ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) 2015/2 НА КОМИСИЯТА
от 30 септември 2014 година
за допълване на Регламент (ЕО) № 1060/2009 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на регулаторните технически стандарти за представяне на информацията, която агенциите за кредитен рейтинг предоставят на Европейския орган за ценни книжа и пазари
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1060/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 16 септември 2009 г. относно агенциите за кредитен рейтинг (1), и по-специално член 21, параграф 4а, трета алинея и член 21, параграф 4, трета алинея от него,
като има предвид, че:
(1)
С член 11а, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1060/2009 се изисква при присъждане на кредитен рейтинг или рейтингова перспектива от регистрираните и сертифицираните агенции за кредитен рейтинг те да представят рейтингова информация на Европейския орган за ценни книжа и пазари (ЕОЦКП). Изискването не се прилага за рейтинги, изготвени изключително за инвеститори и оповестени само на тях срещу заплащане на такса. ЕОЦКП е длъжен да публикува информацията, предоставена от рейтинговите агенции за кредитен рейтинг, на публично достъпна интернет страница, наречена Европейска рейтингова платформа (ЕРП). Поради това следва да се установят правила относно съдържанието и представянето на информация, която агенциите за кредитен рейтинг следва да предоставят на ЕОЦКП за ЕРП.
(2)
Освен това с член 11, параграф 2 и член 21, параграф 4, буква д) от Регламент (ЕО) № 1060/2009 от агенциите за кредитен рейтинг се изисква да представят информация на ЕОЦКП относно резултатите за минали периоди за целите на текущия надзор. Съдържанието и формата на представяне на тази информация са определени съответно в Делегиран регламент (ЕС) № 448/2012 на Комисията (2) и Делегиран регламент (ЕС) № 446/2012 на Комисията (3). С цел да се подсигури по-ефикасно обработване на данни от ЕОЦКП и опростяване на докладването на данни за регистрираните и сертифицираните агенции за кредитен рейтинг, следва да бъдат предвидени изисквания за интегрирано докладване на всички данни, които регистрираните и сертифицираните агенции за кредитен рейтинг следва да предават на ЕОЦКП. По тази причина настоящият регламент установява правила относно данните, които трябва да бъдат докладвани във връзка с ЕРП, информацията, която трябва да бъде предоставена относно минали периоди на създадения от ЕОЦКП централен регистър и информацията, която агенциите за кредитен рейтинг следва периодично да докладват на ЕОЦКП за целите на текущия надзор на агенциите за кредитен рейтинг. Поради това настоящият регламент отменя Делегиран регламент (ЕС) № 448/2012 на Комисията и Делегиран регламент (ЕС) № 446/2012 на Комисията. ЕОЦКП следва да включи всички данни, докладвани от агенции за кредитен рейтинг за ЕРП, централния регистър и текущия надзор на агенциите за кредитен рейтинг в единна база данни на ЕОЦКП.
(3)
С цел да се гарантира, че ЕРП предоставя актуална информация относно рейтинговите действия, които не се оповестяват изключително на инвеститорите срещу такса, е необходимо описание на данните, които следва да се докладват, включително рейтинга и рейтинговата перспектива на оценявания инструмент или субект, съобщения за медиите, придружаващи рейтинговите действия, доклади, придружаващи действията по присъждане на рейтинг на държава, вид на рейтинговото действие, както и дата и час на оповестяване. Съобщенията за медиите по-конкретно предоставят информация за ключовите елементи, върху които се основава вземането на решения за определяне на рейтингите. ЕРП предоставя на потребителите на рейтинги централен портал за достъп до актуална рейтингова информация и намалява разходите за информация, като дава възможност за глобален поглед върху рейтингите, присъдени на всеки оценяван субект или инструмент.
(4)
С цел да се осигури общ поглед върху всички рейтинги, присъдени от различни агенции за кредитен рейтинг на един и същи субект или инструмент, агенциите за кредитен рейтинг следва да използват общи идентификационни кодове за оценяваните лица и инструменти при докладването на рейтингови данни за ЕОЦКП. Поради това за идентифицирането на оценяваните субекти, емитенти, инициатори и агенции за кредитен рейтинг следва да се използва единствено глобалният идентификационен код на правния субект (ИКПС).
(5)
С цел да се гарантира актуалността на информацията относно ЕРП, рейтинговата информация следва да се събира и публикува ежедневно, за да се даде възможност за единна дневна актуализация на ЕРП извън работното време в рамките на Съюза.
(6)
За да се позволи на ЕОЦКП да реагира бързо в случай на действително или потенциално несъответствие с Регламент (ЕО) № 1060/2009, докладваната рейтингова информация от регистрираните и сертифицираните агенции за кредитен рейтинг следва да дава възможност на ЕОЦКП да наблюдава отблизо поведението и действията на агенциите за кредитен рейтинг. Ето защо рейтинговите данни следва да бъдат представяни на ЕОЦКП ежемесечно. С цел обаче да се осигури пропорционалност на изискванията, на агенциите за кредитен рейтинг, които имат по-малко от 50 служители и които не са част от група, следва да се разреши да представят данни за рейтингите на всеки два месеца вместо ежемесечно. ЕОЦКП следва обаче да има правото да изисква от тези агенции за кредитен рейтинг да представят данни веднъж месечно с оглед на броя и вида на определяните от тях рейтинги, включително сложността на анализите на кредитоспособността, значението на оценяваните инструменти или емитенти и възможността рейтингите да бъдат използвани за регулаторни цели.
(7)
С цел да се избегне двойно докладване на данни, ЕОЦКП следва да използва за текущия надзор данните, които вече са докладвани за целите на ЕРП. За целите на текущия надзор от агенциите за кредитен рейтинг следва да се изисква също да представят информация относно кредитните рейтинги и рейтинговите перспективи, които не са докладвани за целите на ЕРП.
(8)
ЕОЦКП следва да използва данните, предоставени за целите на ЕРП, и за целите на текущия надзор, за събирането на информация за минали периоди, която следва да бъде предоставена на разположение в централен регистър в съответствие с член 11, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1060/2009. С цел допълнително улесняване на съпоставимостта и подсигуряване на съгласуваност с данните, които са били докладвани в съответствие с Делегиран регламент (ЕС) № 448/2012, от новите сертифицирани агенции за кредитен рейтинг следва да се изисква да представят данни за най-малко десет години преди тяхното сертифициране или за периода от началото на дейността им. От сертифицираните агенции за кредитен рейтинг не следва да се изисква да докладват тези данни - частично или изцяло, ако може да докаже, че това ще бъде непропорционално с оглед на техния мащаб и сложност.
(9)
Агенциите за кредитен рейтинг, които са част от група, следва да имат правото или да представят на ЕОЦКП данните за определяните от тях рейтинги поотделно, или да упълномощят друга агенция в групата да предава данните от тяхно име. Поради високо интегрираната организация на агенциите за кредитен рейтинг на равнище Съюз обаче, а също и за да се улесни тълкуването на статистическите данни, агенциите за кредитен рейтинг следва да бъдат насърчавани да докладват обобщено за цялата група.
