РЕШЕНИЕ (ЕС) 2015/455 НА КОМИСИЯТА
от 23 юли 2014 година
относно държавната помощ (SA.34826 (2012/C), SA.36005 (2013/NN), предоставена от Гърция в полза на Piraeus Bank Group във връзка с рекапитализацията и преструктурирането на Piraeus Bank S.A.
(нотифицирано под номер C(2014) 5217)
(само текстът на английски език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 108, параграф 2, първа алинея от него,
като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,
като покани държавите членки и други заинтересовани страни да представят мненията си в съответствие с посочените разпоредби (1),
като има предвид, че:
1. ПРОЦЕДУРА
1.1. ПРОЦЕДУРА, СВЪРЗАНА С PIRAEUS BANK
(1)
С решение от 19 ноември 2008 г. Комисията одобри схема с наименование „Мерки в помощ на кредитните институции в Гърция“ („схема за подпомагане на гръцките банки“), предназначена да гарантира стабилността на гръцката финансова система. Със схемата за подпомагане на гръцките банки се предвижда предоставянето на помощ по включените в нея три мерки: мярка за рекапитализация, мярка за гаранции и мярка за държавни облигационни заеми (2). През май 2009 г. Piraeus Bank („Банката“ (3)) беше рекапитализирана от Гърция по мярката за рекапитализация.
(2)
В съображение 14 от Решението от 19 ноември 2008 г. е отбелязано, че на Комисията следва да бъде представен план за преструктуриране по отношение на получателите на мярката за рекапитализация.
(3)
На 23 юли 2010 г. гръцките органи представиха на Комисията план за преструктуриране. Този план и последващите му актуализации, както и допълнителната информация, представена от гръцките органи, бяха регистрирани от Комисията като дело SA.30342 (PN 26/2010) и след това дело SA.32787 (2011/PN).
(4)
Банката нееднократно е ползвала държавни гаранции и държавни облигационни заеми в рамките на схемата за подпомагане на гръцките банки (4). Тя се е ползвала и от гарантирана от държавата спешна помощ за осигуряване на ликвидност („гарантирана от държавата СПОЛ“).
(5)
На 20 април 2012 г. Гръцкият фонд за финансова стабилност („HFSF“) предостави на Банката писмо за поемане на ангажимент да участва в планирано увеличение на акционерния капитал на Банката. На 28 май 2012 г. HFSF извърши мостова рекапитализация на Банката на стойност 4 700 млн. евро („първа мостова рекапитализация“).
(6)
На 10 май 2012 г. гръцките органи официално уведомиха Комисията за писмото за поемане на ангажимент от HFSF към Банката. Комисията го регистрира като помощ, за която не е постъпило уведомление (дело SA.34826 (2012/NN), тъй като мярката вече е била приведена в действие.
(7)
С решение от 27 юли 2012 г. Комисията откри официална процедура по разследване по отношение на първата мостова рекапитализация („решението за откриване по отношение на Piraeus“) (5).
(8)
През декември 2012 г. HFSF извърши втора мостова рекапитализация на Банката на стойност 1 553 млн. евро („втора мостова рекапитализация“). На 21 декември 2012 г. HFSF предостави на Банката и писмо за поемане на ангажимент за участие в увеличението на акционерния капитал на Банката и в конвертируемите капиталови инструменти, които трябва да бъдат емитирани, в общ размер на 1 082 млн. евро (6). Гръцките органи уведомиха Комисията за тези мерки на 20 декември 2012 г. (7).
(9)
През септември 2012 г. Банката обяви намерението си да придобие Geniki от Société Générale S.A. („Société Générale“). През септември и октомври Комисията проведе множество телеконференции и обмен на електронна кореспонденция с представители на гръцките органи и на Банката във връзка с придобиването на Geniki.
(10)
На 19 октомври 2012 г. Банката подписа споразумение за покупка на дялове със Société Générale относно придобиването на общия дял на Société Générale (99,08 %) в Geniki.
(11)
На 12 декември 2012 г. службите на Комисията изпратиха писмо до Гърция, включващо предварителната им оценка за придобиването на Geniki.
(12)
На 26 февруари 2013 г. Банката информира Комисията за намерението си да придобие Millennium Bank Greece S.A. („MBG“). Комисията проведе множество телеконференции и обмен на електронна кореспонденция с гръцките органи и с Банката във връзка с придобиването на MBG.
(13)
На 25 март 2013 г. службите на Комисията изпратиха писмо до Гърция, включващо предварителната им оценка за придобиването на MBG.
