, съответно се коригира.
Когато бенефициерът, засегнат от предоставянето на прекалено голям брой права на плащане, междувременно е прехвърлил правата на плащане на други бенефициери, приобретателите на правата на плащане също са обвързани със задължението, предвидено в първа алинея, пропорционално на броя на правата на плащане, които са им били прехвърлени, ако бенефициерът, на когото са били първоначално предоставени правата на плащане, не разполага с достатъчен брой права на плащане, за да покрие броя на неправомерно предоставените права на плащане.
2. Когато след предоставянето на права на плащане на бенефициери в съответствие с Регламент (ЕС) № 1307/2013 се установи, че плащанията, получени от даден бенефициер за 2014 година, посочени в член 26, параграф 2, първа алинея от същия регламент, или стойността на правата на плащане, които даден бенефициер притежава към датата на подаване на заявлението си за 2014 година, посочена в член 26, параграф 3, първа алинея от същия регламент, или единичната стойност на правата на плащане, посочена в член 26, параграф 5 от същия регламент, или увеличението на единичната стойност на правата на плащане, предвидено в член 30, параграф 10 от същия регламент, или общата стойност на помощта, получена от даден бенефициер за календарната година, предхождаща въвеждането на схемата за основно плащане, посочена в член 40, параграф 3, първа алинея от същия регламент, са били прекалено високи, стойността на тези права на плащане, основаваща се на погрешната база за съответния бенефициер, се коригира по съответния начин.
Посочената корекция се извършва и по отношение на правата на плащане, които междувременно са били прехвърлени на други бенефициери.
Стойността на намалението се връща в националния резерв или в регионалните резерви, посочени в член 30 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
3. Когато след предоставянето на права на плащане на бенефициери в съответствие с Регламент (ЕС) № 1307/2013 се установи, че по отношение на един и същи бенефициер са настъпили едновременно посочената в параграф 1 ситуация и посочената в параграф 2 ситуация, корекцията на стойността на всички права на плащане, посочена в параграф 2, се извършва преди връщането на неправомерно предоставените права на плащане в националния резерв или в регионалните резерви в съответствие с параграф 1.
4. Корекциите на броя и/или стойността на правата на плащане, предвидени в настоящия член, не следва да водят до системно преизчисляване на оставащите права на плащане.
5. Държавите членки могат да решат да не изискват възстановяване на неправомерно предоставени права на плащане, когато общата стойност на тези права на плащане съгласно електронния регистър за идентификация и регистрация на правата на плащане към момента на проверките с оглед извършване на предвидените в настоящия член корекции, е 50 EUR или по-малко за всяка от годините, през които се прилага схемата за основно плащане в съответствие с Регламент (ЕС) № 1307/2013.
Неправомерно изплатените суми по отношение на референтните години, предхождащи корекциите, се възстановяват в съответствие с член 7 от настоящия регламент. При определянето на такива неправомерни суми се взема предвид отражението на предвидените в настоящия член корекции върху броя и, според случая, върху стойността на правата на плащане за всички въпросни години.
ДЯЛ III
ПРОВЕРКИ
ГЛАВА I
Общи разпоредби
Член 24
Общи принципи
1. Административните проверки и проверките на място, предвидени в настоящия регламент, се извършват по такъв начин, че да гарантират ефективна проверка на:
а)
точността и пълнотата на информацията в заявлението за помощ, заявлението за подпомагане, искането за плащане или друга декларация;
б)
спазването на всички критерии за допустимост, ангажименти и други задължения по отношение на въпросната схема за помощ и/или мярка за подпомагане, условията, при които се предоставя помощ и/или подпомагане или освобождаване от задължения;
в)
изискванията и стандартите, отнасящи се до кръстосаното съответствие.
2. Държавите членки гарантират, че спазването на всички приложими условия, установени от правото на Съюза или предвидени в съответното национално право и в документи, съдържащи разпоредби за прилагане, или от програмата за развитие на селските райони, може да се контролира съгласно набор от проверими показатели, който се определя от държавите членки.
3. Резултатите от административните проверки и проверките на място се оценяват, за да се установи дали някои констатирани проблеми могат по принцип да породят риск за други подобни операции, бенефициери или други органи. При оценката се установяват също така причините за подобно положение, евентуалният допълнителен преглед, който може да се наложи, и необходимите коригиращи и превантивни действия.
4. Компетентният орган извършва физически проверки на терен в случаите, когато фотоинтерпретирането на ортогоналните изображения (сателитни или въздушни) не дава резултати, позволяващи по удовлетворителен за компетентния орган начин да се направят категорични заключения относно допустимостта или правилния размер на площта, която е обект на административните проверки или проверките на място.
5. Настоящата глава се прилага по отношение на всички проверки, извършвани съгласно настоящия регламент, и без да се засягат специалните правила, предвидени в дялове IV и V. Параграф 3 обаче не се прилага по отношение на дял V.
Член 25
Обявяване на проверките на място
Проверките на място може да се обявяват, при условие че това не е в разрез с тяхната цел или ефективност. Обявяването е строго ограничено до минималния необходим период от време и не надвишава 14 дни.
Въпреки това при проверки на място, свързани със заявления за помощ за добитък или искания за плащане по мерки за подпомагане за животни, обявяването не надвишава 48 часа, освен в надлежно обосновани случаи. Освен това когато законодателството, приложимо по отношение на актовете и стандартите, свързани с кръстосаното съответствие, изисква проверката на място да не се обявява, тези правила се прилагат и при проверки на място, свързани с кръстосаното съответствие.
Член 26
График на проверките на място
1. Където е целесъобразно, проверките на място, предвидени в настоящия регламент, се извършват едновременно с всички други проверки, предвидени в правото на Съюза.
2. За целите на мерките за развитие на селските райони в обхвата на интегрираната система, проверките на място се разпределят в рамките на годината въз основа на анализ на рисковете, свързани с различните ангажименти по всяка мярка.
3. С проверките на място се проверява спазването на всички критерии за допустимост, ангажименти и други задължения по схемите за помощ или мерките за подпомагане, за които е избран даден бенефициер в съответствие с член 34.
Продължителността на проверките на място е строго ограничена до минималния необходим период от време.
4. Когато някои критерии за допустимост, ангажименти и други задължения могат да бъдат проверени единствено през конкретен период от време, проверките на място може да изискват допълнителни посещения на по-късна дата. В такъв случай проверките на място се координират по такъв начин, че броят и продължителността на такива посещения при един бенефициер да са ограничени до необходимия минимум. Когато е целесъобразно, такива посещения могат да се извършват и чрез дистанционно наблюдение в съответствие с член 40.
Когато са необходими допълнителни посещения във връзка със земя, оставена под угар, синори, буферни ивици, ивици хектари, отговарящи на условията за подпомагане, по краищата на гори, междинни култури и/или зелена покривка, декларирани като екологично насочена площ, тези допълнителни посещения се извършват в 50 % от случаите при един и същ бенефициер, избран въз основа на риска, а в оставащите 50 % от случаите - при различни допълнително избрани бенефициери. Различните допълнителни бенефициери се избират на случаен принцип от всички бенефициери, имащи земя, оставена под угар, синори, буферни ивици, ивици хектари, отговарящи на условията за подпомагане, по краищата на гори, междинни култури и/или зелена покривка, декларирани като екологично насочена площ, като тези посещения могат да се ограничат до площите, декларирани като земя, оставена под угар, синори, буферни ивици, ивици хектари, отговарящи на условията за подпомагане, по краищата на гори, междинни култури и/или зелена покривка.
Когато са необходими допълнителни посещения, член 25 се прилага по отношение на всяко допълнително посещение.
Член 27
Взаимно уведомяване за резултатите от проверките
Когато е приложимо, при административните проверки и проверките на място на допустимостта се вземат под внимание предполагаемите случаи на неспазване, докладвани от други служби, органи или организации.
Държавите членки гарантират, че за всички съответни констатации, направени в рамките на проверките за спазване на критериите за допустимост, ангажиментите и другите задължения по отношение на схемите, включени в приложение I към Регламент (ЕС) № 1307/2013, и/или подпомагането съгласно мерките за развитие на селските райони в обхвата на интегрираната система, се изпращат взаимни уведомления на съответния компетентен орган, отговарящ за предоставяне на съответното плащане. Държавите членки също така гарантират, че публичните или частните органи за сертифициране, посочени в член 38 от Делегиран регламент (ЕС) № 639/2014, уведомяват компетентния орган, отговарящ за отпускане на плащането за земеделските практики, които са благоприятни за климата и околната среда, за всяка констатация, имаща отношение към коректното отпускане на това плащане на бенефициери, които са избрали да изпълняват задълженията си в рамките на еквивалентността чрез сертифициране.
Когато административните проверки или проверките на място във връзка с мерките за развитие на селските райони в обхвата на интегрираната система обхващат еквивалентни практики, посочени в член 43, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, за резултатите от тези проверки се изпращат взаимни уведомления с цел предприемане на последващи действия по отношение на предоставяне на плащането за земеделските практики, които са благоприятни за климата и околната среда.
ГЛАВА II
Административни проверки в рамките на интегрираната система
Член 28
Административни проверки
1. Административните проверки, посочени в член 74 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, включително кръстосаните проверки, позволяват установяването на случаи на неспазване, по-специално автоматичното откриване чрез компютърни средства. Проверките обхващат всички елементи, които е възможно и целесъобразно да бъдат контролирани с административни проверки. Те гарантират, че:
а)
са изпълнени критериите за допустимост, ангажиментите и другите задължения по схемата за помощ или мярката за подпомагане;
б)
няма двойно финансиране чрез други схеми на Съюза;
в)
заявлението за помощ или искането за плащане е пълно и е подадено в съответния срок и, когато е приложимо, че са представени удостоверителни документи и те доказват допустимостта;
г)
е налице спазване на дългосрочните ангажименти, когато е приложимо.
2. По отношение на схемите за помощ за животни и мерките за подпомагане за животни държавите членки могат, когато е целесъобразно, да използват доказателствен материал от други служби, органи или организации, с цел проверка на спазването на критериите за допустимост, ангажиментите и другите задължения, при условие че тези служби, органи или организации работят по стандарт, който е достатъчен, за да се контролира спазването.
Член 29
Кръстосани проверки
1. Когато е целесъобразно, административните проверки включват кръстосани проверки:
а)
на декларирани права на плащане и съответно на декларирани земеделски парцели, за да се избегне многократно отпускане на една и съща помощ или подпомагане по отношение на една и съща календарна или референтна година и да се предотврати всяко неправомерно кумулиране на помощ, отпусната съгласно свързаните с площ схеми за помощ, включени в приложение I към Регламент (ЕС) № 1307/2013 и приложение VI към Регламент (ЕО) № 73/2009 на Съвета (16), и съгласно мерките за подпомагане за площ по смисъла на член 2, втора алинея, точка 21 от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014;
б)
на правата на плащане, за да се провери наличието им и допустимостта за помощ;
в)
между земеделските парцели, декларирани в единното заявление и/или искането за плащане, и информацията, съдържаща се в системата за идентификация на земеделските парцели за всеки референтен парцел в съответствие с член 5, параграф 2 от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014, за да се провери допустимостта за схемата за директно плащане и/или мярката за развитие на селските райони на площите като такива;
г)
между правата на плащане и установената площ, за да се провери дали на правата съответстват поне равен брой хектари, отговарящи на условията за подпомагане, по смисъла на член 32, параграфи 2-6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013;
д)
посредством системата за идентификация и регистрация на животни, за да се провери допустимостта за помощта и/или подпомагането и да се избегне неправомерно многократно отпускане на една и съща помощ и/или подпомагане по отношение на една и съща календарна или референтна година;
е)
между декларациите на бенефициера в единното заявление за членство в одобрена междубраншова организация, информацията съгласно член 17, параграф 8 от настоящия регламент и информацията, предадена от съответните одобрени междубраншови организации, за да се провери допустимостта за увеличението на помощта, предвидено в член 60, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
ж)
с цел да се проверява спазването на критериите за одобрение на междубраншовите организации и списъка с техните членове най-малко веднъж на 5 години.
За целите на първа алинея, буква в), когато интегрираната система предвижда формуляри на геопространствено заявление за помощ, кръстосаните проверки се извършват като пространствено засичане на декларираната цифровизирана площ със системата за идентификация на земеделските парцели. Освен това се извършват кръстосани проверки с цел предотвратяване на двойно заявяване на една и съща площ.
2. Данните за наличието на неспазване, получени в резултат на кръстосани проверки, се проследяват чрез други подходящи административни процедури и, при необходимост, чрез проверка на място.
3. Когато референтен парцел е обект на заявление за помощ и/или искане за плащане от двама или повече бенефициери по една и съща схема за помощ или мярка за подпомагане и когато декларираните земеделски парцели се припокриват пространствено или общата декларирана площ превишава максималната допустима площ, установена в съответствие с член 5, параграф 2, букви а) и б) от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014, и разликата попада в рамките на допустимото отклонение при измерване съгласно член 38 от настоящия регламент по отношение на този референтен парцел, държавите членки могат да предвидят пропорционално намаление на съответните площи, освен ако бенефициерът не покаже, че някои от съответните други бенефициери са декларирали по-големи площи в негов ущърб.
ГЛАВА III
Проверки на място в рамките на интегрираната система
Раздел 1
Общи разпоредби
Член 30
Брой проверки по отношение на схемите за помощи, свързани с площ, различни от плащането за земеделски практики, които са благоприятни за климата и околната среда
По отношение на схемите за помощи, свързани с площ, различни от плащането за земеделски практики, които са благоприятни за климата и околната среда в съответствие с дял III, глава 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 (наричано по-долу „плащане за екологизиране“), контролната извадка за ежегодно извършваните проверки на място обхваща поне:
а)
5 % от всички бенефициери, кандидатстващи по схемата за основно плащане или по схемата за единно плащане на площ в съответствие с дял III, глава 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013. Държавите членки гарантират, че контролната извадка съдържа най-малко 5 % от всички бенефициери, деклариращи основно земеделски площи, които са площи, естествено поддържани в състояние, подходящо за паша, в съответствие с член 10, параграф 1 от Делегиран регламент (ЕС) № 639/2014;
б)
5 % от всички бенефициери, кандидатстващи за преразпределителното плащане в съответствие с дял III, глава 2 от Регламент (ЕС) № 1307/2013;
в)
5 % от всички бенефициери, кандидатстващи за плащането за райони с природни ограничения в съответствие с дял III, глава 4 от Регламент (ЕС) № 1307/2013;
г)
5 % от всички бенефициери, кандидатстващи за плащането за млади земеделски стопани в съответствие с дял III, глава 5 от Регламент (ЕС) № 1307/2013;
д)
5 % от всички бенефициери, кандидатстващи за плащанията, свързани с площ, по доброволното обвързано с производството подпомагане в съответствие с дял IV, глава 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013;
е)
5 % от всички бенефициери, кандидатстващи за плащането по схемата за дребни земеделски стопани в съответствие с дял V от Регламент (ЕС) № 1307/2013;
ж)
30 % от декларираните площи за производство на коноп в съответствие с член 32, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013;
з)
5 % от всички бенефициери, кандидатстващи за специалното плащане за култура за памук в съответствие с дял IV, глава 2 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
Член 31
Брой проверки по отношение на плащането за екологизиране
1. По отношение на плащането за екологизиране контролната извадка за ежегодно извършваните проверки на място обхваща поне:
а)
5 % от всички бенефициери, от които се изисква спазване на земеделските практики, благоприятни за климата и околната среда (наричани по-долу „практики за екологизиране“), и които не са част от контролните съвкупности, посочени в букви б) и в) (наричани по-долу „контролна съвкупност за екологизиране“); същевременно тази извадка обхваща най-малко 5 % от всички бенефициери, притежаващи райони с постоянно затревени площи, които са екологично чувствителни, в зоните, обхванати от Директива 92/43/ЕИО на Съвета (17) или Директива 2009/147/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (18) и екологично чувствителните зони, посочени в член 45, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013;
б)
3 % от:
i)
всички бенефициери, отговарящи на условията за плащането за екологизиране, които са освободени от задълженията за диверсификация на културите и задълженията във връзка с екологично насочените площи поради недостигане на праговете, посочени в членове 44 и 46 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, и за които не се отнасят задълженията, посочени в член 45 от същия регламент;
ii)
или - през годините, през които член 44 от Делегиран регламент (ЕС) № 639/2014 не се прилага в дадена държава членка - бенефициерите, отговарящи на условията за плащането за екологизиране, които са освободени от задълженията за диверсификация на културите и задълженията във връзка с екологично насочените площи поради недостигане на праговете, посочени в членове 44 и 46 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, и за които не се отнасят задълженията, посочени в член 45, параграф 1 от същия регламент;
в)
5 % от всички бенефициери, които са длъжни да спазват практиките за екологизиране и които използват национални или регионални схеми за сертифициране на екологичните практики, посочени в член 43, параграф 3, буква б) от Регламент (ЕС) № 1307/2013;
г)
5 % от всички бенефициери, участващи в регионално изпълнение в съответствие с член 46, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 1307/2013;
д)
5 % от колективното изпълнение в съответствие с член 46, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013;
е)
100 % от прилежащите структури от съседни екологично насочени площи, посочени в член 46, параграф 3 от Делегиран регламент (ЕС) № 639/2014;
ж)
100 % от всички бенефициери със задължение за обратно преобразуване на земя в постоянно затревена площ съгласно член 42 от Делегиран регламент (ЕС) № 639/2014;
з)
20 % от всички бенефициери със задължение за обратно преобразуване на земя в постоянно затревена площ съгласно член 44, параграфи 2 и 3 от Делегиран регламент (ЕС) № 639/2014.
2. Бенефициерите, които спазват практиките за екологизиране посредством еквивалентни практики в съответствие с член 43, параграф 3, буква а) от Регламент (ЕС) № 1307/2013 или които участват в схемата за дребни земеделски стопани в съответствие с член 61 от същия регламент, или които по отношение на цялото си стопанство отговарят на изискванията, посочени в член 29, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 834/2007 на Съвета (19) относно биологичното земеделие, не са част от контролната извадка и не се вземат предвид при изчисляване на броя на проверките, определен в настоящия член.
3. Когато екологично насочените площи не са идентифицирани в системата за идентификация на земеделските парцели, посочена в член 70 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, посоченият в параграф 1, букви а) и в)-д) брой проверки се допълва с 5 % от всички бенефициери от съответната контролна извадка, от които се изисква да имат екологично насочена площ в земеделската площ в съответствие с членове 43 и 46 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
Първа алинея не се прилага обаче, когато системата за администриране и контрол гарантира, че всички декларирани екологично насочени площи са идентифицирани и, когато е приложимо, регистрирани в системата за идентификация на земеделските парцели в съответствие с член 5, параграф 2, буква в) от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014 преди плащането.
Член 32
Брой проверки по отношение на мерките за развитие на селските райони
1. Контролната извадка за ежегодно извършваните проверки на място обхваща поне 5 % от всички бенефициери, кандидатстващи за мерките за развитие на селските райони. По отношение на мерките, предвидени в членове 28 и 29 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, броят проверки в размер на 5 % трябва да бъде постигнат на равнището на отделната мярка.
Посочената контролна извадка също така представлява най-малко 5 % от бенефициерите по член 28 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, които включват еквивалентни практики, посочени в член 43, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
2. Чрез дерогация от параграф 1, в случай на групи лица, посочени в членове 28 и 29 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, всеки отделен член на такава група може да се счита за бенефициер за целите на изчисляване на броя проверки, определен в параграф 1.
3. По отношение на бенефициерите на многогодишно подпомагане, предоставяно съгласно член 21, параграф 1, буква а) и членове 28, 29 и 34 от Регламент (ЕС) № 1305/2013 или съгласно член 36, буква а), подточки iv) и v) и член 36, буква б), подточки i), iii) и v) от Регламент (ЕО) № 1698/2005 и включващо плащания с продължителност над пет години, държавите членки могат да решат, след петата година на плащане, да проверяват най-малко 2,5 % от тези бенефициери.
Първа алинея се прилага по отношение на подпомагането, предоставяно съгласно член 28, параграф 6, трета алинея от Регламент (ЕС) № 1305/2013, след петата година на плащане за съответния ангажимент.
4. Бенефициерите, които се проверяват съгласно параграф 3, не се вземат предвид за целите на параграф 1.
Член 33
Брой проверки по отношение на схемите за помощ за животни
1. По отношение на схемите за помощ за животни контролната извадка за ежегодно извършваните проверки на място обхваща, за всяка от схемите за помощ, поне 5 % от всички бенефициери, кандидатстващи за съответната схема за помощ.
Когато обаче компютърната база данни за животни не предлага необходимото ниво на сигурност и на прилагане, което се изисква за правилното управление на съответната схема за помощ, процентът се увеличава на 10 % за съответната схема за помощ.
Подбраната контролна извадка обхваща, за всяка отделна схема за помощ, поне 5 % от всички животни, за които се кандидатства за помощ.
2. Където е приложимо, контролната извадка за ежегодно извършваните проверки на място обхваща 10 % от другите служби, органи или организации, които предоставят доказателствен материал с цел проверка на спазването на критериите за допустимост, ангажиментите и другите задължения, посочени в член 28, параграф 2.
Член 34
Подбор на контролната извадка
1. Заявления или заявители, за които е установено, че не са допустими или не отговарят на условията за плащане към момента на подаване на заявлението или след административните проверки, не се включват в контролната съвкупност.
2. За целите на членове 30 и 31 подборът на извадката се извършва, както следва:
а)
между 1 и 1,25 % от всички бенефициери, кандидатстващи по схемата за основно плащане или по схемата за единно плащане на площ в съответствие с дял III, глава 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, се избират на случаен принцип от всички бенефициери, кандидатстващи по тези схеми;
б)
между 1 и 1,25 % от контролната съвкупност за екологизиране се избират на случаен принцип от всички бенефициери, избрани в съответствие с буква а). Когато е необходимо да се достигне този процент, се избират допълнителни бенефициери на случаен принцип от контролната съвкупност за екологизиране;
в)
оставащият брой бенефициери в контролната извадка, посочена в член 31, параграф 1, буква а), се подбира въз основа на анализ на риска;
г)
всички бенефициери, избрани в съответствие с букви а)-в) от настоящата алинея, могат да се считат за част от контролните извадки, предвидени в член 30, букви б)-д), ж) и з). Когато е необходимо да се спази минималният брой проверки, се избират на случаен принцип допълнителни бенефициери от съответните им контролни съвкупности;
д)
всички бенефициери, избрани в съответствие с букви а)-г) от настоящата алинея, могат да се считат за част от контролната извадка, предвидена в член 30, буква а). Когато е необходимо да се спази минималният брой проверки, на случаен принцип се избират допълнителни бенефициери от всички бенефициери, кандидатстващи по схемата за основно плащане или по схемата за единно плащане на площ в съответствие с дял III, глава 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013;
е)
минималният брой бенефициери, посочен в член 30, буква е), се избира на случаен принцип от всички бенефициери, кандидатстващи за плащането по схемата за дребни земеделски стопани в съответствие с дял V от Регламент (ЕС) № 1307/2013;
ж)
минималният брой бенефициери, посочен в член 31, параграф 1, буква б), се избира въз основа на анализ на риска от всички бенефициери, отговарящи на условията за плащането за екологизиране, които са освободени от задълженията за диверсификация на културите и задълженията във връзка с екологично насочените площи поради недостигане на праговете, посочени в членове 44 и 46 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, и за които не се отнасят задълженията, посочени в член 45 от същия регламент;
з)
между 20 % и 25 % от минималния брой бенефициери, посочен в член 31, параграф 1, букви в), г) и з), се избират на случаен принцип от всички бенефициери, избрани в съответствие с буква б) от настоящата алинея. Когато е необходимо да се достигне този процент, на случаен принцип се избират допълнителни бенефициери от всички бенефициери, избрани в съответствие с буква а) от настоящата алинея. Останалият брой бенефициери, посочен в член 31, параграф 1, букви в), г) и з), се избира въз основа на анализ на риска от всички бенефициери, избрани в съответствие с буква в) от настоящата алинея. Когато е необходимо да се спази минималният брой проверки, въз основа на анализ на риска се избират допълнителни бенефициери от съответните им контролни съвкупности;
и)
между 20 % и 25 % от минималния брой колективни изпълнения, посочен в член 31, параграф 1, буква д), се избират на случаен принцип от всички колективни изпълнения в съответствие с член 46, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013. Оставащият брой колективни изпълнения, посочен в член 31, параграф 1, буква д), се избира въз основа на анализ на риска.
Проверката на място по отношение на допълнителните бенефициери, избрани в съответствие с букви г), д) и з), както и бенефициерите, избрани в съответствие с букви е) и ж), може да бъде ограничена до схемата за помощ, за която са избрани бенефициерите, ако минималният брой проверки по другите схеми за помощ, за които са кандидатствали, вече е изпълнен.
Проверката на място по отношение на допълнителните бенефициери, избрани в съответствие с член 31, параграф 3 и в съответствие с първа алинея, буква з) от настоящия параграф, както и бенефициерите, избрани в съответствие с първа алинея, буква и) от настоящия параграф, може да бъде ограничена до практиките за екологизиране, за които са избрани бенефициерите, ако минималният брой проверки по другите схеми за помощ и практиките за екологизиране, които бенефициерите са длъжни да спазват, вече е изпълнен.
За целите на член 31 държавите членки гарантират представителност на контролната извадка по отношение на различните практики.
3. За целите на членове 32 и 33 първо се избират на случаен принцип между 20 % и 25 % от минималния брой бенефициери, подлежащи на проверки на място. Оставащият брой бенефициери, подлежащи на проверки на място, се избира въз основа на анализ на риска.
За целите на член 32 държавите членки могат, в резултат на анализа на риска, да изберат конкретни мерки за развитие на селските райони, отнасящи се до бенефициерите.
4. Ако броят на бенефициерите, подлежащи на проверки на място, надвишава минималния брой на бенефициерите, посочени в членове 30-33, процентът на избраните на случаен принцип бенефициери в допълнителната извадка не трябва да надвишава 25 %.
5. Ефективността на анализа на риска се оценява и актуализира годишно, както следва:
а)
чрез определяне на релевантността на всеки рисков фактор;
б)
чрез сравняване на резултатите по отношение на разликата между декларираната площ и установената площ в основаната на риска и подбрана на случаен принцип извадка, посочена в параграф 2, първа алинея; или чрез сравняване на резултатите по отношение на разликата между декларираните животни и установените животни в основаната на риска и подбрана на случаен принцип извадка, посочена в параграф 2, първа алинея;
в)
чрез отчитане на конкретната ситуация и, където е приложимо, изменението на релевантността на рисковите фактори в държавата членка;
г)
чрез отчитане на естеството на неспазването, което води до увеличаване на броя на проверките в съответствие с член 35.
6. Компетентният орган води архив с причините за избора на всеки бенефициер за проверка на място. Преди започване на проверка на място, провеждащият я инспектор съответно бива информиран относно тези причини.
7. Когато е целесъобразно, може да бъде извършен частичен подбор на контролната извадка преди крайния срок, посочен в член 13, въз основа на наличната информация. Тази предварителна извадка се попълва, след като са налице всички съответни заявления за помощ или искания за плащане.
Член 35
Увеличаване на броя на проверките
Когато при проверките на място се констатира значително неспазване в контекста на дадена схема за помощ или мярка за подпомагане или в регион или част от регион, компетентният орган увеличава съответно процента на бенефициерите, които да бъдат проверявани на място през следващата година.
Член 36
Намаляване на броя на проверките
1. Броят проверки, предвиден в настоящата глава, може да се намалява само по отношение на схемите за помощ или мерките за подпомагане, посочени в настоящия член.
2. Чрез дерогация от член 30, букви а), б) и е), държавите членки могат да решат, по отношение на схемата за основно плащане, схемата за единно плащане на площ, преразпределителното плащане и схемата за дребни земеделски стопани, да намалят на 3 % минималното ниво на проверките на място, извършвани ежегодно за всяка отделна схема.
Първа алинея се прилага само ако е въведена система за пространствено засичане на всички заявления за помощ със системата за идентификация на земеделските парцели в съответствие с член 17, параграф 2 и ако се извършват кръстосани проверки на всички заявления за помощ с цел да се предотврати двойно заявяване на една и съща площ през годината, предхождаща прилагането на посочената алинея.
По отношение на референтните 2015 и 2016 година процентът на грешките в случайната извадка, проверена на място, не трябва да надвишава 2 % през предходните две финансови години. Този процент на грешки се удостоверява от държавата членка съгласно методологията, изготвена на равнището на Съюза.
3. Чрез дерогация от член 30, букви а), б) и е), държавите членки могат да решат, по отношение на схемата за основно плащане, схемата за единно плащане на площ, преразпределителното плащане и схемата за дребни земеделски стопани, да намалят контролната извадка до извадката, подбрана в съответствие с член 34, параграф 2, първа алинея, буква а), ако са извършени проверки въз основа на ортогоналните изображения, използвани за актуализацията на системата за идентификация на земеделските парцели, посочена в член 70 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
Първа алинея се прилага само ако държавите членки системно актуализират системата за идентификация на земеделските парцели и проверяват всички бенефициери на цялата площ, попадаща в обхвата на посочената система, в рамките на максимум три години, като покриват годишно най-малко 25 % от допустимите хектари, регистрирани в системата за идентификация на земеделските парцели. Минималният процент на годишно покритие обаче не се прилага за държавите членки с по-малко от 150 000 допустими хектара, регистрирани в системата за идентификация на земеделските парцели.
Преди да приложат първа алинея, държавите членки трябва да са извършили пълна актуализация на съответната система за идентификация на земеделските парцели в рамките на предходните три години.
Ортогоналните изображения, използвани за актуализацията, не трябва да бъдат по-стари от 15 месеца към датата на използването им за целите на актуализация на системата за идентификация на земеделските парцели.
Качеството на системата за идентификация на земеделските парцели, оценено в съответствие с член 6 от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014 през двете години, предхождащи прилагането на първа алинея, трябва да бъде достатъчно, за да гарантира ефективна проверка на условията, при които се отпуска помощта.
Решението, посочено в първа алинея, може да се вземе на национално или на регионално равнище. За целите на настоящата алинея, даден регион се състои от цялата площ, обхваната от една или повече автономни системи за идентификация на земеделски парцели.
Параграф 2, трета алинея се прилага mutatis mutandis.
4. Чрез дерогация от член 32, параграф 1, държавите членки могат да решат да намалят минималното ниво на проверките на място, извършвани всяка календарна година, на 3 % от бенефициерите, кандидатстващи за мерките за развитие на селските райони в обхвата на интегрираната система.
Първа алинея обаче не се прилага по отношение на бенефициери, които включват еквивалентните практики, посочени в член 43, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
5. Параграфи 2, 3 и 4 се прилагат само ако са изпълнени общите условия за намаляване на минималното ниво на проверките на място, определено от Комисията в съответствие с член 62, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕС) № 1306/2013. Когато някое от посочените условия или условията, определени в параграфи 2 или 3 от настоящия член, вече не са изпълнени, държавите членки незабавно отменят решението си за намаляване на минималното ниво на проверките на място и прилагат, считано от следващата референтна година, минималното ниво на проверки на място, предвидено в член 30, букви а), б) и е) и/или член 32, по отношение на съответните схеми за помощ или мерки за подпомагане.
6. Чрез дерогация от член 30, буква ж), когато държава членка въведе система за предварително одобрение на отглеждането на коноп, минималното ниво на проверките може да бъде намалено на 20 % от декларираните площи за производство на коноп, посочени в член 32, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
В този случай в годината преди прилагането на намаления брой проверки държавата членка уведомява Комисията за подробните правила и условия, свързани с нейната система за предварително одобрение. Комисията бива уведомена без ненужно забавяне за всяко изменение на тези подробни правила или условия.
Раздел 2
Проверки на място във връзка със заявленията за помощ по свързани с площ схеми за помощ и във връзка с исканията за плащане по свързани с площ мерки за подпомагане
Член 37
Елементи на проверките на място
1. Проверките на място обхващат всички земеделски парцели, за които е поискана помощ в рамките на схемите, включени в приложение I към Регламент (ЕС) № 1307/2013, и/или за които се иска подпомагане в рамките на мерките за развитие на селските райони в обхвата на интегрираната система.
По отношение на контрола върху мерките за развитие на селските райони, предвиден в член 21, параграф 1, буква а) и членове 30 и 34 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, проверките на място обхващат също и всички неземеделски земи, за които се иска подпомагане.
Компетентният орган преценява, въз основа на резултатите от контрола, дали е необходима актуализация на съответните референтни парцели с оглед на член 5, параграф 3 от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014.
2. Проверките на място обхващат измерването на площта и проверката на критериите за допустимост, ангажиментите и другите задължения по отношение на площта, декларирана от бенефициера съгласно схемите за помощ и/или мерките за подпомагане, посочени в параграф 1.
По отношение на бенефициерите, кандидатстващи за директни плащания в рамките на схемите, включени в приложение I към Регламент (ЕС) № 1307/2013, и чиито земеделски площи са основно площи, естествено поддържани в състояние, подходящо за паша или обработване, проверката на място обхваща също и проверка на минималните дейности, извършвани на тези площи, както е посочено в член 9, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
3. Проверките на място във връзка с практиките за екологизиране обхващат всички задължения, които бенефициерът следва да изпълнява. Където е приложимо, спазването на праговете, посочени в членове 44 и 46 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, за освобождаване от тези практики представлява част от проверките на място. Настоящата алинея се прилага също и за проверките на място, извършвани по отношение на национални или регионални схеми за сертифициране на екологичните практики, посочени в член 43, параграф 3, буква б) от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
Когато проверката на място се отнася до регионално изпълнение в съответствие с член 46, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, тази проверка на място обхваща също и измерването на площта и проверката на задълженията, наложени от държавата членка на бенефициерите или на групите бенефициери.
Когато проверката на място се отнася до колективно изпълнение в съответствие с член 46, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, тази проверка на място обхваща:
а)
проверката на критериите за непосредствена близост, определени в съответствие с член 47, параграф 1 от Делегиран регламент (ЕС) № 639/2014;
б)
измерването на площта и проверката на критериите за прилежащите екологично насочени площи;
в)
допълнителните задължения, наложени от държавата членка на бенефициерите или на групите бенефициери, когато е приложимо;
г)
индивидуалните задължения за екологизиране, които следва да се изпълняват от бенефициера, участващ в колективното изпълнение.