(10)
За целите на текущия надзор на ЕОЦКП и с оглед на оповестяването на информация за минали периоди относно резултатите на агенциите за кредитен рейтинг, агенциите за кредитен рейтинг могат също на доброволен принцип да докладват на ЕОЦКП за кредитни рейтинги, присъдени от агенции за кредитен рейтинг от трети държави, които принадлежат към същата група агенции за кредитен рейтинг, но които не са признати в съответствие с член 4, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1060/2009.
(11)
При подаването на данните агенциите за кредитен рейтинг следва да класифицират присъдените кредитни рейтинги и рейтингови перспективи в различни категории: по вид рейтинг и подкласове, като например по сектор, отрасъл, клас активи или тип на емитента и емисията. Тези категории се основават на натрупания опит в събирането на данни за рейтингите на ЕОЦКП и необходимостта от надзор на данните за кредитен рейтинг.
(12)
С цел да се осигури отчитането на кредитни рейтинги за нови финансови инструменти, които биха могли да се появят в резултат на финансови иновации, следва да бъде включена категория за докладване „други финансови инструменти“. Също така за категориите за рейтингите на дружества и рейтингите на структурирани финансови инструменти следва също да има категория „други“, за да бъдат обхванати всички нови видове дружествени емисии или структурирани финансови инструменти, които не могат да бъдат класифицирани в съществуващите категории.
(13)
С цел да се позволи на ЕОЦКП да създаде ЕРП и да предостави на агенциите за кредитен рейтинг достатъчно време да приспособят вътрешните си системи към новите изисквания за докладване, агенциите за кредитен рейтинг следва да представят първи доклад до 1 януари 2016 г. С цел да се осигури сравнимост и последователност на данните, докладвани съгласно настоящия регламент, първият доклад следва да съдържа данни за всички рейтинги, издадени и неотменени до 21 юни 2015 г. Освен това в първия доклад следва да бъдат включени данни за кредитните рейтинги и рейтинговите перспективи, присъдени от агенциите за кредитен рейтинг от 21 юни 2015 г. до 1 януари 2016 г. Първият доклад следва да съдържа същия вид информация като рейтинговите данни, които ще бъдат предоставяни ежедневно след това.
(14)
За да може ЕОЦКП да получава и обработва данните автоматично в своите вътрешни системи, представяните данни следва да бъдат в стандартен формат. Във връзка с техническия напредък може да се наложи някои техническия указания за докладването, свързани с предаването и формата на файловете, които агенциите за кредитен рейтинг трябва да изпращат, да бъдат осъвременявани и представяни от ЕОЦКП чрез специални съобщения или насоки.
(15)
Настоящият регламент е изготвен въз основа на проектите на регулаторните технически стандарти, които ЕОЦКП е представил на Комисията в съответствие с член 10 от Регламент (ЕС) № 1095/2010 на Европейския парламент и на Съвета (4).
(16)
ЕОЦКП проведе открита обществена консултация по проектите на регулаторните технически стандарти, въз основа на които е изготвен настоящият регламент, анализира потенциалните разходи и ползи и поиска становище от Групата на участниците от сектора на ценните книжа и пазарите, създадена съгласно член 37 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
(17)
В съответствие с член 2, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 462/2013 на Европейския парламент и на Съвета (5), настоящият регламент следва да се прилага от 21 юни 2015 г.,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Докладвани данни
1. Агенциите за кредитен рейтинг докладват данни относно всички издадени или признати кредитни рейтинги или рейтингови перспективи в съответствие с членове 8, 9 и 11. Агенциите за кредитен рейтинг докладват всички кредитни рейтинги и рейтингови перспективи, издадени на равнище оценяван субект и за всички техни емитирани дългови инструменти, когато това е приложимо.
2. Агенциите за кредитен рейтинг гарантират точността, пълнотата и достъпността на докладваните данни на ЕОЦКП и гарантират, че докладите са представени в съответствие с членове 8, 9 и 11, при използване на подходящи системи, разработени въз основа на техническите указания, предоставени от ЕОЦКП.
3. Агенциите за кредитен рейтинг незабавно уведомяват ЕОЦКП, ако възникнат извънредни обстоятелства, които могат да доведат временно до невъзможност за докладване или до закъснение при докладването в съответствие с настоящия регламент.
4. За групи от агенции за кредитен рейтинг членовете на групата могат да упълномощят един член да предава от тяхно име изискваните по настоящия регламент доклади. В представяните на ЕОЦКП данни се посочват всички агенции за кредитен рейтинг, от чието име е предаден докладът.
5. За целите на член 11, параграф 2 и член 21, параграф 4, буква д) от Регламент (ЕО) № 1060/2009 агенцията за кредитен рейтинг, която докладва от името на група, може да включва данни за кредитните рейтинги и рейтинговите перспективи, издадени от агенции за кредитен рейтинг от трети държави, които принадлежат към същата група, и непризнати. Когато дадена агенция за кредитен рейтинг не докладва такива данни, тя дава обяснение в доклада с качествените данни в полета 9 и 10 от таблица 1 от част 1 на приложение I към настоящия регламент.
6. Агенциите за кредитен рейтинг оповестяват статуса на поискване на всеки докладван кредитен рейтинг или рейтингова перспектива, като се посочва дали е поискан, непоискан с участие или непоискан без участие в съответствие с член 10, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1060/2009.
Член 2
Докладване на статус на неизпълнение и оттегляне
1. Агенциите за кредитен рейтинг докладват за неизпълнение във връзка с рейтингите в полета 6 и 13 от таблица 2 от част 2 на приложение I, когато е налице едно от следните събития:
а)
рейтингът показва, че е налице неизпълнение на задълженията съгласно определението за неизпълнение на агенцията за кредитен рейтинг;
б)
рейтингът е бил оттеглен поради неплатежоспособност на оценявания субект или поради преструктуриране на дълга;
в)
във всеки друг случай, при който агенцията за кредитен рейтинг смята, че оценяван субект или оценяван инструмент не изпълнява задълженията си/поетите с него задължения, сериозно е възпрепятстван или еквивалентно на това.
2. При оттегляне на докладван рейтинг причината се докладва в поле 11 от таблица 2 от част 2 на приложение I.
Член 3
Видове рейтинги
При докладване на кредитни рейтинги или рейтингови перспективи агенциите за кредитен рейтинг ги класифицират като един от следните видове рейтинги:
а)
рейтинги на дружества;
б)
рейтинги на структурирани финансови инструменти;
в)
рейтинги на държави и субекти от публичния сектор;
г)
други финансови инструменти.
Член 4
Рейтинги на дружества
1. При докладване на рейтинги на дружества агенциите за кредитен рейтинг ги класифицират в един от следните отраслови сегменти:
а)
финансови институции, включително банки, борсови посредници и търговци;
б)
застрахователна дейност;
в)
всички други дружества или емитенти, които не са включени в букви а) и б).
2. Агенциите за кредитен рейтинг класифицират емисиите на дружества като един от следните видове:
а)
облигации;
б)
обезпечени облигации, както е посочено в член 52, параграф 4 от Директива 2009/65/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (6), които отговарят на изискванията за допустимост, установени в параграфи 1-3, 6 и 7 от член 129 от Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета (7);
в)
други видове обезпечени облигации, за които агенцията за кредитен рейтинг е използвала специални методики, модели или ключови рейтингови допускания за обезпечени облигации при присъждането на кредитни рейтинги, които не са включени в буква б);
г)
други видове емисии на дружества, които не са включени в букви а), б) и в).