(14)
На 22 април 2013 г. Банката съобщи, че е сключила споразумение с Millennium Banco Comercial Portugues („BCP“) относно придобиването на целия акционерен капитал на MBG и участието на BCP в предстоящото увеличение на капитала на Piraeus.
(15)
На 3 юни 2013 г. HFSF частично преобразува първата и втората мостови рекапитализации в собствен капитал на обща стойност 5 891 млн. евро. HFSF предостави на Банката и допълнителна сума в размер на 1 094 млн. евро в съответствие с ангажимента, поет в момента, в който Банката придоби „добрата“ част на Agricultural Bank of Greece („ATE“) и гръцките клонове на трите кипърски банки (вж. раздел 1.2). В допълнение частни инвеститори вляха 1 444 млн. евро. Общата рекапитализация възлезе на 8 429 млн. евро и е известна като „рекапитализацията от пролетта на 2013 г.“
(16)
На 19 декември 2013 г. гръцките органи представиха на Комисията информация по отношение на условията на рекапитализацията от пролетта на 2013 г.
(17)
На 25 юни 2014 г. гръцките органи представиха на Комисията окончателен план за преструктуриране на Банката („план за преструктуриране“). На същата дата те предоставиха информация относно гарантирана от държавата СПОЛ. Те обявиха намерението си да продължат да предоставят помощ за ликвидност на Банката, както и държавни гаранции по дългови инструменти и държавни облигационни заеми в рамките на схемата за подпомагане на гръцките банки.
(18)
В хода на административната процедура Комисията проведе множество срещи, телеконференции и обмен на електронна кореспонденция с представители на гръцките органи и на Банката.
(19)
Гърция изрази съгласие по изключение настоящото решение да бъде прието само на английски език.
1.2. ПРОЦЕДУРА, СВЪРЗАНА С ПРИДОБИТИТЕ ПРЕДПРИЯТИЯ
1.2.1. Процедура, свързана с ATE
(20)
През април 2011 г. Гърция вля 1 445 млн. евро в ATE (сума, която включваше и 675 млн. евро, предоставени първоначално по линия на гръцката схема за рекапитализация). Освен това ATE получи помощ за осигуряване на ликвидност в размер на 6 103 млн. евро. С решение от 23 май 2011 г. Комисията одобри тези мерки въз основа на план за преструктуриране на ATE („решението за преструктуриране на ATE“) (8).
(21)
На 29 декември 2011 г. Гърция участва в емитиране на капиталови права на ATE на стойност 290 млн. евро.
(22)
На 22 март 2012 г. Гърция представи доклад на Банката на Гърция, в който се предлагаше преструктуриране на ATE посредством прилагането на процедура за придобиване и поемане на задължения (9) към избрани активи и пасиви на ATE („прехвърлените дейности на ATE“), докато оставащите активи и пасиви бъдат преструктурирани чрез отделянето им в „лоша“ банка.
(23)
През юли 2012 г. Банката обяви придобиването чрез поглъщане на „добрата“ част от ATE, която беше обявена за ликвидация.
(24)
В същото време HFSF се ангажира да покрие капиталовите нужди на Банката, произтичащи от придобитите активи. На 27 януари 2013 г. Банката на Гърция заключи, че капиталът, необходим за регулаторни цели в резултат на придобиването на прехвърлените дейности на ATE, възлиза на 570 млн. евро, които ще се покрият от HFSF.
(25)
С решение от 3 май 2013 г. (10) („решението за ликвидация на ATE“) Комисията заключи, че мерките за подпомагане, предоставени по време на трансфера на прехвърлените дейности на ATE, не представляват държавна помощ за Банката, а за прехвърлените дейности на ATE. Освен това Комисията заключи, че тази помощ би била съвместима с вътрешния пазар, ако планът за преструктуриране на Банката, който понастоящем включва и прехвърлените дейности на ATE, дава възможност за възстановяване на жизнеспособността ѝ в дългосрочен план.
(26)
През юни 2013 г. HFSF вля 570 млн. евро в Банката в рамките на рекапитализацията от пролетта на 2013 г. (11).
1.2.2. Процедура, свързана с гръцките дейности на Bank of Cyprus, Cyprus Popular Bank и Hellenic Bank („трите кипърски банки“)
(27)
След извънредното заседание на Еврогрупата (12) от 15 март 2013 г., кипърските власти и Европейският съюз, Международният валутен фонд („МВФ“) и Европейската централна банка („ЕЦБ“) постигнаха политическо съгласие по политиката в основата на бъдещата програма за макроикономически корекции. По-конкретно, наред с другото, беше договорено, че дейностите на трите кипърски банки в Гърция ще бъдат прехвърлени към гръцка банка.