Член 38
Измерване на площта
1. Макар че всички земеделски парцели подлежат на проверки за допустимост, действителното измерване на площта на земеделския парцел в рамките на проверката на място може да бъде ограничено до подбрана на случаен принцип извадка от поне 50 % от земеделските парцели, за които е подадено заявление за помощ и/или искане за плащане по свързаните с площ схеми за помощ и/или мерки за развитие на селските райони. Когато при тази проверка на извадката се установи неспазване, всички земеделски парцели се измерват или заключенията от измерената извадка се екстраполират.
Първа алинея не се прилага по отношение на земеделските парцели, които подлежат на проверка за целите на екологично насочената площ в съответствие с член 46 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
2. Площта на земеделските парцели се измерва с всички средства с доказана възможност за гарантиране на качество на измерване, което е поне равностойно на изискваното съгласно приложимите технически стандарти, разработени на равнището на Съюза.
3. Компетентният орган може да използва дистанционно наблюдение в съответствие с член 40 и техники на Глобалната навигационна спътникова система (ГНСС), когато е възможно.
4. За всички измервания на площи, извършвани посредством ГНСС и/или ортогонални изображения, се определя буферно допустимо отклонение с една-единствена стойност. За тази цел използваните измервателни уреди се валидират за поне един клас на валидиране на буферното допустимо отклонение под тази единствена стойност. Въпреки това единствената стойност на допустимото отклонение не може да надвишава 1,25 m.
Максималното допустимо отклонение по отношение на всеки земеделски парцел не може да бъде по-голямо от 1,0 ha в абсолютно изражение.
Въпреки това по отношение на мерките, посочени в член 21, параграф 1, буква а) и членове 30 и 34 от Регламент (ЕС) № 1305/2013 във връзка с горскостопанските площи, държавите членки могат да определят подходящо допустимо отклонение, което в никакъв случай не може да превишава повече от два пъти допустимото отклонение, посочено в първа алинея от настоящия параграф.
5. Общата площ на даден земеделски парцел може да бъде взета предвид при измерването, при условие че е изцяло допустима. В други случаи се взема предвид нетната допустима площ. За тази цел може по целесъобразност да се приложи пропорционалната система, посочена в член 10 от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014.
6. За изчисляване на дяловете на различните култури с оглед диверсификация на културите, посочена в член 44 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, при измерването се взема предвид площта, действително заета от дадена култура в съответствие с член 40, параграф 2 от Делегиран регламент (ЕС) № 639/2014. На площи със смесени култури се взема предвид общата площ, заета от смесени култури съгласно член 40, параграф 3, първа и втора алинея от посочения регламент или заета от една смесена култура съгласно член 40, параграф 3, трета алинея от същия регламент.
7. Когато член 17, параграф 1, буква б) от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014 може да доведе до изкуствено разделяне на площта на съседни земеделски парцели с хомогенна почвена покривка на отделни земеделски парцели, измерването на тази площ на съседните земеделски парцели с хомогенна почвена покривка се комбинира в едно единствено измерване на въпросните земеделски парцели.
8. Когато е необходимо, се извършват две отделни измервания на земеделския парцел за целите на схемата за основно плащане или схемата за единно плащане на площ в съответствие с дял III, глава 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 и на пространствено различен припокриващ се земеделски парцел за целите на останалите схеми за помощи, свързани с площ, и/или мерките за развитие на селските райони.
Член 39
Проверка на условията за допустимост
1. Допустимостта на земеделските парцели се проверява с всички подходящи средства. Проверката включва и проверка на културите в съответния случай. За тази цел се изискват допълнителни доказателства, когато е необходимо.
2. По отношение на постоянно затревената площ, която е подходяща за паша и е част от установените местни практики, при които тревите и другите тревни фуражи традиционно не са преобладаващи в зоните на паша, коефициентът на намаление съгласно член 32, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 може да се прилага, когато е целесъобразно, към измерената допустима площ в съответствие с член 38 от настоящия регламент. Когато дадена площ се използва съвместно, компетентните органи я разпределят между отделните бенефициери пропорционално на тяхното ползване или право на ползване на площта.
3. Особености на ландшафта, декларирани от бенефициерите като екологично насочени площи, които не са включени в допустимата площ съгласно членове 9 и 10 от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014, се проверяват съгласно същите принципи, които са приложими за допустимата площ.
4. По отношение на контрола върху мерките за развитие на селските райони, когато държавите членки са предвидили, че отделни елементи от проверката на място могат да се извършват въз основа на извадка, тази извадка трябва да гарантира надеждна и представителна степен на контрол. Критериите за подбор на извадката се определят от държавите членки. Ако при проверките въз основа на тази извадка се установи неспазване, големината и обхватът на извадката съответно се увеличават.
Член 40
Проверки с дистанционно наблюдение
Когато държава членка извършва проверки на място чрез дистанционно наблюдение, компетентният орган:
а)
извършва фотоинтерпретация на ортогоналните изображения (сателитни или въздушни) на всички земеделски парцели по всяко заявление за помощ и/или искане за плащане, подлежащо на проверка, с оглед установяване на видовете почвена покривка и, където е необходимо, вида на културите и измерване на площта;
б)
извършва физически проверки на полето на всички земеделски парцели, за които фотоинтерпретацията не дава възможност да се провери точността на декларацията за площите по начин, удовлетворителен за компетентния орган;
в)
извършва всички необходими проверки, които се изискват за проверка на спазването на критериите за допустимост, ангажиментите и другите задължения във връзка със земеделските парцели;
г)
предприема алтернативни действия, за да осигури измерването на площи в съответствие с член 38, параграф 1 за всички парцели, които не са обхванати от изображенията.
Член 41
Доклад за проверките
1. За всяка проверка на място по настоящия раздел се изготвя доклад за проверка, който дава възможност да се прегледат детайлите на извършените проверки и да се направят заключения относно спазването на критериите за допустимост, ангажиментите и другите задължения. В доклада се посочват по-специално:
а)
проверените схеми за помощ или мерки за подпомагане, заявления за помощ или искания за плащане;
б)
присъстващите лица;
в)
проверените земеделски парцели, измерените земеделски парцели, включително, когато е приложимо, резултатите от измерванията за всеки измерен земеделски парцел и използваните измервателни методи;
г)
където е приложимо, резултатите от измерването на неземеделска земя, за която се иска подпомагане по мерките за развитие на селските райони, и използваните измервателни методи;
д)
дали бенефициерът е бил уведомен предварително за проверката и, ако е така, какъв е бил срокът на предварителното уведомление;
е)
данни за конкретните мерки за контрол, които трябва да се предприемат във връзка с отделните схеми за помощ или схеми за подпомагане;
ж)
данни за допълнителните мерки за контрол, които трябва да се предприемат;
з)
данни за всички установени случаи на неспазване, които биха могли да изискват взаимно уведомяване с оглед на други схеми за помощ, мерки за подпомагане и/или кръстосаното съответствие;
и)
данни за всички установени случаи на неспазване, които биха могли да изискват последващи действия през следващите години.
2. На бенефициера се дава възможност да подпише доклада по време на проверката, за да удостовери присъствието си по време на проверката и да добави забележки. Когато държавите членки използват доклад за проверка, изготвен чрез електронни средства по време на проверката, компетентният орган дава възможност за подписване на доклада с електронен подпис от страна на бенефициера или докладът за проверката се изпраща незабавно на бенефициера, като му се дава възможност да го подпише и да добави забележки. Когато бъде установено неспазване, бенефициерът получава копие от доклада за проверката.
Когато проверката на място се извършва чрез дистанционно наблюдение в съответствие с член 40, държавите членки могат да решат да не дават на бенефициера възможност да подпише доклада за проверката, ако по време на проверката чрез дистанционно наблюдение не е констатирано неспазване. Ако вследствие на такива проверки бъде констатирано неспазване, възможността за подписване на доклада се предоставя, преди компетентният орган да направи въз основа на констатациите своите заключения относно евентуалните намаления, откази, оттегляния или санкции.
Раздел 3
Проверки на място на заявленията за помощ за добитък и исканията за плащане по мерките за подпомагане за животни
Член 42
Проверки на място
1. С проверките на място се проверява дали са изпълнени всички критерии за допустимост, ангажименти и други задължения, като проверките обхващат всички животни, за които са подадени заявления за помощ или искания за плащане по схемите за помощ за животни или свързаните с животни мерки за подпомагане, които подлежат на проверка.
Когато държавата членка е определила период в съответствие с член 21, параграф 1, буква г), поне 50 % от минималния брой проверки на място, предвидени в член 32 или член 33, се разпределят през време на този период за съответната схема за помощ за животни или свързана с животни мярка за подпомагане.
Когато държавата членка използва възможността, предвидена в член 21, параграф 3, животните, които потенциално отговарят на условията по смисъла на член 2, параграф 1, втора алинея, точка 17 от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014, също се проверяват.
Проверките на място включват по-специално проверка дали броят на наличните в стопанството животни, за които са подадени заявления за помощ и/или искания за плащане, и, когато е приложимо, броят на животните, които потенциално отговарят на условията, отговаря на броя животни, вписани в регистрите, и на броя животни, обявени в компютърната база данни за животни.
2. Проверките на място включват също така проверки:
а)
на коректността и съгласуваността на вписванията в регистъра и уведомленията в компютърната база данни за животни въз основа на извадка от удостоверителни документи, като фактури за покупка и продажба, сертификати за клане, ветеринарни сертификати и, ако е необходимо, паспорти на животните или документи за движение, по отношение на животните, за които са подадени заявления за помощ или искания за плащане през шестте месеца преди проверката на място; въпреки това, при откриване на нередности, проверката се удължава до 12 месеца преди проверката на място;
б)
дали всички животни от рода на едрия рогат добитък или от рода на овцете/козите са идентифицирани с ушни марки или други средства за идентификация, снабдени, ако е приложимо, с паспорти на животните или документи за движение и дали са вписани в регистъра и са надлежно обявени в компютърната база данни за животни.
Проверките, посочени в първа алинея, буква б), могат да бъдат извършени въз основа на случайна извадка. Когато при тази проверка на извадката се установи неспазване, всички животни се проверяват или заключенията от извадката се екстраполират.
Член 43
Доклад за проверка по отношение на схемите за помощ за животни и свързаните с животни мерки за подпомагане
1. За всяка проверка на място по настоящия раздел се изготвя доклад за проверка, който дава възможност да се прегледат детайлите на извършените проверки. В доклада се посочват по-специално:
а)
проверените схеми за помощ за животни и/или свързани с животни мерки за подпомагане и заявления за помощ за добитък и/или искания за плащане;
б)
присъстващите лица;
в)
броя и вида установени животни и, когато е приложимо, номерата на ушните марки, вписванията в регистъра и в компютърните бази данни за животни и всички проверени удостоверителни документи, резултатите от проверките и, когато е приложимо, конкретни забележки относно отделни животни и/или идентификационния им код;
г)
дали бенефициерът е бил уведомен предварително за посещението и ако е така, какъв е бил срокът на предварителното уведомление. По-специално когато е надхвърлено ограничението от 48 часа, посочено в член 25, причината за това се посочва в доклада за проверката;
д)
данни за конкретните мерки за контрол, които трябва да се предприемат във връзка със схемите за помощ за животни и/или свързаните с животни мерки за подпомагане;
е)
данни за допълнителните мерки за контрол, които трябва да се предприемат.
2. На бенефициера се дава възможност да подпише доклада по време на проверката, за да удостовери присъствието си по време на проверката и да добави забележки. Когато държавите членки използват доклад за проверка, изготвен чрез електронни средства по време на проверката, компетентният орган дава възможност за подписване на доклада с електронен подпис от страна на бенефициера или докладът за проверката се изпраща незабавно на бенефициера, като му се дава възможност да го подпише и да добави забележки. Когато бъде установено неспазване, бенефициерът получава копие от доклада за проверката.
3. Когато държавите членки извършват проверки на място съгласно настоящия регламент заедно с инспекции съгласно Регламент (ЕО) № 1082/2003, докладът за проверка се допълва с докладите в съответствие с член 2, параграф 5 от посочения регламент.
4. Когато при проверки на място, извършени съгласно настоящия регламент, се установят случаи на неспазване на разпоредбите на дял I от Регламент (ЕО) № 1760/2000 или Регламент (ЕО) № 21/2004, копия от доклада за проверка, предвиден в настоящия член, се изпращат незабавно на органите, отговорни за прилагането на тези регламенти.
ГЛАВА IV
Специфични правила
Член 44
Правила относно резултатите от контрола по отношение на регионални или колективни екологично насочени площи
В случай на регионално или колективно изпълнение в съответствие с член 46, параграфи 5 или 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, установената площ на общите прилежащи екологично насочени площи се разпределя на всеки участник пропорционално на неговия дял в общата екологично насочена площ въз основа на това, което е декларирал съгласно член 18 от настоящия регламент.
За целите на прилагането на член 26 от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014 към всеки участник в регионално или колективно изпълнение, установената екологично насочена площ е сумата от разпределения дял от установените общи екологично насочени площи, посочени в първа алинея от настоящия член, и установените екологично насочени площи по отношение на индивидуалното задължение.
Член 45
Проверка на съдържанието на тетрахидроканабинол при отглеждането на коноп
1. За целите на член 32, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, държавите членки установяват системата за определяне на съдържанието на тетрахидроканабинол (наричан по-долу „ТХК“) в отглежданата култура, както е посочено в приложение I към настоящия регламент.
2. Компетентният орган на държавата членка води архив във връзка с констатациите относно съдържанието на ТХК. Този архив съдържа за всеки сорт поне резултатите относно съдържанието на ТХК във всяка проба, изразено в проценти до два знака след десетичната запетая, използваната процедура, броя на проведените тестове, данни за мястото, от което е взета пробата, и мерките, взети на национално ниво.
3. Ако средната стойност от всички проби от даден сорт надвишава съдържанието на ТХК, определено в член 32, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, през следващата референтна година държавите членки прилагат по отношение на съответния сорт процедура Б от приложение I към настоящия регламент. Тази процедура се прилага през следващите референтни години, освен ако всички аналитични резултати за дадения сорт са под съдържанието на ТХК, определено в член 32, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
Ако за втора поредна година средната стойност от всички проби от даден сорт надвишава съдържанието на ТХК, определено в член 32, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, държавата членка изпраща на Комисията уведомление относно разрешението за забрана на търговията с този сорт в съответствие с член 18 от Директива 2002/53/ЕО на Съвета (20). Такова уведомление се изпраща най-късно до 15 ноември на въпросната референтна година. От следващата референтна година сортът, който е предмет на това искане, не отговаря на условията за директни плащания в съответната държава членка.
4. Конопените растения продължават да се отглеждат при нормални условия на отглеждане в съответствие с местната практика най-малко още 10 дни след датата на края на цъфтежа, така че да могат да бъдат извършени проверките, предвидени в параграфи 1, 2 и 3.
Въпреки това държавите членки могат да разрешат реколтата от коноп да бъде прибрана след започването на цъфтежа, но преди изтичането на 10-дневния период след края на цъфтежа, ако контрольорите обозначат представителните части от всеки съответен парцел, които трябва да продължат да бъдат отглеждани в продължение на най-малко 10 дни след края на цъфтежа за целите на контрола в съответствие с метода, установен в приложение I.
5. Уведомлението, посочено в параграф 3, се извършва в съответствие с Регламент (ЕО) № 792/2009 на Комисията (21).
ДЯЛ IV
МЕРКИ ЗА РАЗВИТИЕ НА СЕЛСКИТЕ РАЙОНИ, КОИТО НЕ СА СВЪРЗАНИ С ПЛОЩ И С ЖИВОТНИ
ГЛАВА I
Уводна разпоредба
Член 46
Обхват
Настоящият дял се прилага за публични разходи във връзка с мерките, предвидени в членове 14-20, член 21, параграф 1 с изключение на годишната премия съгласно букви а) и б), член 27, член 28, параграф 9, членове 35 и 36 и член 51, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, в член 35, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 и в член 20, член 36, буква а), подточка vi), член 36, буква б), подточки ii), vi) и vii), член 36, буква б), подточки i) и iii) по отношение на разходите за установяване, и членове 52 и 63 от Регламент (ЕО) № 1698/2005.
ГЛАВА II
Проверки
Раздел 1
Общи разпоредби
Член 47
Заявления за подпомагане, искания за плащане и други декларации
1. Държавите членки предвиждат подходящи процедури за подаване на заявления за подпомагане, искания за плащане и други декларации по отношение на мерките за развитие на селските райони, които не са свързани с площ и с животни.
2. По отношение на мерките по член 15, параграф 1, буква б), член 16, параграф 1, член 19, параграф 1, буква в) и член 27 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, бенефициерът подава годишно искане за плащане.
Раздел 2
Разпоредби по отношение на проверките
Член 48
Административни проверки
1. Административните проверки се извършват за всички заявления за подпомагане, искания за плащане и други декларации, които трябва да се подават от бенефициера или от трета страна, и обхващат всички елементи, които е възможно и целесъобразно да бъдат проверени чрез административни проверки. Процедурите изискват документиране на извършените контролни дейности, на резултатите от проверките и предприетите мерки в случай на нередности.
2. Административните проверки на заявленията за подпомагане гарантират съответствието на операцията с приложимите задължения, установени от правото на Съюза или националното право или от програмата за развитие на селските райони, включително тези в областта на обществените поръчки, държавните помощи и другите задължителни стандарти и изисквания. Проверките включват по-специално проверка на:
а)
допустимостта на бенефициера;
б)
критериите за допустимост, ангажиментите и другите задължения по операцията, за която се иска подпомагане;
в)
спазването на критериите за подбор;
г)
допустимостта на разходите по операцията, включително спазване на категорията разходи или на метода за изчисление, който следва да се използва, когато операцията или част от нея попада в обхвата на член 67, параграф 1, букви б), в) и г) от Регламент (ЕС) № 1303/2013;
д)
по отношение на разходите, посочени в член 67, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 1303/2013, с изключение на вноските в натура и амортизационните разходи - удостоверяване на основателността на представените разходи. Разходите се оценяват посредством подходяща система за оценка, като например референтни разходи, сравняване на различните оферти или комисия за оценка.
3. Административните проверки на исканията за плащане включват по-специално, и доколкото това е целесъобразно за въпросното искане, проверка на:
а)
приключилата операция, сравнена с операцията, за която е подадено и одобрено заявлението за подпомагане;
б)
направените разходи и извършените плащания.
4. Административните проверки включват процедури за избягване на неправомерното двойно финансиране в рамките на други схеми на Съюза или национални схеми и на предишния програмен период. Когато е налице финансиране от други източници, тези проверки гарантират, че общият размер на полученото подпомагане не надхвърля максималните допустими суми или проценти на подпомагане.
5. Административните проверки на инвестиционни операции включват минимум едно посещение на място на операцията, получила подпомагане, или на инвеститорския обект, с цел проверка на реализирането на инвестицията.
Компетентният орган може обаче да реши да не извършва такива посещения по надлежно обосновани причини, като например:
а)
операцията е включена в извадката за проверка на място, която трябва да се извърши в съответствие с член 49;
б)
компетентният орган счита, че въпросната операция е малка инвестиция;
в)
компетентният орган счита, че рискът да не са спазени условията за получаване на подпомагането е нисък или че рискът да не е осъществена инвестицията е малък.
Решението, посочено във втора алинея, и основанието за него се документират.
Член 49
Проверки на място
1. Държавите членки организират проверки на място за одобрените операции, като използват подходяща основа на извадката. Доколкото е възможно, тези проверки се извършват преди окончателното плащане по дадена операция.
2. Инспекторите, които извършват проверките на място, не трябва да са участвали в административни проверки на същата операция.
Член 50
Брой проверки и изготвяне на извадки за проверките на място
1. Разходите, обхванати от проверки на място, представляват най-малко 5 % от разходите, посочени в член 46, които се съфинансират от Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) и се изплащат от разплащателната агенция всяка календарна година.
Когато по операция, подлежаща на проверка на място, са получени авансови или междинни плащания, тези плащания се включват в разходите, обхванати от проверките на място, посочени в първа алинея.
2. Единствено проверките, извършени до края на съответната календарна година, се включват в постигането на минималното ниво, посочено в параграф 1.
Искания за плащане, за които след административни проверки се установи, че не са допустими, не се включват в постигането на минималното ниво, посочено в параграф 1.
3. Единствено проверките, отговарящи на всички изисквания на членове 49 и 51, могат да се вземат предвид за постигането на минималното ниво, посочено в параграф 1.
4. Извадката от одобрени операции, подлежащи на проверка съгласно параграф 1, е съобразена в частност със следното:
а)
необходимостта да бъде проверена подходяща комбинация от видове и размери операции;
б)
всички рискови фактори, установени след национални проверки или проверки на Съюза;
в)
вида принос на операцията за риска от грешки при осъществяване на програмата за развитие на селските райони;
г)
необходимостта от поддържане на баланс между мерките и видовете операции;
д)
необходимостта да се избират на случаен принцип между 30 % и 40 % от разходите.
5. Когато при проверките на място се констатира значително неспазване в контекста на дадена мярка за подпомагане или вид операция, компетентният орган увеличава броя проверки за съответната мярка или вид операция до подходящо ниво през следващата календарна година.
6. Чрез дерогация от параграф 1, държавите членки могат да решат да намалят минималното ниво на извършваните всяка календарна година проверки на място, посочени в параграф 1, на 3 % от сумата, съфинансирана от ЕЗФРСР.
Държавите членки могат да прилагат първа алинея само ако са изпълнени общите условия за намаляване на минималното ниво на проверките на място, определено от Комисията в съответствие с член 62, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
Когато някое от условията, посочени във втора алинея, вече не е изпълнено, държавите членки незабавно отменят решението си за намаляване на минималното ниво на проверките на място. Те прилагат минималното ниво проверки на място, посочено в параграф 1, считано от следващата календарна година.
Член 51
Съдържание на проверките на място
1. Проверките на място проверяват дали операцията е изпълнена в съответствие с приложимите правила и обхващат всички критерии за допустимост, ангажименти и други задължения, свързани с условията за отпускане на подпомагане, които могат да бъдат проверени по време на посещението. Тези проверки гарантират, че операцията е допустима за подпомагане от ЕЗФРСР.
2. При проверките на място се проверява точността на данните, декларирани от бенефициера, като се сверяват данните със свързаните с тях документи.
Това включва проверка дали исканията за плащане, подадени от бенефициера, са подкрепени от счетоводни или други документи, включително, където е необходимо, проверка на точността на данните в искането за плащане въз основа на данни или търговски документи, държани от трети лица.
3. При проверките на място се проверява дали предназначението или планираното предназначение на операцията съответства на предназначението, което е описано в заявлението за подпомагане и за което е отпуснато подпомагането.
4. Освен при извънредни обстоятелства, надлежно документирани и обяснени от компетентните органи, проверките на място включват посещение на мястото, където се извършва операцията или, ако операцията е с нематериален характер, посещение при лицето, организирало операцията.
Член 52
Последващи проверки
1. Последващите проверки се извършват за инвестиционни операции, за да се провери спазването на ангажиментите, предвидени в член 71 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 или описани в програмата за развитие на селските райони.
2. Последващите проверки обхващат за всяка календарна година най-малко 1 % от финансираните от ЕЗФРСР разходи за инвестиционни операции, които още са предмет на задължение съгласно параграф 1 и за които е извършено окончателното плащане от ЕЗФРСР. Вземат се предвид само проверките, извършени до края на съответната календарна година.
3. Извадката от операции, подлежащи на проверка съгласно параграф 1, се основава на анализ на рисковете и на финансовото въздействие на различните операции, видове операции или мерки. Между 20 % и 25 % от извадката се избира на случаен принцип.
Член 53
Доклад за проверките
1. За всяка проверка на място по настоящия раздел се изготвя доклад за проверка, който дава възможност да се прегледат детайлите на извършените проверки. В доклада се посочват по-специално:
а)
проверените мерки и заявления или искания за плащане;
б)
присъстващите лица;
в)
дали бенефициерът е бил уведомен предварително за посещението и ако е така, какъв е бил срокът на предварителното уведомление;
г)
резултатите от проверките и, когато е приложимо, конкретни забележки;
д)
допълнителните мерки за контрол, които трябва да се предприемат.
2. Параграф 1 се прилага mutatis mutandis за последващите проверки в съгласно настоящия раздел.
3. На бенефициера се дава възможност да подпише доклада по време на проверката, за да удостовери присъствието си по време на проверката и да добави забележки. Когато държавите членки използват доклад за проверка, изготвен чрез електронни средства по време на проверката, компетентният орган дава възможност за подписване на доклада с електронен подпис от страна на бенефициера или докладът за проверката се изпраща незабавно на бенефициера, като му се дава възможност да го подпише и да добави забележки. Когато бъде установено неспазване, бенефициерът получава копие от доклада за проверката.
Раздел 3
Разпоредби относно проверките по отношение на специфични мерки
Член 54
Трансфер на знания и действия за осведомяване
Компетентният орган проверява спазването на изискването структурите, предоставящи услуги по трансфер на знания и информационни услуги, да разполагат със съответния капацитет, както се изисква в член 14, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1305/2013. Компетентният орган проверява съдържанието и продължителността на схемите за обмен на опит и посещения на земеделски и горски стопанства съгласно член 14, параграф 5 от посочения регламент. Тези проверки се извършват посредством административни проверки и, на базата на извадки, посредством проверки на място.
Член 55
Консултантски услуги, управление на стопанството и услуги по заместване в стопанството
По отношение на операциите, предвидени в член 15, параграф 1, букви а) и в) от Регламент (ЕС) № 1305/2013, компетентният орган проверява спазването на изискването органите или структурите, избрани да предоставят консултантски услуги, да разполагат с необходимите ресурси и процедурата на подбор да е била извършена посредством обществена поръчка, както се изисква в член 15, параграф 3 от посочения регламент. Тази проверка се извършва посредством административни проверки и, на базата на извадки, посредством проверки на място.
Член 56
Схеми за качество за селскостопанските продукти и храните
За мярката, предвидена в член 16 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, компетентният орган може, според случая, да използва доказателствен материал от други служби, органи или организации, за да провери спазването на задълженията и критериите за допустимост. Компетентният орган обаче трябва да се увери, че тези служби, органи или организации работят по стандарт, който е достатъчен, за да се контролира спазването на задълженията и на критериите за допустимост. За тази цел компетентният орган извършва административни проверки и, на базата на извадки, проверки на място.
Член 57
Развитие на стопанството и стопанската дейност
По отношение на операциите, предвидени в член 19, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 1305/2013, компетентният орган, посредством административни проверки и, на базата на извадки, посредством проверки на място, проверява спазването на:
а)
бизнес плана в съответствие с член 19, параграфи 4 и 5 от Регламент (ЕС) № 1305/2013 и член 8 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 808/2014 на Комисията (22), включително, в случай на млади земеделски стопани, изискването да отговарят на определението за действащ земеделски стопанин, посочено в член 19, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1305/2013;
б)
правилото относно гратисния период с цел изпълнение на условията във връзка с професионалните умения, посочено в член 2, параграф 3 от Делегиран регламент (ЕС) № 807/2014 на Комисията (23).
Член 58
Учредяване на групи и организации на производителите
За мярката, предвидена в член 27 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, държавите членки признават групата производители, след като се уверят, че групата отговаря на критериите, определени в параграф 1 от посочения член, и на националните правила. След признаването компетентният орган проверява непрекъснатото спазване на критериите за признаване и на бизнес плана в съответствие с член 27, параграф 2 от посочения регламент посредством административни проверки и поне веднъж през петгодишния период - посредством проверка на място.
Член 59
Управление на риска
По отношение на специфичното подпомагане, предвидено в член 36 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, компетентният орган, посредством административни проверки и, на базата на извадки, посредством проверки на място, проверява по-специално:
а)
дали земеделските стопани са били допустими за подпомагането в съответствие с член 36, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1305/2013;
б)
при осъществяването на контрол върху заявленията за плащане от взаимоспомагателните фондове съгласно член 36, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕС) № 1305/2013 - дали компенсацията е била изплатена изцяло на членуващите земеделски стопани в съответствие с член 36, параграф 3 от същия регламент.
Член 60
ЛИДЕР
1. Държавите членки въвеждат подходяща система за надзор над местните групи за действие.
2. По отношение на разходите, направени съгласно член 35, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕС) № 1303/2013, държавите членки могат да делегират с официален акт извършването на административните проверки, предвидени в член 48 от настоящия регламент, на местни групи за действие. Въпреки това държавите членки остават отговорни за проверката на това дали тези местни групи за действие притежават необходимия административен и контролен капацитет за осъществяването на тази дейност.
В случай на делегиране по силата на първа алинея компетентният орган извършва редовни проверки на местните групи за действие, включително счетоводни проверки и повтаряне на административните проверки на базата на извадки.
Компетентният орган извършва също така проверки на място, посочени в член 49 от настоящия регламент. По отношение на контролната извадка за разходите във връзка с ЛИДЕР, се прилага най-малко същият процент като посоченият в член 50 от настоящия регламент.
3. По отношение на разходите, направени съгласно член 35, параграф 1, букви а), г) и д) от Регламент (ЕС) № 1303/2013 и член 35, параграф 1, букви б) и в) от същия регламент, когато самата местна група за действие е бенефициер на подпомагането, административните проверки се извършват от лица, които са независими от въпросната местна група за действие.
Член 61
Лихвени субсидии и субсидии за гаранционни такси
1. По отношение на разходите, направени съгласно член 69, параграф 3, буква а) от Регламент (ЕС) № 1303/2013, административните проверки и проверките на място се извършват по отношение на бенефициера и в зависимост от осъществяването на съответната операция. Анализът на риска в съответствие с член 50 от настоящия регламент включва най-малко веднъж въпросната операция въз основа на дисконтираната стойност на субсидията.
2. Компетентният орган осигурява, посредством административни проверки и при необходимост посредством посещения на място на посредническите финансови институции и на бенефициера, че плащанията към посредническите финансови институции са в съответствие със законодателството на Съюза и със споразумението, сключено между разплащателната агенция и посредническата финансова институция.
3. Ако лихвените субсидии или субсидиите за гаранционни такси са съчетани с финансови инструменти в една-единствена операция, насочена към едни и същи крайни получатели, компетентният орган извършва проверки на равнище крайни получатели само в случаите, постановени в член 40, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1303/2013.
Член 62
Техническа помощ по инициатива на държавите членки
По отношение на разходите, направени съгласно член 51, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, се прилагат mutatis mutandis членове 48-51 и член 53 от настоящия регламент.
Административните проверки, посочени в член 48, и проверките на място, посочени в член 49, се извършват от субект, който е функционално независим от субекта, разрешаващ плащането на техническата помощ.
ГЛАВА III
Неправомерни плащания и административни санкции
Член 63
Частично или пълно оттегляне на подпомагането и административни санкции
1. Плащанията се изчисляват въз основа на сумите, за които е установено, че са допустими по време на административните проверки, посочени в член 48.
Компетентният орган проверява полученото от бенефициера искане за плащане и определя сумите, които е допустимо да получат подпомагане. Той определя:
а)
сумата, която е платима на бенефициера въз основа на искането за плащане и решението за отпускане;
б)
сумата, която е платима на бенефициера след проверка на допустимостта на разходите в искането за плащане.
Ако сумата, установена съгласно буква а) от втора алинея, надвишава сумата, установена съгласно буква б) от същата алинея, с повече от 10 %, за сумата, установена съгласно посочената буква б), се прилага административна санкция. Размерът на санкцията се равнява на разликата между тези две суми, но не надхвърля пълното оттегляне на подпомагането.
Въпреки това санкции не се прилагат, ако бенефициерът може да докаже по удовлетворителен за компетентния орган начин, че няма вина за включването на недопустимата сума или ако компетентният орган установи по друг начин, че въпросният бенефициер няма вина.
2. Посочената в параграф 1 административна санкция се прилага mutatis mutandis по отношение на недопустимите разходи, установени по време на посочените в член 49 проверки на място. В този случай проверяваните разходи са кумулативните разходи, направени за въпросната операция. Това не засяга резултатите от предишни проверки на място на въпросните операции.
ДЯЛ V
СИСТЕМА ЗА КОНТРОЛ И АДМИНИСТРАТИВНИ САНКЦИИ ВЪВ ВРЪЗКА С КРЪСТОСАНОТО СЪОТВЕТСТВИЕ
ГЛАВА I
Общи разпоредби
Член 64
Определения
За целите на техническите спецификации, необходими за прилагането на системата за контрол и административните санкции във връзка с кръстосаното съответствие, се прилагат следните определения:
а)
„специализирани контролни органи“ означава националните компетентни контролни органи, посочени в член 67 от настоящия регламент, отговарящи за гарантиране на спазването на правилата, посочени в член 93 от Регламент (ЕС) № 1306/2013;
б)
„акт“ означава всяка отделна директива и всеки отделен регламент от директивите и регламентите, изброени в приложение II към Регламент (ЕС) № 1306/2013;
в)
„година на констатацията“ означава календарната година, в която е извършена административната проверка или проверката на място;
г)
„области на кръстосано съответствие“ означава всяка от трите различни области, посочени в член 93, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, и поддържането на постоянни пасища, както е посочено в член 93, параграф 3 от същия регламент.
ГЛАВА II
Контрол
Раздел 1
Общи разпоредби
Член 65
Система за контрол по отношение на кръстосаното съответствие
1. Държавите членки установяват система, гарантираща ефективен контрол на спазването на кръстосаното съответствие. Тази система предвижда по-специално:
а)
когато компетентният контролен орган не е разплащателната агенция - предаването на необходимата информация относно бенефициерите, посочени в член 92 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, от разплащателната агенция на специализираните контролни органи и/или, когато е приложимо, чрез координиращия орган;
б)
методите, които трябва да се прилагат при подбора на контролни извадки;
в)
насоки относно характера и степента на проверките, които трябва да бъдат извършени;
г)
доклади за проверка, съдържащи по-специално всяко установено неспазване и оценка на неговата тежест, степен, продължителност и повторяемост;
д)
когато компетентният контролен орган не е разплащателната агенция - предаването на докладите за проверките от специализираните контролни органи до разплащателната агенция или до координиращия орган, или и до двата;
е)
прилагането на системата за намаления и изключвания от разплащателната агенция.