3. Кодът на държавата на оценявания субект или на неговите емисии в поле 10 от таблица 1 от част 2 на приложение I е кодът на държавата на местоживеене на лицето.
Член 5
Рейтинги на структурирани финансови инструменти
1. Рейтингите на структурирани финансови инструменти се отнасят за финансов инструмент или други активи, получени в резултат на сделка или схема за секюритизация, посочени в член 4, параграф 1, точка 61 от Регламент (ЕС) № 575/2013;
2. При докладване на рейтинги на структурирани финансови инструменти агенциите за кредитен рейтинг ги класифицират в един от следните класове активи:
а)
обезпечени с активи ценни книжа, включително покупка на пътни превозни средства, плавателни средства или въздухоплавателни средства, студентски заеми, потребителски заеми, заеми за лечение, заеми за покупка на модулни жилища, заеми за производство на филми, заеми за предприятия за комунални услуги, вземане на оборудване на лизинг, вземания по кредитни карти, запорирани активи във връзка с данъчни задължения, необслужвани заеми, заеми за покупка на туристически каравани, лизингови заеми за физически лица, търговски лизинг и търговски вземания;
б)
ценни книжа, обезпечени с ипотека върху жилищни имоти, включително нискорискови и високорискови ценни книжа,обезпечени с ипотека върху жилищни имоти, както и заеми, обезпечени с втора по ред ипотека.
в)
ценни книжа, обезпечени с ипотека върху недвижими имоти с търговско предназначение, включително заеми, обезпечени с ипотека върху търговски обекти или административни помещения, заеми за болници, домове за специални грижи, складове, заеми за хотели, институции за допълнително медицинско обслужване, индустриални заеми, многофамилни жилищни имоти.
г)
обезпечени дългови задължения, -включително обезпечени заемни задължения, обезпечени с кредит задължения, обезпечени синтетични задължения, обезпечени дългови задължения с един транш, обезпечени фондови задължения, обезпечени дългови задължения по обезпечени с активи ценни книжа, обезпечени дългови задължения по обезпечени дългови задължения.
д)
обезпечени с активи търговски ценни книжа;
е)
други структурирани финансови инструменти, които не са включени в букви а)-д), в т.ч. структурирани обезпечени облигации, дружества за инвестиции в структурирани продукти, обвързани със застраховки ценни книжа и дружества за деривативни продукти.
3. Когато е приложимо, агенциите за кредитен рейтинг също така посочват в поле 34 от таблица 1 в част 2 на приложение I към кои конкретни подкласове активи принадлежи всеки оценяван инструмент.
4. Кодът на държавата на структурирания финансов инструмент се посочва в поле 10 от таблица 1 в част 2 на приложение I и представлява кодът на държавата, в която са регистрирани по-голямата част от базовите активи. Когато не е възможно да се установи мястото на регистрация на по-голямата част от базовите активи, оценяваният инструмент се обозначава като „международен“.
Член 6
Рейтинги на държави и субекти от публичния сектор
1. При докладването на данни относно рейтинги на държави, субекти от публичния сектор и наднационални организации и емитираните от тях дългове, агенциите за кредитен рейтинг ги класифицират в една от следните групи:
а)
държава, когато оценяваният субект или емитентът на оценявания дълг или финансовото задължение, дълговата ценна книга или друг финансов инструмент е държава, или дружество със специално предназначение за дадена държава, както е посочено в член 3, параграф 1, буква х), точки i) и ii) от от Регламент (ЕО) № 1060/2009 и когато рейтингът е за държава;
б)
регионален или местен орган, когато оценяваният субект е регионален или местен орган, или емитентът на оценявания дълг или финансово задължение, дългова ценна книга или друг финансов инструмент е регионален или местен орган или дружество със специално предназначение на регионален или местен орган, както е посочено в член 3, параграф 1, буква х), точки i) и ii) от Регламент (ЕО) № 1060/2009 и когато рейтингът е на регионален или местен орган;
в)
международна финансова институция, както е посочено в член 3, параграф 1, буква х), точка iii) от Регламент (ЕО) № 1060/2009;
г)
наднационална организация, като например институциите, които не са включени в буква в) и които са установени, притежавани или контролирани от повече от едно държавно правителство като акционер, включително организации, посочени в раздел U от приложение I към Регламент (ЕО) № 1893/2006 на Европейския парламент и на Съвета (8);
д)
публични субекти, включително посочените в раздели O, P и Q на приложение I към Регламент (ЕО) № 1893/2006.
2. Когато не може да бъде установена конкретната държава на емитиране в случая на международните финансови институции или на наднационалните организации - както е посочено в параграф 1, букви в) и г), оценяваният емитент се класифицира като „международен“ в поле 10 на таблица 1 от част 2 на приложение I.
Член 7
Други финансови инструменти
Кредитните рейтинги или рейтингови перспективи, издадени за финансов инструмент съгласно определението в член 3, параграф 1, буква к) от Регламент (ЕО) № 1060/2009, които не могат да бъдат класифицирани като емисии на дружества съгласно член 4, параграф 2 от настоящия регламент, като структурирани финансови инструменти по член 5 от настоящия регламент или като емисии на държави и субекти от публичния сектор съгласно член 6 от настоящия регламент, се докладват в категория „други финансови инструменти“.
Член 8
Докладване за целите на оповестяване на ЕРП
1. Агенциите за кредитен рейтинг докладват данни относно всички кредитни рейтинги или рейтингови перспективи в съответствие с член 11а, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1060/2009 при всяко издаване или признаване на кредитен рейтинг или рейтингова перспектива, която не се оповестява изключително на инвеститорите срещу такса.
2. Кредитните рейтинги и рейтингови перспективи, посочени в параграф 1, издадени между 20:00:00 ч. централноевропейско време (ЦЕВ) (9) на един ден и 19:59:59 ч. централноевропейско време на следващия ден, се отчитат до 21:59:59 ч. централноевропейско време на следващия ден.
3. За всеки кредитен рейтинг или рейтингова перспектива, докладвани в съответствие с параграф 1, придружаващото съобщение за медиите по точка 5 от част I на раздел Г от приложение I към Регламент (ЕО) № 1060/2009, се докладва по същото време. Когато това съобщение за медиите първоначално се оповестява и представя на език, различен от английски, версия на английски език може да бъде представена в момента, в който тя стане достъпна.
4. За рейтингите, посочени в член 6, параграф 1, букви а), б) и в), се представя съпътстващият изследователски доклад, посочен в точка 1 от част III на раздел Г на приложение I към Регламент (ЕО) № 1060/2009. Когато изследователският доклад първоначално се оповестява и представя на език, различен от английски, версия на английски език може да бъде представена в момента, в който тя стане достъпна.
Член 9
Докладване за целите на надзора на ЕОЦКП
1. Съгласно член 21, параграф 4, буква д) от Регламент (ЕО) № 1060/2009 агенциите за кредитен рейтинг докладват данни относно всички издадени или признати кредитни рейтинги и рейтингови перспективи или относно всички кредитни рейтинги и перспективи, издадени в трета държава и непризнати, както е посочено в член 1, параграф 5, включително информация за всички субекти или дългови инструменти, които са представени за първоначален преглед или предварителен рейтинг, както е посочено в точка 6 от част I на раздел Г от приложение I към Регламент (ЕО) № 1060/2009.