(28)
Банката и други гръцки банки изразиха интерес към придобиването на дейностите на трите кипърски банки в Гърция.
(29)
На 22 март 2013 г. HFSF изрази съгласие Банката да направи оферта за придобиването на гръцките клонове, депозити и заеми на трите кипърски банки. Офертата на Банката беше обвързана с предоставянето на собствен капитал от HFSF за Банката в размер, равностоен на цената, платена за собствения капитал на придобитото предприятие.
(30)
Гръцките власти и HFSF информираха подробно службите на Комисията за напредъка на процеса, както и за условията на придобиването.
(31)
На 26 март 2013 г. Банката подписа споразумение за продажба и трансфер с всяка от трите кипърски банки по отношение на техните гръцки дейности (депозити, заеми и клонова мрежа).
(32)
В съответствие с договореното през март 2013 г. HFSF вля капитал в размер на 524 млн. евро в Банката (13), за да покрие капиталовите нужди, възникнали с придобиването на тези активи.
2. ОПИСАНИЕ
2.1. БАНКАТА И НЕЙНИТЕ ЗАТРУДНЕНИЯ
2.1.1. Общо положение на гръцкия банков сектор
(33)
Реалният брутен вътрешен продукт („БВП“) на Гърция спадна с 20 % в периода 2008-2012 г., както е показано в таблица 1. В резултат на това гръцките банки бяха изправени пред бързо повишаващ се процент на неизпълнение по кредитите на гръцките домакинства и дружества (14). Тези тенденции оказаха неблагоприятно въздействие върху показателите на активите на гръцките банки и породиха капиталови нужди.
Таблица 1
Ръст на реалния БВП на Гърция, 2008-2013 г.
Гърция
2008 г.
2009 г.
2010 г.
2011 г.
2012 г.
2013 г.
Ръст на реалния БВП (%)
-0,2
-3,1
-4,9
-7,1
-7,0
-3,9
Източник:
Евростат, на разположение онлайн на: http://epp.eurostat.ec.europa.eu/tgm/table.do?tab=table&init=1&plugin=1&language=en&pcode=tec00115
(34)
Освен това през февруари 2012 г. Гърция осъществи обмен на облигации с частния сектор, известен като участие на частния сектор („програма за PSI“). Гръцките банки взеха участие в програмата за PSI, в чиито рамки гръцкото правителство предлагаше на съществуващите частни притежатели на облигации нови ценни книжа (включително нови гръцки държавни облигации („гръцки държавни облигации“), ценни книжа, свързани с БВП, и известия за плащане по PSI, емитирани от Европейския фонд за финансова стабилност („ЕФФС“), срещу съществуващи гръцки държавни облигации с номинална отстъпка от 53,5 % и по-дългосрочен матуритет (15). На 9 март 2012 г. (16) гръцките органи обявиха резултатите от този обмен на облигации. Обменът доведе до значителни загуби за притежателите на облигации (изчислени от Банката на Гърция средно на 78 % от номиналната стойност на старите гръцки държавни облигации за гръцките банки) и капиталови нужди, които бяха записани със задна дата във финансовите отчети на гръцките банки за 2011 г. Общите загуби на основните гръцки банки, свързани с програмата за PSI, са обобщени в таблица 2.
Таблица 2
Общи загуби на основните гръцки банки, свързани с програмата за PSI (млн. EUR)
Банки
Номинална стойност на гръцките държавни облигации
Номинална стойност на свързаните с държавата кредити
Обща номинална стойност
Загуба по гръцките държавни облигации вследствие на PSI
Загуба по свързани с държавата кредити вследствие на PSI
Обща брутна загуба вследствие на PSI
Обща брутна загуба вследствие на PSI/Основен капитал от първи ред (%)
Обща брутна загуба вследствие на PSI/Общо активи (%)
NBG
13 748
1 001
14 749
10 985
751
11 735
161,0
11,0
Eurobank
7 001
335
7 336
5 517
264
5 781
164,5
7,5
Alpha
3 898
2 145
6 043
3 087
1 699
4 786
105,7
8,1
Piraeus
7 063
280
7 343
5 686
225
5 911
226,0
12,0
ATEbank
5 164
608
5 772
3 873
456
4 329
1 144
17,1
Geniki
384
7
391
287
5
292
78,1
8,9
MBG
185
0
185
137
0
137
29
2,2
Източник:
Банка на Гърция, Доклад относно рекапитализацията и преструктурирането на гръцкия банков сектор, (Report on the Recapitalisation and the Restructuring of the Greek Banking Sector), декември 2012 г., стр. 14.