2. Държавите членки могат да предвидят процедура, съгласно която бенефициерът посочва на разплащателната агенция елементите, необходими за идентификация на изискванията и стандартите, приложими за него.
Член 66
Плащане на помощ във връзка с проверките за кръстосано съответствие
По отношение на проверките за кръстосано съответствие, когато тези проверки не могат да бъдат приключени преди съответният бенефициер да получи плащанията и годишните премии, посочени в член 92 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, дължимата сума, която трябва да се плати от бенефициера в резултат на административна санкция, се възстановява съгласно член 7 от настоящия регламент или чрез прихващане.
Член 67
Отговорност на компетентния контролен орган
1. Отговорностите на компетентния контролен орган са, както следва:
а)
специализираните контролни органи носят отговорността за извършване на контрол и проверки по спазването на въпросните изисквания и стандарти;
б)
разплащателните агенции носят отговорността за определяне на административни санкции в отделните случаи в съответствие с дял IV, глава II от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014 и глава III от настоящия дял.
2. Чрез дерогация от параграф 1, държавите членки могат да решат контролът и проверките във връзка с всички или някои изисквания, стандарти, актове или области на кръстосано съответствие да бъдат извършвани от разплащателната агенция, при условие че държавата членка гарантира, че ефективността на контрола и проверките е поне равна на ефективността, която се постига, когато контролът и проверките се извършват от специализиран контролен орган.
Раздел 2
Проверки на място
Член 68
Минимален брой проверки
1. По отношение на изискванията и стандартите, за които отговаря, компетентният контролен орган извършва проверки на място на най-малко 1 % от общия брой на бенефициерите, посочени в член 92 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, за които отговаря въпросният компетентен контролен орган.
Чрез дерогация от първа алинея, в случай на групи лица, посочени в членове 28 и 29 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, всеки отделен член на тези групи може да се счита за бенефициер за целите на изчисляване на контролната извадка, посочена в първа алинея.
Минималният брой проверки, посочен в първа алинея, може да бъде достигнат на равнището на всеки компетентен контролен орган или на равнището на всеки акт или стандарт, или група от актове или стандарти. Когато проверките не се извършват от разплащателната агенция, този минимален брой проверки обаче може да бъде постигнат на равнището на всяка разплащателна агенция.
Когато в законодателството, приложимо към акта и стандартите, вече е определен минимален брой проверки, тогава се прилага този брой вместо минималния брой, посочен в първа алинея. Като алтернатива държавите членки могат да решат всички случаи на неспазване, установени по време на проверки на място съгласно приложимото към актовете и стандартите законодателство, които са извършени извън извадката, посочена в първа алинея, да се докладват на компетентния контролен орган, който отговаря за съответния акт или стандарт, и да се проследяват от него. Прилагат се разпоредбите на настоящата глава и глави I, II и III от дял III.
По отношение на задълженията за кръстосано съответствие във връзка с Директива 96/22/ЕО на Съвета, прилагането на специфично ниво на извадка по отношение на плановете за мониторинг се счита за изпълнение на изискването за минимален брой проверки, посочено в първа алинея.
2. Чрез дерогация от параграф 1, за да бъде достигнат минималният брой проверки, посочен в същия параграф, на равнището на всеки акт или стандарт или група от актове или стандарти, държавата членка може:
а)
да използва резултатите от проверките на място, проведени съгласно законодателството, приложимо към тези актове и стандарти, по отношение на избраните бенефициери; или
б)
да замени избраните бенефициери с бенефициери, които подлежат на проверка на място, провеждана съгласно законодателството, приложимо към тези актове и стандарти, при условие че тези бенефициери са бенефициери по смисъла на член 92 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
В такива случаи проверките на място включват всички аспекти на съответните актове или стандарти, определени в рамките на кръстосаното съответствие. Освен това държавите членки гарантират, че ефективността на проверките на място е поне равна на тази, която се постига, когато проверките на място се провеждат от компетентните контролни органи.
3. Когато се определя минималният брой проверки, посочен в параграф 1 от настоящия член, не се вземат предвид действията, изисквани съгласно член 97, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
4. Ако при проверките на място се установи значителна степен на неспазване на даден акт или стандарт, броят на проверките на място, които трябва да бъдат извършени по отношение на въпросния акт или стандарт през следващия контролен период, се увеличава. В рамките на конкретен акт компетентният контролен орган може да реши да ограничи обхвата на тези допълнителни проверки на място до най-често нарушаваните изисквания.
5. Когато държава членка реши да използва възможността, предвидена в член 97, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, действията, необходими, за да се провери дали бенефициерите са отстранили съответното неспазване, се прилагат за извадка от 20 % от тези бенефициери.
Член 69
Подбор на контролната извадка
1. Подборът на извадката от стопанства за проверка в съответствие с член 68 се основава, когато е приложимо, на анализ на риска съгласно приложимото законодателство или на анализ на риска, подходящ за изискванията или стандартите. Този анализ на риска може да бъде направен на нивото на отделното стопанство или на нивото на категории стопанства или географски зони.
При анализа на риска могат да се вземат предвид единият или и двата от следните фактори:
а)
участието на бенефициера в системата за съвети в селското стопанство, създадена съгласно член 12 от Регламент (ЕС) № 1306/2013;
б)
участието на бенефициера в система за сертифициране, ако въпросната схема е свързана със съответните изисквания и стандарти.
Въз основа на анализ на риска дадена държава членка може да реши да изключи от основаната на риска контролна извадка онези бенефициери, които участват в система за сертифициране, посочена във втора алинея, буква б). Когато обаче системата за сертифициране включва само част от изискванията и стандартите, които бенефициерът трябва да спазва в рамките на кръстосаното съответствие, към изискванията и стандартите, които не са включени в системата за сертифициране, се прилагат подходящи рискови фактори.
Когато анализът на резултатите от контрола показва значителна честота на неспазване на изискванията или стандартите, включени в системата за сертифициране, посочена във втора алинея, буква б), рисковите фактори, свързани със съответните изисквания или стандарти, се подлагат на повторна оценка.
2. Параграф 1 не се прилага по отношение на проверките, извършвани като последващи действия при случаи на неспазване, доведени до знанието на компетентния контролен орган по някакъв друг начин. Той обаче се прилага по отношение на проверките, извършвани като последващи действия съгласно член 97, параграф 3, втора алинея от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
3. С цел да се осигури елементът на представителност, между 20 % до 25 % от минималния брой на бенефициерите, подлежащи на проверки на място, предвиден в член 68, параграф 1, първа алинея, се избира на случаен принцип. Ако обаче броят на бенефициерите, подлежащи на проверки на място, надвишава този минимален брой, процентът на избраните на случаен принцип бенефициери в допълнителната извадка не трябва да надвишава 25 %.
4. Когато е целесъобразно, може да се извърши частичен подбор на контролната извадка преди края на съответния период за подаване на заявления, въз основа на наличната информация. Предварителната извадка се попълва, след като всички съответни заявления са налице.
5. Извадката от бенефициери за проверка в съответствие с член 68, параграф 1 може да бъде подбрана от извадките от бенефициери, които вече са били избрани съгласно членове 30-34 и за които се прилагат съответните изисквания или стандарти. Тази възможност обаче не се прилага за контрол на бенефициерите в рамките на схемите за подпомагане в лозаро-винарския сектор, посочени в членове 46 и 47 от Регламент (ЕС) № 1308/2013.
6. Чрез дерогация от член 68, параграф 1, извадките от бенефициери за проверка на място могат да бъдат подбрани при минимален брой проверки от 1 %, отделно от всяка от следващите съвкупности от бенефициери, които попадат в обхвата на задълженията за кръстосано съответствие съгласно член 92 от Регламент (ЕС) № 1306/2013:
а)
бенефициери, получаващи директни плащания съгласно Регламент (ЕС) № 1307/2013;
б)
бенефициери, получаващи подпомагане в лозаро-винарския сектор съгласно членове 46 и 47 от Регламент (ЕС) № 1308/2013;
в)
бенефициери, получаващи годишните премии съгласно член 21, параграф 1, букви а) и б) и членове 28-31, 33 и 34 от Регламент (ЕС) № 1305/2013.
7. Когато въз основа на анализ на риска, приложен на ниво стопанство, бъде направено заключението, че при небенефициерите съществува по-висок риск, отколкото при бенефициерите, посочени в член 92 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, тези бенефициери могат да бъдат заменени с небенефициери. В този случай общият брой на проверените земеделски стопани трябва все пак да достигне броя проверки, предвиден в член 68, параграф 1 от настоящия регламент. Причините за такива замени се обосновават и документират по подходящ начин.
8. Процедурите, определени в параграфи 5 и 6, могат да се комбинират, когато това увеличава ефективността на системата за контрол.
Член 70
Установяване на спазването на изискванията и стандартите
1. Когато е приложимо, спазването на изискванията и стандартите се установява чрез средствата, определени в законодателството, приложимо към въпросното изискване или стандарт.
2. В други случаи и когато е целесъобразно, установяването се извършва чрез всички подходящи средства, за които е взел решение компетентният контролен орган и които гарантират точност, най-малкото равностойна на точността, изисквана за официалните констатации съгласно националните правила.
3. Когато е целесъобразно, проверките на място могат да се извършват чрез прилагане на техники за дистанционно наблюдение.
Член 71
Елементи на проверките на място
1. При извършване на проверките в рамките на извадката, предвидена в член 68, параграф 1, компетентният контролен орган гарантира, че всички избрани бенефициери се проверяват по отношение на спазването от тяхна страна на изискванията и стандартите, за които отговаря компетентният контролен орган.
Независимо от първа алинея, когато минималният брой проверки е достигнат на равнището на всеки акт или стандарт или група от актове или стандарти, както е предвидено в член 68, параграф 1, трета алинея, избраните бенефициери се проверяват по отношение на спазването от тяхна страна на въпросния акт или стандарт или група от актове и стандарти.
Когато в извадката, предвидена в член 68, параграф 1 от настоящия регламент, е избрана група лица, посочени в членове 28 и 29 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, компетентният контролен орган гарантира, че всички членове на групата се проверяват по отношение на спазването от тяхна страна на изискванията и стандартите, за които те отговарят.
По принцип всеки бенефициер, избран за проверка на място, се проверява в момент, когато могат да бъдат проверени повечето от изискванията и стандартите, заради които е бил избран. Въпреки това държавите членки гарантират достигането на подходящо ниво на контрол за всички изисквания и стандарти през годината.
2. Когато е приложимо, проверките на място обхващат цялата земеделска земя на стопанството. Въпреки това действителната инспекция на полето, като част от проверката на място, може да бъде ограничена до извадка от поне половината земеделски парцели на стопанството, засегнати от изискването или стандарта, при условие че тази извадка гарантира надеждно и представително ниво на контрол по отношение на изискванията и стандартите.
Първа алинея не засяга изчисляването и прилагането на административната санкция, посочена в дял IV, глава II от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014 и в глава III от настоящия дял. Когато при проверка на извадката, посочена в първа алинея, се установят случаи на неспазване, извадката от реално инспектирани земеделски парцели се увеличава.
Освен това, когато приложимото към акта или стандартите законодателство предвижда това, действителната инспекция на спазването на изискванията и стандартите, като част от проверката на място, може да бъде ограничена до представителна извадка от обекти за проверка. Въпреки това държавите членки гарантират, че проверките се извършват по отношение на всички изисквания и стандарти, чието спазване може да бъде проверено по време на посещението.
3. Проверките, посочени в параграф 1, се извършват по принцип в рамките на едно посещение. Те се състоят от проверка на изискванията и стандартите, чието спазване може да бъде проверено по време на това посещение. Целта на тези проверки е да се открие всяко евентуално неспазване на тези изисквания и стандарти и освен това да се идентифицират случаите, които да бъдат подложени на допълнителни проверки.
4. Проверките на място, извършвани на ниво земеделско стопанство, могат да бъдат заменени от административни проверки, при условие че държавата членка гарантира, че административните проверки са поне толкова ефективни, колкото проверките на място.
5. При извършване на проверки на място държавите членки могат да използват обективни показатели за контрол, които са специфични за някои изисквания и стандарти, при условие че гарантират, че ефективността на контрола на въпросните изисквания и стандарти е поне равна на проверките на място, извършвани без използването на показатели.
Показателите трябва да са пряко свързани с изискванията или стандартите, които представляват, и да обхващат всички елементи, подлежащи на проверка при контрола на даденото или дадените изисквания или стандарти.
6. Проверките на място, свързани с извадката, предвидена в член 68, параграф 1 от настоящия регламент, се извършват в рамките на същата календарна година, в която са подадени заявленията за помощ и/или исканията за плащане, или - по отношение на заявленията за схемите за подпомагане в лозаро-винарския сектор съгласно членове 46 и 47 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 - по всяко време през периода, посочен в член 97, параграф 1, втора алинея от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
Член 72
Доклад за проверките
1. За всяка проверка на място, извършена съгласно настоящия дял, се изготвя доклад за проверка, съставен от компетентния контролен орган или под негова отговорност.
Докладът е подразделен на следните части:
а)
обща част, съдържаща по-специално следната информация:
i)
избрания за проверка на място бенефициер;
ii)
присъстващите лица;
iii)
дали бенефициерът е бил уведомен предварително за посещението и, ако е така, какъв е бил срокът на предварителното уведомление;
б)
част, отразяваща поотделно проверките, извършени по отношение на всеки от актовете и стандартите, и съдържаща по-специално следната информация:
i)
изискванията и стандартите, които са предмет на проверката на място;
ii)
характера и степента на извършените проверки;
iii)
констатациите;
iv)
актовете и стандартите, във връзка с които са открити случаи на неспазване;
в)
оценъчна част, даваща оценка на значимостта на неспазването по отношение на всеки акт и/или стандарт въз основа на критериите „тежест“, „степен“, „продължителност“ и „повторяемост“ в съответствие с член 99, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, с посочване на всички фактори, водещи до увеличение или понижение на намалението, което трябва да се приложи.
Когато разпоредбите във връзка със съответното изискване или стандарт дават известна възможност да не се санкционира констатираното неспазване или когато подпомагането се предоставя съгласно член 17, параграфи 5 и 6 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, това се посочва в доклада.
2. Параграф 1 се прилага независимо дали въпросният бенефициер е бил избран за проверката на място в съответствие с член 69, проверен на място съгласно законодателството, приложимо към актовете и стандартите в съответствие с член 68, параграф 2, или като последващи действия при случаи на неспазване, доведени до знанието на компетентния контролен орган по някакъв друг начин.
3. Бенефициерът бива информиран за всяко установено неспазване в рамките на три месеца след датата на проверката на място.
С изключение на случаите, в които бенефициерът е предприел незабавни коригиращи действия за отстраняване на констатираното неспазване по смисъла на член 99, параграф 2, втора алинея от Регламент (ЕС) № 1306/2013, той бива информиран в срока, посочен в първа алинея от настоящия параграф, че трябва да се предприемат коригиращи действия за отстраняване на неспазването съгласно член 99, параграф 2, втора алинея от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
С изключение на случаите, в които бенефициерът е предприел незабавни коригиращи действия за отстраняване на констатираното неспазване по смисъла на член 97, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, той бива информиран най-късно до един месец след решението да не се прилага административната санкция, предвидена в посочения член, че трябва да се предприемат коригиращи действия за отстраняване на неспазването.
4. Без да се засягат конкретни разпоредби, съдържащи се в законодателството, приложимо към изискванията и стандартите, докладът за проверката бива приключен в срок от един месец след проверката на място. Въпреки това този срок може да бъде удължен до три месеца при надлежно обосновани обстоятелства, особено ако това се налага поради химически или физически анализ.
Когато компетентният контролен орган не е разплащателната агенция, докладът за проверката и, при поискване, съответните удостоверителни документи се изпращат или се осигурява пряк достъп до тях на разплащателната агенция или координиращия орган в срок от един месец след приключването на доклада.
Въпреки това, когато в доклада не се съдържат констатации, дадена държава членка може да реши да не изпраща такъв доклад, при условие че на разплащателната агенция или координиращия орган се осигури пряк достъп до него един месец след неговото приключване.
ГЛАВА III
Изчисляване и прилагане на административни санкции
Член 73
Общи принципи
1. Когато повече от една разплащателна агенция отговаря за управлението на различните схеми, изброени в приложение I към Регламент (ЕС) № 1307/2013, на мерките, посочени в член 21, параграф 1, букви а) и б) и членове 28-31, 33 и 34 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, и на плащанията, свързани със схемите за подпомагане в лозаро-винарския сектор, посочени в членове 46 и 47 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, държавите членки гарантират, че установените случаи на неспазване и, когато е приложимо, съответните административни санкции се довеждат до знанието на всички разплащателни агенции, участващи в тези плащания. Това включва случаите, когато неспазването на критериите за допустимост представлява също така неспазване на правилата за кръстосано съответствие и обратното. Когато е приложимо, държавите членки гарантират, че се прилага един размер на намаление.
2. Когато е установен повече от един случай на неспазване по отношение на различни актове или стандарти от една и съща област на кръстосаното съответствие, за целите на определяне на намалението, предвидено в член 39, параграф 1 и член 40 от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014, тези случаи се считат за едно неспазване.
3. Неспазването на стандарт, представляващо също така неспазване на изискване, се счита за едно неспазване. За целите на изчисляване на намаленията, неспазването се счита за част от областта, подчинена на изискването.
4. Административната санкция се прилага към общата сума на плащанията, посочени в член 92 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, които са предоставени или предстои да се предоставят на съответния бенефициер:
а)
в резултат на заявления за помощ или искания за плащане, които той е подал или ще подаде в течение на годината на констатацията; и/или
б)
по заявления за схемите за подпомагане в лозаро-винарския сектор съгласно членове 46 и 47 от Регламент (ЕС) № 1308/2013.
По отношение на първа алинея, буква б), съответната сума се разделя на 3 при преструктуриране и конверсия.
5. По отношение на група лица, посочени в членове 28 и 29 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, процентът на намаление се изчислява в съответствие с глава III от настоящия дял и дял IV, глава II от Делегиран регламент № 640/2014. В този случай, с оглед на пропорционалността, държавите членки могат да приложат този процент на намалението към частта от субсидията, отпусната на допусналия неспазването член на групата.
Член 74
Изчисляване и прилагане на административни санкции при неспазване поради небрежност
1. Когато е установен повече от един случай на неспазване поради небрежност по отношение на различни области на кръстосаното съответствие, процедурата по определяне на намалението, предвидена в член 39, параграф 1 от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014, се прилага поотделно към всеки случай на неспазване.
Получените в резултат проценти на намаленията се сумират. Въпреки това максималното намаление не може да превишава 5 % от общата сума, посочена в член 73, параграф 4 от настоящия регламент.
2. Когато се установи повторно неспазване заедно с друго неспазване или друго повторно неспазване, получените в резултат проценти на намаление се сумират. Въпреки това максималното намаление не може да превишава 15 % от общата сума, посочена в член 73, параграф 4.
Член 75
Изчисляване и прилагане на административни санкции при умишлено неспазване
В случаите на умишлено неспазване с извънредно голяма степен, тежест или продължителност, освен санкцията, наложена и изчислена в съответствие с член 40 от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014, бенефициерът се изключва от всички плащания, посочени в член 92 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, през следващата календарна година.
ДЯЛ VI
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 76
Влизане в сила и прилагане
Настоящият регламент влиза в сила на седмия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага по отношение на заявленията за помощ, заявленията за подпомагане или исканията за плащане за референтните години или премийните периоди, започващи от 1 януари 2015 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 17 юли 2014 година.
REGLAMENTO DE EJECUCIÓN (UE) No 809/2014 DE LA COMISIÓN
de 17 de julio de 2014
por el que se establecen disposiciones de aplicación del Reglamento (UE) no 1306/2013 del Parlamento Europeo y del Consejo en lo que se refiere al sistema integrado de gestión y control, las medidas de desarrollo rural y la condicionalidad
LA COMISIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea,
Visto el Reglamento (UE) no 1306/2013 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 17 de diciembre de 2013, sobre la financiación, gestión y seguimiento de la política agrícola común, por el que se derogan los Reglamentos (CEE) no 352/78, (CE) no 165/94, (CE) no 2799/98, (CE) no 814/2000, (CE) no 1290/2005 y (CE) no 485/2008 del Consejo (1), y, en particular, su artículo 58, apartado 4, su artículo 62, apartado 2, letras a) a f) y h), su artículo 63, apartado 5, su artículo 77, apartado 8, su artículo 78, su artículo 96, apartado 4, y su artículo 101, apartado 2,
Considerando lo siguiente:
(1)
El Reglamento (UE) no 1306/2013 establece normas básicas, en particular las relativas a la obligación de los Estados miembros de proteger los intereses financieros de la Unión. Con el fin de garantizar el adecuado funcionamiento y la aplicación uniforme del nuevo marco jurídico establecido por dicho Reglamento, se ha facultado a la Comisión para que adopte determinadas normas en relación con los controles administrativos y los controles sobre el terreno, la medición de superficies, los casos en que pueden corregirse las solicitudes de ayuda o las solicitudes de pago, la aplicación y el cálculo de retiradas parciales o totales y la recuperación de pagos indebidos y sanciones, la aplicación y el cálculo de sanciones administrativas, los requisitos relativos a la base de datos informatizada, las solicitudes de ayuda, las solicitudes de pago y las solicitudes de derechos de pago, incluida la fecha límite de presentación, la realización de controles, las cesiones de explotaciones, el pago de anticipos, la realización de controles del cumplimiento de las obligaciones de condicionalidad, el cálculo y la aplicación de sanciones administrativas en el marco de la condicionalidad y las especificaciones técnicas necesarias para la aplicación uniforme de las normas básicas del sistema integrado de gestión y control (en lo sucesivo, «el sistema integrado») en lo que respecta al régimen de condicionalidad.
(2)
Los Estados miembros deben adoptar las medidas necesarias para asegurar el correcto funcionamiento del sistema integrado de gestión y control cuando varios organismos pagadores se ocupen del mismo beneficiario.
(3)
Cuando la autoridad competente aún no haya informado al beneficiario de la existencia de errores en la solicitud de ayuda o la solicitud de pago ni le haya anunciado un control sobre el terreno, el beneficiario debe tener derecho a retirar su solicitud de ayuda o solicitud de pago, o partes de las mismas, en cualquier momento. Asimismo, debe permitirse a los beneficiarios corregir o ajustar los errores manifiestos contenidos en la solicitud de ayuda o la solicitud de pago y los documentos justificativos, que en determinados casos han de ser reconocidos por las autoridades nacionales.
(4)
Es preciso establecer disposiciones específicas y detalladas para garantizar una aplicación equitativa de las distintas reducciones a la solicitud o las solicitudes de ayuda o de pago presentadas por el mismo beneficiario. Procede determinar por tanto la secuencia para el cálculo de las diversas reducciones potenciales de cada régimen de pagos directos o medida de desarrollo rural en el ámbito del sistema integrado.
(5)
Para garantizar la aplicación uniforme del principio de buena fe en toda la Unión, es necesario establecer las condiciones en que puede invocarse dicho principio en relación con la recuperación de importes pagados indebidamente, sin perjuicio del trato dispensado a los gastos correspondientes en el contexto de la liquidación de cuentas de conformidad con el Reglamento (UE) no 1306/2013.
(6)
Conviene establecer normas en relación con las consecuencias de la cesión de explotaciones enteras que estén sujetas a determinadas obligaciones de acuerdo con los regímenes de pagos directos o las medidas de desarrollo rural en el ámbito del sistema integrado.
(7)
Los Estados miembros deben notificar datos y estadísticas de control anuales a la Comisión para que a esta le sea posible efectuar un seguimiento eficaz del sistema integrado. Del mismo modo, los Estados miembros han de presentar estadísticas anuales sobre los controles de las medidas de desarrollo rural no cubiertas por el sistema integrado, incluidos los resultados de tales controles. Por otra parte, la Comisión debe ser informada, cuando proceda, de cualquier medida adoptada por los Estados miembros en relación con la condicionalidad.
(8)
De conformidad con el artículo 75 del Reglamento (UE) no 1306/2013, los Estados miembros pueden abonar anticipos con respecto a los pagos directos siempre que se cumplan determinadas condiciones, entre ellas la conclusión de los controles administrativos y los controles sobre el terreno correspondientes al año de solicitud en cuestión. El artículo 8 del Reglamento (UE) no 1307/2013 del Parlamento Europeo y del Consejo (2) establece que el porcentaje de ajuste fijado de acuerdo con el artículo 26 del Reglamento (UE) no 1306/2013 es aplicable a los pagos directos que superen un umbral determinado. No obstante, de conformidad con el artículo 26, apartado 4, del Reglamento (UE) no 1306/2013, la Comisión puede, en función de nuevos elementos que obren en su poder, adaptar el porcentaje de ajuste de los pagos directos hasta el 1 de diciembre. Como consecuencia de ello, cabe la posibilidad de que a 16 de octubre aún se desconozca el porcentaje de ajuste que puede aplicarse en el marco de la disciplina financiera. El pago del saldo a partir del 1 de diciembre debe tener en cuenta el porcentaje de ajuste de la disciplina financiera aplicable en ese momento.
(9)
Es conveniente establecer el marco general para la introducción de procedimientos simplificados en el contexto de las comunicaciones entre el beneficiario y las autoridades nacionales. Dicho marco ha de contemplar, en particular, la posibilidad de utilizar medios electrónicos. Debe garantizarse, sin embargo, que los datos transmitidos de ese modo son totalmente fiables y que los procedimientos pertinentes se aplican sin discriminación alguna entre los beneficiarios. A fin de simplificar las labores de gestión tanto a los beneficiarios como a las autoridades nacionales, también conviene prever la posibilidad de que las autoridades competentes utilicen directamente la información a disposición de las autoridades nacionales en lugar de tener que pedir a los beneficiarios que proporcionen tal información para comprobar la admisibilidad de determinados pagos.
(10)
Al objeto de garantizar la eficacia de los controles en los Estados miembros que dispongan que todas las solicitudes de ayuda de pagos directos y las solicitudes de pago al amparo de las medidas de desarrollo rural en el ámbito del sistema integrado queden cubiertas por la solicitud única de conformidad con el artículo 72, apartado 4, del Reglamento (UE) no 1306/2013, debe preverse que todas las solicitudes de ayuda o solicitudes de pago que de algún modo estén relacionadas con la superficie se presenten únicamente una vez al año en una sola solicitud.
(11)
Es oportuno que los Estados miembros fijen una fecha límite de presentación de la solicitud única o las solicitudes de pago que, a fin de disponer de tiempo para tramitar y controlar dichas solicitudes, no debe ser posterior al 15 de mayo. No obstante, debido a las condiciones climáticas particulares de Estonia, Letonia, Lituania, Finlandia y Suecia, es conveniente autorizar a esos Estados a fijar una fecha límite más tardía, que no debe ser posterior al 15 de junio. Además, debe preverse la posibilidad de autorizar excepciones en casos individuales si, en el futuro, las condiciones climáticas de un año concreto así lo exigen.
(12)
Los beneficiarios deben declarar en la solicitud única no solo la superficie que destinan a usos agrícolas sino también sus derechos de pago, así como toda la información necesaria que acredite el cumplimiento de las condiciones para causar derecho a la ayuda. Resulta adecuado, sin embargo, que los Estados miembros puedan establecer excepciones a determinadas obligaciones cuando los derechos de pago de un año dado aún no hayan sido aprobados definitivamente.
(13)
Con el fin de conceder la mayor flexibilidad posible a los beneficiarios en la planificación del uso de las superficies, es preciso autorizarles a modificar su solicitud única o solicitud de pago hasta las fechas en que suele tener lugar la siembra, siempre que se cumplan todos los requisitos específicos fijados en los diferentes regímenes o medidas de ayuda y que la autoridad competente no haya informado aún al beneficiario de la existencia de errores en la solicitud única o la solicitud de pago ni notificado el control sobre el terreno que haya revelado errores en relación con la parte afectada por la modificación. Una vez efectuada las modificación, es necesario ofrecer la posibilidad de adaptar los justificantes o contratos que deban presentarse.
(14)
Dado que incumbe a los beneficiarios presentar una solicitud de ayuda o una solicitud de pago correcta, ha de corresponderles, cuando proceda, introducir las correcciones y cambios necesarios en el impreso precumplimentado.
(15)
En el caso de las solicitudes de ayuda que se presenten en el marco de regímenes de ayuda por superficie o de las solicitudes de pago que se presenten en el marco de medidas de ayuda por superficie, debe facilitarse al beneficiario un impreso precumplimentado en formato electrónico y el correspondiente material gráfico mediante una aplicación informática basada en un sistema de información geográfica (SIG) (en lo sucesivo, «impreso de solicitud de ayuda geoespacial»). Los impresos de solicitud de ayuda geoespaciales contribuirán a prevenir errores por parte de los beneficiarios cuando estos declaren sus superficies agrarias y conferirán mayor eficacia a los controles cruzados administrativos. Por otra parte, la información espacial más precisa que proporcionan los impresos de solicitud de ayuda geoespaciales permitirá disponer de datos más fidedignos a efectos de seguimiento y evaluación. Por consiguiente, procede establecer que, a partir de una fecha determinada, todas esas solicitudes de ayuda o solicitudes de pago se presenten sobre la base del impreso de solicitud de ayuda geoespacial electrónico. No obstante, en caso de que a los beneficiarios no les sea posible utilizar dicho impreso, la autoridad competente debe proponerles una alternativa que les permita presentar una solicitud de ayuda o una solicitud de pago. En cualquier caso, la autoridad competente debe cerciorarse de que las superficies declaradas están digitalizadas.
(16)
Es preciso que, junto con la solicitud única, o en su caso en una fecha posterior, dependiendo del tipo de información, se presente información específica sobre la producción de cáñamo, la ayuda voluntaria asociada o el pago específico al cultivo del algodón. Debe preverse asimismo que las superficies por las que no se solicite ayuda se declaren en el impreso de solicitud única. Dada la importancia de disponer de información precisa sobre determinados tipos de utilización de las superficies, los datos correspondientes a esos tipos de utilización deben declararse por separado, mientras que los demás pueden declararse en una única rúbrica.
(17)
Cuando se exija a los beneficiarios que mantengan superficies de interés ecológico en la superficie agraria para poder optar al pago para prácticas agrícolas beneficiosas para el clima y el medio ambiente contemplado en el artículo 43 del Reglamento (UE) no 1307/2013 («pago de ecologización»), los beneficiarios deben declarar la superficie de interés ecológico junto con sus solicitudes de ayuda al amparo de los regímenes de ayuda por superficie. Cuando una parte de las obligaciones en materia de superficies de interés ecológico se cumpla a escala regional o de forma colectiva, la declaración de las superficies de interés ecológico ha de completarse con una declaración aparte de las superficies de interés ecológico existentes a escala regional o colectiva.
(18)
A fin de asegurar un seguimiento y un control eficaces, la solicitud de participación en el régimen para pequeños agricultores debe incluir una referencia a la solicitud única presentada por el mismo beneficiario. Al objeto de hacer posible un control efectivo de las condiciones especiales aplicables al régimen para pequeños agricultores, toda la información necesaria debe facilitarse utilizando el procedimiento de solicitud simplificado previsto en el artículo 72, apartado 3, del Reglamento (UE) no 1306/2013. Conviene aclarar, además, que los beneficiarios que decidan retirarse del régimen para pequeños agricultores han de estar obligados a informar de ello a la autoridad competente en los plazos establecidos a fin de facilitar la transición a los pagos previstos en los títulos III y IV del Reglamento (UE) no 1307/2013.
(19)
Para que sea posible controlar el cumplimiento de las obligaciones del régimen de condicionalidad, también deben presentar un impreso de solicitud de ayuda los beneficiarios que dispongan de superficie agraria, pero no soliciten ninguna de las ayudas objeto de la solicitud única. Con todo, es oportuno que los Estados miembros puedan eximir a los beneficiarios de esta obligación en caso de que las autoridades competentes ya dispongan de esa información.
(20)
A fin de simplificar los procedimientos de solicitud y de conformidad con lo dispuesto en el artículo 72, apartado 3, del Reglamento (UE) no 1306/2013 los Estados miembros deben, en la medida de lo posible, suministrar los impresos precumplimentados con la información necesaria al beneficiario para que este pueda presentar una solicitud de ayuda o una solicitud de pago correcta. El impreso precumplimentado ha de diseñarse de forma tal que el beneficiario solo tenga que confirmar la ausencia de cambios con respecto a la solicitud de ayuda o la solicitud de pago presentada el año anterior.
(21)
Procede establecer disposiciones comunes sobre los datos que han de consignarse en las solicitudes de ayuda por ganado o las solicitudes de pago en caso de que un Estado miembro opte por la aplicación de la ayuda asociada voluntaria relacionada con los animales o las medidas de desarrollo rural.
(22)
De conformidad con el artículo 53, apartado 4, del Reglamento Delegado (UE) no 639/2014 de la Comisión (3), los pagos en el marco de la ayuda asociada voluntaria relacionada con los animales o de las medidas de desarrollo rural solo pueden efectuarse con respecto a animales que estén debidamente identificados y registrados de conformidad con el Reglamento (CE) no 1760/2000 del Parlamento Europeo y del Consejo (4) o el Reglamento (CE) no 21/2004 del Consejo (5). Por tanto, los beneficiarios que presenten solicitudes de ayuda o solicitudes de pago en el marco de los regímenes de ayuda o de las medidas de ayuda en cuestión deben tener acceso a su debido tiempo a la información pertinente.
(23)
Es fundamental que los beneficiarios presenten sus solicitudes de derechos de pago en los plazos fijados para que así los Estados miembros puedan fijar dichos derechos. Procede, pues, fijar una fecha límite de presentación.
(24)
Es necesario establecer normas que regulen las situaciones en que se hayan asignado derechos de pago indebidamente, en particular como consecuencia de una sobredeclaración, o en que se haya fijado incorrectamente el valor de tales derechos, por ejemplo, por haberse calculado sobre la base de una cantidad de referencia incorrecta. Conviene aclarar que los ajustes del número o del valor de los derechos de pago no han de dar lugar sistemáticamente a un nuevo cálculo de los derechos de pago restantes. En algunos casos, los derechos de pago asignados indebidamente representan cantidades muy pequeñas, cuya recuperación entraña, empero, considerables costes y una notable carga administrativa. En aras de la simplificación y del equilibrio entre los costes y la carga administrativa, por una parte, y el importe que ha de recuperarse, por otra, es conveniente fijar un importe mínimo por debajo del cual no sea preciso proceder a la recuperación.