2. За кредитните рейтинги и рейтингови перспективи, към които не се прилага член 8, агенциите за кредитен рейтинг докладват данни за рейтингите за предходния календарен месец на месечна основа.
3. Агенциите за кредитен рейтинг, които имат по-малко от 50 служители и които не са част от група агенции за кредитен рейтинг, могат да предават рейтинговите данни по параграф 2 веднъж на два месеца, освен ако ЕОЦКП изисква те да докладват всеки месец с оглед на естеството, сложността и обхвата на присъжданите от тях кредитни рейтинги. Рейтинговите данни са за предходните два календарни месеца.
4. Рейтинговите данни, посочени в параграф 2, се предават на ЕОЦКП в рамките на 15 дни от края на периода, обхванат от доклада. Когато петнадесетият ден на месеца съвпада с официален празник в държавата, в която е установена агенцията за кредитен рейтинг, или когато агенция за кредитен рейтинг докладва от името на група в съответствие с член 1, параграф 4, в държавата, в която е установена съответната агенция за кредитен рейтинг, крайният срок е следващият работен ден.
5. Когато през предходния календарен месец не са присъждани кредитни рейтинги или рейтингови перспективи по параграф 1, агенцията за кредитен рейтинг не е длъжна да предоставя данни.
Член 10
Докладване за целите на проследяване на резултати от дейността за минали периоди
Издадени или признати кредитни рейтинги или издадени в трета държава и непризнати кредитни рейтинги, както е посочено в член 1, параграф 5, се използват от ЕОЦКП за предоставянето на данни за резултати за минали периоди в съответствие с член 11, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1060/2009 и точка 1 на част II от раздел Д от приложение I към посочения регламент.
Член 11
Първоначално докладване
1. Регистрирани или сертифицирани преди 21 юни 2015 г. кредитни агенции изготвят първи доклад, който се предоставя на ЕОЦКП до 1 януари 2016 г. Докладът съдържа следните елементи:
а)
информация относно всички кредитни рейтинги и рейтингови перспективи, посочени в членове 8 и 9, които са издадени и които не са оттеглени до 21 юни 2015 г.;
б)
кредитни рейтинги и рейтингови перспективи, посочени в членове 8 и 9, които са издадени между 21 юни 2015 г. и 31 декември 2015 г.
2. Агенциите за кредитен рейтинг, регистрирани или сертифицирани в периода между 21 юни 2015 г. и 31 декември 2015 г., спазват настоящия регламент, считано от 1 януари 2016 г. В своя първи доклад те докладват в съответствие с членове 8 и 9 всички кредитни рейтинги и рейтингови перспективи, които са издадени от датата на регистрация или сертифициране.
3. Агенциите за кредитен рейтинг, регистрирани или сертифицирани след 1 януари 2016 г., се привеждат в съответствие с настоящия регламент в рамките на три месеца след датата на регистрация или сертифициране. В своя първи доклад те докладват в съответствие с членове 8 и 9 всички кредитни рейтинги и рейтингови перспективи, които са издадени от датата на регистрация или сертифициране.
4. В допълнение към първия доклад, посочен в параграфи 2 и 3, агенциите за кредитен рейтинг, сертифицирани след 21 юни 2015 г. докладват също така, в съответствие с член 11, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1060/2009 и точка 1 от част II на раздел Д от приложение I към посочения регламент, исторически данни за резултатите, отнасящи се най-малко за десет години преди датата на сертифициране или, когато рейтинговата дейност е започнала по-малко от десет години преди датата на сертифициране - отнасящи се за периода от началото на рейтинговата дейност. От сертифицираните агенции за кредитен рейтинг не следва да се изисква да докладват тези данни - частично или изцяло, ако могат да докажат, че това ще бъде непропорционално с оглед на техния мащаб и сложност.
Член 12
Структура на данните
1. Агенциите за кредитен рейтинг представят на ЕОЦКП доклади с качествени данни във формата, посочен в таблиците в част 1 от приложение I, заедно с първия си доклад за рейтингови данни в съответствие с член 11. Всички промени в тези доклади с качествени данни се докладват незабавно на системата на ЕОЦКП като актуализация, преди засегнатите рейтингови данни да бъдат представени на ЕОЦКП. Когато агенция за кредитен рейтинг докладва от името на група, както е посочено в член 1, параграф 4, на ЕОЦКП може да бъде предоставен един комплект доклади с качествени данни.
2. Агенциите за кредитен рейтинг предоставят докладите с рейтингови данни за рейтингите по членове 8, 9 и 11 във формата, посочен в таблиците в част 2 от приложение I.
Член 13
Процедури за докладване
1. Агенциите за кредитен рейтинг представят докладите с качествени данни и докладите с рейтингови данни, посочени в член 12, в съответствие с техническите инструкции, предоставени от ЕОЦКП, и в съответствие със системата за докладване на ЕОЦКП.
2. Агенциите за кредитен рейтинг съхраняват изпратените до ЕОЦКП и получени от нея файлове в електронен формат за срок от най-малко пет години. Тези файлове се представят на ЕОЦКП при поискване.
3. Когато дадена агенция за кредитен рейтинг открие фактически грешки в данните, за които е докладвано, тя поправя съответните данни без излишно забавяне в съответствие с техническите инструкции, предоставени от ЕОЦКП.
Член 14
Отмяна и преходни разпоредби
1. Следните регламенти се отменят считано от 1 януари 2016 г.:
а)
Делегиран регламент (ЕС) № 446/2012;
б)
Делегиран регламент (ЕС) № 448/2012.
2. Позоваванията на регламентите, посочени в параграф 1, се считат за позовавания на настоящия регламент и се четат съгласно таблицата на съответствието в приложение II.
3. За данните, предоставени на ЕОЦКП в съответствие с регламентите, посочени в параграф 1, преди 1 януари 2016 г., се счита, че са предоставени в съответствие с настоящия регламент и ще продължават да бъдат използвани от ЕОЦКП в съответствие с член 11, параграф 2 и член 21, параграф 4, буква д) от Регламент (ЕО) № 1060/2009, както и с точка 1 от раздел Д, част II от приложение I към посочения регламент.
Член 15
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 21 юни 2015 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 30 септември 2014 година.
REGLAMENTO DELEGADO (UE) 2015/2 DE LA COMISIÓN
de 30 de septiembre de 2014
por el que se completa el Reglamento (CE) no 1060/2009 del Parlamento Europeo y del Consejo en lo relativo a las normas técnicas de regulación aplicables a la presentación de la información que las agencias de calificación crediticia comunican a la Autoridad Europea de Valores y Mercados
(Texto pertinente a efectos del EEE)
LA COMISIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea,
Visto el Reglamento (CE) no 1060/2009 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 16 de septiembre de 2009, sobre las agencias de calificación crediticia (1), y, en particular, su artículo 21, apartado 4, párrafo tercero, y su artículo 21, apartado 4 bis, párrafo tercero,
Considerando lo siguiente:
(1)
El artículo 11 bis, apartado 1, del Reglamento (CE) no 1060/2009 exige que, cuando emitan una calificación crediticia o una perspectiva de calificación crediticia, las agencias de calificación crediticia registradas y certificadas, comuniquen a la Autoridad Europea de Valores y Mercados (AEVM) información sobre la calificación. Este requisito no se aplica a las calificaciones que se elaboren exclusivamente para los inversores y se comuniquen únicamente a estos a cambio del pago de honorarios. La AEVM está obligada a publicar la información sobre las calificaciones presentada por las agencias de calificación crediticia en un sitio web público denominado Plataforma Europea de Calificación (PEC). Por lo tanto, deben establecerse normas sobre el contenido y la presentación de la información que las agencias de calificación crediticia deben comunicar a la AEVM para su publicación en la PEC.