(35)
Тъй като гръцките банки бяха изправени пред значителен недостиг на капитал в резултат на програмата за PSI и продължаващата рецесия, за рекапитализацията на тези банки бяха предоставени средства по линия на Меморандума за икономически и финансови политики („МИФП“) в рамките на Втората програма за корекции за Гърция между гръцкото правителство, Европейския съюз, МВФ и ЕЦБ от 11 март 2012 г. Гръцките органи направиха оценка, че общо нуждите от банкова рекапитализация и разходите за преструктуриране, които следва да бъдат финансирани по тази програма, възлизат на 50 млрд. евро (17). Тази сума беше изчислена въз основа на стрес тест, проведен от Банката на Гърция в периода декември 2011 г. - декември 2014 г. („стрес тест от 2012 г.“), който беше базиран на прогнозата за загуби по кредити, направена от Blackrock (18). Средствата за рекапитализацията на гръцките банки бяха предоставени чрез HFSF. В таблица 3 е обобщено изчислението на капиталовите нужди за основните гръцки банки, направено в резултат на стрес теста от 2012 г.
Таблица 3
Стрес тест от 2012 г.: капиталови нужди на основните гръцки банки (млн. EUR)
Банки
Референтен основен капитал от първи ред (дек. 2011 г.)
Обща брутна загуба вследствие на PSI (декември 2011 г.)
Провизии, свързани с PSI (юни 2011 г.)
Брутна кумулативна загуба Прогнози за кредитен риск
Резерви за загуби от кредити (декември 2011 г.)
Вътрешно генериране на капитал
Целеви основен капитал от първи ред (дек. 2014 г.)
Капиталови нужди
NBG
7 287
-11 735
1 646
-8 366
5 390
4 681
8 657
9 756
Eurobank
3 515
-5 781
830
-8 226
3 514
2 904
2 595
5 839
Alpha
4 526
-4 786
673
-8 493
3 115
2 428
2 033
4 571
Piraeus
2 615
-5 911
1 005
-6 281
2 565
1 080
2 408
7 335
ATEbank
378
-4 329
836
-3 383
2 344
468
1 234
4 920
Geniki
374
- 292
70
-1 552
1 309
-40
150
281
MBG
473
- 137
0
- 638
213
-79
230
399
Източник:
Банка на Гърция, Доклад относно рекапитализацията и преструктурирането на гръцкия банков сектор (Report on the Recapitalisation and the Restructuring of the Greek Banking Sector), декември 2012 г., стр. 8.
(36)
В съответствие с МИФП от март 2012 г. „на банките, които представят жизнеспособни планове за набиране на капитал, ще се предостави възможност да кандидатстват за публично подпомагане и да получат такова по начин, който да запази стимулите за вливане на капитал от частния сектор и следователно да сведе до минимум тежестта за данъкоплатците“ (19). Банката на Гърция установи, че само четирите най-големи банки (Eurobank, National Bank of Greece, Банката и Alpha Bank) са представили жизнеспособни планове за набиране на капитал (20). Те получиха от HFSF средства за първа рекапитализация през май 2012 г.
(37)
Вътрешните депозити в банките в Гърция намаляха с общо 37 % между края на 2009 г. и юни 2012 г. вследствие на рецесията и политическата несигурност. Тези банки трябваше да плащат по-високи лихвени проценти, за да се опитат да задържат депозитите. Разходите по депозитите нараснаха, което намали нетния лихвен марж на банките. Тъй като гръцките банки нямаха достъп до пазарите за финансиране на едро, те станаха изцяло зависими от финансирането от Евросистемата (21), все по-голяма част от което е под формата на гарантирана от държавата СПОЛ, предоставена от Банката на Гърция.
(38)
На 3 декември 2012 г. Гърция стартира програма за обратно изкупуване на новите гръцки държавни облигации, получени от инвеститорите в рамките на програмата за PSI, по цени в диапазона 30,2 % - 40,1 % от тяхната номинална стойност (22). Гръцките банки участваха в тази програма за обратно изкупуване, вследствие на което реализираха допълнителни загуби по техните счетоводни баланси, тъй като по-голямата част от счетоводната загуба (т.е. разликата между пазарната стойност и номиналната стойност), записана на тези нови гръцки държавни облигации по времето на програмата за PSI, става окончателна и необратима (23).
(39)
През декември 2012 г. четирите най-големи гръцки банки получиха средства за втора мостова рекапитализация от HFSF.