(25)
El cumplimiento de las disposiciones de los regímenes de ayuda y las medidas de ayuda gestionados en el marco del sistema integrado debe ser objeto de un seguimiento eficaz. Para ello y a fin de garantizar un nivel armonizado de seguimiento en todos los Estados miembros, es preciso especificar detalladamente los criterios y los procedimientos técnicos que han de seguirse en la ejecución de los controles administrativos y los controles sobre el terreno en lo que respecta a los criterios de admisibilidad, los compromisos y otras obligaciones establecidos en el marco de los regímenes de pagos directos, las medidas de desarrollo rural y la condicionalidad.
(26)
Conviene aclarar que, cuando se recurra a la fotointerpretación, por ejemplo durante los controles sobre el terreno o en el contexto de la actualización del sistema de identificación de parcelas agrarias, y no se obtengan resultados concluyentes, deben llevarse a cabo controles de campo.
(27)
Resulta conveniente que únicamente se anuncien a los interesados los controles sobre el terreno referidos a las condiciones de admisibilidad y a la condicionalidad cuando ello no vaya a comprometer los controles y, en cualquier caso, que se apliquen plazos adecuados a tal efecto. Por otra parte, cuando las normas sectoriales específicas de actos o normas aplicables en relación con la condicionalidad prevean controles sobre el terreno sin previo aviso, esas normas deben respetarse.
(28)
Conviene establecer que los Estados miembros combinen, en su caso, los diversos tipos de controles. No obstante, en el caso de algunas medidas de ayuda, los controles sobre el terreno han de distribuirse a lo largo del año para que así pueda comprobarse el cumplimiento de los compromisos. La duración de un control sobre el terreno debe limitarse al mínimo necesario. Con todo, en el caso de los criterios de admisibilidad, los compromisos o las obligaciones vinculados a un determinado período de tiempo, un control sobre el terreno puede requerir visitas adicionales a un beneficiario en una fecha posterior. En tales casos, conviene especificar que la duración del control sobre el terreno y el número de visitas han de limitarse a lo estrictamente necesario.
(29)
Debe velarse por que todo caso de incumplimiento detectado sea objeto de un seguimiento adecuado y se tome en consideración a la hora de proceder a los pagos. En este contexto, cuando se compruebe el cumplimiento de las condiciones de admisibilidad también se deberán tener en cuenta los posibles casos de incumplimiento notificados por organismos, servicios u organizaciones distintos de los que son directamente responsables de los controles. Los Estados miembros deben garantizar, además, que cualquier constatación pertinente efectuada en el marco de los controles del cumplimiento de los criterios de admisibilidad, los compromisos y otras obligaciones sea objeto de notificación cruzada entre las autoridades competentes responsables de la concesión de los pagos. Este principio debe ampliarse a todas las constataciones efectuadas por las autoridades de certificación públicas o privadas con respecto a los beneficiarios que hayan optado por cumplir sus obligaciones de ecologización mediante prácticas equivalentes cubiertas por un sistema de certificación, que deben notificarse a la autoridad responsable de la concesión del pago de ecologización. Por último, cuando los controles en el marco de las medidas de desarrollo rural abarquen prácticas equivalentes, los resultados de esos controles deben ser objeto de notificación cruzada para que puedan tomarse en consideración a la hora de evaluar si se cumplen las condiciones para optar a los pagos de ecologización.
(30)
A fin de garantizar una detección eficaz de los casos de incumplimiento durante los controles administrativos, es preciso establecer normas en relación con el contenido de los controles cruzados. Cualquier caso de incumplimiento debe ser objeto de seguimiento mediante los procedimientos pertinentes.
(31)
En aras de la simplificación, cuando una parcela de referencia sea objeto de una solicitud de ayuda o una solicitud de pago por parte de dos o más beneficiarios que solicitan ayuda en el marco del mismo régimen de ayuda o medida de ayuda y cuando la superficie declarada en exceso o la superficie superpuesta no supere el margen de tolerancia fijado para la medición de parcelas agrarias, los Estados miembros deben estar autorizados a establecer una reducción proporcional de las superficies consideradas. No obstante, los beneficiarios afectados han de poder recurrir esas decisiones.
(32)
Es preciso determinar el número mínimo de beneficiarios que deben ser sometidos a controles sobre el terreno en el marco de los diversos regímenes de ayuda y medidas de ayuda.
(33)
La muestra de control destinada a los controles sobre el terreno de los regímenes de ayuda por superficie debe extraerse sobre la base de un método de muestreo estratificado que entrañe una carga administrativa proporcionada y permita mantener el número de beneficiarios que han de someterse a controles sobre el terreno en un nivel razonable. El método de muestreo estratificado debe incluir una parte aleatoria para obtener un porcentaje de error representativo. No obstante, en los controles sobre el terreno efectuados en el marco del pago de ecologización, los regímenes de ayuda por animales o las medidas de desarrollo rural, es conveniente que la muestra se seleccione en parte sobre la base de un análisis de riesgo. La autoridad competente ha de establecer los factores de riesgo centrándose en los ámbitos en que el riesgo de error es más elevado. Para que los análisis de riesgo resulten pertinentes y eficaces, se debe evaluar y actualizar anualmente la eficacia de los criterios de riesgo teniendo en cuenta la pertinencia de cada uno de ellos, comparando los resultados de las muestras elegidas aleatoriamente y de las basadas en el riesgo, la situación específica del Estado miembro y el tipo de incumplimiento.
(34)
En algunos casos es conveniente efectuar controles sobre el terreno antes de que se hayan recibido todas las solicitudes. Por tanto, los Estados miembros deben estar autorizados a efectuar una selección parcial de la muestra de control antes del final del plazo de presentación de solicitudes.
(35)
La eficacia de los controles sobre el terreno requiere que el personal que los lleve a cabo esté informado de los motivos de la selección efectuada con vistas a esos controles. Los Estados miembros deben llevar registros de esa información.
(36)
Los casos graves de incumplimiento detectados durante los controles sobre el terreno deben dar lugar a un incremento de dichos controles durante el año siguiente hasta que se alcance un nivel de garantía aceptable acerca de la exactitud de las solicitudes de ayuda y solicitudes de pago consideradas.
(37)
Es necesario establecer en qué condiciones puede considerarse justificada una reducción del nivel mínimo de controles sobre el terreno de determinados regímenes de ayuda y medidas de ayuda sobre la base de un sistema de gestión y control que funcione correctamente y de porcentajes de error que se mantengan en un nivel aceptable.
(38)
En aras de un seguimiento adecuado y de un control eficaz, los controles sobre el terreno de los regímenes de ayuda por superficie y las medidas de desarrollo rural deben abarcar todas las parcelas agrarias declaradas. En el caso de algunas medidas de desarrollo rural, los controles sobre el terreno también deben abarcar las tierras no agrícolas. Al objeto de facilitar la aplicación del sistema integrado, conviene prever la posibilidad de limitar la medición real de las parcelas agrarias a una muestra aleatoria del 50 % de las parcelas agrarias declaradas. Es conveniente que los resultados de las mediciones basadas en muestras se extrapolen al resto de la población o que las mediciones se amplíen a todas las parcelas agrarias declaradas.
(39)
Procede establecer las normas relativas a los elementos de los controles sobre el terreno, la verificación de las condiciones de admisibilidad, los métodos de medición de superficies y los instrumentos de medición que los Estados miembros tienen que utilizar en los controles sobre el terreno con el fin de que la calidad de las mediciones sea equivalente a la exigida por las normas técnicas elaboradas a escala de la Unión.
(40)
Es preciso fijar las condiciones de uso de las técnicas de teledetección en los controles sobre el terreno y disponer la ejecución de controles de campo en todos aquellos casos en que la fotointerpretación no arroje resultados claros. Puede ocurrir que, debido por ejemplo a las condiciones climáticas, no todas las parcelas estén cubiertas por imágenes de calidad suficiente para verificar todas las condiciones de admisibilidad o llevar a cabo la medición de la superficie. En tales casos, los controles sobre el terreno deben realizarse o completarse por medios tradicionales. Por otra parte, es conveniente exigir que la verificación del cumplimiento de todos los criterios de admisibilidad, los compromisos y otras obligaciones se realice con el mismo grado de precisión que en un control sobre el terreno efectuado por medios tradicionales.
(41)
A fin de que las autoridades nacionales y las autoridades competentes de la Unión puedan efectuar un seguimiento de los controles sobre el terreno practicados, es preciso consignar los pormenores de estos en un informe de control. El beneficiario o su representante deben tener la posibilidad de firmar dicho informe. No obstante, en el caso de los controles sobre el terreno por teledetección, conviene autorizar a los Estados miembros a disponer que solo se ofrezca esa posibilidad cuando el control ponga de manifiesto que se ha incumplido la normativa. Cuando se detecte un caso de incumplimiento, con independencia del tipo de control sobre el terreno efectuado, el beneficiario debe recibir una copia del informe.
(42)
Se han establecido disposiciones especiales de control sobre la base del Reglamento (CE) no 1082/2003 de la Comisión (6). Cuando se lleven a cabo controles con arreglo a dicho Reglamento, los resultados deben incluirse en el informe de control a los efectos del sistema integrado.
(43)
En el caso de los Estados miembros que opten por la aplicación de un régimen de ayuda por animales o de medidas de ayuda relacionadas con los animales, conviene determinar el calendario y el contenido mínimo de los controles sobre el terreno con respecto a la ayuda solicitada al amparo de dichos regímenes de ayuda o medidas de ayuda. Es fundamental llevar a cabo dichos controles sobre el terreno con el fin de comprobar de manera efectiva la exactitud de las declaraciones presentadas en las solicitudes de ayuda o las solicitudes de pago y las notificaciones a la base de datos informatizada para animales. Los controles sobre el terreno de los regímenes de ayuda por animales o las medidas de ayuda relacionadas con los animales han de abarcar, en particular, la comprobación del cumplimiento de las condiciones de admisibilidad, la exactitud de las anotaciones en el registro y, en su caso, los pasaportes.
(44)
A fin de que las autoridades nacionales y las autoridades competentes de la Unión puedan efectuar un seguimiento de los controles sobre el terreno practicados, es preciso consignar los pormenores de estos en un informe de control. El beneficiario o su representante deben tener la posibilidad de firmar dicho informe. Cuando se detecte un caso de incumplimiento, con independencia del tipo de control sobre el terreno efectuado, el beneficiario debe recibir una copia del informe.
(45)
A los efectos del artículo 32, apartado 6, del Reglamento (UE) no 1307/2013, deben establecerse normas para la aplicación del sistema que deben utilizar los Estados miembros para verificar el contenido de tetrahidrocannabinol del cáñamo.
(46)
En ese contexto, debe preverse un período de tiempo en el que no pueda cosecharse cáñamo destinado a la producción de fibras después de la floración, a fin de permitir el cumplimiento real de las obligaciones de control de tales cultivos.
(47)
Son necesarias normas más detalladas para la organización de los controles administrativos y los controles sobre el terreno y para el cálculo de sanciones administrativas en el caso de las medidas de desarrollo rural no cubiertas por el sistema integrado.
(48)
Habida cuenta de las características específicas de esas medidas, los controles administrativos han de comprobar el cumplimiento de la legislación nacional o de la Unión y del programa de desarrollo rural aplicable, y abarcar todos los criterios de admisibilidad, los compromisos y otras obligaciones que puedan ser verificados mediante tales controles. A fin de comprobar la realización de las operaciones de inversión, procede que los controles administrativos incluyan también en general una visita al lugar de la operación objeto de ayuda o al emplazamiento de la inversión.
(49)
Conviene organizar controles sobre el terreno sobre la base de muestras aleatorias y basadas en el riesgo. La proporción de la muestra aleatoria ha de ser suficiente para poder obtener un porcentaje de error representativo.
(50)
Al objeto de garantizar controles suficientes, es preciso fijar un nivel mínimo de control para los controles sobre el terreno. Ese nivel debe elevarse cuando los controles indiquen un alto grado de incumplimiento. De igual modo, conviene que los Estados miembros puedan reducir ese nivel cuando los porcentajes de error estén por debajo del umbral de importancia relativa y los sistemas de gestión y control funcionen debidamente.
(51)
Es necesario determinar el contenido de los controles sobre el terreno para garantizar una ejecución uniforme de los mismos.
(52)
Es preciso efectuar controles a posteriori de las operaciones de inversión para verificar el cumplimiento del requisito de durabilidad definido en el artículo 71 del Reglamento (UE) no 1303/2013 del Parlamento Europeo y del Consejo (7). Procede especificar la base y los contenidos de esos controles.
(53)
La experiencia ha puesto de manifiesto que son necesarias disposiciones de control específicas para determinadas medidas de desarrollo rural y para los gastos de asistencia técnica a iniciativa de los Estados miembros.
(54)
De conformidad con el Reglamento (UE) no 1306/2013, no deben imponerse sanciones administrativas cuando el incumplimiento sea de carácter menor, inclusive en forma de ligero rebasamiento de un umbral. Conviene establecer normas con respecto a determinadas medidas de desarrollo rural para determinar cuándo es de carácter menor el incumplimiento, incluida la fijación de un umbral cuantitativo, expresado como porcentaje del importe de ayuda admisible. Procede fijar ese umbral que, de sobrepasarse, ha de dar lugar a una sanción administrativa proporcional.
(55)
El control de la observancia de las diferentes obligaciones del régimen de condicionalidad exige la creación de un sistema de control y la introducción de sanciones administrativas adecuadas. Con este propósito, las distintas autoridades de los Estados miembros necesitan comunicarse información, en particular referida a las solicitudes de ayuda, las muestras de control y los resultados de los controles sobre el terreno. Es preciso establecer los elementos fundamentales de ese sistema.
(56)
El Reglamento (UE) no 1306/2013 establece obligaciones en materia de condicionalidad para los beneficiarios que reciban pagos directos en virtud del Reglamento (UE) no 1307/2013, ayudas en el sector vitivinícola en virtud de los artículos 46 y 47 del Reglamento (UE) no 1308/2013 del Parlamento Europeo y del Consejo (8), y las primas anuales previstas en el artículo 21, apartado 1, letras a) y b), los artículos 28 a 31, 33 y 34 del Reglamento (UE) no 1305/2013 del Parlamento Europeo y del Consejo (9), y establece un sistema de reducciones y exclusiones en caso de que se incumplan dichas obligaciones. Conviene establecer las disposiciones de aplicación de dicho sistema.
(57)
Los controles de condicionalidad pueden concluirse antes o después de que se reciban los pagos y las primas anuales contemplados en el artículo 92 del Reglamento (UE) no 1306/2013. En particular, cuando tales controles no puedan concluirse antes de que se reciban esos pagos y primas anuales, el importe que ha de abonar el beneficiario en concepto de sanción administrativa debe recuperarse de conformidad con lo dispuesto en el presente Reglamento o mediante compensación.
(58)
Procede establecer normas dirigidas a las autoridades de los Estados miembros responsables del sistema de control de las obligaciones en materia de condicionalidad.
(59)
Debe determinarse el porcentaje mínimo de control para la verificación del cumplimiento de las obligaciones en materia de condicionalidad. Conviene fijar dicho porcentaje en al menos el 1 % del número total de beneficiarios a que se refiere el artículo 92 del Reglamento (UE) no 1306/2013 que estén incluidos en el ámbito de competencia de cada autoridad de control, y disponer que esos beneficiarios sean seleccionados en función de un análisis de riesgos adecuado.
(60)
A los efectos del cálculo de la muestra de control, en el caso concreto de las agrupaciones de personas contempladas en los artículos 28 y 29 del Reglamento (UE) no 1305/2013, los Estados miembros deben gozar de flexibilidad para determinar si se ha de considerar la agrupación en su conjunto o cada uno de sus miembros, de forma individual.
(61)
Resulta conveniente ofrecer a los Estados miembros la posibilidad de alcanzar el porcentaje mínimo de control al nivel de cada autoridad de control competente, al del organismo pagador o al de cada acto o norma, o grupo de actos o normas.
(62)
Cuando la legislación específica aplicable a los actos o normas prevea porcentajes mínimos de control, los Estados miembros deben respetarlos. No obstante, los Estados miembros deben poder aplicar un porcentaje único de control en los controles sobre el terreno del régimen de condicionalidad. Es necesario que, si optan por esta posibilidad, todos los casos de incumplimiento que se detecten en los controles sobre el terreno que se realicen en virtud de la normativa sectorial se notifiquen y sean objeto de seguimiento en el marco del régimen de condicionalidad.
(63)
En aras de la simplificación, en lo que se refiere a las obligaciones en materia de condicionalidad en relación con la Directiva 96/22/CE del Consejo (10), debe considerarse que la aplicación de un nivel de muestreo específico de los planes de seguimiento cumple el requisito del porcentaje mínimo establecido por el presente Reglamento.
(64)
Ha de concederse a los Estados miembros la flexibilidad necesaria para alcanzar el porcentaje mínimo de control utilizando los resultados de otros controles sobre el terreno o mediante la sustitución de los beneficiarios.
(65)
A fin de prevenir cualquier relajación del sistema de control, sobre todo en lo que respecta a las muestras destinadas a los controles sobre el terreno de condicionalidad, los controles de seguimiento efectuados con referencia a la norma de minimis contemplada en el artículo 97, apartado 3, del Reglamento (UE) no 1306/2013, no deben tenerse en cuenta en el cálculo constitutivo de la muestra de control mínima de condicionalidad.
(66)
La detección de un grado de incumplimiento significativo en materia de condicionalidad ha de acarrear un incremento del número de controles sobre el terreno durante el año siguiente hasta que se alcance un nivel de garantía aceptable acerca de la exactitud de las solicitudes de ayuda. Los controles adicionales han de centrarse en los actos o las normas de que se trate.
(67)
En lo que respecta a la aplicación de la norma de minimis con arreglo al artículo 97, apartado 3, del Reglamento (UE) no 1306/2013, es importante determinar el porcentaje de beneficiarios que ha de ser objeto de control para comprobar que se han corregido los casos de incumplimiento detectados.
(68)
Una parte de la muestra de control de condicionalidad debe seleccionarse sobre la base de un análisis de riesgos y otra parte, de forma aleatoria. Procede dejar a discreción de las autoridades competentes la elección de los factores de riesgo por ser ellas quienes están en mejores condiciones de hacerlo. Para que los análisis de riesgo resulten pertinentes y eficaces, se debe evaluar y actualizar anualmente su eficacia teniendo en cuenta la pertinencia de cada factor de riesgo, comparando los resultados de las muestras elegidas aleatoriamente y de las basadas en el riesgo, así como la situación específica del Estado miembro.
(69)
El muestreo para la realización de controles de condicionalidad sobre el terreno se puede mejorar autorizando a los Estados miembros a tener en cuenta el análisis de riesgos relativo a la participación de los beneficiarios en el sistema de asesoramiento de explotaciones previsto en el artículo 12 del Reglamento (UE) no 1306/2013 y en sistemas de certificación. No obstante, si se tiene en cuenta dicha participación, habrá que demostrar que los beneficiarios que participan en esos sistemas representan menos riesgos que los que no participan en ellos.
(70)
En algunos casos, es conveniente efectuar controles de condicionalidad sobre el terreno antes de que se hayan recibido todas las solicitudes. Por tanto, los Estados miembros deben estar autorizados a efectuar una selección parcial de la muestra de control antes del final del plazo de presentación de solicitudes.
(71)
Por regla general, la muestra de control de condicionalidad debe extraerse de la población total de beneficiarios a que se refiere el artículo 92 del Reglamento (UE) no 1306/2013 y de los que es responsable la autoridad de control competente en cuestión. Como excepción a esa regla, pueden seleccionarse por separado muestras de cada una de las tres categorías de beneficiarios. Los Estados miembros deben quedar autorizados a extraer la muestra de control sobre la base de las muestras de beneficiarios seleccionados para un control sobre el terreno en relación con los criterios de admisibilidad. Asimismo, procede autorizar una combinación de procedimientos únicamente en la medida en que contribuya a una mayor eficacia del sistema de control.
(72)
En caso de que se seleccione a una agrupación de personas con arreglo a los artículos 28 y 29 del Reglamento (UE) no 1305/2013 para los controles sobre el terreno, debe garantizarse que todos sus miembros son objeto de controles para comprobar que cumplen los requisitos y normas pertinentes.
(73)
Los controles de condicionalidad sobre el terreno requieren, en general, varias visitas de cada explotación agrícola. Para reducir la carga que representan tanto para los beneficiarios como para las administraciones, conviene prever la posibilidad de que los controles se limiten a una visita. Es oportuno aclarar en qué momento debe efectuarse dicha visita. No obstante, los Estados miembros deben garantizar la realización de un control representativo y efectivo de los requisitos y las normas en el mismo año natural.
(74)
La limitación de los controles sobre el terreno a una muestra de al menos la mitad de las parcelas en cuestión no debe entrañar una reducción proporcional de la posible sanción correspondiente.
(75)
A fin de simplificar los controles de condicionalidad sobre el terreno y aprovechar mejor la capacidad de control existente, ha de preverse la posibilidad de que, cuando la eficacia de los controles sea al menos equivalente a la de los controles sobre el terreno, los controles en las explotaciones se sustituyan por controles administrativos.
(76)
Por otra parte, conviene que los Estados miembros tengan la posibilidad de utilizar indicadores objetivos específicos de determinados requisitos o normas al practicar controles sobre el terreno en el marco de la condicionalidad. Esos indicadores deben, sin embargo, estar directamente vinculados a los requisitos o normas que representan y abarcar todos los elementos que han de ser objeto de control.
(77)
Los controles sobre el terreno deben llevarse a cabo en el año natural en que se hayan presentado las solicitudes de ayuda y las solicitudes de pago. En el caso de quienes presenten solicitudes al amparo de los regímenes de ayuda del sector vitivinícola en virtud de los artículos 46 y 47 del Reglamento (UE) no 1308/2013, dichos controles han de efectuarse en cualquier momento dentro del período indicado en el artículo 97, apartado 1, párrafo segundo, del Reglamento (UE) no 1306/2013.
(78)
Procede establecer normas para la elaboración de informes de control de condicionalidad detallados y específicos. Los inspectores especializados en este campo deben comunicar sus observaciones y la gravedad de las mismas con el fin de permitir al organismo pagador fijar las reducciones correspondientes o, en su caso, decidir las oportunas exclusiones de los pagos y primas anuales enumerados en el artículo 92 del Reglamento (UE) no 1306/2013.
(79)
La eficacia de los controles sobre el terreno requiere que el personal que los lleve a cabo esté informado de los motivos por los que el beneficiario ha sido seleccionado con vistas a esos controles. Los Estados miembros deben llevar un registro de esa información.
(80)
Procede poner los resultados de los controles de condicionalidad a disposición de todos los organismos pagadores encargados de la gestión de los diferentes pagos sujetos a los requisitos de condicionalidad para que, cuando los hechos observados lo requieran, se apliquen las reducciones apropiadas.
(81)
Conviene que los beneficiarios sean informados de cualquier posible caso de incumplimiento detectado como consecuencia de un control sobre el terreno. Es adecuado prever un plazo para informar a los beneficiarios. No obstante, de superarse ese plazo, a los beneficiarios en cuestión no les ha de ser posible evitar las consecuencias de cualquier incumplimiento que se haya detectado.
(82)
Por lo que se refiere a la norma de minimis o al sistema de alerta rápida previstos en el artículo 97, apartado 3, y el artículo 99, apartado 2, del Reglamento (UE) no 1306/2013, respectivamente, conviene aclarar que la obligación de informar al beneficiario sobre las medidas correctoras no es aplicable si el beneficiario ya ha adoptado medidas inmediatas.
(83)
Es oportuno establecer los requisitos que han de cumplirse para subsanar el incumplimiento de las normas en caso de que un Estado miembro decida no aplicar las sanciones administrativas por incumplimiento previstas en el artículo 97, apartado 3, y el artículo 99, apartado 2, del Reglamento (UE) no 1306/2013.
(84)
Al objeto de mejorar la comunicación entre las partes que intervienen en las actividades de control, debe preverse que los justificantes pertinentes se remitan al organismo pagador o a la autoridad de coordinación o se pongan a su disposición si estos así lo solicitan.
(85)
La sanción administrativa debe aplicarse al importe total de los pagos contemplados en el artículo 92 del Reglamento (UE) no 1306/2013 que se hayan hecho o vayan a hacerse efectivos en favor del beneficiario con respecto a las solicitudes de ayuda o solicitudes de pago presentadas en el transcurso del año natural en que se haya detectado el incumplimiento. En el caso de quienes presenten solicitudes al amparo de los regímenes de ayuda del sector vitivinícola en virtud de los artículos 46 y 47 del Reglamento (UE) no 1308/2013, en particular, la sanción administrativa debe aplicarse al importe total recibido en relación con la solicitud correspondiente a los regímenes de ayuda previstos en dichos artículos. Por lo que respecta a las medidas de reestructuración y conversión, el importe total ha de dividirse por tres.
(86)
Si se trata de una agrupación de personas como la contemplada en los artículos 28 y 29 del Reglamento (UE) no 1305/2013, la reducción por incumplimiento cometido por un miembro de la agrupación debe calcularse con arreglo a las disposiciones en materia de condicionalidad pertinentes. La aplicación del porcentaje de reducción resultante debe tener en cuenta el hecho de que las obligaciones de condicionalidad son individuales y deben respetar el principio de proporcionalidad. Con todo, conviene que sean los Estados miembros quienes decidan si dicha reducción ha de aplicarse a la agrupación o únicamente a los miembros no conformes.
(87)
Procede establecer normas técnicas y de procedimiento pormenorizadas para el cálculo y la aplicación de las sanciones administrativas relativas a las obligaciones en el ámbito de la condicionalidad.
(88)
Las reducciones y exclusiones deben ser objeto de una gradación proporcional a la gravedad del incumplimiento y llegar hasta la total exclusión del beneficiario de todos los pagos contemplados en el artículo 92 del Reglamento (UE) no 1306/2013 en el siguiente año natural.
(89)
El Comité de Pagos Directos y el Comité de Desarrollo Rural no han emitido dictamen alguno en el plazo establecido por su Presidente.
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
TÍTULO I
DISPOSICIONES GENERALES
Artículo 1
Ámbito de aplicación
El presente Reglamento establece las disposiciones de aplicación del Reglamento (UE) no 1306/2013 en relación con:
a)
las notificaciones que deben realizar los Estados miembros a la Comisión de acuerdo con su obligación de proteger los intereses financieros de la Unión;
b)
los controles administrativos y los controles sobre el terreno que deben practicar los Estados miembros para cerciorarse del cumplimiento de los criterios de admisibilidad, los compromisos y otras obligaciones;
c)
el nivel mínimo de los controles sobre el terreno y la obligación de aumentar ese nivel o la posibilidad de reducirlo;
d)
la notificación de los controles y comprobaciones llevados a cabo y de sus resultados;
e)
las autoridades encargadas de realizar los controles del cumplimiento, así como el contenido de dichos controles;
f)
las medidas de control específicas y los métodos para determinar los niveles de tetrahidrocannabinol en el cáñamo;
g)
la implantación y el funcionamiento de un sistema para la verificación de las organizaciones interprofesionales autorizadas a los efectos del pago específico al cultivo de algodón;
h)
los casos en que las solicitudes de ayuda y las solicitudes de pago o cualquier otra notificación, reclamación o petición pueden corregirse y modificarse tras su presentación;
i)
la solicitud y el cálculo de la retirada total o parcial de los pagos;
j)
la recuperación de los pagos indebidos y las sanciones, así como de los derechos de pago asignados indebidamente y la aplicación de intereses;
k)
la aplicación y el cálculo de sanciones administrativas;
l)
la manera de determinar que un caso de incumplimiento reviste carácter menor;
m)
las solicitudes de ayuda y las solicitudes de pago, así como las solicitudes de derechos de pago, incluida la fecha límite de presentación de solicitudes, los requisitos sobre la cantidad mínima de información que debe incluirse en ellas, las disposiciones relativas a la modificación o la retirada de solicitudes de ayuda, la exención de la obligación de presentar solicitudes de ayuda y disposiciones que permitan a los Estados miembros aplicar procedimientos simplificados;
n)
la realización de controles destinados a verificar el cumplimiento de las obligaciones y la exactitud y la exhaustividad de la información que figura en la solicitud de ayuda o la solicitud de pago, incluidas normas sobre los márgenes de tolerancia de las mediciones en los controles sobre el terreno;
o)
las especificaciones técnicas necesarias para la aplicación uniforme de las disposiciones del título V, capítulo II, del Reglamento (UE) no 1306/2013;
p)
la cesión de explotaciones;
q)
el pago de anticipos;
r)
la realización de controles del cumplimiento de las obligaciones de condicionalidad, teniendo en cuenta la participación de los agricultores en el sistema de asesoramiento a las explotaciones y en un sistema de certificación;
s)
el cálculo y la aplicación de sanciones administrativas en relación con las obligaciones de condicionalidad, incluidos los beneficiarios constituidos por una agrupación de personas.
Artículo 2
Intercambio de información sobre solicitudes de ayuda, solicitudes de pago y otras declaraciones
1. A los efectos de la correcta administración de los regímenes de ayuda y las medidas de ayuda y en caso de que, en un Estado miembro, más de un organismo pagador se encargue de la gestión de los pagos directos y las medidas de desarrollo rural con respecto a un mismo beneficiario, el Estado miembro de que se trate adoptará las medidas adecuadas para garantizar, cuando proceda, que la información requerida en las solicitudes de ayuda, las solicitudes de pago u otras declaraciones se ponga a disposición de todos los organismos pagadores interesados.
2. Cuando los controles no sean efectuados por el organismo pagador responsable, el Estado miembro interesado se asegurará de que dicho organismo recibe información suficiente sobre los controles practicados y sus resultados. Corresponderá al organismo pagador determinar sus necesidades en materia de información.
Artículo 3
Retirada de solicitudes de ayuda, solicitudes de pago y otras declaraciones
1. Una solicitud de ayuda, una solicitud de pago o cualquier otra declaración podrán retirarse total o parcialmente en cualquier momento por escrito. La autoridad competente procederá al registro de tal retirada.
El Estado miembro que haga uso de las posibilidades contempladas en el artículo 21, apartado 3, podrá disponer que las retiradas por escrito sean sustituidas por la notificación a la base de datos informatizada para animales de que un animal ha abandonado la explotación.
2. Cuando la autoridad competente ya haya informado al beneficiario de la existencia de casos de incumplimiento en los documentos contemplados en el apartado 1 o le haya avisado de su intención de efectuar un control sobre el terreno, o cuando un control sobre el terreno haya puesto de manifiesto un caso de incumplimiento, no se permitirá retirar las partes de esos documentos afectadas por el incumplimiento.
3. Las retiradas efectuadas con arreglo al apartado 1 colocarán los beneficiarios en la situación en que se encontraban antes de presentar los documentos en cuestión o una parte de los mismos.
Artículo 4
Corrección y modificación de errores manifiestos
Las solicitudes de ayuda o las solicitudes de pago y cualesquiera justificantes presentados por el beneficiario podrán ser corregidos y modificados en cualquier momento después de su presentación en caso de error manifiesto reconocido por la autoridad competente sobre la base de una evaluación global del caso concreto y siempre que el beneficiario haya actuado de buena fe.
La autoridad competente solamente podrá reconocer errores manifiestos cuando estos puedan detectarse directamente en un control administrativo de la información que figure en los documentos contemplados en el párrafo primero.
Artículo 5
Aplicación de reducciones, denegaciones, retiradas y sanciones
Cuando un caso de incumplimiento sujeto a la aplicación de sanciones de conformidad con el título IV, capítulo II, del Reglamento Delegado (UE) no 640/2014 de la Comisión (11) sea también objeto de retiradas o sanciones con arreglo al título II, capítulos III y IV, o de conformidad con las disposiciones del título III de dicho Reglamento:
a)
se aplicarán las reducciones, denegaciones, retiradas o sanciones previstas en el título II, capítulos III y IV, o en el título III del Reglamento Delegado (UE) no 640/2014respecto de los regímenes de pagos directos o las medidas de desarrollo rural en el ámbito del sistema integrado;
b)
se aplicarán las sanciones establecidas en el título IV, capítulo II, del Reglamento Delegado (UE) no 640/2014 al importe total de los pagos que se vayan a conceder al beneficiario interesado de conformidad con el artículo 92 del Reglamento (UE) no 1306/2013 que no sean objeto de las reducciones, denegaciones, retiradas o sanciones mencionadas en la letra a).
Las reducciones, denegaciones, retiradas y sanciones contempladas en el párrafo primero se aplicarán de conformidad con el artículo 6 del presente Reglamento, sin perjuicio de las sanciones adicionales previstas por otras disposiciones del Derecho nacional o de la Unión.
Artículo 6
Orden de las reducciones, denegaciones, retiradas y sanciones en cada régimen de pagos directos o medida de desarrollo rural
1. Los Estados miembros determinarán el importe del pago que deba concederse a un beneficiario en virtud de uno de los regímenes enumerados en el anexo I del Reglamento (UE) no 1307/2013 sobre la base de las condiciones previstas con arreglo a dicho Reglamento y a los programas para las regiones ultraperiféricas de la Unión y las islas menores del mar Egeo establecidos, respectivamente, por los Reglamentos (UE) no 228/2013 (12) y (UE) no 229/2013 del Parlamento Europeo y del Consejo (13) para el régimen de ayudas directas de que se trate.