(2)
Además, el artículo 11, apartado 2, y el artículo 21, apartado 4, letra e), del Reglamento (CE) no 1060/2009, exigen a las agencias de calificación crediticia que presenten a la AEVM información acerca de sus datos históricos de resultados a efectos de supervisión permanente. El contenido y la presentación de tal información se establecen en el Reglamento Delegado (UE) no 448/2012 de la Comisión (2) y en el Reglamento Delegado (UE) no 446/2012 (3) de la Comisión, respectivamente. Con el fin de lograr una mayor eficiencia en el tratamiento de los datos por parte de la AEVM y la simplificación de la comunicación de datos para las agencias de calificación crediticia registradas y certificadas, procede establecer unos requisitos de notificación integrados para todos los datos que las agencias de calificación registradas y certificadas deben comunicar a la AEVM. Por consiguiente, el presente Reglamento establece normas relativas a los datos que han de comunicarse a efectos de la PEC, la información que debe facilitarse sobre los datos históricos de resultados al registro central creado por la AEVM, y la información que las agencias de calificación crediticia deben presentar periódicamente a la AEVM a efectos de la supervisión permanente de las agencias de calificación. El presente Reglamento deroga pues el Reglamento Delegado (UE) no 448/2012 y el Reglamento Delegado (UE) no 446/2012. La AEVM debe integrar todos los datos notificados por las agencias de calificación crediticia para la PEC, para el registro central y para la supervisión permanente de las agencias de calificación en una única base de datos de la AEVM.
(3)
Con el fin de garantizar que la PEC ofrezca información actualizada sobre las acciones de calificación que no sean las comunicadas exclusivamente a los inversores a cambio del pago de honorarios, es preciso describir los datos que han de comunicarse, incluida la calificación crediticia y la perspectiva de calificación crediticia del instrumento o entidad calificado, los comunicados de prensa que acompañan a las acciones de calificación, los informes que acompañan a las acciones de calificación de la deuda soberana, el tipo de acción de calificación, y la fecha y hora de la publicación. Los comunicados de prensa facilitan, en particular, información sobre los principales elementos en los que se sustentan las decisiones de calificación. La PEC ofrece a los usuarios de las calificaciones un punto central de acceso a información actualizada sobre las calificaciones crediticias y reduce los costes de información, ya que permite una visión de conjunto de las diferentes calificaciones emitidas por cada entidad o instrumento calificado.
(4)
Al objeto de garantizar una visión de conjunto de todas las calificaciones atribuidas por diferentes agencias de calificación crediticia a la misma entidad o instrumento calificado, las agencias deben utilizar identificadores comunes para la entidad o instrumento calificado al comunicar a la AEVM los datos de calificación. Por consiguiente, para la identificación de las entidades calificadas, los emisores, las entidades originadoras y las agencias de calificación crediticia, el único método de identificación global debe ser el identificador internacional de entidades jurídicas (LEI en sus siglas en inglés).
(5)
Con el fin de asegurar que la información recogida en la PEC esté actualizada, la información relativa a las calificaciones debe recopilarse y publicarse diariamente para hacer posible la actualización cotidiana de la PEC fuera del horario laboral de la Unión.
(6)
Para que la AEVM pueda reaccionar rápidamente en caso de incumplimiento real o potencial del Reglamento (CE) no 1060/2009, la información sobre las calificaciones que le hayan notificado las agencias de calificación crediticia registradas y certificadas debe permitirle supervisar de cerca la actuación y las actividades de las agencias de calificación. Por consiguiente, conviene notificar los datos de calificación a la AEVM con periodicidad mensual. No obstante, en aras de la proporcionalidad, las agencias que tengan menos de cincuenta empleados y que no formen parte de un grupo deben poder presentar los datos de calificación cada dos meses. Con todo, la AEVM debe poder exigir a tales agencias que faciliten información con periodicidad mensual, en función del número y el tipo de sus calificaciones crediticias, y en particular de la complejidad del análisis de crédito, la importancia de los instrumentos o emisores calificados y la admisibilidad de las calificaciones con vistas a su utilización con fines de regulación.
(7)
A fin de evitar duplicidades en la notificación de los datos, la AEVM debe utilizar para su supervisión permanente los datos ya notificados a efectos de la PEC. Las agencias de calificación crediticia deben tener asimismo la obligación, a efectos de la supervisión permanente, de facilitar información con respecto a las calificaciones crediticias y las perspectivas de calificación crediticia no notificadas a efectos de la PEC.
(8)
La AEVM debe utilizar los datos facilitados a efectos de la PEC y de su supervisión permanente para recopilar la información sobre los datos históricos de resultados que debe poner a disposición en el registro central de conformidad con el artículo 11, apartado 2, del Reglamento (CE) no 1060/2009. A fin de facilitar la comparabilidad y garantizar la coherencia con los datos comunicados con arreglo al Reglamento Delegado (UE) no 448/2012, las agencias de calificación crediticia recientemente certificadas deben estar obligadas a presentar datos correspondientes, como mínimo, a los diez años anteriores a su certificación, o al período transcurrido desde el inicio de su actividad. No debe imponerse a las agencias certificadas la obligación de comunicar estos datos, parcial o totalmente, si pueden demostrar que ello no sería proporcionado, habida cuenta de su escala y complejidad.
(9)
Las agencias de calificación crediticia que formen parte de un grupo deben poder notificar a la AEVM sus datos de calificación por separado, o bien encomendar a una de las agencias del grupo la tarea de presentar los datos en su nombre. No obstante, debido al alto grado de integración de la organización de las agencias de calificación a escala de la Unión y a fin de facilitar la comprensión de las estadísticas, se anima a las agencias a que informen globalmente en nombre de todo el grupo.
(10)
A efectos de la supervisión permanente de la AEVM y de la publicación de los datos históricos de resultados de las agencias de calificación crediticia, estas también podrán, con carácter voluntario, comunicar a la AEVM las calificaciones crediticias emitidas por agencias de calificación de terceros países pertenecientes al mismo grupo de agencias, pero no refrendadas con arreglo a lo dispuesto en el artículo 4, apartado 3, del Reglamento (CE) no 1060/2009.
(11)
Al presentar los datos, las agencias de calificación deben clasificar en diferentes categorías las calificaciones crediticias y las perspectivas de calificación crediticia emitidas: por tipo de calificación y por subclasificaciones tales como sector, segmento o clase de activo, o por tipo de emisor y de emisión. Estas categorías se basan en la experiencia adquirida por la AEVM en la recopilación de datos de calificación y en la necesidad de supervisar los datos de calificación crediticia.
(12)
Con el fin de hacer posible la notificación de las calificaciones crediticias de nuevos instrumentos financieros que pudieran surgir como resultado de la innovación financiera, debe incluirse una categoría para la notificación de «otros instrumentos financieros». Por otra parte, las categorías «calificaciones de empresas» y «calificaciones de instrumentos de financiación estructurada» también deben tener una categoría «otros» que incluya todos los nuevos tipos de emisiones de empresas o instrumentos de financiación estructurada que no puedan clasificarse en las categorías existentes.