(40)
През пролетта на 2013 г. мостовата рекапитализация на четирите банки беше преобразувана в постоянна рекапитализация под формата на обикновени акции, като HFSF държеше повече от 80 % от дяловото участие на всяка от четирите банки. За банките, които успяха да привлекат предварително определена сума частен капитал (Банката, Alpha Bank и National Bank of Greece), HFSF получи дялове без право на глас, а частните инвеститори получиха гаранции за акциите на HFSF.
(41)
През юли 2013 г. Банката на Гърция възложи на консултант задачата да извърши диагностично проучване на кредитните портфейли на всички гръцки банки. Въпросният консултант направи прогнози за загуби по кредити („ПЗК“) по всички вътрешни кредитни портфейли на гръцките банки, както и по кредити, които носят гръцки риск в чуждестранни клонове и дъщерни дружества, за период, надвишаващ над три и половина години, и за целия срок на кредитите. След анализа бяха направени ПЗК при два макроикономически сценария - базов и неблагоприятен. Банката на Гърция направи ПЗК за чуждестранните кредитни портфейли въз основа на сведения от консултанта.
(42)
Въз основа на оценката на ПЗК от консултанта през есента на 2013 г. Банката на Гърция стартира нов стрес тест („стрес тестът от 2013 г.“), за да прецени стабилността на капиталовата позиция на гръцките банки при базов и при неблагоприятен сценарий. Банката на Гърция направи оценка на капиталовите нужди с техническата помощ на втори консултант.
(43)
Основните компоненти на оценката на капиталовите нужди по стрес теста от 2013 г. бяха следните: i) ПЗК (24) по кредитните портфейли на банките на консолидирана база за гръцки риск и чуждестранен риск, без съществуващи резерви за заеми; и ii) прогнозната доходност от дейността на банките за периода от юни 2013 г. до декември 2016 г. въз основа на консервативна корекция на плановете за преструктуриране, които са били представени на Банката на Гърция през четвъртото тримесечие на 2013 г. В таблица 4 е обобщено изчислението на капиталовите нужди на основните гръцки банки на консолидирана база при базовия сценарий за въпросния стрес тест от 2013 г.
Таблица 4
Стрес тест от 2013 г.: капиталови нужди на гръцките банки на консолидирана база при базовия сценарий (млн. евро)
Банки
Референтен основен капитал от първи ред (юни 2013 г.) (1)
Резерви за загуби от кредити (юни 2013 г.) (2)
ПЗК за гръцки риск (3)
ПЗК за чуждестранен риск (25) (4)
Вътрешно генериране на капитал (5)
Съотношение на основния капитал от първи ред при стрес теста (дек. 2016 г.) (6)
Капиталови нужди (7)=(6)-(1)-(2)-(3)-(4)-(5)
NBG (26)
4 821
8 134
-8 745
-3 100
1 451
4 743
2 183
Eurobank (27)
2 228
7 000
-9 519
-1 628
2 106
3 133
2 945
Alpha
7 380
10 416
-14 720
-2 936
4 047
4 450
262
Piraeus
8 294
12 362
-16 132
-2 342
2 658
5 265
425
(44)
На 6 март 2014 г. Банката на Гърция обяви резултатите от стрес теста от 2013 г. и поиска от банките да представят до средата на април 2014 г. своите планове за набиране на капитал с оглед на покриването на капиталовите нужди при базовия сценарий.
(45)
Между края на март 2014 г. и началото на май 2014 г. банките извършиха увеличенията на капитала.
2.1.2. Бенефициерът
(46)
Банката предоставя универсални банкови услуги основно в Гърция и в Централна, Източна и Югоизточна Европа (Румъния, България, Сърбия, Албания, Украйна и Кипър), както и в Египет. Тя предлага пълната гама от банкови и финансови продукти и услуги за домакинства и за фирми. Банката осъществява банкиране на дребно, корпоративно и частно банкиране, управление на активи, трезор и инвестиционно банкиране. Банката е учредена в Гърция и акциите ѝ се котират на Атинската фондова борса. На 30 декември 2012 г. служителите на Банката наброяват общо 18 597 души (28).
(47)
Банката взе участие в програмата за PSI, като обмени гръцки държавни облигации и свързани с държавата кредити с номинална стойност от 7,7 млрд. евро. Общата начислена сума, свързана с PSI, е в размер на около 5 911 млн. евро преди данъчно облагане и е изцяло записана в отчетите ѝ за 2011 г. (29). В рамките на програмата за обратно изкупуване от декември 2012 г. Банката продаде новите гръцки държавни облигации, които получи по линия на програмата за PSI, с голяма отстъпка от номиналната стойност. Вследствие на тази продажба станаха ясни загубите ѝ по новите гръцки държавни облигации.