2. Con respecto a cada uno de los regímenes que figuran en el anexo I del Reglamento (UE) no 1307/2013 y a cada medida de desarrollo rural en el ámbito del sistema integrado, tal como se define en el artículo 2, apartado 1, párrafo segundo, punto 6, del Reglamento Delegado (UE) no 640/2014, las reducciones, retiradas y sanciones se calcularán, en su caso, en el orden siguiente:
a)
las reducciones y sanciones previstas en el título II, capítulo IV, del Reglamento Delegado (UE) no 640/2014, con excepción de las sanciones contempladas en el artículo 16 de dicho Reglamento, se aplicarán en todos los casos de incumplimiento;
b)
el importe resultante de la aplicación de la letra a) servirá de base para el cálculo de las denegaciones previstas en el título III del Reglamento Delegado (UE) no 640/2014;
c)
el importe resultante de la aplicación de la letra b) servirá de base para el cálculo de cualquier reducción que deba aplicarse por presentación fuera de plazo de conformidad con los artículos 13 y 14 del Reglamento Delegado (UE) no 640/2014;
d)
el importe resultante de la aplicación de la letra c) servirá de base para el cálculo de cualquier reducción que deba aplicarse en caso de no declaración de parcelas agrarias de conformidad con el artículo 16 del Reglamento Delegado (UE) no 640/2014;
e)
el importe resultante de la aplicación de la letra d) servirá de base para el cálculo de las retiradas previstas en el título III del Reglamento Delegado (UE) no 640/2014;
f)
el importe resultante de la aplicación de la letra e) servirá de base para la aplicación de:
i)
la reducción lineal prevista en el artículo 51, apartado 2, del Reglamento (UE) no 1307/2013;
ii)
la reducción lineal prevista en el artículo 51, apartado 3, del Reglamento (UE) no 1307/2013;
iii)
la reducción lineal prevista en el artículo 65, apartado 2, letra c), del Reglamento (UE) no 1307/2013;
iv)
la reducción lineal prevista en el artículo 65, apartado 4, del Reglamento (UE) no 1307/2013;
v)
la reducción lineal que deberá aplicarse en caso de que los pagos que se hayan de efectuar con arreglo al artículo 41 del Reglamento (UE) no 1307/2013 sobrepasen el límite máximo nacional fijado en virtud del artículo 42, apartado 2, de dicho Reglamento.
3. El importe resultante de la aplicación del apartado 2, letra f), servirá de base para:
a)
aplicar la reducción de los pagos prevista en el artículo 11 del Reglamento (UE) no 1307/2013;
b)
aplicar el porcentaje de reducción lineal establecido de conformidad con el artículo 7, apartado 1, párrafo segundo, del Reglamento (UE) no 1307/2013;
c)
aplicar el porcentaje de ajuste a que se hace referencia en el artículo 8 del Reglamento (UE) no 1307/2013.
4. El importe del pago resultante de la aplicación del apartado 3 servirá de base para el cálculo de las reducciones que deban aplicarse por incumplimiento de la condicionalidad de conformidad con el título IV, capítulo II, del Reglamento Delegado (UE) no 640/2014.
Artículo 7
Recuperación de pagos indebidos
1. En caso de pago indebido, el beneficiario quedará obligado a reembolsar el importe en cuestión, al que se añadirán, en su caso, los intereses calculados con arreglo a lo dispuesto en el apartado 2.
2. Los intereses se calcularán en función del tiempo transcurrido entre la finalización del plazo de pago para el beneficiario indicado en la orden de recuperación, que no podrá fijarse en más de 60 días, y la fecha de reembolso o deducción.
El tipo de interés aplicable se calculará de acuerdo con el Derecho nacional, pero no podrá ser inferior al tipo de interés aplicable a la recuperación de importes en virtud de las disposiciones nacionales.
3. La obligación de reembolso establecida en el apartado 1 no se aplicará si el pago es fruto de un error de la autoridad competente o de otra autoridad, sin que el beneficiario haya podido detectar razonablemente ese error.
No obstante, cuando el error obedezca a elementos factuales pertinentes para el cálculo del pago correspondiente, el párrafo primero solo se aplicará si la decisión de recuperación no se ha comunicado en un plazo de 12 meses a partir del pago.
Artículo 8
Cesión de explotaciones
1. A los efectos del presente artículo, se entenderá por:
a) «cesión de una explotación»: la venta, arrendamiento o cualquier tipo de transacción similar de las unidades de producción de que se trate;
b) «cedente»: el beneficiario cuya explotación se cede a otro beneficiario;
c) «cesionario»: el beneficiario a quien se cede la explotación.
2. Cuando, después de haberse presentado una solicitud de ayuda o solicitud de pago y antes de que se hayan cumplido todas las condiciones para su concesión, una explotación sea cedida por un beneficiario a otro en su totalidad, no se concederá al cedente ayuda alguna en relación con la explotación cedida.
3. La ayuda o el pago solicitados por el cedente se concederán al cesionario siempre y cuando:
a)
en un plazo dado, que deberá ser fijado por los Estados miembros, el cesionario informe a la autoridad competente de la cesión y solicite el pago de la ayuda;
b)
el cesionario presente todas las pruebas exigidas por la autoridad competente;
c)
se cumplan todas las condiciones para la concesión de la ayuda respecto de la explotación cedida.
4. Una vez que el cesionario haya informado a la autoridad competente y solicitado el pago de la ayuda de acuerdo con el apartado 3, letra a):
a)
todos los derechos y obligaciones del cedente que se deriven de la relación jurídica generada por la solicitud de ayuda o la solicitud de pago entre el cedente y la autoridad competente se transferirán al cesionario;
b)
todas las actuaciones necesarias para la concesión de la ayuda y todas las declaraciones realizadas por el cedente antes de la cesión se asignarán al cesionario a los efectos de la aplicación de la normativa pertinente de la Unión;
c)
la explotación cedida se considerará, cuando proceda, una explotación independiente en relación con año de solicitud considerado.
5. Si procede, los Estados miembros podrán decidir conceder la ayuda al cedente. En tal caso:
a)
no se concederá ayuda alguna al cesionario;
b)
los Estados miembros aplicarán, mutatis mutandis, los requisitos fijados en los apartados 2, 3 y 4.
Artículo 9
Notificaciones
1. Todos los años, a más tardar el 15 de julio, con respecto a todos los regímenes de pagos directos, las medidas de desarrollo rural y la asistencia técnica y los regímenes de ayuda en el sector vitivinícola contemplados en los artículos 46 y 47 del Reglamento (UE) no 1308/2013, los Estados miembros notificarán a la Comisión los datos de control y las estadísticas de control correspondientes al año natural anterior y, en particular:
a)
datos relativos a los beneficiarios individuales en términos de solicitudes de ayuda y solicitudes de pago, superficies y animales declarados u objeto de una solicitud, resultados de controles administrativos, controles sobre el terreno y controles a posteriori;
b)
cuando proceda, los resultados de los controles de condicionalidad, incluidas las reducciones y exclusiones correspondientes.
Esta notificación se efectuará por vía electrónica, utilizando las especificaciones técnicas para la transmisión de los datos de control y las estadísticas de control puestos a su disposición por la Comisión.
2. A más tardar el 15 de julio de 2015, los Estados miembros remitirán a la Comisión un informe sobre las opciones elegidas para el control de los requisitos de condicionalidad y los organismos de control competentes encargados de los controles de los requisitos y normas de condicionalidad. Las subsiguientes modificaciones de la información facilitada en el citado informe se notificarán sin demora.
3. Todos los años, a más tardar el 15 de julio, los Estados miembros remitirán a la Comisión un informe sobre las medidas adoptadas para la gestión y el control de la ayuda asociada voluntaria correspondiente al año natural anterior.
4. La base de datos informatizada creada dentro del sistema integrado se utilizará para avalar la información que debe enviarse a la Comisión en el marco de las normas sectoriales.
TÍTULO II
SISTEMA INTEGRADO DE GESTIÓN Y CONTROL
CAPÍTULO I
Normas generales
Artículo 10
Anticipos de pagos directos
Los Estados miembros podrán abonar anticipos de los pagos directos sin aplicar el porcentaje de ajuste en el marco de la disciplina financiera a que se refiere el artículo 8 del Reglamento (UE) no 1307/2013 a los beneficiarios en relación con las solicitudes de ayuda para un año determinado. El pago del saldo que debe hacerse a los beneficiarios a partir del 1 de diciembre tendrá en cuenta el porcentaje de ajuste en el marco de la disciplina financiera aplicable en ese momento al importe total de los pagos directos en el año natural correspondiente.
CAPÍTULO II
Solicitudes de ayuda y solicitudes de pago
Sección 1
Disposiciones comunes
Artículo 11
Simplificación de procedimientos
1. Salvo disposición en contrario de los Reglamentos (UE) no 1305/2013, (UE) no 1306/2013 y (UE) no 1307/2013, del Reglamento Delegado (UE) no 640/2014 o del presente Reglamento, los Estados miembros podrán autorizar o exigir que todo tipo de comunicación del beneficiario a las autoridades y viceversa en el marco del presente Reglamento se efectúe por vía electrónica, siempre que ello no ocasione discriminación alguna entre los beneficiarios y se tomen las medidas adecuadas para garantizar, en particular, que:
a)
el beneficiario queda identificado inequívocamente;
b)
el beneficiario cumple todos los requisitos del régimen de pagos directos o de la medida de desarrollo rural en cuestión;
c)
los datos transmitidos son fidedignos con vistas a la adecuada gestión del régimen de pagos directos o la medida de desarrollo rural correspondiente; cuando se utilicen los datos de la base de datos informatizada para animales definida en el artículo 2, apartado 1, párrafo segundo, punto 9, del Reglamento Delegado (UE) no 640/2014, dicha base de datos ofrecerá el nivel de garantía y funcionamiento necesario para la adecuada gestión del régimen de pagos directos o la medida de desarrollo rural en cuestión;
d)
cuando no pueda transmitirse electrónicamente la documentación complementaria, las autoridades competentes la reciben en plazos idénticos a los correspondientes a la transmisión por vías no electrónicas;
2. Los Estados miembros podrán prever, en las condiciones indicadas en el apartado 1, procedimientos simplificados de presentación de las solicitudes de ayuda o las solicitudes de pago cuando las autoridades ya dispongan de los datos, especialmente cuando la situación no haya cambiado desde la última presentación de una solicitud de ayuda o solicitud de pago al amparo del régimen de pagos directos o la medida de desarrollo rural en cuestión de conformidad con el artículo 72, apartado 3, del Reglamento (UE) no 1306/2013. Los Estados miembros podrán decidir utilizar los datos obtenidos de fuentes de datos a disposición de las autoridades nacionales a los efectos de las solicitudes de ayuda y las solicitudes de pago. En tal caso, los Estados miembros velarán por que las fuentes de datos ofrezcan el nivel de garantía necesario para la adecuada gestión de los datos a fin de asegurar la fiabilidad, integridad y seguridad de los datos.
3. Cuando sea posible, la autoridad competente podrá recabar directamente de la fuente de información los datos requeridos en los justificantes que deban presentarse junto con la solicitud de ayuda o la solicitud de pago.
Artículo 12
Disposiciones generales relativas a la solicitud única y a la presentación de solicitudes de ayuda al amparo de las medidas de desarrollo rural
1. Si los Estados miembros deciden, de conformidad con el artículo 72, apartado 4, del Reglamento (UE) no 1306/2013, que las solicitudes de ayuda de pagos directos y las solicitudes de pago correspondientes a las medidas de desarrollo rural se presenten a través de la solicitud única, serán de aplicación, mutatis mutandis, los artículos 20, 21 y 22 del presente Reglamento en lo que respecta a los requisitos específicos establecidos para la solicitud de ayuda o la solicitud de pago en virtud de esos regímenes o medidas.
2. El beneficiario que solicite una ayuda en el marco de los pagos directos por superficie o de las medidas de desarrollo rural solamente podrá presentar una solicitud al año.
3. Los Estados miembros establecerán los procedimientos adecuados para la presentación de las solicitudes de ayuda al amparo de las medidas de desarrollo rural.
Artículo 13
Fecha límite de presentación de la solicitud única, las solicitudes de ayuda o las solicitudes de pago
1. Los Estados miembros fijarán las fechas límite de presentación de la solicitud única, las solicitudes de ayuda o las solicitudes de pago. Las fechas límite no podrán ser posteriores al 15 de mayo de cada año. Ello no obstante, Estonia, Letonia, Lituania, Finlandia y Suecia podrán fijar una fecha ulterior, que no podrá ser posterior al 15 de junio.
Al fijar las fechas límite, los Estados miembros tendrán en cuenta el plazo necesario para la obtención de todos los datos pertinentes para una correcta gestión administrativa y financiera de la ayuda y garantizarán la programación de controles eficaces.
2. De conformidad con el procedimiento a que se refiere el artículo 78, párrafo segundo, del Reglamento (UE) no 1306/2013, las fechas límite contempladas en el apartado 1 del presente artículo podrán fijarse en una fecha posterior en determinadas zonas sujetas a condiciones climáticas excepcionales.
Artículo 14
Contenido de la solicitud única o de la solicitud de pago
1. La solicitud única o la solicitud de pago incluirán toda la información necesaria para determinar la admisibilidad del solicitante, en particular:
a)
la identidad del beneficiario;
b)
pormenores de los regímenes de pagos directos o las medidas de desarrollo rural de que se trate;
c)
la identificación de los derechos de pago, de conformidad con el sistema de identificación y registro establecido en el artículo 7 del Reglamento Delegado (UE) no 640/2014 a los efectos del régimen de pago básico;
d)
datos que permitan identificar inequívocamente todas las parcelas agrarias de la explotación, su superficie, expresada en hectáreas con dos decimales, su localización y, en su caso, información suplementaria sobre el uso de las parcelas agrarias;
e)
en su caso, datos que permitan la identificación inequívoca de las tierras no agrícolas por las que se solicita la ayuda al amparo de medidas de desarrollo rural;
f)
en su caso, cualesquiera justificantes que sean necesarios para determinar la existencia del derecho a acogerse al régimen o a la medida en cuestión;
g)
una declaración del beneficiario en la que este afirme tener conocimiento de las condiciones aplicables a los regímenes de pagos directos o las medidas de desarrollo rural en cuestión;
h)
cuando proceda, la indicación del beneficiario de que está cubierto por la lista de negocios o actividades no agrarios contemplada en el artículo 9, apartado 2, párrafos primero y segundo, del Reglamento (UE) no 1307/2013.
2. A los efectos de la identificación de los derechos de pago mencionados en el apartado 1, letra c), los impresos precumplimentados que se proporcionen al beneficiario de acuerdo con el artículo 72, apartado 3, del Reglamento (UE) no 1306/2013 mencionarán la identificación de los derechos de pago de conformidad con el sistema de identificación y registro establecido en el artículo 7 del Reglamento Delegado (UE) no 640/2014.
3. En el primer año de aplicación del régimen de pago básico, los Estados miembros podrán establecer excepciones a lo dispuesto en este artículo y en el artículo 17 del presente Reglamento con respecto a los derechos de pago.
Artículo 15
Modificaciones de la solicitud única o de la solicitud de pago
1. Después de la fecha límite de presentación de la solicitud única o la solicitud de pago, podrán incluirse o modificarse parcelas agrarias o derechos de pago individuales en la solicitud única o la solicitud de pago, a condición de que se cumplan los requisitos de los regímenes de pagos directos o las medidas de desarrollo rural de que se trate.
Podrán introducirse en las mismas condiciones modificaciones del uso o del régimen de pagos directos o la medida de desarrollo rural respecto de las distintas parcelas agrarias o de los derechos de pago ya declarados en la solicitud única.
Cuando las modificaciones contempladas en los párrafos primero y segundo repercutan en algún justificante o contrato que deba presentarse, tales documentos podrán modificarse en consecuencia.
2. Las modificaciones efectuadas conforme a lo dispuesto en el apartado 1 se notificarán por escrito a la autoridad competente a más tardar el 31 de mayo del año de que se trate, excepto en el caso de Estonia, Letonia, Lituania, Finlandia y Suecia, países en que se comunicarán a más tardar el 15 de junio del año de que se trate.
No obstante lo dispuesto en el párrafo primero, los Estados miembros podrán fijar una fecha límite anterior para la notificación de las modificaciones. Dicha fecha, sin embargo, deberá ser al menos 15 días naturales posterior a la fecha límite de presentación de la solicitud única o la solicitud de pago fijada de acuerdo con el artículo 13, apartado 1.
3. Cuando la autoridad competente ya haya informado al beneficiario de algún caso de incumplimiento en su solicitud única o solicitud de pago, o cuando le haya anunciado su intención de llevar a cabo un control sobre el terreno, o cuando en este control se haya detectado un caso de incumplimiento, no se autorizarán las modificaciones contempladas en el apartado 1 respecto de las parcelas agrarias afectadas por el incumplimiento.
Artículo 16
Corrección de los impresos precumplimentados
Al presentar el impreso de solicitud única, de solicitud de ayuda o de solicitud de pago, el beneficiario corregirá el impreso precumplimentado mencionado en el artículo 72, apartado 3, del Reglamento (UE) no 1306/2013 si se hubieran producido modificaciones, en especial en lo que se refiere a transferencias de derechos de pago de acuerdo con el artículo 34 del Reglamento (UE) no 1307/2013, o si hubiera alguna información incorrecta en los impresos precumplimentados.
Sección 2
Solicitudes de ayuda al amparo de los regímenes de ayuda por superficie y solicitudes de pago al amparo de las medidas de ayuda por superficie
Artículo 17
Requisitos específicos aplicables a las solicitudes de ayuda al amparo de los regímenes de ayuda por superficie y las solicitudes de pago al amparo de las medidas de ayuda por superficie
1. A los efectos de la identificación de todas las parcelas agrarias de la explotación o de las tierras no agrícolas contempladas en el artículo 14, apartado 1, letras d) y e), la autoridad competente proporcionará al beneficiario el impreso precumplimentado y el correspondiente material gráfico mencionado en el artículo 72, apartado 3, del Reglamento (UE) no 1306/2013 a través de una interfaz basada en el SIG que permita el tratamiento de los datos espaciales y alfanuméricos de las superficies declaradas (en lo sucesivo denominado «impreso de solicitud de ayuda geoespacial»).
2. El apartado 1 se aplicará como sigue:
a)
a partir del año de solicitud de 2016, al número de beneficiarios necesario para cubrir al menos el 25 % de la superficie total determinada para el régimen de pago básico o el régimen de pago único por superficie el año anterior;
b)
a partir del año de solicitud de 2017, al número de beneficiarios necesario para cubrir al menos el 75 % de la superficie total determinada para el régimen de pago básico o el régimen de pago único por superficie el año anterior;
c)
a partir del año de solicitud de 2018, a todos los beneficiarios.
3. Cuando el beneficiario no se encuentre en condiciones de presentar la solicitud de ayuda o la solicitud de pago en el impreso de solicitud de ayuda geoespacial, la autoridad competente proporcionará al beneficiario:
a)
la asistencia técnica necesaria; o
b)
los impresos precumplimentados y el correspondiente material gráfico en papel; en este caso, la autoridad competente deberá transcribir la información facilitada por el beneficiario en el impreso de solicitud de ayuda geoespacial.
4. Los impresos precumplimentados facilitados al beneficiario deberán especificar la superficie máxima admisible por parcela de referencia de conformidad con el artículo 5, apartado 2, letras a) y b), del Reglamento Delegado (UE) no 640/2014 y la superficie determinada durante el año anterior en cada parcela agraria a los efectos del régimen de pago básico, del régimen de pago único por superficie o de la medida de desarrollo rural relacionada con la superficie.
El material gráfico facilitado al beneficiario de conformidad con el artículo 72, apartado 3, del Reglamento (UE) no 1306/2013 indicará los límites y la identificación única de las parcelas de referencia contempladas en el artículo 5, apartado 1, del Reglamento Delegado (UE) no 640/2014 y los límites de las parcelas agrarias determinadas el año anterior para que así el beneficiario pueda indicar correctamente el tamaño y la localización de cada parcela agraria. A partir del año de solicitud de 2016, se indicará asimismo el tipo, tamaño y localización de las superficies de interés ecológico determinadas el año anterior.
5. El beneficiario deberá identificar y declarar de forma inequívoca la superficie de cada parcela agraria y, en su caso, el tipo, el tamaño y la localización de las superficies de interés ecológico. En lo que respecta al pago de ecologización, el beneficiario deberá especificar también el uso de las parcelas agrarias declaradas.
A tal efecto, el beneficiario podrá confirmar la información ya facilitada en el impreso precumplimentado. No obstante, cuando la información sobre la superficie, la localización o el límite de la parcela agraria o, en su caso, el tamaño y la localización de las superficies de interés ecológico no sea correcta o esté incompleta, el beneficiario deberá corregir o modificar el impreso precumplimentado.
La autoridad competente evaluará sobre la base de las correcciones o datos complementarios aportados por los beneficiarios en el impreso precumplimentado si es necesario actualizar la parcela de referencia correspondiente, habida cuenta del artículo 5, apartado 3, del Reglamento Delegado (UE) no 640/2014.
6. En caso de que el beneficiario realice prácticas equivalentes de conformidad con el artículo 43, apartado 3, letra a), del Reglamento (UE) no 1307/2013 a través de compromisos asumidos con arreglo al artículo 39, apartado 2, del Reglamento (CE) no 1698/2005 del Consejo (14) o al artículo 28, apartado 2, del Reglamento (UE) no 1305/2013, el compromiso deberá indicarse en la solicitud de ayuda con referencia a la correspondiente solicitud de pago.
En caso de que el beneficiario realice prácticas equivalentes a través de regímenes nacionales o regionales de certificación medioambiental de conformidad con el artículo 43, apartado 3, letra b), del Reglamento (UE) no 1307/2013, se aplicarán, mutatis mutandis, los apartados 4 y 5 del presente artículo en lo que se refiere al impreso precumplimentado y a la declaración del beneficiario.
A efectos de cumplimiento regional o colectivo a tenor del artículo 46, apartados 5 y 6, del Reglamento (UE) no 1307/2013 y con respecto a la parte de las obligaciones en materia de superficies de interés ecológico que los beneficiarios deben cumplir de manera individual, los beneficiarios que participen en esos sistemas de cumplimiento regional o colectivo deberán identificar y declarar inequívocamente con respecto a cada parcela el tipo, el tamaño y la localización de la zona de interés ecológico de conformidad con el apartado 5 del presente artículo. En su solicitud de ayuda o solicitud de pago, los beneficiarios deberán hacer referencia a la declaración de cumplimiento regional o colectivo a que se refiere el artículo 18 del presente Reglamento.
7. En el caso de las superficies utilizadas para la producción de cáñamo de conformidad con el artículo 32, apartado 6, del Reglamento (UE) no 1307/2013, la solicitud única deberá incluir lo siguiente:
a)
toda la información necesaria para la identificación de las parcelas sembradas de cáñamo, con indicación de las variedades de semillas utilizadas;
b)
la indicación de las cantidades de semillas utilizadas (en kg por hectárea);
c)
las etiquetas oficiales utilizadas en los envases de las semillas de conformidad con la Directiva 2002/57/CE del Consejo (15), y en particular su artículo 12, o cualquier otro documento que el Estado miembro considere equivalente.
No obstante lo dispuesto en el párrafo primero, letra c), cuando la siembra tenga lugar después de la fecha límite de presentación de la solicitud única, las etiquetas se presentarán el 30 de junio a más tardar. En caso de que las etiquetas también deban presentarse a otras autoridades nacionales, los Estados miembros podrán disponer que esas etiquetas se devuelvan al beneficiario tras haber sido presentadas de conformidad con lo establecido en dicha letra. En las etiquetas devueltas se indicará que han sido utilizadas en una solicitud.
8. En el caso del pago específico al cultivo del algodón previsto en el título IV, capítulo 2, del Reglamento (UE) no 1307/2013, la solicitud única incluirá lo siguiente:
a)
el nombre de la variedad de semilla de algodón utilizada;
b)
si procede, el nombre y la dirección de la organización interprofesional autorizada a la que pertenezca el beneficiario.
9. Las superficies que no se utilicen a los efectos de los regímenes de ayuda previstos en los títulos III, IV y V del Reglamento (UE) no 1307/2013 o de los regímenes de ayuda del sector vitivinícola contemplados en el Reglamento (UE) no 1308/2013 se declararán en una o varias rúbricas de «otros usos».
Artículo 18
Declaración de cumplimiento regional o colectivo
Con respecto a cada caso de cumplimiento regional o colectivo a tenor del artículo 46, apartados 5 o 6, del Reglamento (UE) no 1307/2013, se presentará una declaración de cumplimiento regional o colectivo que complete la solicitud de ayuda o la solicitud de pago de cada beneficiario participante.
La declaración contendrá toda la información adicional necesaria para verificar el cumplimiento regional o colectivo de las obligaciones de conformidad con el artículo 46, apartados 5 o 6, de dicho Reglamento, en particular:
a)
la identificación única de cada beneficiario participante;
b)
el porcentaje mínimo que debe cumplir individualmente cada beneficiario participante con arreglo al artículo 46, apartado 6, párrafo segundo, de dicho Reglamento;
c)
la superficie total de las estructuras contiguas de las superficies de interés ecológico adyacentes a que se refiere el artículo 46, apartado 5, de dicho Reglamento, o de la superficie de interés ecológico común a que se refiere el artículo 46, apartado 6, de dicho Reglamento, con respecto a la que se cumplan las obligaciones de forma colectiva;
d)
material gráfico preestablecido que indique los límites y la identificación única de las parcelas de referencia que deben utilizarse para identificar inequívocamente las estructuras contiguas de las superficies de interés ecológico adyacentes o la superficie de interés ecológico común e indicar sus límites.
En caso de cumplimiento regional, si el plan detallado previsto en el artículo 46, apartado 6, del Reglamento Delegado (UE) no 639/2014 contiene todos los datos enumerados en el párrafo segundo del presente artículo, la declaración contemplada en el párrafo primero podrá sustituirse por una referencia al plan.
En caso de cumplimiento colectivo, la declaración contemplada en el párrafo primero se completará con el acuerdo escrito previsto en el artículo 47, apartado 4, del Reglamento Delegado (UE) no 639/2014.
Artículo 19
Solicitudes relativas a la participación en el régimen para pequeños agricultores o a la retirada de dicho régimen
1. Las solicitudes presentadas en 2015 a fin de participar en el régimen para los pequeños agricultores contemplado en el artículo 62, apartado 1, del Reglamento (UE) no 1307/2013 deberá incluir una referencia a la solicitud única presentada para el año de solicitud de 2015 por el mismo beneficiario y, cuando proceda, una declaración del beneficiario en la que este afirme tener conocimiento de las condiciones especiales aplicables al régimen para pequeños agricultores previstas en el artículo 64 de dicho Reglamento.
Los Estados miembros podrán decidir que la solicitud mencionada en el párrafo primero se presente junto con la solicitud única o como parte de ella.
2. A partir del año de solicitud de 2016, los Estados miembros establecerán el procedimiento de presentación de solicitudes simplificado contemplado en el artículo 72, apartado 3, del Reglamento (UE) no 1306/2013.
3. Los impresos precumplimentados que han de utilizarse en el procedimiento de presentación de solicitudes mencionado en el apartado 2 se establecerán sobre la base de la información proporcionada con la solicitud única presentada para el año de solicitud de 2015, y deberán incluir, en particular:
a)
toda la información adicional necesaria para determinar el cumplimiento del artículo 64 del Reglamento (UE) no 1307/2013 y, en su caso, toda la información adicional necesaria para confirmar que el beneficiario sigue cumpliendo el artículo 9 de dicho Reglamento;
b)
una declaración del beneficiario en la que este afirme tener conocimiento de las condiciones especiales aplicables al régimen para pequeños agricultores previstas en el artículo 64 del Reglamento (UE) no 1307/2013.
Cuando los Estados miembros opten por el método de pago establecido en el artículo 63, apartado 2, párrafo primero, letra a), del Reglamento (UE) no 1307/2013, sin aplicar su párrafo tercero, no obstante lo dispuesto en el párrafo primero del presente apartado, los impresos precumplimentados se presentarán de conformidad con la sección 1 del presente capítulo.
4. Los beneficiarios que decidan retirarse del régimen para pequeños agricultores en un año posterior a 2015 de acuerdo con lo dispuesto en el artículo 62, apartado 1, párrafo segundo, del Reglamento (UE) no 1307/2013 o en el artículo 62, apartado 2, de dicho Reglamento, informarán de ello a la autoridad competente de conformidad con las disposiciones establecidas por los Estados miembros.
Sección 3
Otras solicitudes
Artículo 20
Disposiciones específicas aplicables a las solicitudes de ayuda
Los beneficiarios que no soliciten ayuda en el marco de un régimen de ayuda por superficie pero sí lo hagan al amparo de otro de los regímenes enumerados en el anexo I del Reglamento (UE) no 1307/2013 o de los regímenes de ayuda del sector vitivinícola de conformidad con los artículos 46 y 47 del Reglamento (UE) no 1308/2013, y dispongan de superficies agrarias, deberán declarar esas superficies en el impreso de solicitud de ayuda de conformidad con el artículo 17 del presente Reglamento.
Los beneficiarios que únicamente estén sujetos a obligaciones de condicionalidad con arreglo a los artículos 46 y 47 del Reglamento (UE) no 1308/2013 deberán declarar en el impreso de solicitud de ayuda las superficies de que dispongan en cada uno de los años naturales a los que se apliquen esas obligaciones.
No obstante, los Estados miembros podrán eximir a los beneficiarios de las obligaciones contempladas en los párrafos primero y segundo cuando las autoridades competentes dispongan de la información en el marco de otros sistemas de gestión y control que sean compatibles con el sistema integrado con arreglo a lo dispuesto en el artículo 61 del Reglamento (UE) no 1306/2013.
Artículo 21
Requisitos aplicables a la solicitud de ayuda por ganado y a las solicitudes de pago en el marco de medidas de ayuda relacionadas con los animales
1. Las solicitudes de ayuda por ganado, tal como se definen en el artículo 2, apartado 1, párrafo segundo, punto 15, del Reglamento Delegado (UE) no 640/2014 o las solicitudes de pago al amparo de las medidas de ayuda relacionadas con los animales, tal como se definen en el artículo 2, apartado 1, párrafo segundo, punto 14, de dicho Reglamento, incluirán toda la información necesaria para determinar la admisibilidad de la ayuda, y en particular:
a)
la identidad del beneficiario;
b)
la referencia de la solicitud única, si esta ya ha sido presentada;
c)
el número de animales de cada especie respecto de los que se presenta una solicitud de ayuda por ganado o una solicitud de pago y, en el caso del ganado vacuno, el código de identificación de los animales;
d)
en su caso, el compromiso del beneficiario de mantener a los animales contemplados en la letra c) en su explotación durante el período determinado por el Estado miembro, e información sobre el lugar o los lugares donde se encontrarán los animales, con indicación del período de que se trate;
e)
en su caso, cualesquiera justificantes que sean necesarios para determinar la existencia del derecho a acogerse al régimen o a la medida en cuestión;
f)
una declaración del beneficiario en la que este afirme tener conocimiento de las condiciones aplicables a la ayuda de que se trate.
2. Todos los poseedores de animales tendrán derecho a obtener de la autoridad competente, sin limitaciones, a intervalos razonables y sin demoras excesivas, información sobre los datos que sobre ellos y sus animales consten en la base de datos informatizada para animales. Al presentar sus solicitudes de ayuda por ganado o su solicitud de pago, los beneficiarios declararán que esos datos son correctos y están completos o bien rectificarán los datos incorrectos y añadirán los que falten.
3. Los Estados miembros podrán decidir que es innecesario indicar en la solicitud de ayuda por ganado o la solicitud de pago algunos de los datos contemplados en el apartado 1 si estos ya han sido comunicados a la autoridad competente.
4. Los Estados miembros podrán implantar procedimientos que permitan emplear a los efectos de las solicitudes de ayuda por ganado o las solicitudes de pago la información contenida en la base de datos informatizada para animales, siempre que dicha base de datos ofrezca el nivel de garantía y funcionamiento necesario para la adecuada gestión de los regímenes de ayuda o medidas de ayuda con respecto a cada animal.
Los procedimientos mencionados en el párrafo primero podrán consistir en un sistema según el cual un beneficiario pueda solicitar ayuda en relación con todos los animales que, en una fecha o durante un período establecidos por el Estado miembro, cumplan los requisitos para la misma según los datos incluidos en la base de datos informatizada para animales.
En tal caso, los Estados miembros tomarán las medidas necesarias para velar por que:
a)
de conformidad con las disposiciones aplicables al régimen de ayuda o la medida de ayuda en cuestión, la fecha o el período indicados en el párrafo segundo estén claramente determinados y sean conocidos por el beneficiario;
b)
el beneficiario sea consciente de que los animales potencialmente admisibles de los que se haya comprobado que no están correctamente identificados o registrados en el sistema de identificación y registro de animales contarán como animales respecto de los cuales se han detectado incumplimientos con arreglo al artículo 31 del Reglamento Delegado (UE) no 640/2014.
5. Los Estados miembros podrán disponer que algunos de los datos indicados en el apartado 1 puedan o deban enviarse a través de un organismo u organismos autorizados por ellos. No obstante, el responsable de los datos transmitidos seguirá siendo el beneficiario.
Sección 4
Disposiciones específicas aplicables a los derechos de pago
Artículo 22
Asignación o incremento del valor de los derechos de pago
1. Las solicitudes de asignación de derechos de pago o el incremento del valor de los derechos de pago en el marco del régimen de pago básico con arreglo a lo dispuesto en el artículo 20, el artículo 24, el artículo 30, salvo el apartado 7, letra e), y el artículo 39 del Reglamento (UE) no 1307/2013 se presentarán antes de una fecha que habrán de fijar los Estados miembros. La fecha que se fije no podrá ser posterior al 15 de mayo del año natural pertinente.
Ello no obstante, Estonia, Letonia, Lituania, Finlandia y Suecia podrán fijar una fecha ulterior, que no podrá ser posterior al 15 de junio del año natural pertinente.
2. Los Estados miembros podrán decidir que la solicitud de asignación de derechos de pago se presente al mismo tiempo que la solicitud de ayuda al amparo del régimen de pago básico.
Artículo 23
Recuperación de derechos de pago indebidos
1. En caso de que, una vez asignados los derechos de pago a los beneficiarios de conformidad con el Reglamento (UE) no 1307/2013, se constate que el número de derechos de pago asignado es demasiado elevado, el número de derechos de pago asignado en exceso revertirá a la reserva nacional o a las reservas regionales a que se hace referencia en el artículo 30 del Reglamento (UE) no 1307/2013.