(13)
A fin de permitir a la AEVM instituir la PEC y a las agencias de calificación crediticia disponer de tiempo suficiente para adaptar sus sistemas internos a los nuevos requisitos de notificación, conviene que las agencias de calificación crediticia presenten un primer informe a más tardar el 1 de enero de 2016. Con el fin de garantizar la comparabilidad y la continuidad de los datos que se comuniquen en virtud del presente Reglamento, el primer informe debe contener datos sobre todas las calificaciones emitidas y no retiradas hasta el 21 de junio de 2015, inclusive. Además, el primer informe debe contener datos sobre las calificaciones crediticias y las perspectivas de calificación crediticia emitidas por las agencias de calificación desde el 21 de junio de 2015 hasta el 1 de enero de 2016. El primer informe debe contener el mismo tipo de datos que los datos de calificación que deberán presentarse diariamente a partir de entonces.
(14)
A fin de que la AEVM pueda recibir y tratar los datos automáticamente en sus sistemas internos, los datos que han de comunicarse deben recopilarse en un formato estándar. A la luz de los progresos técnicos, es posible que la AEVM tenga que actualizar y transmitir a través de comunicaciones o directrices específicas una serie de instrucciones técnicas de notificación en relación con la transmisión o el formato de los ficheros que deben presentar las agencias de calificación crediticia.
(15)
El presente Reglamento se basa en los proyectos de normas técnicas de regulación presentados por la AEVM a la Comisión con arreglo al artículo 10 del Reglamento (UE) no 1095/2010 del Parlamento Europeo y del Consejo (4).
(16)
La AEVM ha llevado a cabo una consulta pública abierta sobre los proyectos de normas técnicas de regulación en que se basa el presente Reglamento, ha analizado los costes y beneficios potenciales correspondientes y ha recabado el dictamen del Grupo de partes interesadas del sector de valores y mercados, establecido de conformidad con el artículo 37 del Reglamento (UE) no 1095/2010.
(17)
Con el fin de dar cumplimiento a lo dispuesto en el artículo 2, apartado 3, del Reglamento (UE) no 462/2013 del Parlamento Europeo y del Consejo (5), el presente Reglamento debe aplicarse a partir del 21 de junio de 2015.
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
Artículo 1
Datos que deben comunicarse
1. Las agencias de calificación crediticia deberán comunicar datos sobre todas sus calificaciones crediticias o perspectivas de calificación crediticia emitidas o refrendadas de conformidad con los artículos 8, 9, y 11. Deberán comunicar todas las calificaciones crediticias y las perspectivas de calificación crediticia emitidas a nivel de entidad calificada y sobre todos sus instrumentos de deuda emitidos, cuando proceda.
2. Las agencias de calificación crediticia garantizarán la exactitud, exhaustividad y disponibilidad de los datos facilitados a la AEVM y velarán por que los informes se presenten de conformidad con los artículos 8, 9 y 11, utilizando sistemas apropiados desarrollados sobre la base de las instrucciones técnicas proporcionadas por la AEVM.
3. Las agencias de calificación crediticia comunicarán inmediatamente a la AEVM cualesquiera circunstancias excepcionales que puedan retrasar o impedir temporalmente la notificación de conformidad con el presente Reglamento.
4. En relación con los grupos de agencias de calificación crediticia, los miembros de cada grupo podrán encomendar a uno de sus miembros que presenten los informes requeridos en virtud del presente Reglamento en su nombre. Cada agencia en cuyo nombre se presente dicho informe deberá identificarse en los datos presentados a la AEVM.
5. A efectos del artículo 11, apartado 2, y del artículo 21, apartado 4, letra e), del Reglamento (CE) no 1060/2009, las agencias de calificación crediticia que transmitan información en nombre de un grupo podrán incluir datos sobre las calificaciones crediticias y las perspectivas de calificación crediticia emitidas por agencias de calificación de terceros países pertenecientes al mismo grupo y no refrendadas. En caso de que una agencia de calificación no comunique estos datos, deberá dar explicaciones en su informe sobre los datos cualitativos, en el anexo I, parte 1, cuadro 1, campos 9 y 10, del presente Reglamento.
6. Las agencias de calificación crediticia comunicarán si la calificación crediticia o perspectiva de calificación crediticia ha sido solicitada o no solicitada, especificando en este último caso si se trata de una calificación no solicitada con participación o sin participación, de conformidad con el artículo 10, apartado 5, del Reglamento (CE) no 1060/2009.
Artículo 2
Notificación de incumplimientos y retiradas
1. Las agencias de calificación crediticia deberán comunicar los incumplimientos respecto de una calificación en el anexo I, parte 2, cuadro 2, campos 6 y 13, en los siguientes supuestos:
a)
cuando la calificación indique que se ha incurrido en incumplimiento con arreglo a la definición de incumplimiento de la agencia de calificación;
b)
cuando la calificación haya sido retirada debido a la insolvencia de la entidad calificada o a una reestructuración de su deuda;
c)
en cualquier otro caso en que la agencia de calificación considere que una entidad o un instrumento calificado está en situación de incumplimiento, experimenta un deterioro significativo o equivalente.
2. Cuando se retire una calificación crediticia, el motivo de la retirada se hará constar en el anexo I, parte 2, cuadro 2, campo 11.
Artículo 3
Tipos de calificación
Al notificar las calificaciones crediticias o las perspectivas de calificación crediticia, las agencias de calificación las clasificarán en uno de los siguientes tipos de calificaciones:
a)
calificaciones de empresas;
b)
calificaciones de instrumentos de financiación estructurada;
c)
calificaciones de deuda soberana y finanzas públicas;
d)
otros instrumentos financieros.
Artículo 4
Calificaciones de empresas
1. Al notificar calificaciones de empresas, las agencias de calificación crediticia las clasificarán en uno de los siguientes segmentos de actividad:
a)
entidades financieras, incluidos bancos, intermediarios y agentes;
b)
empresas de seguros;
c)
todas las demás empresas o emisores que no estén incluidas en las letras a) y b).
2. Las agencias de calificación crediticia clasificarán las emisiones de empresas en uno de los siguientes tipos de emisión:
a)
bonos;
b)
bonos garantizados a los que se hace referencia en el artículo 52, apartado 4, de la Directiva 2009/65/CE del Parlamento Europeo y del Consejo (6) que cumplan los requisitos de admisibilidad establecidos en el artículo 129, apartados 1 a 3, 6 y 7, del Reglamento (UE) no 575/2013 del Parlamento Europeo y del Consejo (7);
c)
otros tipos de bonos garantizados respecto de los cuales la agencia de calificación crediticia haya utilizado métodos, modelos o hipótesis fundamentales de calificación aplicables a bonos garantizados específicos para la emisión de la calificación crediticia y que no estén incluidos en la letra b);
d)
otros tipos de emisiones de empresas que no están incluidas en las letras a), b) y c).
3. El código de país de una entidad calificada o sus emisiones en el anexo I, parte 2, cuadro 1, campo 10 será el del país en que la entidad tenga su domicilio social.