(48)
Основните цифри за Банката към декември 2010 г., декември 2011 г., декември 2012 г. и декември 2013 г. (консолидирани данни) са представени в таблица 5.
Таблица 5
Основни цифри на Piraeus Bank, 2010 г., 2011 г., 2012 г. и 2013 г.
Печалба и загуба
(млн. евро)
2010 г.
2011 г.
2012 г. (30)
2013 г. (31)
Нетни приходи от лихви
1 207
1 194
1 047
1 664
Общо приходи от дейността
1 510
1 245
1 921
2 205
Общо разходи от дейността
(884)
(840)
(931)
(1 680)
Приходи преди провизии
625
405
989
525
Загуби от обезценка за покриване на кредитния риск
(611)
(1 973)
(2 519)
(2 536)
Загуби от обезценка, свързани с гръцки държавни облигации, и кредити, които отговарят на условията за PSI
(5 911)
Отрицателна репутация
351
3 810
Нетна печалба/загуба
(21)
(6 618)
(507)
2 546
Селективни цифри за обемите
(млн. EUR)
31 декември 2010 г.
31 декември 2011 г.
31 декември 2012 г. (31)
31 декември 2013 г. (32)
Общо нетни кредити и авансови плащания към клиенти
(нетна стойност)
40 150
35 634
44 613
62 366
Депозити
29 475
21 796
36 971
54 279
Общо активи
57 561
49 352
70 408
92 010
Общ собствен капитал (30)
3 273
(1 940)
(2 316)
8 543
(49)
От таблица 5 е видно, че, освен огромните загуби, записани през 2011 г. вследствие на програмата за PSI (5 911 млн. евро (33)), Банката бележи спад в приходите (наред с другото и поради по-високите разходи по депозитите) и високи и нарастващи загуби от обезценка по нейните кредитни портфейли в Гърция и в чужбина до средата на 2012 г. Позицията на ликвидност на Банката е сериозно засегната от отлива на депозити. Тази ситуация се подобри донякъде след като Банката започна да прави придобивания през юли 2012 г.
(50)
При стрес теста от 2013 г. Банката на Гърция определи капиталовите нужди на Банката на 465 млн. евро при базовия сценарий.
(51)
През март 2014 г. Банката извърши увеличение на капитала в размер на 1 752 млн. евро за покриване на капиталовите нужди, посочени в съображение 50, и за изплащане на 940 млн. евро в привилегировани акции, държани от Гърция (34). За разлика от увеличението на капитала на Eurobank от април 2014 г., HFSF не пое към Банката задължение за вливане на капитал в рамките на увеличението на капитала в случай на недостатъчно търсене от частния сектор. Увеличението на капитала на Банката е осъществено чрез непреференциално предлагане на собствен капитал (т.е. увеличение на капитала с отменяне на правата на акционерите на преференциално изкупуване) на международни инвеститори и чрез публично предлагане в Гърция. Цената на записването е определена на 1,7 евро на акция.
(52)
След увеличението на капитала Банката обяви на 22 май 2014 г., че е изкупила обратно привилегированите акции на Гърция, за обща сума в размер на 750 млн. евро (35).
2.2. ПРИДОБИВАНИЯ ОТ БАНКАТА НА БАНКОВИ ДЕЙНОСТИ В ГЪРЦИЯ
2.2.1. Придобиване на ATE
(53)
ATE е учредена от Гърция през 1929 г. като организация с нестопанска цел. До началото на 90-те години ATE е специализирана финансова институция, която подпомага развитието на селскостопанския сектор от името на гръцката държава. През декември 2000 г. дружеството започва да се котира на Атинската фондова борса. На 14 ноември 2011 г. Гърция е основният акционер на ATE с дял от 89,9 %.
(54)
ATE извършва всички банкови дейности, както банкиране на дребно, така и корпоративно банкиране, предоставя финансови услуги като застраховане и лизинг, и придобива мажоритарно участие в дружества с дейност в нефинансовия сектор, включително сектора на производство на захар и сектора на производство на мляко и млечни продукти.
(55)
През юли 2012 г. ATE предлага своите услугите чрез мрежата си от 468 клона и има 5 024 служители. През юли 2012 г. общата сума на депозитите ѝ възлиза на 14,9 млрд. евро при обща сума на активите в размер на 21,8 млрд. евро (36).
(56)
От 2006 г. насам ATE предлага услугите си и извън пределите на Гърция с 74 % дял в ATE Bank Romania и дял от 20,3 % от общия акционерен капитал и 25 % от привилегированите акции в AIKBanka Serbia.