Cuando el error contemplado en el párrafo primero haya sido cometido por la autoridad competente u otra autoridad y no haya podido ser razonablemente detectado por el beneficiario, el valor de las restantes derechos de pago asignados a tal beneficiario se adaptará en consecuencia.
Si, entretanto, el beneficiario al que se haya asignado un número demasiado elevado de derechos de pago ha cedido derechos de pago a otros beneficiarios, la obligación prevista en el párrafo primero se aplicará también a los cesionarios proporcionalmente al número de derechos que les haya sido cedido, cuando el beneficiario a quien se hubieran asignado inicialmente los derechos de pago no disponga de un número suficiente de derechos para cubrir el número de derechos de pago asignados indebidamente.
2. En caso de que, una vez asignados los derechos de pago a los beneficiarios de conformidad con el Reglamento (UE) no 1307/2013, se constate que los pagos recibidos por un beneficiario para 2014 a que se refiere el artículo 26, apartado 2, párrafo primero, de dicho Reglamento, o el valor de los derechos de pago en poder de un beneficiario en la fecha de presentación de su solicitud para 2014 a que se refiere el artículo 26, apartado 3, párrafo primero, de dicho Reglamento, o el valor unitario de los derechos de ayuda a que se refiere el artículo 26, apartado 5, de dicho Reglamento, o el aumento del valor unitario de los derechos de pago previsto en el artículo 30, apartado 10, de dicho Reglamento, o el importe total de las ayudas recibidas por un beneficiario durante el año natural anterior a la aplicación del régimen de pago básico a que se refiere el artículo 40, apartado 3, párrafo primero, de dicho Reglamento, son demasiado elevados, se ajustará en consecuencia el valor de esos derechos de pago sobre la base de la referencia incorrecta del beneficiario en cuestión.
Se procederá igualmente a ese ajuste respecto de los derechos de pago cedidos entretanto a otros beneficiarios.
El valor de la reducción revertirá a la reserva nacional o a las reservas regionales contempladas en el artículo 30 del Reglamento (UE) no 1307/2013.
3. En caso de que, una vez asignados los derechos de pago a los beneficiarios de conformidad con el Reglamento (UE) no 1307/2013, se constate que, con respecto al mismo beneficiario, se han producido tanto la situación mencionada en el apartado 1 como la contemplada en el apartado 2, el ajuste del valor de todos los derechos de pago a que se refiere el apartado 2 se efectuará antes de que los derechos de pago indebidos reviertan a la reserva nacional o a las reservas regionales de conformidad con el apartado 1.
4. Los ajustes del número o el valor de los derechos de pago previstos en el presente artículo no darán lugar a un nuevo cálculo sistemático de los derechos de pago restantes.
5. Los Estados miembros podrán decidir no recuperar los derechos de pago indebidos cuando el valor total de dichos derechos consignado en el registro electrónico de identificación y registro de derechos de pago en el momento en que se efectúen las verificaciones con miras a la introducción de los ajustes previstos en el presente artículo sea igual o inferior a 50 euros en cualquiera de los años en que se aplique el régimen de pago básico de conformidad con el Reglamento (UE) no 1307/2013.
Los importes abonados indebidamente en relación con los años de solicitud anteriores a los ajustes se recuperarán de conformidad con el artículo 7 del presente Reglamento. Esos importes abonados indebidamente se determinarán teniendo en cuenta los efectos de los ajustes previstos en el presente artículo en el número y, en su caso, el valor de los derechos de pago correspondientes a todos los años en cuestión.
TÍTULO III
CONTROLES
CAPÍTULO I
Disposiciones comunes
Artículo 24
Principios generales
1. Los controles administrativos y los controles sobre el terreno previstos en el presente Reglamento se efectuarán de modo que se garantice la comprobación efectiva de los siguientes puntos:
a)
la exactitud y exhaustividad de la información presentada en la solicitud de ayuda, la solicitud de pago o cualquier otra declaración;
b)
el cumplimiento de todos los criterios de admisibilidad, los compromisos y otras obligaciones del régimen de ayuda o de la medida de ayuda en cuestión, y las condiciones en que se otorguen la ayuda o la exención de obligaciones;
c)
los requisitos y normas aplicables en relación con la condicionalidad.
2. Los Estados miembros garantizarán que el cumplimiento de todos los requisitos aplicables establecidos por la normativa de la Unión o en la legislación nacional pertinente y los documentos que contengan las correspondientes disposiciones de ejecución o por el programa de desarrollo rural pueda comprobarse de acuerdo con una serie de indicadores verificables que establecerán los propios Estados miembros.
3. Se evaluarán los resultados de los controles administrativos y de los controles sobre el terreno a fin de determinar si los problemas surgidos pueden, en general, representar un riesgo para otras operaciones similares, otros beneficiarios u otros organismos. La evaluación también indicará las causas de tales situaciones, los posibles exámenes complementarios que deban efectuarse y las medidas correctoras y preventivas necesarias.
4. La autoridad competente deberá realizar inspecciones físicas de campo en caso de que la fotointerpretación de ortoimágenes de satélite o aéreas no arroje resultados que permitan extraer conclusiones definitivas a satisfacción de la autoridad competente acerca de la admisibilidad o el tamaño exacto de la superficie objeto de los controles administrativos o los controles sobre el terreno.
5. El presente capítulo será aplicable a todos los controles que se lleven a cabo en virtud del presente Reglamento, sin perjuicio de las normas específicas establecidas en los títulos IV y V. El apartado 3, sin embargo, no será aplicable al título V.
Artículo 25
Anuncio de controles sobre el terreno
Los controles sobre el terreno se podrán anunciar, siempre que ello no interfiera en su finalidad o eficacia. El anuncio se limitará estrictamente al plazo mínimo necesario y su antelación no podrá ser superior a 14 días.
No obstante, en el caso de los controles sobre el terreno relativos a las solicitudes de ayuda por ganado o las solicitudes de pago correspondientes a medidas de ayuda relacionadas con los animales, el anuncio no podrá efectuarse con una antelación superior a 48 horas, salvo en casos debidamente justificados. Por otra parte, cuando la legislación aplicable a los actos y normas referidos a la condicionalidad exija que el control sobre el terreno se realice sin previo aviso, esas disposiciones también se aplicarán a los controles sobre el terreno del régimen de condicionalidad.
Artículo 26
Calendario de los controles sobre el terreno
1. Cuando así proceda, los controles sobre el terreno previstos en el presente Reglamento y los demás controles establecidos en la normativa de la Unión se llevarán a cabo simultáneamente.
2. A los efectos de las medidas de desarrollo rural en el ámbito del sistema integrado, los controles sobre el terreno se distribuirán a lo largo del año en función de un análisis de los riesgos que presenten los diferentes compromisos relativos a cada medida.
3. En los controles sobre el terreno se comprobará el cumplimiento de todos los criterios de admisibilidad, los compromisos y otras obligaciones de esos regímenes de ayuda o medidas de ayuda al amparo de los cuales haya sido seleccionado un beneficiario de conformidad con el artículo 34.
La duración de los controles sobre el terreno se limitará estrictamente al plazo mínimo necesario.
4. Cuando determinados criterios de admisibilidad, compromisos y otras obligaciones solo puedan comprobarse durante un período específico, los controles sobre el terreno podrán exigir visitas adicionales en una fecha posterior. En tal caso, los controles sobre el terreno se coordinarán de manera que el número y la duración de esas visitas a un beneficiario se limiten a lo estrictamente necesario. Cuando proceda, tales visitas también podrán llevarse a cabo mediante teledetección con arreglo a lo dispuesto en el artículo 40.
Cuando sean necesarias visitas adicionales a terrenos en barbecho, lindes de campos, franjas de protección, franjas de hectáreas admisibles a lo largo de lindes forestales, cultivos intermedios o cubierta vegetal declarados superficies de interés ecológico, el número de visitas adicionales se realizará en el 50 % de los casos al mismo beneficiario, seleccionado sobre la base del riesgo, y en el 50 % restante de los casos, a beneficiarios distintos seleccionados adicionalmente. Los distintos beneficiarios adicionales serán seleccionados aleatoriamente entre todos los beneficiarios que dispongan de terrenos en barbecho, lindes de campos, franjas de protección, franjas de hectáreas admisibles a lo largo de lindes forestales, cultivos intermedios o cubierta vegetal declarados superficies de interés ecológico, y las visitas podrán limitarse a las superficies declaradas terrenos en barbecho, lindes de campos, franjas de protección, franjas de hectáreas admisibles a lo largo de lindes forestales, cultivos intermedios o cubierta vegetal.
Cuando sean precisas visitas adicionales, se aplicará a cada visita adicional el artículo 25.
Artículo 27
Notificación cruzada de los resultados de los controles
En su caso, los controles administrativos y los controles sobre el terreno de la admisibilidad tendrán en cuenta los presuntos casos de incumplimiento notificados por otros servicios, organismos u organizaciones.
Los Estados miembros velarán por que todos los resultados obtenidos en el marco de los controles del cumplimiento de los criterios de admisibilidad, los compromisos y otras obligaciones en lo que se refiere a los regímenes enumerados en el anexo I del Reglamento (UE) no 1307/2013 o a la ayuda en virtud de las medidas de desarrollo rural en el ámbito del sistema integrado sean objeto de notificación cruzada a la autoridad competente responsable de la concesión del pago correspondiente. Los Estados miembros velarán asimismo por que las autoridades de certificación públicas o privadas contempladas en el artículo 38 del Reglamento Delegado (UE) no 639/2014 notifiquen a la autoridad competente encargada de conceder los pagos por prácticas agrícolas beneficiosas para el clima y el medio ambiente toda constatación pertinente para la correcta concesión de dichos pagos a los beneficiarios que hayan optado por cumplir sus obligaciones mediante equivalencia por certificación.
En caso de que los controles administrativos o los controles sobre el terreno en relación con las medidas de desarrollo rural en el ámbito del sistema integrado abarquen las prácticas equivalentes mencionadas en el artículo 43, apartado 3, del Reglamento (UE) no 1307/2013, los resultados de esos controles serán objeto de notificación cruzada con fines de seguimiento en lo que respecta a la concesión del pago por prácticas agrícolas beneficiosas para el clima y el medio ambiente.
CAPÍTULO II
Controles administrativos en el marco del sistema integrado
Artículo 28
Controles administrativos
1. Los controles administrativos contemplados en el artículo 74 del Reglamento (UE) no 1306/2013, entre ellos los controles cruzados, deberán permitir la detección de casos de incumplimiento, en particular la detección automatizada con medios informáticos. Los controles abarcarán todos los elementos que sea posible y adecuado controlar mediante controles administrativos. Asimismo, garantizarán que:
a)
se cumplen los criterios de admisibilidad, los compromisos y otras obligaciones del régimen de ayuda o de la medida de ayuda;
b)
no se produce doble financiación a través de otros regímenes de la Unión;
c)
la solicitud de ayuda o la solicitud de pago está completa y se presenta en el plazo correspondiente y, en su caso, se han aportado justificantes que demuestran la admisibilidad;
d)
en su caso, se cumplen los compromisos a largo plazo.
2. En el caso de los regímenes de ayuda por animales y las medidas de ayuda relacionadas con los animales, los Estados miembros podrán utilizar, en su caso, las pruebas que reciban de otros servicios, organismos u organizaciones para comprobar el cumplimiento de los criterios de admisibilidad, los compromisos y otras obligaciones, siempre que el servicio, organismo u organización en cuestión actúe de acuerdo con normas suficientemente rigurosas para controlar ese cumplimiento.
Artículo 29
Controles cruzados
1. Cuando proceda, los controles administrativos comprenderán controles cruzados:
a)
de los derechos de pago declarados y de las parcelas agrarias declaradas, respectivamente, a fin de evitar la concesión de la misma ayuda respecto al mismo año natural o año de solicitud, y prevenir la acumulación indebida de ayudas concedidas en virtud de los regímenes de ayuda por superficie enumerados en el anexo I del Reglamento (UE) no 1307/2013 y en el anexo VI del Reglamento (CE) no 73/2009 del Consejo (16), y las medidas de ayuda por superficie, tal como se definen en el artículo 2, párrafo segundo, punto 21, del Reglamento Delegado (UE) no 640/2014;
b)
de los derechos de pago, para verificar su existencia y admisibilidad;
c)
entre las parcelas agrarias declaradas en la solicitud única o la solicitud de pago y la información que figura en el sistema de identificación de parcelas agrarias por parcela de referencia de conformidad con el artículo 5, apartado 2, del Reglamento Delegado (UE) no 640/2014, para verificar que las superficies como tales cumplen las condiciones para optar al régimen de pagos directos o la medida de desarrollo rural;
d)
entre los derechos de pago y la superficie determinada, para verificar que los derechos van acompañados por al menos un número igual de hectáreas admisibles, según se definen en el artículo 32, apartados 2 a 6, del Reglamento (UE) no 1307/2013;
e)
mediante el sistema de identificación y registro de animales, para comprobar que se cumplen las condiciones para recibir la ayuda y evitar la repetición indebida de la concesión de la misma ayuda respecto al mismo año natural o año de solicitud;
f)
entre las declaraciones de los beneficiarios en la solicitud única sobre su afiliación a una organización interprofesional autorizada, la información contenida en el artículo 17, apartado 8, del presente Reglamento y la información transmitida por las organizaciones interprofesionales autorizadas en cuestión, para verificar la admisibilidad del incremento de la ayuda a que se refiere el artículo 60, apartado 2, del Reglamento (UE) no 1307/2013;
g)
para comprobar el cumplimiento de los criterios para la autorización de las organizaciones interprofesionales y la lista de sus miembros al menos una vez cada cinco años.
A los efectos del párrafo primero, letra c), cuando el sistema integrado prevea impresos de solicitud de ayuda geoespaciales, los controles cruzados se efectuarán por medio de una intersección espacial de la superficie digitalizada declarada con el sistema de identificación de parcelas agrarias. Además, se practicarán controles cruzados con el fin de evitar que se presenten dos solicitudes por la misma superficie.
2. Los casos de incumplimiento detectados en los controles cruzados darán lugar a un procedimiento administrativo apropiado y, en caso necesario, a un control sobre el terreno.
3. Cuando una parcela de referencia sea objeto de una solicitud de ayuda o una solicitud de pago de dos o más beneficiarios al amparo del mismo régimen de ayuda o de la misma medida de ayuda y cuando las parcelas agrarias declaradas se superpongan desde el punto de vista espacial o cuando la superficie total declarada sea superior a la superficie máxima admisible determinada de conformidad con el artículo 5, apartado 2, letras a) y b), del Reglamento Delegado (UE) no 640/2014, y la diferencia se encuentre dentro de los márgenes de tolerancia de medición definidos con arreglo al artículo 38 del presente Reglamento con respecto a esa parcela de referencia, los Estados miembros podrán prever una reducción proporcional de las superficies de que se trate, a no ser que un beneficiario demuestre que cualquiera de los demás beneficiarios en cuestión ha sobredeclarado sus superficies en detrimento del resto.
CAPÍTULO III
Controles sobre el terreno en el marco del sistema integrado
Sección 1
Disposiciones comunes
Artículo 30
Porcentaje de control para los regímenes de ayuda por superficie, con excepción del pago por prácticas agrícolas beneficiosas para el clima y el medio ambiente
En el caso de los regímenes de ayuda por superficie distintos del pago por prácticas agrícolas beneficiosas para el clima y el medio ambiente a que se refiere el título III, capítulo 3, del Reglamento (UE) no 1307/2013 (en lo sucesivo denominado «pago de ecologización»), la muestra de control de los controles sobre el terreno efectuados anualmente tendrá al menos por objeto:
a)
el 5 % de todos los beneficiarios que soliciten ayudas al amparo del régimen de pago básico o del régimen de pago único por superficie de conformidad con el título III, capítulo 1, del Reglamento (UE) no 1307/2013; los Estados miembros velarán por que la muestra de control incluya como mínimo al 5 % de todos los beneficiarios que declaren superficies agrarias que sean principalmente superficies mantenidas naturalmente en un estado adecuado para pasto o cultivo de conformidad con el artículo 10, apartado 1, del Reglamento Delegado (UE) no 639/2014;
b)
el 5 % de todos los beneficiarios que soliciten el pago redistributivo de conformidad con el título III, capítulo 2, del Reglamento (UE) no 1307/2013;
c)
el 5 % de todos los beneficiarios que soliciten el pago para zonas con limitaciones naturales de conformidad con el título III, capítulo 4, del Reglamento (UE) no 1307/2013;
d)
el 5 % de todos los beneficiarios que soliciten el pago para jóvenes agricultores de conformidad con el título III, capítulo 5, del Reglamento (UE) no 1307/2013;
e)
el 5 % de todos los beneficiarios que soliciten pagos por superficie al amparo de la ayuda asociada voluntaria de conformidad con el título IV, capítulo 1, del Reglamento (UE) no 1307/2013;
f)
el 5 % de todos los beneficiarios que soliciten pagos al amparo del régimen para pequeños agricultores de conformidad con el título V del Reglamento (UE) no 1307/2013;
g)
el 30 % de las superficies declaradas para la producción de cáñamo de conformidad con el artículo 32, apartado 6, del Reglamento (UE) no 1307/2013;
h)
el 5 % de todos los beneficiarios que soliciten la ayuda específica al cultivo del algodón de conformidad con el título IV, capítulo 2, del Reglamento (UE) no 1307/2013.
Artículo 31
Porcentaje de control del pago de ecologización
1. En el caso del pago de ecologización, la muestra de control de los controles sobre el terreno efectuados anualmente tendrá al menos por objeto:
a)
el 5 % de todos los beneficiarios obligados a observar las prácticas agrícolas beneficiosas para el clima y el medio ambiente (en lo sucesivo denominadas «prácticas de ecologización») que no formen parte de las poblaciones de control a que se refieren las letras b) y c) (en lo sucesivo denominadas «población de control de ecologización»); esta muestra abarcará, al mismo tiempo, el 5 % como mínimo de todos los beneficiarios que dispongan de superficies de pastos permanentes que sean medioambientalmente sensibles en las zonas contempladas en la Directiva 92/43/CEE del Consejo (17) o en la Directiva 2009/147/CE del Parlamento Europeo y del Consejo (18), y otras zonas sensibles a que se hace referencia en el artículo 45, apartado 1, del Reglamento (UE) no 1307/2013;
b)
el 3 % de:
i)
bien todos los beneficiarios que reúnan las condiciones necesarias para optar al pago de ecologización, estén exentos de las obligaciones de diversificar cultivos y disponer de superficies de interés ecológico por no alcanzar los umbrales mencionados en los artículos 44 y 46 del Reglamento (UE) no 1307/2013, y no estén sujetos a las obligaciones contempladas en el artículo 45 de dicho Reglamento;
ii)
bien, en los años en que el artículo 44 del Reglamento Delegado (UE) no 639/2014 no sea aplicable en un Estado miembro, los beneficiarios que reúnan las condiciones necesarias para optar al pago de ecologización, estén exentos de las obligaciones de diversificar cultivos y disponer de superficies de interés ecológico por no alcanzar los umbrales mencionados en los artículos 44 y 46 del Reglamento (UE) no 1307/2013, y no estén sujetos a las obligaciones contempladas en el artículo 45, apartado 1, de dicho Reglamento;
c)
el 5 % de todos los beneficiarios obligados a observar las prácticas de ecologización que utilicen los regímenes nacionales o regionales de certificación medioambiental mencionados en el artículo 43, apartado 3, letra b), del Reglamento (UE) no 1307/2013;
d)
el 5 % de todos los beneficiarios que participen en un sistema de cumplimiento regional de conformidad con el artículo 46, apartado 5, del Reglamento (UE) no 1307/2013;
e)
el 5 % del cumplimiento colectivo de conformidad con el artículo 46, apartado 6, del Reglamento (UE) no 1307/2013;
f)
el 100 % de las estructuras próximas de superficies de interés ecológico contiguas a que se refiere el artículo 46, apartado 3, del Reglamento Delegado (UE) no 639/2014;
g)
el 100 % de todos los beneficiarios obligados a reconvertir tierras en pastos permanentes de conformidad con el artículo 42 del Reglamento Delegado (UE) no 639/2014;
h)
el 20 % de todos los beneficiarios obligados a reconvertir tierras en pastos permanentes de conformidad con el artículo 44, apartados 2 y 3, del Reglamento Delegado (UE) no 639/2014.
2. Los beneficiarios que observen las prácticas de ecologización a través de prácticas equivalentes con arreglo al artículo 43, apartado 3, letra a), del Reglamento (UE) no 1307/2013, o que participen en el régimen para pequeños agricultores de conformidad con el artículo 61 de dicho Reglamento o cumplan en el conjunto de la explotación los requisitos establecidos en el artículo 29, apartado 1, del Reglamento (CE) no 834/2007 del Consejo (19) en lo que respecta a la producción ecológica no podrán formar parte de la muestra de control y no se deducirán de los porcentajes de control establecidos en el presente artículo.
3. Cuando las superficies de interés ecológico no estén identificadas en el sistema de identificación de parcelas agrarias contemplado en el artículo 70 del Reglamento (UE) no 1306/2013, el porcentaje de control establecido en el apartado 1, letras a) y c) a e), se completará con el 5 % de todos los beneficiarios de la muestra de control respectiva a los que se exija contar con superficies de interés ecológico en la superficie agraria de conformidad con los artículos 43 y 46 del Reglamento (UE) no 1307/2013.
No obstante, el párrafo primero no será de aplicación cuando el sistema de gestión y control garantice que todas las superficies de interés ecológico declaradas están identificadas y, en su caso, registradas en el sistema de identificación de parcelas agrarias de conformidad con lo dispuesto en el artículo 5, apartado 2, letra c), del Reglamento Delegado (UE) no 640/2014 antes de proceder a los pagos.
Artículo 32
Porcentaje de control de las medidas de desarrollo rural
1. La muestra de control de los controles sobre el terreno efectuados anualmente abarcará como mínimo el 5 % de todos los beneficiarios que soliciten acogerse a las medidas de desarrollo rural. En el caso de las medidas previstas en los artículos 28 y 29 del Reglamento (UE) no 1305/2013, el porcentaje de control del 5 % se alcanzará con respecto a cada medida.
Asimismo, esa muestra de control deberá representar como mínimo el 5 % de los beneficiarios del artículo 28 del Reglamento (UE) no 1305/2013 que incluyan las prácticas equivalentes a que se refiere el artículo 43, apartado 3, del Reglamento (UE) no 1307/2013.
2. No obstante lo dispuesto en el apartado 1, en el caso de las agrupaciones de personas contempladas en los artículos 28 y 29 del Reglamento (UE) no 1305/2013, cada uno de los miembros de estas agrupaciones podrá ser considerado beneficiario a los efectos del cálculo del porcentaje de control previsto en el apartado 1.
3. En el caso de los beneficiarios de ayudas plurianuales concedidas de conformidad con el artículo 21, apartado 1, letra a), y los artículos 28, 29 y 34 del Reglamento (UE) no 1305/2013, o con el artículo 36, letra a), incisos iv) y v), y letra b), incisos i), iii) y v), del Reglamento (CE) no 1698/2005, cuyos pagos se extiendan durante más de cinco años, los Estados miembros podrán decidir, después del quinto año de pago, controlar al menos el 2,5 % de dichos beneficiarios.
El párrafo primero será aplicable a las ayudas concedidas de conformidad con el artículo 28, apartado 6, párrafo tercero, del Reglamento (UE) no 1305/2013 después del quinto año del pago con respecto al compromiso pertinente.
4. Los beneficiarios controlados de conformidad con el apartado 3 no se tomarán en consideración a los efectos del apartado 1.
Artículo 33
Porcentaje de control de los regímenes de ayuda por animales
1. En el caso de los regímenes de ayuda por animales, la muestra de control de los controles sobre el terreno efectuados anualmente deberá abarcar, con respecto a cada uno de los regímenes de ayuda, al menos el 5 % de todos los beneficiarios que soliciten acogerse al régimen de ayudas de que se trate.
No obstante, en caso de que la base de datos informatizada para animales no ofrezca el nivel de garantía y funcionamiento necesario para la adecuada gestión del régimen de ayuda en cuestión, el porcentaje se aumentará al 10 % respecto de ese régimen de ayuda.
La muestra de control seleccionada abarcará al menos el 5 % de todos los animales por los que se solicite ayuda por régimen de ayuda.
2. Cuando proceda, la muestra de control de los controles sobre el terreno efectuados anualmente abarcará el 10 % de otros servicios, organismos u organizaciones que aporten pruebas para comprobar el cumplimiento de los criterios de admisibilidad, los compromisos y otras obligaciones a que se refiere el artículo 28, apartado 2.
Artículo 34
Selección de la muestra de control
1. No formarán parte de la población de control las solicitudes o los solicitantes que se considere no reúnen las condiciones de admisibilidad en el momento de la presentación o después de los controles administrativos.
2. A los efectos de los artículos 30 y 31, la selección de la muestra se llevará a cabo de la manera siguiente:
a)
del 1 % al 1,25 % de los beneficiarios que soliciten ayudas al amparo del régimen de pago básico o del régimen de pago único por superficie de conformidad con el título III, capítulo 1, del Reglamento (UE) no 1307/2013 se seleccionará aleatoriamente entre todos los beneficiarios que soliciten acogerse a esos regímenes;
b)
del 1 % al 1,25 % de la población de control de ecologización se seleccionará aleatoriamente entre todos los beneficiarios seleccionados de conformidad con la letra a); cuando sea necesario para alcanzar ese porcentaje, se seleccionarán aleatoriamente otros beneficiarios entre la población de control de ecologización;
c)
el número restante de beneficiarios de la muestra de control a que se refiere el artículo 31, apartado 1, letra a), se seleccionará sobre la base de un análisis de riesgos;
d)
podrá considerarse que todos los beneficiarios seleccionados con arreglo a las letras a) a c) del presente párrafo forman parte de las muestras de control previstas en el artículo 30, letras b) a e), g) y h); cuando sea necesario para cumplir los porcentajes mínimos de control, se seleccionarán aleatoriamente otros beneficiarios entre las respectivas poblaciones de control;
e)
podrá considerarse que todos los beneficiarios seleccionados con arreglo a las letras a) a d) del presente párrafo forman parte de la muestra de control prevista en el artículo 30, letra a); cuando sea necesario para cumplir el porcentaje mínimo de control, se seleccionarán aleatoriamente otros beneficiarios entre todos los beneficiarios que soliciten ayudas al amparo del régimen de pago básico o del régimen de pago único por superficie de conformidad con el título III, capítulo 1, del Reglamento (UE) no 1307/2013;
f)
el número mínimo de beneficiarios a que se refiere el artículo 30, letra f), se seleccionará aleatoriamente entre todos los beneficiarios que soliciten el pago al amparo del régimen para pequeños agricultores de conformidad con el título V del Reglamento (UE) no 1307/2013;
g)
el número mínimo de beneficiarios a que se refiere el artículo 31, apartado 1, letra b), se seleccionará sobre la base de un análisis de riesgos entre todos los beneficiarios que reúnan las condiciones necesarias para optar al pago de ecologización, estén exentos de las obligaciones de diversificar cultivos y disponer de superficies de interés ecológico por no alcanzar los umbrales mencionados en los artículos 44 y 46 del Reglamento (UE) no 1307/2013, y no estén sujetos a las obligaciones contempladas en el artículo 45 de dicho Reglamento;
h)
del 20 % al 25 % del número mínimo de beneficiarios contemplados en el artículo 31, apartado 1, letras c), d) y h), se seleccionará aleatoriamente entre todos los beneficiarios seleccionados de conformidad con la letra b) del presente párrafo; cuando sea necesario para alcanzar ese porcentaje, se seleccionarán aleatoriamente otros beneficiarios entre todos los beneficiarios seleccionados de conformidad con la letra a) del presente párrafo; el número restante de beneficiarios a que se refiere el artículo 31, apartado 1, letras c), d) y h), se seleccionará aleatoriamente sobre la base de un análisis de riesgos entre todos los beneficiarios seleccionados de conformidad con la letra c) del presente párrafo; cuando sea necesario para cumplir los porcentajes mínimos de control, se seleccionarán aleatoriamente otros beneficiarios sobre la base de un análisis de riesgos entre las respectivas poblaciones de control;
i)
del 20 % al 25 % del número mínimo de cumplimientos colectivos a que se refiere el artículo 31, apartado 1, letra e), se seleccionará aleatoriamente entre todos los cumplimientos colectivos de conformidad con el artículo 46, apartado 6, del Reglamento (UE) no 1307/2013; el número restante de cumplimientos colectivos a que se refiere el artículo 31, apartado 1, letra e), se seleccionará sobre la base de un análisis de riesgos.
El control sobre el terreno de los beneficiarios adicionales seleccionados de conformidad con las letras d), e) y h), así como de los beneficiarios seleccionados de conformidad con las letras f) y g), podrá limitarse al régimen de ayuda para el que hayan sido seleccionados si ya se alcanzan los porcentajes mínimos de control de los demás regímenes de ayuda a los que hayan solicitado acogerse.
El control sobre el terreno de los beneficiarios adicionales seleccionados de conformidad con el artículo 31, apartado 3, y con la letra h) del párrafo primero del presente apartado, así como los beneficiarios seleccionados de conformidad con la letra i) del párrafo primero del presente apartado podrá limitarse a las prácticas de ecologización para las que hayan sido seleccionados si ya se alcanzan los porcentajes mínimos de control de los demás regímenes de ayuda y prácticas de ecologización que están obligados a observar.
A los efectos del artículo 31, los Estados miembros garantizarán la representatividad de la muestra de control en lo que se refiere a las distintas prácticas.
3. A los efectos de los artículos 32 y 33, en primer lugar se seleccionará aleatoriamente del 20 % al 25 % del número mínimo de beneficiarios que deba ser objeto de controles sobre el terreno. El número restante de beneficiarios que deba ser objeto de controles sobre el terreno se seleccionará sobre la base de un análisis de riesgos.
A los efectos del artículo 32, los Estados miembros podrán seleccionar, basándose en los resultados del análisis de riesgos, las medidas de desarrollo rural específicas que sean aplicables a los beneficiarios.
4. Si el número de beneficiarios que ha de ser objeto de controles sobre el terreno supera el número mínimo de beneficiarios contemplado en los artículos 30 a 33, el porcentaje de beneficiarios seleccionados aleatoriamente en la muestra adicional no superará el 25 %.
5. La eficacia del análisis de riesgos se evaluará y actualizará anualmente del siguiente modo:
a)
determinando la pertinencia de cada factor de riesgo;
b)
comparando los resultados en lo que respecta a la diferencia entre la superficie declarada y la superficie determinada de la muestra basada en el riesgo y seleccionada aleatoriamente contemplada en el párrafo primero del apartado 2; comparando los resultados en lo que respecta a la diferencia entre los animales declarados y los animales determinados de la muestra basada en el riesgo y seleccionada aleatoriamente contemplada en el párrafo primero del apartado 2;
c)
teniendo en cuenta la situación específica y, en su caso, la evolución de la pertinencia de los factores de riesgo en el Estado miembro;
d)
teniendo en cuenta la naturaleza del caso de incumplimiento que da lugar al incremento del porcentaje de control de conformidad con el artículo 35.
6. La autoridad competente llevará registros de los motivos por los que se haya seleccionado a un beneficiario para un control sobre el terreno. El inspector encargado del control sobre el terreno será informado oportunamente al respecto antes del inicio de dicho control.
7. Cuando proceda, podrá efectuarse una selección parcial de la muestra de control sobre la base de la información disponible antes de la fecha límite a que se refiere el artículo 13. La muestra provisional se completará cuando estén disponibles todas las solicitudes de ayuda o solicitudes de pago pertinentes.
Artículo 35
Incremento del porcentaje de control
Cuando los controles sobre el terreno pongan de manifiesto la existencia de casos de incumplimiento significativos en el marco de un régimen de ayuda o medida de ayuda determinados o en una región o parte de ella, la autoridad competente aumentará según considere oportuno el porcentaje de beneficiarios que deban ser sometidos a controles sobre el terreno el año siguiente.
Artículo 36
Reducción del porcentaje de control
1. Los porcentajes de control establecidos en el presente capítulo solamente podrán reducirse con respecto a los regímenes de ayuda o las medidas de ayuda que figuran en el presente artículo.
2. No obstante lo dispuesto en el artículo 30, letras a), b) y f), y en el marco del régimen de pago básico, del régimen de pago único por superficie, del pago redistributivo y del régimen para pequeños agricultores, los Estados miembros podrán decidir reducir el nivel mínimo de los controles sobre el terreno efectuados anualmente respecto de cada régimen a un 3 %.
El párrafo primero únicamente será aplicable cuando exista un sistema de intersección espacial de todas las solicitudes de ayuda con el sistema de identificación de parcelas agrarias de conformidad con el artículo 17, apartado 2, y se lleven a cabo controles cruzados de todas las solicitudes de ayuda a fin de evitar que se presenten dos solicitudes por la misma superficie durante el año anterior a la aplicación de dicho párrafo.
En lo que se refiere a los años de solicitud de 2015 y 2016, el porcentaje de errores detectados en la muestra aleatoria controlada sobre el terreno no podrá ser superior a un 2 % en los dos ejercicios financieros anteriores. Ese porcentaje de errores será certificado por el Estado miembro de acuerdo con la metodología elaborada a escala de la Unión.
3. No obstante lo dispuesto en el artículo 30, letras a), b) y f), y en el marco del régimen de pago básico, del régimen de pago único por superficie, del pago redistributivo y del régimen para pequeños agricultores, los Estados miembros podrán decidir reducir la muestra de control a la muestra seleccionada de conformidad con el artículo 34, apartado 2, letra a), párrafo primero, cuando se efectúen controles basados en las ortoimágenes utilizadas para actualizar el sistema de identificación de parcelas agrarias contemplado en el artículo 70 del Reglamento (UE) no 1306/2013.
El párrafo primero únicamente será aplicable cuando los Estados miembros actualicen sistemáticamente el sistema de identificación de parcelas agrarias y controlen a todos los beneficiarios de la totalidad de la superficie cubierta por dicho sistema en un plazo máximo de tres años, abarcando anualmente al menos el 25 % de las hectáreas admisibles registradas en el sistema de identificación de parcelas agrarias. No obstante, ese porcentaje mínimo de cobertura anual no será aplicable a los Estados miembros con menos de 150 000 hectáreas admisibles registradas en el sistema de identificación de parcelas agrarias.