Artículo 5
Calificaciones de instrumentos de financiación estructurada
1. Las calificaciones de instrumentos de financiación estructurada atañerán a un instrumento financiero u otros activos resultantes de una operación o mecanismo de titulización según se contempla en el artículo 4, apartado 1, punto 61, del Reglamento (UE) no 575/2013.
2. Al notificar las calificaciones de instrumentos de financiación estructurada, las agencias de calificación crediticia las clasificarán en uno de los siguientes tipos de activos:
a)
bonos de titulización de activos, incluidos préstamos para la adquisición de automóviles, buques o aeronaves, préstamos a estudiantes, créditos al consumo, préstamos a pequeñas y medianas empresas, préstamos para asistencia sanitaria, préstamos para la adquisición de viviendas prefabricadas, préstamos para la producción de películas, préstamos en el sector de los servicios públicos, arrendamiento financiero de bienes de equipo, cuentas a cobrar derivadas de tarjetas de crédito, derechos de embargo fiscal, préstamos en mora, bonos vinculados a crédito, préstamos para la adquisición de vehículos de recreo y cuentas a cobrar derivadas de deudores comerciales;
b)
bonos de titulización hipotecaria sobre inmuebles residenciales (RMBS), incluidos RMBS de elevada calidad (prime) y de baja calidad (non-prime) crediticia, así como préstamos de segunda hipoteca (home equity loans);
c)
bonos de titulización hipotecaria sobre inmuebles comerciales (CMBS), incluidos préstamos para adquisición de oficinas o locales comerciales, préstamos a hospitales, residencias asistenciales, instalaciones de almacenamiento, hoteles y unidades de asistencia, préstamos industriales y a viviendas multifamiliares;
d)
obligaciones garantizadas por deuda (CDO), incluidas obligaciones garantizadas por préstamos (CLO), obligaciones garantizadas por créditos- (CBO), CDO sintéticos, CDO de tramo único, obligaciones garantizadas por fondos (CFO), CDO de ABS y CDO de CDO;
e)
pagarés de titulización (ABCP);
f)
otros instrumentos de financiación estructurada no comprendidos en las letras a) a e), en particular las cédulas estructuradas, los vehículos de inversión estructurada (SIV), los valores vinculados a seguros y las empresas de productos derivados (derivative product companies).
3. Cuando proceda, las agencias de calificación crediticia deberán especificar también a qué subclase específica de activo pertenece cada instrumento calificado en el anexo I, parte 2, cuadro 1, campo 34.
4. El código de país de los instrumentos de financiación estructurada se hará constar en el anexo I, parte 2, cuadro 1, campo 10, y será el del país donde esté domiciliada la mayoría de los activos subyacentes. Cuando no sea posible determinar el país de domicilio de la mayoría de los activos subyacentes, el instrumento calificado se clasificará como «Internacional».
Artículo 6
Calificaciones de deuda soberana y finanzas públicas
1. Al notificar los datos relativos a las calificaciones de deuda soberana y entes públicos y de organizaciones supranacionales y su deuda emitida, las agencias de calificación crediticia deberán clasificarlas en uno de los siguientes sectores:
a)
Estado, cuando la entidad calificada sea un Estado, o cuando el emisor de la deuda u obligación financiera, valor de deuda u otro instrumento financiero calificados sea un Estado, o una entidad con fines especiales de un Estado, según se indica en el artículo 3, apartado 1, letra v), incisos i) y ii), del Reglamento (CE) no 1060/2009, y cuando la calificación se refiera a un Estado;
b)
ente regional o local, cuando la entidad calificada sea un ente regional o local o el emisor de la deuda u obligación financiera, valor de deuda u otro instrumento financiero calificados sea un ente local o regional, o una entidad con fines especiales de un ente local o regional, según se indica en el artículo 3, apartado 1, letra v), incisos i) y ii), del Reglamento (CE) no 1060/2009, y cuando la calificación se refiere a un ente local o regional;
c)
entidad financiera internacional, según se indica en el artículo 3, apartado 1, letra v), inciso iii), del Reglamento (CE) no 1060/2009;
d)
organización supranacional, tales como las entidades no contempladas en la letra c), creadas y controladas por varios accionistas soberanos y que son propiedad de estos, en particular las organizaciones a que se hace referencia en el anexo I, sección U, del Reglamento (CE) no 1893/2006 del Parlamento Europeo y del Consejo (8);
e)
entes públicos, incluidos los contemplados en el anexo I, secciones O, P y Q, del Reglamento (CE) no 1893/2006.
2. Cuando no pueda determinarse un país específico como país de emisión en el caso de las entidades financieras internacionales o las organizaciones supranacionales a que se refiere el apartado 1, letras c) y d), el emisor calificado se clasificará como «internacional» en el anexo I, parte 2, cuadro 1, campo 10.
Artículo 7
Otros instrumentos financieros
Las calificaciones crediticias o las perspectivas de calificación crediticia emitidas sobre un instrumento financiero tal como se define en el artículo 3, apartado 1, letra k), del Reglamento (UE) no 1060/2009, que no pueda clasificarse como emisión de empresa en virtud del artículo 4, apartado 2, del presente Reglamento, como instrumento de financiación estructurada en virtud del artículo 5 del presente Reglamento o como emisión de deuda soberana o de ente público en virtud del artículo 6 del presente Reglamento, deberán notificarse dentro de la categoría «Otros instrumentos financieros».
Artículo 8
Notificación a efectos de publicación en la PEC
1. Las agencias de calificación crediticia deberán notificar datos sobre todas las calificaciones crediticias o perspectivas de calificación crediticia con arreglo a lo dispuesto en el artículo 11 bis, apartado 1, del Reglamento (CE) no 1060/2009, cada vez que emitan o refrenden una calificación crediticia o una perspectiva de calificación crediticia que no se comunique exclusivamente a los inversores a cambio del pago de honorarios.
2. Las calificaciones crediticias y las perspectivas de calificación crediticia a la que se hace referencia en el apartado 1, emitidas entre las 20.00.00 horas, hora central europea (CET) (9) de un día y las 19.59.59 horas CET del día siguiente, deberán notificarse antes de las 21.59.59 horas CET, inclusive, del día siguiente.
3. Para cada calificación crediticia o perspectiva de calificación crediticia notificada de conformidad con el apartado 1, el comunicado de prensa correspondiente al que se hace referencia en el anexo I, sección D, parte I, punto 5, del Reglamento (CE) no 1060/2009 se notificará al mismo tiempo. En los casos en que dicho comunicado de prensa se haya publicado y presentado inicialmente en una lengua que no sea el inglés, también podrá presentarse una versión en inglés en el momento y el lugar en que esté disponible.
4. Para las calificaciones crediticias contempladas en el artículo 6, apartado 1, letras a), b) y c), deberá comunicarse el informe de investigación al que se hace referencia en el anexo I, sección D, parte III, punto 1, del Reglamento (CE) no 1060/2009. En los casos en que dicho informe de investigación se haya publicado y presentado inicialmente en una lengua que no sea el inglés, también podrá presentarse una versión en inglés en el momento y el lugar en que esté disponible.