(57)
Трудностите на ATE възникват преди кризата с гръцкия държавен дълг основно в резултат на лошо качество на активите и на традиционно ниската рентабилност преди загубите. Освен това кризата с гръцкия държавен дълг засегна всички гръцки банки, включително ATE, по два начина: i) загубата на достъп на Гърция до международните дългови пазари засегна сериозно позицията на ликвидност на гръцките банки, и ii) качеството на активите се влоши и се увеличиха загубите.
(58)
През април 2011 г. Гърция вля 1 445 млн. евро в ATE (включително 675 млн. евро, предоставени първоначално по линия на гръцката мярка за рекапитализация). Освен това ATE получи помощ за осигуряване на ликвидност в размер на 6 103 млн. евро. Комисията одобри тези мерки в Решението за преструктуриране на ATE.
(59)
Въпреки това, през втората половина на 2011 г. положението на ATE по отношение на капитала се влоши основно поради нейното участие в програмата за PSI. Както е показано в таблица 2, общата начислена сума, свързана с PSI, е в размер на около 4 329 млн. евро преди данъчно облагане и е изцяло записана в отчетите ѝ за 2011 г. Както е показано в таблица 3, капиталовите нужди на прехвърлените дейности на ATE са оценени на 4 920 млн. евро.
(60)
На 22 март 2012 г. Гърция представи доклад на Банката на Гърция, съдържащ предложение за преструктуриране на ATE посредством процедура за придобиване и поемане на задълженията по отношение на прехвърлените дейности на ATE и за преструктуриране на оставащите активи и пасиви чрез отделянето им в „лоша“ банка. Банката и друга голяма гръцка банка представиха необвързващи оферти на HFSF. На 26 юли 2012 г. съветът на директорите на HFSF одобри предложението на Банката.
(61)
На 27 юли 2012 г. Банката на Гърция осъществи трансфера на прехвърлените дейности на ATE към Банката (37).
(62)
Тъй като прехвърлените дейности на ATE съдържат по-малко активи по справедлива стойност, отколкото пасиви, HFSF, в съответствие с решението на Банката на Гърция от 28 януари 2013 г., трябваше да покрие разликата между прехвърлените активи и прехвърлените пасиви, т.е. недостига от финансиране. Банката на Гърция заключи въз основа на одитираните стойности, че недостигът от финансиране би бил в размер на 7 471 млн. евро и че HFSF е предоставил на Банката облигации на Европейския инструмент за финансова стабилност („облигации на EFSF“) на стойност 7 471 млн. евро.
(63)
Освен това HFSF се ангажира да предостави капитал на Банката, за да може прехвърлените дейности на ATE да бъдат капитализирани до 9 %. Тази сума първоначално е определена на 500 млн. евро, но окончателната сума е определена на 570 млн. евро. HFSF вля окончателната сума в Банката срещу обикновени акции в рамките на рекапитализацията от пролетта на 2013 г.
(64)
Банката придоби прехвърлените дейности на ATE на покупна цена от 95 млн. евро.
2.2.2. Придобиване на Geniki
(65)
Geniki е създадена през 1937 г. Geniki предоставя финансови услуги в секторите банкиране на дребно, корпоративно банкиране и услуги на капиталовия пазар. През 2004 г. Société Générale придоби мажоритарен дял от акциите на Geniki. Geniki има 104 клона и 1 391 служители към 31 декември 2012 г. (38) Общата стойност на активите възлиза на 2,6 млрд. евро, общите нетни кредити - на 1,9 млрд. евро, а депозитите - на приблизително 2 млрд. евро (39).
(66)
Кризата с гръцкия държавен дълг оказа много отрицателно въздействие върху резултатите в банковия сектор. Освен това, участието на гръцките банки в програмата за PSI доведе до бързо влошаване на положението им по отношение на капитала. Както е показано в таблица 2, общата начислена сума на Geniki, свързана с PSI, е в размер на приблизително 292 млн. евро преди данъчно облагане и е изцяло записана в отчетите ѝ за 2011 г. Както е показано в таблица 3, капиталовите нужди на Geniki са оценени на 281 млн. евро и са изчислени въз основа на стрес теста, извършен от Банката на Гърция.
(67)
През юни 2012 г. Société Générale осъществи връзка и с четирите големи гръцки банки в опит да продаде Geniki. Единствено Банката изрази интерес към придобиването на Geniki.