Antes de aplicar el párrafo primero, los Estados miembros deberán haber efectuado una actualización completa del sistema de identificación de parcelas agrarias correspondiente en los tres años anteriores.
Las ortoimágenes utilizadas para la actualización no deberán tener una antigüedad superior a quince meses en la fecha en que se utilicen para actualizar el sistema de identificación de parcelas agrarias.
La calidad del sistema de identificación de parcelas agrarias evaluada con arreglo al artículo 6 del Reglamento Delegado (UE) no 640/2014 en los dos años anteriores a la aplicación del párrafo primero bastará para garantizar la comprobación efectiva del cumplimiento de las condiciones de concesión de las ayudas.
La decisión contemplada en el párrafo primero podrá ser adoptada a escala nacional o regional. A los efectos del presente párrafo, una región estará compuesta por toda la superficie cubierta por uno o varios sistemas de identificación autónomos de parcelas agrarias.
Será de aplicación, mutatis mutandis, el apartado 2, párrafo tercero.
4. No obstante lo dispuesto en el artículo 32, apartado 1, los Estados miembros podrán decidir reducir el nivel mínimo de controles sobre el terreno efectuados cada año natural al 3 % de los beneficiarios que soliciten acogerse a medidas de desarrollo rural en el ámbito del sistema integrado.
No obstante, el párrafo primero no se aplicará en lo que respecta a los beneficiarios que incluyan las prácticas equivalentes contempladas en el artículo 43, apartado 3, del Reglamento (UE) no 1307/2013.
5. Los apartados 2, 3 y 4 únicamente serán de aplicación cuando se cumplan las condiciones generales para reducir el nivel mínimo de los controles sobre el terreno fijadas por la Comisión de conformidad con el artículo 62, apartado 2, letra b), del Reglamento (UE) no 1306/2013. En caso de que alguna de esas condiciones o las condiciones establecidas en los apartados 2 o 3 del presente artículo hayan dejado de cumplirse, los Estados miembros revocarán inmediatamente su decisión de reducir el nivel mínimo de los controles sobre el terreno y aplicarán al nivel mínimo establecido en el artículo 30, letras a), b) y f), o en el artículo 32, a partir del siguiente año de solicitud con respecto a los regímenes de ayuda o medidas de ayuda de que se trate.
6. No obstante lo dispuesto en el artículo 30, letra g), cuando un Estado miembro implante un sistema de autorización previa para el cultivo de cáñamo, el nivel mínimo de los controles sobre el terreno podrá reducirse al 20 % de las superficies declaradas para la producción de cáñamo contempladas en el artículo 32, apartado 6, del Reglamento (UE) no 1307/2013.
En tal caso, el Estado miembro notificará a la Comisión las normas y condiciones correspondientes a su sistema de autorización previa el año anterior a la aplicación del porcentaje de control reducido. Toda modificación de dichas normas o condiciones será notificada a la Comisión sin demora injustificada.
Sección 2
Controles sobre el terreno de las solicitudes de ayuda al amparo de los regímenes de ayuda por superficie y de las solicitudes de pago al amparo de las medidas de ayuda por superficie
Artículo 37
Elementos de los controles sobre el terreno
1. Los controles sobre el terreno abarcarán todas las parcelas agrarias por las que se hayan solicitado ayudas al amparo de los regímenes enumerados en el anexo I del Reglamento (UE) no 1307/2013 o para las que se hayan solicitado ayudas en virtud de medidas de desarrollo rural en el ámbito del sistema integrado.
En lo que se refiere al control de las medidas de desarrollo rural previstas en el artículo 21, apartado 1, letra a), y en los artículos 30 y 34 del Reglamento (UE) no 1305/2013, los controles sobre el terreno también deberán abarcar todas las tierras no agrícolas por las que se soliciten ayudas.
La autoridad competente evaluará sobre la base de los resultados del control si es necesario actualizar las parcelas de referencia correspondientes, habida cuenta del artículo 5, apartado 3, del Reglamento Delegado (UE) no 640/2014.
2. Los controles sobre el terreno deberán abarcar la medición de las superficies y la comprobación de los criterios de admisibilidad, los compromisos y otras obligaciones de la superficie declarada por el beneficiario al amparo de los regímenes de ayuda o medidas de ayuda a que se refiere el apartado 1.
En el caso de los beneficiarios que soliciten acogerse a pagos directos en el marco de los regímenes enumerados en el anexo I del Reglamento (UE) no 1307/2013 y cuyas superficies agrarias sean principalmente superficies mantenidas naturalmente en un estado adecuado para pasto o cultivo, el control sobre el terreno también comprenderá la comprobación de las actividades mínimas realizadas en esas superficies a que se refiere el artículo 9, apartado 1, del Reglamento (UE) no 1307/2013.
3. Los controles sobre el terreno de las prácticas de ecologización abarcarán todas las obligaciones que ha de cumplir el beneficiario. Cuando proceda, en los controles sobre el terreno se deberá comprobar el cumplimiento de los umbrales previstos en los artículos 44 y 46 del Reglamento (UE) no 1307/2013 para la exención de las prácticas. El presente párrafo será también aplicable a los controles sobre el terreno practicados con respecto a los regímenes nacionales o regionales de certificación medioambiental mencionados en el artículo 43, apartado 3, letra b), del Reglamento (UE) no 1307/2013.
El control sobre el terreno de un sistema de cumplimiento regional con arreglo al artículo 46, apartado 5, del Reglamento (UE) no 1307/2013 también deberá abarcar la medición de la superficie y la verificación de las obligaciones impuestas por el Estado miembro a los beneficiarios o grupos de beneficiarios.
El control sobre el terreno de un sistema de cumplimiento colectivo con arreglo al artículo 46, apartado 6, del Reglamento (UE) no 1307/2013 deberá incluir lo siguiente:
a)
la comprobación de los criterios de proximidad inmediata establecidos de conformidad con el artículo 47, apartado 1, del Reglamento (UE) no 639/2014;
b)
La medición de la superficie y la comprobación de los criterios aplicables a las superficies de interés ecológico contiguas;
c)
las obligaciones adicionales impuestas por el Estado miembro a los beneficiarios o grupos de beneficiarios, cuando proceda;
d)
las distintas obligaciones de ecologización que han de respetar los beneficiarios que participen en el sistema de cumplimiento colectivo.
Artículo 38
Medición de superficies
1. Todas las parcelas agrarias serán objeto de controles de admisibilidad, si bien la medición de la superficie real de la parcela agraria dentro de un control sobre el terreno podrá limitarse a una muestra seleccionada aleatoriamente de al menos el 50 % de las parcelas agrarias por las que se haya presentado una solicitud de ayuda o una solicitud de pago al amparo de los regímenes de ayuda por superficie o las medidas de desarrollo rural. Cuando el control de esa muestra ponga de manifiesto la existencia de casos de incumplimiento, se medirán todas las parcelas agrarias o se extrapolarán conclusiones de la muestra medida.
El párrafo primero no se aplicará a las parcelas agrarias que deban ser objeto de control a los efectos de la superficie de interés ecológico de conformidad con el artículo 46 del Reglamento (UE) no 1307/2013.
2. Las superficies de las parcelas agrarias se medirán por cualquier medio que se haya demostrado garantiza una calidad equivalente, como mínimo, a la exigida por las normas técnicas aplicables establecidas a escala de la Unión.
3. La autoridad competente podrá hacer uso de técnicas de teledetección con arreglo a lo dispuesto en el artículo 40, y de sistemas mundiales de navegación por satélite (GNSS), cuando ello sea posible.
4. Se determinará un margen de tolerancia de valor único para todas las mediciones de superficies en las que se utilicen GNSS u ortoimágenes. A tal fin, los instrumentos de medición empleados deberán ser validados respecto de al menos una categoría de validación del margen de tolerancia por debajo del valor único. No obstante, el valor único de tolerancia no será superior a 1,25 m.
La tolerancia máxima con respecto a cada parcela agraria no podrá ser superior a 1,0 hectárea, en términos absolutos.
No obstante, en el caso de las medidas contempladas en el artículo 21, apartado 1, letra a), y en los artículos 30 y 34 del Reglamento (UE) no 1305/2013 y en lo que a la superficie forestal se refiere, los Estados miembros podrán definir las tolerancias adecuadas, que en ningún caso serán superiores al doble de la tolerancia establecida en el párrafo primero del presente apartado.
5. En la medición se podrá tener en cuenta la superficie total de una parcela agraria, siempre que esta sea admisible en su totalidad. En los demás casos, se tendrá en cuenta la superficie admisible neta. A tal efecto, podrá aplicarse, cuando proceda, el sistema de prorrateo contemplado en el artículo 10 del Reglamento Delegado (UE) no 640/2014.
6. A los efectos del cálculo de los porcentajes de los distintos cultivos en el marco de la diversificación de cultivos prevista en el artículo 44 del Reglamento (UE) no 1307/2013, se tendrá en cuenta para la medición la superficie efectivamente cubierta por un cultivo con arreglo al artículo 40, apartado 2, del Reglamento Delegado (UE) no 639/2014. En las superficies dedicadas a cultivos mixtos, se tendrá en cuenta la superficie total cubierta con cultivos mixtos de conformidad con el artículo 40, apartado 3, párrafos primero y segundo, de dicho Reglamento, o cubierta con un cultivo mixto de conformidad con el artículo 40, apartado 3, párrafo tercero, del mismo Reglamento.
7. Cuando el artículo 17, apartado 1, letra b), del Reglamento Delegado (UE) no 640/2014 pueda dar lugar a una división artificial de la superficie de parcelas agrarias adyacentes con un tipo de ocupación del suelo homogéneo en distintas parcelas agrarias, la medición de esa superficie de parcelas agrarias adyacentes se combinará en una única medición de las parcelas agrarias en cuestión.
8. En su caso, se efectuarán dos mediciones separadas, una en la parcela agraria a los efectos del régimen de pago básico o del régimen de pago único por superficie, de conformidad con lo dispuesto en el título III, capítulo 1, del Reglamento (UE) no 1307/2013, y otra en una parcela agraria superpuesta a ella que sea distinta desde el punto de vista espacial, a los efectos de los demás regímenes de ayuda por superficie o de las medidas de desarrollo rural, cuando proceda.
Artículo 39
Verificación de las condiciones de admisibilidad
1. Para verificar la admisibilidad de las parcelas agrarias se emplearán todos los medios que se consideren adecuados. Esa verificación también deberá incluir, en su caso, una comprobación de los cultivos. A tal fin, se solicitarán pruebas adicionales cuando sea necesario.
2. En el caso de los pastos permanentes que pueden servir de pasto y forman parte de prácticas locales establecidas en que las gramíneas y otros forrajes herbáceos no sean tradicionalmente predominantes en superficies de pastos, podrá aplicarse, cuando proceda, el coeficiente de reducción previsto en el artículo 32, apartado 5, del Reglamento (UE) no 1307/2013 a la superficie admisible medida con arreglo al artículo 38 del presente Reglamento. Cuando una superficie sea utilizada mancomunadamente, las autoridades competentes procederán a su reparto entre los beneficiarios de forma proporcional a su utilización o su derecho de utilización de esa superficie.
3. Los elementos paisajísticos declarados por los beneficiarios como superficie de interés ecológico que no estén incluidos en la superficie admisible de conformidad con los artículos 9 y 10 del Reglamento Delegado (UE) no 640/2014 se comprobarán sobre la base de los mismos principios aplicables a la superficie admisible.
4. En lo que respecta al control de las medidas de desarrollo rural y cuando los Estados miembros dispongan que determinados elementos de un control sobre el terreno pueden realizarse a partir de una muestra, esta deberá garantizar un nivel de control fiable y representativo. Los Estados miembros fijarán los criterios para la selección de la muestra. Si los controles realizados con dicha muestra ponen de manifiesto casos de incumplimiento, el tamaño y el alcance de la muestra se aumentarán convenientemente.
Artículo 40
Controles mediante teledetección
Cuando un Estado miembro efectúe controles sobre el terreno por teledetección, la autoridad competente:
a)
realizará una fotointerpretación de ortoimágenes (de satélite o aéreas) de todas las parcelas agrarias de cada solicitud de ayuda o solicitud de pago que deban someterse a inspección con el fin de reconocer las tipos de ocupación del suelo, y en su caso el tipo de cultivo, y medir las superficies;
b)
practicará inspecciones físicas de campo de todas las parcelas agrarias con respecto a las que la fotointerpretación no permita comprobar la exactitud de la declaración de superficies a satisfacción de la autoridad competente;
c)
llevará a cabo todos los controles necesarios para comprobar el cumplimiento de los criterios de admisibilidad, los compromisos y otras obligaciones de las parcelas agrarias;
d)
adoptará medidas alternativas para proceder a la medición de superficies de conformidad con el artículo 38, apartado 1, de las parcelas no cubiertas por imágenes.
Artículo 41
Informe de control
1. Todos los controles sobre el terreno efectuados en el marco de la presente sección serán objeto de un informe de control que permita revisar los pormenores de los controles efectuados y extraer conclusiones sobre el cumplimiento de los criterios de admisibilidad, los compromisos y otras obligaciones. El informe deberá indicar, en particular:
a)
los regímenes de ayuda o medidas de ayuda, las solicitudes de ayuda o las solicitudes de pago comprobados;
b)
las personas presentes;
c)
las parcelas agrarias controladas, las parcelas agrarias medidas, así como, en su caso, los resultados de las mediciones por parcela agraria medida y las técnicas de medición empleadas;
d)
cuando proceda, los resultados de las mediciones de tierras no agrícolas por las que se solicite ayuda al amparo de las medidas de desarrollo rural y las técnicas de medición empleadas;
e)
si se ha advertido al beneficiario del control y, en caso afirmativo, con qué antelación;
f)
las medidas específicas de control que, en su caso, deban aplicarse en el contexto de los distintos regímenes de ayuda;
g)
las demás medidas de control que, en su caso, se hayan aplicado;
h)
todo caso de incumplimiento detectado que pueda requerir una notificación cruzada con respecto a otros regímenes de ayuda o medidas de ayuda o al régimen de condicionalidad;
i)
todo caso de incumplimiento detectado que pueda requerir un seguimiento durante los años siguientes.
2. Se brindará al beneficiario la posibilidad de firmar el informe durante el control para certificar su presencia en el mismo y añadir las observaciones que considere oportunas. Cuando los Estados miembros empleen un informe de control extendido por medios electrónicos durante el control, la autoridad competente ofrecerá al beneficiario la posibilidad de estampar su firma electrónica o bien le remitirá sin demora el informe de control para que pueda firmarlo y añadir sus observaciones. De detectarse casos de incumplimiento, se entregará al beneficiario una copia del informe de control.
Cuando el control sobre el terreno se efectúe mediante teledetección con arreglo a lo dispuesto en el artículo 40, los Estados miembros podrán decidir no brindar al beneficiario la posibilidad de firmar el informe de control si el citado control no ha puesto de manifiesto ningún caso de incumplimiento. Si, como consecuencia de tales controles, se descubre algún caso de incumplimiento, se brindará la posibilidad de firmar el informe antes de que la autoridad competente extraiga sus conclusiones de los resultados en relación con las reducciones, denegaciones, retiradas o sanciones a que pueda haber lugar.
Sección 3
Controles sobre el terreno de solicitudes de ayuda por ganado y de solicitudes de pago al amparo de las medidas de ayuda relacionadas con los animales
Artículo 42
Controles sobre el terreno
1. En los controles sobre el terreno se comprobará que todos los criterios de admisibilidad, compromisos y otras obligaciones se cumplen y abarcan todos los animales por los que se hayan presentado solicitudes de ayuda o solicitudes de pago al amparo de los regímenes de ayuda por animales o las medidas de ayuda relacionadas con los animales que deben controlarse.
Cuando el Estado miembro haya determinado un período de conformidad con el artículo 21, apartado 1, letra d), al menos el 50 % del porcentaje mínimo de controles sobre el terreno previsto en el artículo 32 o en el artículo 33 deberá distribuirse a lo largo de ese período en relación con el régimen de ayuda por animales o la medida de ayuda relacionada con los animales, respectivamente.
Cuando el Estado miembro haga uso de la posibilidad prevista en el artículo 21, apartado 3, también serán objeto de control los animales potencialmente admisibles, tal como se definen en el artículo 2, apartado 1, párrafo segundo, punto 17, del Reglamento Delegado (UE) no 640/2014.
En los controles sobre el terreno se comprobará, en particular, que el número de animales presentes en la explotación respecto de los que se hayan presentado solicitudes de ayuda o solicitudes de pago y, en su caso, el número de animales potencialmente admisibles corresponde al número de animales anotados en los registros y al número de animales notificados a la base de datos informatizada para animales.
2. Los controles sobre el terreno también incluirán controles:
a)
de la exactitud y coherencia de las anotaciones en el registro y de las notificaciones a la base de datos informatizada para animales, a partir de una muestra de justificantes, como las facturas de compra y venta, los certificados de sacrificio, los certificados veterinarios y, en su caso, los pasaportes animales o los documentos de traslado, correspondientes a los animales por los que se hayan presentado solicitudes de ayuda o solicitudes de pago en los seis meses anteriores al control sobre el terreno; no obstante, si se detectan anomalías, el control se ampliará a los doce meses anteriores al control sobre el terreno;
b)
en los que se compruebe que todos los animales de las especies bovina u ovina y caprina están identificados mediante marcas auriculares u otros medios de identificación y, en su caso, cuentan con pasaportes animales o documentos de traslado, están anotados en el registro y han sido debidamente notificados a la base de datos informatizada para animales.
Los controles mencionados en el párrafo primero, letra b), podrán efectuarse sobre la base de una muestra aleatoria. Cuando el control de esa muestra ponga de manifiesto la existencia de casos de incumplimiento, se controlará a todos los animales o se extrapolarán conclusiones de la muestra.
Artículo 43
Informe de control en relación con los regímenes de ayuda por animales y las medidas de ayuda relacionadas con los animales
1. Todos los controles sobre el terreno efectuados en el marco de la presente sección darán lugar a la elaboración de un informe de control que permita revisar sus pormenores. El informe deberá indicar, en particular:
a)
los regímenes de ayuda por animales o las medidas de ayuda relacionadas con los animales y las solicitudes de ayuda por ganado o las solicitudes de pago comprobados;
b)
las personas presentes;
c)
el número y el tipo de animales observados y, cuando proceda, los números de marcas auriculares, las anotaciones en los registros y las bases de datos informatizadas para animales, los eventuales justificantes examinados, los resultados de los controles y, en su caso, las observaciones particulares respecto de determinados animales o de sus códigos de identificación;
d)
si se ha advertido al beneficiario de la visita y, en caso afirmativo, con qué antelación; en particular, cuando se supere el límite de 48 horas mencionado en el artículo 25, se hará constar el motivo en el informe de control;
e)
las medidas específicas de control que, en su caso, deban aplicarse en el contexto de los regímenes de ayuda por animales o de las medidas de ayuda relacionadas con los animales;
f)
las demás medidas de control que, en su caso, vayan a aplicarse.
2. Se brindará al beneficiario la posibilidad de firmar el informe durante el control para certificar su presencia en el mismo y añadir las observaciones que considere oportunas. Cuando los Estados miembros empleen un informe de control extendido por medios electrónicos durante el control, la autoridad competente ofrecerá al beneficiario la posibilidad de estampar su firma electrónica o bien le remitirá sin demora el informe de control para que pueda firmarlo y añadir sus observaciones. De detectarse casos de incumplimiento, se entregará al beneficiario una copia del informe de control.
3. Cuando los Estados miembros lleven a controles sobre el terreno de conformidad con el presente Reglamento al mismo tiempo que inspecciones con arreglo al Reglamento (CE) no 1082/2003, se añadirán al informe de control los informes contemplados en el artículo 2, apartado 5, de dicho Reglamento.
4. Cuando los controles sobre el terreno efectuados de conformidad con el presente Reglamento pongan de manifiesto casos de incumplimiento de lo dispuesto en el título I del Reglamento (CE) no 1760/2000 o en el Reglamento (CE) no 21/2004, se transmitirán sin demora copias del informe de control previsto en el presente artículo a las autoridades responsables de la aplicación de esos Reglamentos.
CAPÍTULO IV
Normas específicas
Artículo 44
Normas aplicables a los resultados de los controles de las superficies de interés ecológico regionales o colectivas
En caso de cumplimiento regional o colectivo con arreglo al artículo 46, apartados 5 o 6, del Reglamento (UE) no 1307/2013, la superficie de las zonas de interés ecológico contiguas comunes que se haya determinado se asignará a cada participante proporcionalmente a la cuota que le corresponda de las superficies de interés ecológico comunes sobre la base de lo que haya declarado de conformidad con el artículo 18 del presente Reglamento.
A los efectos de la aplicación del artículo 26 del Reglamento Delegado (UE) no 640/2014 a cada participante en un sistema de cumplimiento regional o colectivo, la superficie de interés ecológico determinada será igual a la suma de la cuota asignada de las superficies de interés ecológico comunes determinadas con arreglo al párrafo primero del presente artículo y las superficies de interés ecológico determinadas con respecto a la obligación individual.
Artículo 45
Verificación del contenido de tetrahidrocannabinol del cáñamo
1. A los efectos del artículo 32, apartado 6, del Reglamento (UE) no 1307/2013, los Estados miembros establecerán un sistema para determinar el contenido de tetrahidrocannabinol (en lo sucesivo denominado «THC») de los cultivos según lo establecido en el anexo I del presente Reglamento.
2. La autoridad competente del Estado miembro conservará los registros de los resultados referentes al contenido de THC. Tales registros incluirán al menos, para cada variedad, los resultados de cada muestra en lo que respecta al contenido de THC, expresado en porcentaje con dos decimales, el procedimiento utilizado, el número de pruebas realizadas, la indicación del punto en el que se tomó la muestra y las medidas adoptadas a escala nacional.
3. Si la media de todas las muestras de una variedad determinada sobrepasa el contenido de THC establecido en el artículo 32, apartado 6, del Reglamento (UE) no 1307/2013, los Estados miembros utilizarán al procedimiento B del anexo I del presente Reglamento para la variedad en cuestión en el siguiente año de solicitud. Este procedimiento se utilizará durante los siguientes años de solicitud, a menos que todos los resultados analíticos de esa variedad determinada sean inferiores al contenido de THC establecido en el artículo 32, apartado 6, del Reglamento (UE) no 1307/2013.
Si en el segundo año la media de todas las muestras de una variedad determinada sobrepasa el contenido de THC establecido en el artículo 32, apartado 6, del Reglamento (UE) no 1307/2013, el Estado miembro notificará a la Comisión la autorización para prohibir la comercialización de dicha variedad de conformidad con el artículo 18 de la Directiva 2002/53/CE del Consejo (20). Tal notificación se enviará a más tardar el 15 de noviembre del año de solicitud en cuestión. A partir del siguiente año de solicitud, la variedad objeto de la solicitud no causará derecho a pagos directos en el Estado miembro en cuestión.
4. El cultivo de cáñamo se mantendrá, en condiciones normales de crecimiento y de acuerdo con las normas locales, como mínimo hasta diez días después de la fecha en que finalice la floración, a fin de permitir la realización de los controles contemplados en los apartados 1, 2 y 3.
No obstante, los Estados miembros podrán autorizar que se coseche el cáñamo después del inicio de la floración pero antes de que transcurran diez días tras el final de la floración, si los inspectores indican para cada parcela de que se trate las partes representativas que deban seguir cultivándose como mínimo durante los diez días siguientes al final de la floración a los efectos de la inspección, de conformidad con el método establecido en el anexo I.
5. La notificación contemplada en el apartado 3 se efectuará de conformidad con el Reglamento (CE) no 792/2009 de la Comisión (21).
TÍTULO IV
MEDIDAS DE DESARROLLO RURAL NO RELACIONADAS CON LAS SUPERFICIES NI CON LOS ANIMALES
CAPÍTULO I
Disposición introductoria
Artículo 46
Ámbito de aplicación
El presente título se aplicará a los gastos efectuados en el marco de las medidas previstas en los artículos 14 a 20 y el artículo 21, apartado 1, con excepción de la prima anual contemplada en las letras a) y b), el artículo 27, el artículo 28, apartado 9, los artículos 35 y 36 y el artículo 51, apartado 2, del Reglamento (UE) no 1305/2013, en el artículo 35, apartado 1, del Reglamento (UE) no 1303/2013 y en el artículo 20, el artículo 36, letra a), inciso vi), letra b), incisos ii), vi) y vii), el artículo 36, letra b), incisos i) y iii), en lo que respecta a los costes de implantación, y los artículos 52 y 63 del Reglamento (CE) no 1698/2005.
CAPÍTULO II
Controles
Sección 1
Disposiciones generales
Artículo 47
Solicitudes de ayuda, solicitudes de pago y otras declaraciones
1. Los Estados miembros establecerán los procedimientos adecuados para la presentación de las solicitudes de ayuda, las solicitudes de pago y otras declaraciones relativas a las medidas de desarrollo rural no relacionadas con las superficies ni con los animales.
2. El beneficiario presentará una solicitud de pago anual con respecto a las medidas previstas en el artículo 15, apartado 1, letra b), el artículo 16, apartado 1, el artículo 19, apartado 1, letra c), y el artículo 27 del Reglamento (UE) no 1305/2013.
Sección 2
Disposiciones relativas a los controles
Artículo 48
Controles administrativos
1. Se efectuarán controles administrativos de todas las solicitudes de ayuda, solicitudes de pago u otras declaraciones que deben presentar los beneficiarios o terceros. Estos controles abarcarán todos los elementos que puedan verificarse y resulte adecuado verificar mediante controles administrativos. Los procedimientos empleados permitirán registrar los controles efectuados, los resultados de las comprobaciones y las medidas adoptadas en caso de discrepancias.
2. Los controles administrativos de las solicitudes de ayuda garantizarán que la operación cumple las obligaciones aplicables establecidas por la normativa de la Unión o la legislación nacional o por los programas de desarrollo rural, entre ellas las relativas a la contratación pública, las ayudas estatales y demás normas y requisitos obligatorios. Los controles deberán incluir, en particular, la verificación de lo siguiente:
a)
la admisibilidad del beneficiario;
b)
los criterios de admisibilidad, los compromisos y otras obligaciones que ha de cumplir la operación por la que se solicita ayuda;
c)
el cumplimiento de los criterios de selección;
d)
la admisibilidad de los costes de la operación, incluida la conformidad con la categoría de costes o el método de cálculo que deben utilizarse cuando la operación se inscriba total o parcialmente en el artículo 67, apartado 1, letras b), c) y d), del Reglamento (UE) no 1303/2013;
e)
en el caso de los costes mencionados en el artículo 67, apartado 1, letra a), del Reglamento (UE) no 1303/2013, con excepción de las contribuciones en especie y la depreciación, una verificación de la moderación de los costes propuestos; los costes se evaluarán mediante un sistema de evaluación adecuado, como los costes de referencia, la comparación de ofertas diferentes o un comité de evaluación.
3. Los controles administrativos de las solicitudes de pago incluirán en especial, y en su caso para la solicitud en cuestión, la comprobación de:
a)
la operación finalizada en comparación con la operación por la que se presentó la solicitud y se concedió la ayuda;
b)
los costes contraídos y los pagos realizados.
4. Los controles administrativos constarán de procedimientos destinados a evitar la doble financiación irregular procedente de otros regímenes nacionales o de la Unión y del anterior período de programación. En caso de que existan otras fuentes de financiación, dichos controles garantizarán que la ayuda total recibida no supera los importes o porcentajes de ayuda máximos admisibles.
5. Los controles administrativos de operaciones de inversión incluirán al menos una visita al lugar de la operación objeto de ayuda o al emplazamiento de la inversión para comprobar su realización.
No obstante, la autoridad competente podrá decidir no llevar a cabo tales visitas por razones debidamente justificadas, tales como las siguientes:
a)
la operación está incluida en la muestra que debe ser objeto de control sobre el terreno de conformidad con el artículo 49;
b)
la autoridad competente considera que la operación en cuestión es una pequeña inversión;
c)
la autoridad competente considera que el riesgo de que no se cumplan las condiciones para recibir la ayuda es escaso, o que lo es el riesgo de que no se haya realizado la inversión.
La decisión mencionada en el párrafo segundo y su justificación quedarán registradas.
Artículo 49
Controles sobre el terreno
1. Los Estados miembros organizarán controles sobre el terreno de las operaciones autorizadas de acuerdo con un muestreo adecuado. En la medida de lo posible, esos controles se efectuarán antes de que se abone el pago final de una operación.
2. Los inspectores que practiquen el control sobre el terreno no deberán haber participado en controles administrativos de la misma operación.
Artículo 50
Porcentaje de control y muestreo en los controles sobre el terreno
1. Los gastos cubiertos por los controles sobre el terreno representarán como mínimo el 5 % de los gastos mencionados en el artículo 46, que cofinancia el Fondo Europeo Agrícola de Desarrollo Rural (FEADER) y ha de abonar el organismo pagador cada año natural.
Cuando por una operación sujeta a un control sobre el terreno se hayan recibido anticipos o pagos intermedios, dichos pagos se imputarán a los gastos cubiertos por los controles sobre el terreno a que se refiere el párrafo primero.
2. Únicamente se contabilizarán los controles efectuados hasta el final del año natural de que se trate para calcular el nivel mínimo a que se refiere el apartado 1.
Las solicitudes de pago que, a raíz de un control administrativo, no se consideren admisibles no se contabilizarán para calcular el nivel mínimo a que se refiere el apartado 1.
3. Únicamente se contabilizarán los controles que cumplan todos los requisitos establecidos en los artículos 49 y 51 para calcular el nivel mínimo a que se refiere el apartado 1.
4. En la selección de la muestra de las operaciones autorizadas que deben controlarse de conformidad con el apartado 1 se tendrá especialmente en cuenta lo siguiente:
a)
la necesidad de controlar operaciones de naturaleza y amplitud suficientemente variadas;
b)
cualquier factor de riesgo detectado a raíz de controles nacionales o de la Unión;
c)
el tipo de contribución de la operación al riesgo de error en la ejecución del programa de desarrollo rural;
d)
la necesidad de mantener un equilibrio entre las diferentes medidas y tipos de operaciones;
e)
la necesidad de seleccionar aleatoriamente entre el 30 % y el 40 % de los gastos.
5. Cuando los controles sobre el terreno pongan de manifiesto la existencia de cualquier caso de incumplimiento significativo en el contexto de una medida de ayuda o tipo de operación, la autoridad competente aumentará el porcentaje de control de la medida o tipo de operación de que se trate a un nivel adecuado durante el año natural siguiente.
6. No obstante lo dispuesto en el apartado 1, los Estados miembros podrán decidir reducir el nivel mínimo de los controles sobre el terreno realizados cada año natural, con arreglo al apartado 1, al 3 % del importe cofinanciado por el FEADER.
Los Estados miembros solamente podrán aplicar el párrafo primero cuando se cumplan las condiciones generales para reducir el nivel mínimo de los controles sobre el terreno fijadas por la Comisión de conformidad con el artículo 62, apartado 2, letra b), del Reglamento (UE) no 1306/2013.
En caso de que deje de cumplirse alguna de las condiciones mencionadas en el párrafo segundo, los Estados miembros revocarán de forma inmediata su decisión de reducir el nivel mínimo de los controles sobre el terreno. Los Estados miembros aplicarán el nivel mínimo de controles sobre el terreno contemplado en el apartado 1 a partir del siguiente año natural.
Artículo 51
Contenido de los controles sobre el terreno
1. Los controles sobre el terreno verificarán que la operación se ha ejecutado de conformidad con las normas aplicables y abarcarán todos los criterios de admisibilidad, los compromisos y otras obligaciones referentes a las condiciones para la concesión de la ayuda que puedan ser comprobados en el momento de la visita. Asimismo, garantizarán que la operación tiene derecho a recibir una ayuda del FEADER.
2. Los controles sobre el terreno incluirán una verificación de la exactitud de los datos declarados por el beneficiario en relación con los documentos básicos.
En esa verificación se comprobará que las solicitudes de pago presentadas por el beneficiario van acompañadas de documentación contable o de otro tipo y, en su caso, se controlará la exactitud de los datos que constan en la solicitud de pago sobre la base de datos o documentación comercial en posesión de terceros.
3. Los controles sobre el terreno comprobarán que el destino efectivo o previsto de la operación se ajusta a la descripción efectuada en la solicitud de ayuda respecto de la que se haya concedido la ayuda.
4. Excepto en circunstancias excepcionales, debidamente anotadas y justificadas por las autoridades competentes, los controles sobre el terreno incluirán una visita al lugar en que se ejecute la operación o, si se tratara de una operación inmaterial, al promotor de la misma.
Artículo 52
Controles a posteriori
1. Se efectuarán controles a posteriori de las operaciones de inversión para comprobar que se cumplen los compromisos contemplados en el artículo 71 del Reglamento (UE) no 1303/2013 o establecidos en el programa de desarrollo rural.
2. Los controles a posteriori cubrirán cada año natural al menos el 1 % de los gastos del FEADER en el caso de las operaciones de inversión que estén aún sujetas a los compromisos mencionados en el apartado 1 y respecto de las que el FEADER haya abonado el pago final. Solamente se tomarán en consideración los controles efectuados hasta el final del año natural en cuestión.
3. La muestra para las operaciones que deben controlarse con arreglo a lo dispuesto en el apartado 1 se basará en un análisis de los riesgos y del impacto financiero de las diferentes operaciones, tipos de operaciones o medidas. Del 20 % al 25 % de la muestra se seleccionará de manera aleatoria.
Artículo 53
Informe de control
1. Todos los controles sobre el terreno efectuados en el marco de la presente sección darán lugar a la elaboración de un informe de control que permita revisar sus pormenores. El informe deberá indicar, en particular:
a)
las medidas y las solicitudes o las solicitudes de pago comprobadas;
b)
las personas presentes;
c)
si se ha advertido al beneficiario de la visita y, en caso afirmativo, con qué antelación;
d)
los resultados de los controles y, en su caso, cualquier observación particular;
e)
cualquier otra medida de control que deba aplicarse.