Artículo 9
Notificación a efectos de la supervisión de la AEVM
1. Tal como se contempla en el artículo 21, apartado 4, letra e), del Reglamento (CE) no 1060/2009, las agencias de calificación crediticia deberán comunicar datos sobre las calificaciones crediticias y las perspectivas de calificación crediticia emitidas o refrendadas, o emitidas en un tercer país y no refrendadas según se contempla en el artículo 1, apartado 5, incluida información relativa a todos los entes o instrumentos de deuda que se les someten para su evaluación inicial o para calificación preliminar, tal como se contempla en el anexo I, sección D, parte I, punto 6, del anexo I del Reglamento (CE) no 1060/2009.
2. Para las calificaciones crediticias y las perspectivas de calificación crediticia a las que no se aplique el artículo 8, las agencias de calificación crediticia deberán comunicar datos relativos a las calificaciones del mes natural anterior sobre una base mensual.
3. Las agencias de calificación crediticia que tengan menos de cincuenta empleados y que no formen parte de un grupo de agencias podrán facilitar los datos sobre las calificaciones contemplados en el apartado 2 cada dos meses, salvo que la AEVM les comunique la obligación de presentarlos mensualmente habida cuenta de la naturaleza, la complejidad y la gama de sus emisiones de calificaciones crediticias. Dichos datos se referirán a los dos meses naturales anteriores.
4. Los datos de calificación a que se refiere el apartado 2 se presentarán a la AEVM en los quince días siguientes a la expiración del período cubierto por el informe. Cuando el decimoquinto día del mes sea un día festivo en el país de domicilio de la agencia de calificación, o cuando una agencia de calificación crediticia haga una notificación en nombre de un grupo, de conformidad con el artículo 1, apartado 4, al país de domicilio de dicha agencia de calificación, la fecha límite será el siguiente día laborable.
5. En caso de que durante el mes natural anterior no se haya emitido ninguna calificación crediticia o perspectiva de calificación crediticia a que se refiere el apartado 1, la agencia de calificación crediticia no estará obligada a presentar ningún dato.
Artículo 10
Notificación a efectos de resultados históricos
La AEVM utilizará las calificaciones crediticias emitidas o refrendadas, o emitidas en un tercer país y no refrendadas a que se refiere el artículo 1, apartado 5, para comunicar información acerca de sus datos históricos, de conformidad con el artículo 11, apartado 2, del Reglamento (CE) no 1060/2009 y el anexo I, sección E, parte II, punto 1, de dicho Reglamento.
Artículo 11
Notificación inicial
1. Las agencias de calificación crediticia registradas o certificadas antes del 21 de junio de 2015 redactarán, a más tardar el 1 de enero de 2016, un primer informe destinado a la AEVM que contendrá todos los datos siguientes:
a)
información sobre todas las calificaciones crediticias y perspectivas de calificación crediticia a que se hace referencia en los artículos 8 y 9, y que hayan sido emitidas y no retiradas antes del 21 de junio de 2015, inclusive;
b)
las calificaciones crediticias y las perspectivas de calificación crediticia a que se hace referencia en los artículos 8 y 9 que hayan sido emitidas entre el 21 de junio de 2015 y el 31 de diciembre de 2015.
2. Las agencias de calificación crediticia registradas o certificadas entre el 21 de junio de 2015 y el 31 de diciembre de 2015 deberán cumplir lo dispuesto en el presente Reglamento a partir del 1 de enero de 2016. En su primer informe, notificarán, de conformidad con los artículos 8 y 9, todas las calificaciones crediticias y perspectivas de calificación crediticia emitidas a partir de la fecha de registro o certificación.
3. Las agencias de calificación crediticia registradas o certificadas después del 1 de enero de 2016 deberán cumplir lo dispuesto en el presente Reglamento en el plazo de tres meses después de la fecha de registro o certificación. En su primer informe, notificarán, de conformidad con los artículos 8 y 9, todas las calificaciones crediticias y perspectivas de calificación crediticia emitidas a partir de la fecha de registro o certificación.
4. Además del primer informe a que se hace referencia en los apartados 2 y 3, las agencias de calificación crediticia certificadas después del 21 de junio de 2015 comunicarán también, con arreglo a lo dispuesto en el artículo 11, apartado 2, del Reglamento (CE) no 1060/2009 y el anexo I, sección E, parte II, punto 1, de dicho Reglamento, información acerca de sus datos históricos relativa, como mínimo, a los diez años anteriores a la fecha de certificación o, en los casos en que hayan iniciado su actividad de calificación menos de diez años antes de la fecha de certificación, relativa al período desde que inició su actividad de calificación. No deberá imponerse a las agencias certificadas la obligación de comunicar estos datos, parcial o totalmente, si pueden demostrar que ello no sería proporcionado, habida cuenta de su escala y complejidad.
Artículo 12
Estructura de los datos
1. Las agencias de calificación crediticia deberán presentar a la AEVM informes sobre los datos cualitativos en el formato especificado en los cuadros de la parte 1 del anexo I, junto con su primer informe sobre los datos de calificación, de conformidad con el artículo 11. Cualesquiera cambios en dichos informes sobre los datos cualitativos deberán notificarse de inmediato al sistema de la AEVM como actualización, antes de que los datos de calificación afectados por dichos cambios se presenten a la AEVM. En caso de que una agencia de calificación crediticia haga una notificación en nombre de un grupo, como se contempla en el artículo 1, apartado 4, podrá presentarse a la AEVM un conjunto de informes sobre los datos cualitativos.
2. Las agencias de calificación crediticia presentarán los informes sobre los datos de calificación a que se refieren los artículos 8, 9 y 11 en el formato especificado en los cuadros de la parte 2 del anexo I.
Artículo 13
Procedimientos de notificación
1. Las agencias de calificación crediticia deberán presentar los informes sobre los datos cualitativos y los informes sobre los datos de calificación a que se refiere el artículo 12 de conformidad con las instrucciones técnicas proporcionadas por la AEVM y utilizando el sistema de notificación de la AEVM.
2. Las agencias de calificación crediticia deberán conservar los ficheros enviados a la AEVM y recibidos por esta en forma electrónica durante al menos cinco años. Estos ficheros se pondrán a disposición de la AEVM previa solicitud.
3. Si una agencia de calificación crediticia detectara errores factuales en los datos que ha transmitido, deberá corregir los datos pertinentes, sin demora injustificada, de acuerdo con las instrucciones técnicas proporcionadas por la AEVM.
Artículo 14
Derogación y disposiciones transitorias
1. Quedan derogados con efecto a partir del 1 de enero de 2016 los siguientes Reglamentos:
a)
Reglamento Delegado (UE) no 446/2012;
b)
Reglamento Delegado (UE) no 448/2012.
2. Las referencias a los Reglamentos referidos en el apartado 1 se entenderán hechas al presente Reglamento con arreglo a la tabla de correspondencias que figura en el anexo II.
3. Los datos presentados a la AEVM de acuerdo con los Reglamentos referidos en el apartado 1 antes del 1 de enero de 2016 se considerarán presentados de conformidad con el presente Reglamento y seguirán siendo utilizados por la AEVM de conformidad con el artículo 11, apartado 2, y el artículo 21, apartado 4, letra e), del Reglamento (CE) no 1060/2009 y el anexo I, sección E, parte II, punto 1, de dicho Reglamento.
Artículo 15
Entrada en vigor
El presente Reglamento entrará en vigor el vigésimo día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
Será aplicable a partir del 21 de junio de 2015.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, el 30 de septiembre de 2014.