2. El apartado 1 se aplicará mutatis mutandis a los controles a posteriori contemplados en la presente sección.
3. Se brindará al beneficiario la posibilidad de firmar el informe durante el control para certificar su presencia en el mismo y añadir las observaciones que considere oportunas. Cuando los Estados miembros empleen un informe de control extendido por medios electrónicos durante el control, la autoridad competente ofrecerá al beneficiario la posibilidad de estampar su firma electrónica o bien le remitirá sin demora el informe de control para que pueda firmarlo y añadir sus observaciones. De detectarse algún caso de incumplimiento, se entregará al beneficiario una copia del informe de control.
Sección 3
Disposiciones relativas a los controles de medidas específicas
Artículo 54
Transferencia de conocimientos y actividades de información
La autoridad competente comprobará el cumplimiento del requisito que exige que los organismos que prestan servicios de transferencia de conocimientos e información estén debidamente capacitados, de conformidad con lo dispuesto en el artículo 14, apartado 3, del Reglamento (UE) no 1305/2013. La autoridad competente comprobará el contenido y la duración de los programas de intercambio y visitas a explotaciones agrarias y forestales con arreglo al artículo 14, apartado 5, de dicho Reglamento. Tales verificaciones se realizarán mediante controles administrativos y mediante controles sobre el terreno por muestreo.
Artículo 55
Servicios de gestión, sustitución y asesoramiento destinados a las explotaciones agrarias
En el caso de las operaciones previstas en el artículo 15, apartado 1, letras a) y c), del Reglamento (UE) no 1305/2013, la autoridad competente verificará que se cumple el requisito que exige que las autoridades o los organismos seleccionados para prestar servicios de asesoramiento dispongan de los recursos adecuados y que el procedimiento de selección se haya llevado a cabo mediante contratación pública de conformidad con lo dispuesto en el artículo 15, apartado 3, de dicho Reglamento. Tal verificación se realizará mediante controles administrativos y mediante controles sobre el terreno por muestreo.
Artículo 56
Regímenes de calidad de los productos agrícolas y alimenticios
En el caso de la medida prevista en el artículo 16 del Reglamento (UE) no 1305/2013, la autoridad competente podrá utilizar, en su caso, las pruebas que reciba de otros servicios, organismos u organizaciones para comprobar el cumplimiento de las obligaciones y los criterios de admisibilidad. No obstante, la autoridad competente garantizará que se ha cerciorado de que dichos servicios, organismos u organizaciones actúan de acuerdo con normas suficientemente rigurosas para controlar el cumplimiento de las obligaciones y los criterios de admisibilidad. A tal fin, la autoridad competente llevará a cabo controles administrativos y controles sobre el terreno por muestreo.
Artículo 57
Desarrollo de explotaciones agrícolas y empresas
En el caso de las operaciones previstas en el artículo 19, apartado 1, letra a), del Reglamento (UE) no 1305/2013, la autoridad competente deberá, mediante controles administrativos y mediante controles sobre el terreno por muestreo, verificar la conformidad con:
a)
el plan empresarial de conformidad con el artículo 19, apartados 4 y 5, del Reglamento (UE) no 1305/2013 y con el artículo 8 del Reglamento de Ejecución (UE) no 808/2014 de la Comisión (22), incluida, en el caso de los jóvenes agricultores, la comprobación de que se ajustan a la definición de agricultor activo a que se refiere el artículo 19, apartado 4, del Reglamento (UE) no 1305/2013;
b)
la norma relativa al período de gracia para cumplir las condiciones en materia de capacitación profesional, tal como se contempla en el artículo 2, apartado 3, del Reglamento Delegado (UE) no 807/2014 de la Comisión (23).
Artículo 58
Creación de agrupaciones y de organizaciones de productores
En el caso de la medida prevista en el artículo 27 del Reglamento (UE) no 1305/2013, los Estados miembros reconocerán a la agrupación de productores previa comprobación de que esta cumple los criterios establecidos en el apartado 1 de dicho artículo y en las normas nacionales. Después del reconocimiento, la autoridad competente deberá verificar el cumplimiento permanente de los criterios de reconocimiento y del plan empresarial de conformidad con el artículo 27, apartado 2, de dicho Reglamento mediante controles administrativos y, al menos una vez durante el período quinquenal, mediante un control sobre el terreno.
Artículo 59
Gestión de riesgos
En el caso de la ayuda específica prevista en el artículo 36 del Reglamento (UE) no 1305/2013, la autoridad competente deberá, mediante controles administrativos y controles sobre el terreno por muestreo, verificar en particular:
a)
que los agricultores pueden optar a la ayuda de conformidad con el artículo 36, apartado 2, del Reglamento (UE) no 1305/2013;
b)
cuando examinen solicitudes de pago presentadas por fondos mutuales al amparo de lo dispuesto en el artículo 36, apartado 1, letras b) y c), del Reglamento (UE) no 1305/2013, que la compensación se pagó íntegramente a los agricultores afiliados según lo dispuesto en el artículo 36, apartado 3, de dicho Reglamento.
Artículo 60
LEADER
1. Los Estados miembros instaurarán un sistema apropiado para la supervisión de los grupos de acción local.
2. En el caso de los gastos contraídos de conformidad con el artículo 35, apartado 1, letras b) y c), del Reglamento (UE) no 1303/2013, los Estados miembros podrán delegar la realización de los controles administrativos mencionados en el artículo 48 del presente Reglamento en grupos de acción local mediante un acto jurídico formal. No obstante, corresponderá a los Estados miembros comprobar que dichos grupos de acción local tienen la capacidad administrativa y de control necesaria para desempeñar esa tarea.
En el caso de la delegación prevista en el párrafo primero, la autoridad competente llevará a cabo controles periódicos de los grupos de acción local, incluidos los controles de contabilidad y la repetición de los controles administrativos por muestreo.
La autoridad competente también efectuará los controles sobre el terreno previstos en el artículo 49 del presente Reglamento. Por lo que se refiere a la muestra de control correspondiente a los gastos de LEADER, se aplicará al menos el mismo porcentaje que el contemplado en el artículo 50 del presente Reglamento.
3. En el caso de los gastos contraídos de conformidad con el artículo 35, apartado 1, letras a), d) y e), del Reglamento (UE) no 1303/2013 y con el artículo 35, apartado 1, letras b) y c), de dicho Reglamento, cuando el beneficiario de la ayuda sea el propio grupo de acción local, los controles administrativos correrán a cargo de personas independientes del grupo de acción local en cuestión.
Artículo 61
Bonificaciones de intereses y subvenciones de comisiones de garantía
1. En el caso de los gastos contraídos en el marco del artículo 69, apartado 3, letra a), del Reglamento (UE) no 1303/2013, se llevarán a cabo controles administrativos y controles sobre el terreno con referencia al beneficiario y dependiendo de la realización de la operación correspondiente. El análisis de riesgos previsto en el artículo 50 del presente Reglamento cubrirá al menos una vez la operación correspondiente sobre la base del valor actualizado de la bonificación.
2. La autoridad competente garantizará mediante controles administrativos y, en caso necesario, mediante visitas in situ a las entidades financieras intermediarias y al beneficiario, que los pagos a esas entidades se ajustan a la normativa de la Unión y al acuerdo celebrado entre el organismo pagador del Estado miembro y dichas entidades.
3. Si las bonificaciones de intereses o las subvenciones de comisiones de garantía se combinan con instrumentos financieros en una única operación dirigida a los mismos destinatarios finales, la autoridad competente llevará a cabo controles de los destinatarios finales únicamente en los casos establecidos en el artículo 40, apartado 3, del Reglamento (UE) no 1303/2013.
Artículo 62
Asistencia técnica a iniciativa de los Estados miembros
En el caso de los gastos contraídos en el marco del artículo 51, apartado 2, del Reglamento (UE) no 1305/2013, serán de aplicación, mutatis mutandis, los artículos 48 a 51 y el artículo 53 del presente Reglamento.
Los controles administrativos contemplados en el artículo 48 y los controles sobre el terreno mencionados en el artículo 49 serán llevados a cabo por una entidad que sea funcionalmente independiente de la entidad que autorice el pago de la asistencia técnica.
CAPÍTULO III
Pagos indebidos y sanciones administrativas
Artículo 63
Retirada parcial o total de la ayuda y sanciones administrativas
1. Los pagos se calcularán sobre la base de los importes que se consideren admisibles durante los controles administrativos contemplados en el artículo 48.
La autoridad competente examinará la solicitud de pago presentada por el beneficiario y determinará los importes admisibles. Además, fijará:
a)
el importe pagadero al beneficiario en función de la solicitud de pago y la decisión de concesión;
b)
el importe pagadero al beneficiario tras el examen de la admisibilidad del gasto que figure en la solicitud de pago.
Si el importe fijado con arreglo a la letra a) del párrafo segundo supera el importe fijado con arreglo a la letra b) del mismo párrafo en más de un 10 %, se aplicará una sanción administrativa al importe fijado con arreglo a la letra b). El importe de la sanción será igual a la diferencia entre esos dos importes, pero no irá más allá de la retirada total de la ayuda.
No obstante, no se aplicarán sanciones cuando el beneficiario pueda demostrar a satisfacción de la autoridad competente que no es responsable de la inclusión del importe no admisible o cuando la autoridad competente adquiera de otro modo la convicción de que el beneficiario no es responsable de ello.
2. La sanción administrativa mencionada en el apartado 1 se aplicará, mutatis mutandis, a los gastos no admisibles detectados durante los controles sobre el terreno contemplados en el artículo 49. En tal caso, los gastos examinados serán los gastos acumulados contraídos con respecto a la operación de que se trate. Ello se entenderá sin perjuicio de los resultados de los anteriores controles sobre el terreno de las operaciones de que se trate.
TÍTULO V
SISTEMA DE CONTROL Y SANCIONES ADMINISTRATIVAS EN RELACIÓN CON LA CONDICIONALIDAD
CAPÍTULO I
Disposiciones comunes
Artículo 64
Definiciones
A los efectos de las especificaciones técnicas necesarias para la aplicación del sistema de control y las sanciones administrativas en relación con la condicionalidad, se entenderá por:
a) «organismos de control especializados»: las autoridades de control nacionales competentes a que se refiere el artículo 67 del presente Reglamento, encargadas de velar por el cumplimiento de las normas contempladas en el artículo 93 del Reglamento (UE) no 1306/2013;
b) «acto»: cada uno de los Reglamentos y Directivas enumerados en el anexo II del Reglamento (UE) no 1306/2013.
c) «año de la constatación»: el año natural en que se haya realizado el control administrativo o el control sobre el terreno;
d) «ámbitos de condicionalidad»: cualquiera de los tres ámbitos a los que se hace referencia en el artículo 93, apartado 1, del Reglamento (UE) no 1306/2013 y el mantenimiento de pastos permanentes contemplado en el artículo 93, apartado 3, de dicho Reglamento.
CAPÍTULO II
Control
Sección 1
Disposiciones generales
Artículo 65
Sistema de control del régimen de condicionalidad
1. Los Estados miembros implantarán un sistema que garantice un control efectivo del cumplimiento del régimen de condicionalidad. Dicho sistema deberá prever, en particular:
a)
cuando la autoridad de control competente no sea el organismo pagador, el envío de la información necesaria sobre los beneficiarios a que se refiere el artículo 92 del Reglamento (UE) no 1306/2013 por parte del organismo pagador a los organismos de control especializados o, en su caso, a través de la autoridad de coordinación;
b)
los métodos que deban aplicarse para la selección de las muestras de control;
c)
indicaciones sobre las características y el alcance de los controles que deban llevarse a cabo;
d)
informes de control en los que se indiquen los casos de incumplimiento detectados y se haga una valoración de su gravedad, alcance, persistencia y reincidencia;
e)
cuando la autoridad de control competente no sea el organismo pagador, el envío de los informes de control por parte de los organismos de control especializados al organismo pagador o a la autoridad de coordinación, o a ambos;
f)
la aplicación del sistema de reducciones y exclusiones por parte del organismo pagador.
2. Los Estados miembros podrán establecer un procedimiento con arreglo al cual el beneficiario comunique al organismo pagador los elementos necesarios para determinar los requisitos y las normas que le sean aplicables.
Artículo 66
Pago de la ayuda en relación con los controles de condicionalidad
Cuando los controles de condicionalidad no puedan finalizarse antes de que el beneficiario interesado reciba los pagos y las primas anuales mencionados en el artículo 92 del Reglamento (UE) no 1306/2013, el importe que deba ser abonado por el beneficiario como consecuencia de una sanción administrativa se recuperará de conformidad con el artículo 7 del presente Reglamento o mediante compensación.
Artículo 67
Responsabilidades de la autoridad de control competente
1. Las responsabilidades de las autoridades de control competentes serán las siguientes:
a)
incumbirá a los organismos de control especializados realizar controles y comprobaciones del cumplimiento de los requisitos y las normas de que se trate;
b)
corresponderá a los organismos pagadores fijar sanciones administrativas en casos individuales, de conformidad con el título IV, capítulo II, del Reglamento Delegado (UE) no 640/2014 y el capítulo III del presente título.
2. No obstante lo dispuesto en el apartado 1, los Estados miembros podrán decidir que el organismo pagador realice los controles y comprobaciones de todos o de determinados requisitos, normas, actos o ámbitos de condicionalidad, siempre que el Estado miembro garantice que la eficacia de los controles sea como mínimo igual a la conseguida cuando estos los realiza un organismo de control especializado.
Sección 2
Controles sobre el terreno
Artículo 68
Porcentaje mínimo de control
1. La autoridad de control competente efectuará controles sobre el terreno, en relación con los requisitos y normas de los que sea responsable, de al menos el 1 % del número total de beneficiarios a que se refiere el artículo 92 del Reglamento (UE) no 1306/2013 y de los que sea responsable dicha autoridad de control.
No obstante lo dispuesto en el párrafo primero, en el caso de las agrupaciones de personas contempladas en los artículos 28 y 29 del Reglamento (UE) no 1305/2013, cada uno de los afiliados a esas agrupaciones podrá ser considerado beneficiario a los efectos del cálculo de la muestra de control prevista en el párrafo primero.
El porcentaje mínimo de control establecido en el párrafo primero podrá alcanzarse respecto de cada autoridad de control competente, de cada acto o norma, o grupo de actos o normas. Cuando los controles no sean realizados por el organismo pagador, ese porcentaje mínimo de control se podrá alcanzar en cada organismo pagador.
Cuando la legislación aplicable a los actos y normas fije ya un porcentaje mínimo de control, se aplicará dicho porcentaje en lugar del porcentaje mínimo mencionado en el párrafo primero. De no ser así, los Estados miembros podrán decidir que cualquier caso de incumplimiento detectado con ocasión de un control sobre el terreno efectuado fuera del ámbito de la muestra mencionada en el párrafo primero en aplicación de la legislación relativa a los actos y las normas, se notifique a la autoridad de control competente responsable del acto o la norma de que se trate, para que dicha autoridad le dé el curso que corresponda. Serán aplicables las disposiciones del presente capítulo y del título III, capítulos I, II y III.
En lo que respecta a las obligaciones de condicionalidad en relación con la Directiva 96/22/CE del Consejo, se considerará que la aplicación de un nivel de muestreo específico de los planes de seguimiento cumple el requisito del porcentaje mínimo mencionado en el párrafo primero.
2. No obstante lo dispuesto en el apartado 1, para alcanzar el porcentaje mínimo de control establecido en ese apartado con respecto a cada acto o norma, o grupo de actos o normas, los Estados miembros podrán:
a)
usar respecto de los beneficiarios seleccionados los resultados de los controles sobre el terreno realizados en virtud de la legislación aplicable a esos actos y normas; o
b)
sustituir a los beneficiarios seleccionados por beneficiarios que hayan sido objeto de un control sobre el terreno efectuado en virtud de la legislación aplicable a esos actos y normas, siempre que se trate de los beneficiarios contemplados en el artículo 92 del Reglamento (UE) no 1306/2013.
En esos casos, en los controles sobre el terreno se examinarán todos los aspectos de los actos o normas pertinentes definidos en el marco de la condicionalidad. Además, el Estado miembro velará por que esos controles sobre el terreno sean, como mínimo, tan eficaces como los que realizan las autoridades de control competentes.
3. Al fijar el porcentaje mínimo de control contemplado en el apartado 1 del presente artículo no se tendrán en cuenta las medidas previstas en el artículo 97, apartado 3, del Reglamento (UE) no 1306/2013.
4. En caso de que los controles sobre el terreno pongan de manifiesto la existencia de un nivel importante de casos de incumplimiento de un acto o una norma dados, se aumentará el número de controles sobre el terreno que deban realizarse con relación a dicho acto o norma en el período de control siguiente. En relación con actos específicos, la autoridad competente de control podrá decidir limitar el alcance de esos controles sobre el terreno adicionales a los requisitos que se infrinjan con mayor frecuencia.
5. Cuando un Estado miembro decida hacer uso de la opción prevista en el artículo 97, apartado 3, del Reglamento (UE) no 1306/2013, las medidas necesarias para comprobar que los beneficiarios has subsanado la situación de incumplimiento en cuestión se aplicarán a una muestra del 20 % de dichos beneficiarios.
Artículo 69
Selección de la muestra de control
1. La selección de la muestra de las explotaciones que deban ser objeto de control con arreglo al artículo 68 se basará, en su caso, en un análisis de riesgos conforme a la legislación aplicable o en un análisis de riesgos adecuado a los requisitos o normas. Ese análisis de riesgos podrá efectuarse sobre la base de una explotación o de las categorías de explotaciones o zonas geográficas.
El análisis de riesgos podrá tener en cuenta uno de los dos aspectos siguientes, o ambos:
a)
la participación del beneficiario en el sistema de asesoramiento a las explotaciones previsto en el artículo 12 del Reglamento (UE) no 1306/2013;
b)
la participación del beneficiario en un sistema de certificación, cuando este sea pertinente para los requisitos y las normas de que se trate.
Basándose en un análisis de riesgos, los Estados miembros podrán decidir excluir de la muestra de control basada en el riesgo a los beneficiarios que participen en un sistema de certificación con arreglo al párrafo segundo, letra b). No obstante, cuando el sistema de certificación solo abarque una parte de los requisitos y normas que el beneficiario está obligado a respetar en el marco de la condicionalidad, se aplicarán factores de riesgo adecuados respecto de los requisitos y normas no abarcados por el sistema de certificación.
Si el análisis de los resultados del control pone de manifiesto que la frecuencia de los casos de incumplimiento de los requisitos o normas de un sistema de certificación con arreglo al párrafo segundo, letra b), es elevada, se reevaluarán los factores de riesgo asociados a esos requisitos o normas.
2. El apartado 1 no se aplicará a los controles de seguimiento de los casos de incumplimiento puestos en conocimiento de la autoridad de control competente por cualquier otro medio. No obstante, se aplicará a los controles de seguimiento que se efectúen en el marco del artículo 97, apartado 3, párrafo segundo, del Reglamento (UE) no 1306/2013.
3. Para garantizar la representatividad de la muestra, se seleccionará de manera aleatoria entre el 20 % y el 25 % del número mínimo de beneficiarios que haya de someterse a controles sobre el terreno con arreglo a lo dispuesto en el artículo 68, apartado 1, párrafo primero. No obstante, si el número de beneficiarios que haya de ser objeto de controles sobre el terreno supera ese número mínimo, el porcentaje de beneficiarios seleccionados aleatoriamente en la muestra adicional no superará el 25 %.
4. Cuando proceda, se podrá efectuar una selección parcial de la muestra de control antes del final del período de solicitud de que se trate sobre la base de la información disponible. La muestra provisional se completará cuando estén disponibles todas las solicitudes pertinentes.
5. La muestra de beneficiarios que deba someterse a control con arreglo al artículo 68, apartado 1, se seleccionará a partir de las muestras de beneficiarios que ya hayan sido seleccionados en aplicación de los artículos 30 a 34 y a los que se apliquen los requisitos o normas pertinentes. No obstante, esta posibilidad no será aplicable al control de los beneficiarios de los regímenes de ayuda en el sector vitivinícola contemplados en los artículos 46 y 47 del Reglamento (UE) no 1308/2013.
6. No obstante lo dispuesto en el artículo 68, apartado 1, se podrá seleccionar un porcentaje mínimo del 1 % de las muestras de beneficiarios que vayan a ser objeto de controles sobre el terreno, por separado de cada una de las siguientes poblaciones de beneficiarios, sujetas a las obligaciones de condicionalidad de conformidad con el artículo 92 del Reglamento (UE) no 1306/2013:
a)
beneficiarios de pagos directos al amparo del Reglamento (UE) no 1307/2013;
b)
beneficiarios de ayudas en el sector vitivinícola en virtud de los artículos 46 y 47 del Reglamento (UE) no 1308/2013;
c)
beneficiarios de primas anuales en virtud del artículo 21, apartado 1, letras a) y b), y de los artículos 28 a 31, 33 y 34 del Reglamento (UE) no 1305/2013.
7. Cuando, sobre la base del análisis de riesgos aplicado en las explotaciones, se llegue a la conclusión de que los no beneficiarios representan un riesgo más elevado que los beneficiarios mencionados en el artículo 92 del Reglamento (UE) no 1306/2013, estos beneficiarios podrán ser sustituidos por no beneficiarios. En tal caso, el número total de agricultores sometidos a control deberá alcanzar, empero, el porcentaje de control previsto en el artículo 68, apartado 1 del presente Reglamento. Las sustituciones de unos por otros deberán justificarse y documentarse debidamente.
8. Los procedimientos establecidos en los apartados 5 y 6 podrán combinarse cuando tal combinación aumente la eficacia del sistema de control.
Artículo 70
Determinación del cumplimiento de los requisitos y las normas
1. En su caso, el cumplimiento de los requisitos y las normas se determinará utilizando los medios previstos en la legislación aplicable al requisito o la norma de que se trate.
2. En los demás casos y cuando proceda, la determinación se llevará a cabo utilizando cualesquiera medios adecuados decididos por la autoridad de control competente que garanticen una precisión al menos equivalente a la exigida para las determinaciones oficiales por las normas nacionales.
3. Cuando proceda, los controles sobre el terreno podrán realizarse utilizando técnicas de teledetección.
Artículo 71
Elementos de los controles sobre el terreno
1. Al efectuar los controles de la muestra prevista en el artículo 68, apartado 1, la autoridad de control competente se cerciorará de que todos los beneficiarios seleccionados se someten a un control con respecto al cumplimiento de los requisitos y normas de los que dicha autoridad es responsable.
No obstante lo dispuesto en el párrafo primero, cuando se alcance el porcentaje mínimo de control por cada acto o norma, o grupo de actos o normas, con arreglo a lo dispuesto en el artículo 68, apartado 1, párrafo tercero, los beneficiarios seleccionados serán objeto de un control del cumplimiento del acto o la norma, o grupo de actos o normas, de que se trate.
Cuando una agrupación de personas a tenor de los artículos 28 y 29 del Reglamento (UE) no 1305/2013 sea seleccionada en la muestra prevista en el artículo 68, apartado 1, del presente Reglamento, la autoridad de control competente se cerciorará de que todos los miembros de la agrupación se someten a un control del cumplimiento de los requisitos y normas de los que son responsables.
En general, cada beneficiario seleccionado para un control sobre el terreno será controlado en un momento en que se pueda comprobar la mayor parte de los requisitos y las normas para los cuales haya sido seleccionado. No obstante, los Estados miembros velarán por que todos los requisitos y normas sean objeto de controles de un nivel adecuado durante el año.
2. Los controles sobre el terreno englobarán, en su caso, toda la superficie agraria de la explotación. Con todo, la inspección de campo en el marco de un control sobre el terreno podrá limitarse a una muestra que represente al menos la mitad de las parcelas agrarias de la explotación sujetas al requisito o la norma en cuestión, siempre que dicha muestra garantice un nivel de control fiable y representativo de los requisitos y normas.
El párrafo primero se entenderá sin perjuicio del cálculo y la aplicación de la sanción administrativa contemplada en el título IV, capítulo II, del Reglamento Delegado (UE) no 640/2014 y en el capítulo III del presente título. Cuando el control de la muestra a que se hace referencia en el párrafo primero ponga de manifiesto la existencia de un caso de incumplimiento, se aumentará la muestra de parcelas agrarias efectivamente inspeccionadas.
Además, cuando la legislación aplicable a los actos o normas así lo prevea, la inspección efectiva del cumplimiento de requisitos y normas realizada en el marco de un control sobre el terreno podrá limitarse a una muestra representativa de los elementos que se hayan de comprobar. No obstante, los Estados miembros velarán por que se realicen controles con respecto a todos los requisitos y normas cuyo cumplimiento pueda comprobarse en el momento de la visita.
3. Los controles a que se refiere el apartado 1 se llevarán a cabo, en general, en el marco de una visita. Consistirán en la comprobación de los requisitos y normas cuyo cumplimiento pueda comprobarse en el momento de dicha visita. Dichos controles tendrán por objeto detectar cualquier posible caso de incumplimiento de esos requisitos y normas y, además, determinar los casos que deban someterse a nuevos controles.
4. Los controles sobre el terreno en las explotaciones podrán ser sustituidos por controles administrativos, siempre que el Estado miembro garantice que los controles administrativos son al menos tan eficaces como los controles sobre el terreno.
5. Al realizar los controles sobre el terreno, los Estados miembros podrán utilizar indicadores objetivos y específicos respecto de determinados requisitos o normas, siempre que se aseguren de que los controles de los requisitos y normas así efectuados sean al menos tan eficaces como los controles sobre el terreno realizados sin utilizar indicadores.
Los indicadores deberán estar directamente vinculados a los requisitos o normas que representan y abarcar todos los elementos objeto de control con respecto a dichos requisitos o normas.
6. Los controles sobre el terreno relativos a la muestra prevista en el artículo 68, apartado 1, del presente Reglamento se realizarán el mismo año natural en que se presenten las solicitudes de ayuda o las solicitudes de pago o, en el caso de las solicitudes al amparo de los regímenes de ayuda en el sector vitivinícola previstos en los artículos 46 y 47 del Reglamento (UE) no 1308/2013, en cualquier momento durante el período indicado en el artículo 97, apartado 1, párrafo segundo, del Reglamento (UE) no 1306/2013.
Artículo 72
Informe de control
1. Todos los controles sobre el terreno llevados a cabo en el marco del presente título serán objeto de un informe de control, que deberá ser elaborado por la autoridad de control competente o bajo su responsabilidad.
El informe constará de las siguientes partes:
a)
una parte general que recoja, en particular, la siguiente información:
i)
el beneficiario seleccionado para el control sobre el terreno;
ii)
las personas presentes;
iii)
indicación de si el beneficiario ha sido advertido de la visita y, en caso afirmativo, con qué antelación;
b)
una parte que refleje por separado los controles realizados con respecto a cada uno de los actos y normas y que contenga, en particular, la información siguiente:
i)
los requisitos y normas objeto del control sobre el terreno;
ii)
la naturaleza y el alcance de los controles realizados;
iii)
los resultados;
iv)
los actos y las normas con respecto a los cuales se hayan detectado casos de incumplimiento;
c)
una parte en la que se evalúe la importancia del incumplimiento de cada acto o norma según los criterios de «gravedad», «alcance», «persistencia» y «reiteración» previstos en el artículo 99, apartado 1, del Reglamento (UE) no 1306/2013, y en la que se indiquen los factores que han de dar lugar a un aumento o disminución de la reducción que deba aplicarse.
En el informe deberá indicarse si las disposiciones relativas al requisito o la norma en cuestión dejen abierta la posibilidad de no perseguir el caso de incumplimiento detectado o en los casos en que las ayudas se concedan con arreglo al artículo 17, apartados 5 y 6, del Reglamento (UE) no 1305/2013.
2. El apartado 1 se aplicará independientemente de que el beneficiario en cuestión haya sido seleccionado para el control sobre el terreno de conformidad con el artículo 69, controlado sobre el terreno en virtud de la legislación aplicable a los actos y normas con arreglo al artículo 68, apartado 2, o en el marco del seguimiento de un caso de incumplimiento puesto en conocimiento de la autoridad de control competente por cualquier otro medio.
3. En un plazo de tres meses a partir de la fecha del control sobre el terreno, se informará al beneficiario de cualquier caso de incumplimiento que, en su caso, se haya detectado.
A menos que el beneficiario haya adoptado inmediatamente medidas correctoras que pongan fin al caso de incumplimiento detectado a tenor del artículo 99, apartado 2, párrafo segundo, del Reglamento (UE) no 1306/2013, el beneficiario será informado en el plazo fijado en el párrafo primero del presente apartado de que debe tomar medidas correctoras conforme a lo dispuesto en el artículo 99, apartado 2, párrafo segundo, del Reglamento (UE) no 1306/2013.
A menos que el beneficiario haya adoptado inmediatamente medidas correctoras que pongan fin al caso de incumplimiento detectado a tenor del artículo 97, apartado 3, del Reglamento (UE) no 1306/2013, el beneficiario interesado será informado en el plazo de un mes a partir de la decisión de no aplicar la sanción administrativa prevista en dicho artículo, de que debe tomar medidas correctoras.
4. Sin perjuicio de las disposiciones particulares que se recojan en la legislación aplicable a los requisitos y normas, el informe de control deberá finalizarse en el plazo de un mes tras la realización del control sobre el terreno. No obstante, ese plazo podrá ampliarse a tres meses en circunstancias debidamente justificadas, en particular si así lo exige la realización de análisis químicos o físicos.
Cuando la autoridad de control competente no sea el organismo pagador, el informe de control y, cuando así se solicite, los justificantes pertinentes deberán remitirse al organismo pagador o a la autoridad de coordinación, o ponerse a su disposición, en el plazo de un mes tras su finalización.
No obstante, cuando el informe no refleje ninguna incidencia, el Estado miembro podrá decidir que no se envíe, siempre y cuando el organismo pagador o la autoridad de coordinación puedan acceder directamente a él un mes después de su finalización.
CAPÍTULO III
Cálculo y aplicación de sanciones administrativas
Artículo 73
Principios generales
1. En caso de que sean varios los organismos pagadores responsables de la gestión de los diferentes regímenes enumerados en el anexo I del Reglamento (UE) no 1307/2013, de las medidas mencionadas en el artículo 21, apartado 1, letras a) y b), y los artículos 28 a 31, 33 y 34 del Reglamento (UE) no 1305/2013, y de los pagos correspondientes a los regímenes de ayuda en el sector vitivinícola contemplados en los artículos 46 y 47 del Reglamento (UE) no 1308/2013, los Estados miembros garantizarán que los casos de incumplimiento determinados y, en su caso, las sanciones administrativas correspondientes, se pongan en conocimiento de todos los organismos pagadores que hayan intervenido en dichos pagos. Quedarán incluidos los casos en los que el incumplimiento de los criterios de admisibilidad constituya también un incumplimiento de las normas del régimen de condicionalidad, y viceversa. Los Estados miembros velarán por que, cuando proceda, se aplique un único porcentaje de reducción.
2. Cuando se hayan determinado varios casos de incumplimiento en relación con distintos actos o normas del mismo ámbito de condicionalidad, tales casos se considerarán un único caso de incumplimiento a los efectos de la fijación de la reducción prevista en los artículos 39, apartado 1, y 40 del Reglamento Delegado (UE) no 640/2014.
3. El incumplimiento de una norma que también constituya el incumplimiento de un requisito se considerará un solo caso de incumplimiento. A los efectos del cálculo de las reducciones, el incumplimiento se considerará parte del ámbito de aplicación del requisito.
4. La sanción administrativa se aplicará al importe total de los pagos contemplados en el artículo 92 del Reglamento (UE) no 1306/2013 que se hayan concedido o vayan a concederse a dicho beneficiario:
a)
como consecuencia de las solicitudes de ayuda o las solicitudes de pago que haya presentado o vaya a presentar en el transcurso del año en que se haya descubierto el caso de incumplimiento; y/o
b)
respecto de solicitudes al amparo de los regímenes de ayuda en el sector vitivinícola con arreglo a los artículos 46 y 47 del Reglamento (UE) no 1308/2013.
En lo que respecta a la letra b) del párrafo primero, el importe correspondiente se dividirá por tres en caso de reestructuración y conversión.
5. En el caso de una agrupación de personas con arreglo a los artículos 28 y 29 del Reglamento (UE) no 1305/2013, el porcentaje de reducción se calculará de conformidad con el presente título, capítulo III, y con el título IV, capítulo II, del Reglamento Delegado (UE) no 640/2014. En tal caso, los Estados miembros podrán, por razones de proporcionalidad, aplicar dicho porcentaje de reducción a la parte de la ayuda asignada al miembro no conforme de la agrupación.
Artículo 74
Cálculo y aplicación de sanciones administrativas en caso de negligencia
1. Cuando se hayan observado varios casos de incumplimiento por negligencia en relación con diversos ámbitos de la condicionalidad, el procedimiento de fijación de la reducción previsto en el artículo 39, apartado 1, del Reglamento Delegado (UE) no 640/2014 se aplicará por separado a cada caso de incumplimiento.
Se sumarán los porcentajes resultantes de las reducciones. No obstante, la reducción máxima no superará el 5 % del importe total contemplado en el artículo 73, apartado 4 del presente Reglamento.
2. Cuando se constate un incumplimiento reiterado junto con otro incumplimiento u otro incumplimiento reiterado, se sumarán los porcentajes de reducción resultantes. No obstante, la reducción máxima no superará el 15 % del importe total contemplado en el artículo 73, apartado 4.
Artículo 75
Cálculo y aplicación de sanciones administrativas en caso de incumplimiento intencionado
En caso de incumplimiento intencionado de alcance, gravedad o persistencia extremos, el beneficiario, además de la sanción impuesta y calculada de conformidad con el artículo 40 del Reglamento Delegado (UE) no 640/2014, será excluido de todos los pagos contemplados en el artículo 92 del Reglamento (UE) no 1306/2013 en el año natural siguiente.
TÍTULO VI
DISPOSICIONES FINALES
Artículo 76
Entrada en vigor y aplicación
El presente Reglamento entrará en vigor el séptimo día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
Se aplicará a las solicitudes de ayuda o a las solicitudes de pago correspondientes a los años de solicitud o los períodos de prima que comiencen a partir del 1 de enero de 2015.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, el 17 de julio de 2014.