(68)
Преговорите между Société Générale и Банката за продажбата на Geniki доведоха до официално споразумение на 19 октомври 2012 г., съгласно което: i) Société Générale трябваше да продаде, а Банката да закупи дела от 99,08 %, който Société Générale държи в Geniki, и ii) Société Générale трябваше да преотстъпи и прехвърли, а Банката да придобие 100 % от авансовите плащания за акционерен капитал на Geniki, които Société Générale е договорила и ще договори в бъдеще. В крайна сметка Société Générale се съгласи да направи авансово плащане на приблизително 290 млн. евро на Geniki и да закупи облигации, емитирани от Банката в размер на приблизително 170 млн. евро. След това Банката придоби Geniki за 1 млн. евро.
(69)
На 14 декември 2012 г. Банката обяви, че придобиването на дела на Société Générale в Geniki е приключено.
2.2.3. Придобиване на гръцките дейности на трите кипърски банки
(70)
Bank of Cyprus, Cyprus Popular Bank и Hellenic Bank са създадени съответно през 1899 г., 1901 г. и 1976 г.
(71)
След извънредното заседание на Еврогрупата от 15 март 2013 г. беше постигнато споразумение относно основните параметри на плана за спасяване на Кипър от Европейския съюз, МВФ и ЕЦБ. Гръцкият съвет за системна стабилност („HSSB“) с единодушие предложи гръцките активи и пасиви от клоновете на трите кипърски банки в Гърция да бъдат прехвърлени към съществуваща гръцка банка. По-конкретно, HSSB посочи, че „[…] (40) споразумението дава пълна сигурност на вложителите на гръцките клонове [на трите кипърски банки], гарантира гръцкия обществен интерес и финансовата стабилност и не представлява тежест за гръцкия държавен дълг“.
(72)
Банката на Гърция е натоварена да проучи дали гръцките банки са потенциално заинтересовани и в този контекст отправи покана за изразяване на интерес. Освен това, HFSF постигна съгласие да покрие капиталовите нужди (на купувача), които ще възникнат при придобиването на гръцките клонове на трите кипърски банки.
(73)
В таблица 6 са обобщени активите и пасивите на трите кипърски банки, които в крайна сметка са прехвърлени към Банката („кипърски прехвърлени дейности“).
Таблица 6
Прехвърлени дейности на трите кипърски банки
Прехвърлени дейности
Активи
Всички гръцки кредити, включително лизинг и факторинг
Кредити от сектора на корабоплаването и други кредити, предоставени и управлявани в Гърция и записани в кипърския кредитен портфейл
Дълготрайни активи (без активите с отсрочен данък)
Пасиви
Всички депозити на трите кипърски банки, събирани в Гърция
Източник:
Договорености, „Обособяване и продажба на гръцките активи на кипърските банки“ (Carve out and sale of the Greek assets of Cypriot banks), 10 април 2013 г.
(74)
Активите, прехвърлени на Банката, възлизат на приблизително 18,9 млрд. евро, а пасивите - на приблизително 15 млрд. евро. Въпреки това, страните по сделката постигнаха съгласие да вземат под внимание размера на загубите, който беше прогнозиран в доклада на PIMCO за банките в Кипър, при неблагоприятен сценарий (41). Съгласно доклада на PIMCO стойността на активите, които ще се прехвърлят на Банката, възлиза на приблизително 16,5 млрд. евро. Прехвърлените пасиви възлизат на приблизително 14,5 млрд. евро.
(75)
На 21 и 22 март 2013 г. само три банки, включително Банката, представиха необвързващи оферти.
(76)
На 22 март 2013 г. HFSF даде съгласието си за придобиването на дейностите на трите кипърски банки в Гърция от Банката. Общата сума, платена от Банката за придобиването на кипърските прехвърлени дейности, е 524 млн. евро. По-конкретно е постигната договореност, че Банката ще плати 237 млн. евро за придобиването на прехвърлените дейности на Bank of Cyprus, 258 млн. евро за придобиването на прехвърлените дейности на Cyprus Popular Bank и 29 млн. евро за придобиването на прехвърлените дейности на Hellenic Bank.
(77)
През юни 2013 г., в рамките на рекапитализацията от пролетта на 2013 г. (42), HFSF вля капитал в размер на 524 млн. евро в Банката, за да покрие покупната цена, платена от Банката.
2.2.4. Придобиване на MBG
(78)
MBG е създадена през 2000 г. MBG има 119 клона и 1 174 служители към 31 декември 2012 г. (43).
(79)
На 22 април 2013 г. Банката подписа окончателно споразумение с BCP относно придобиването на целия акционерен капитал на MBG и участието на BCP в предстоящото увеличение на капитала на Банката.
(80)
Съгласно това споразумение BCP трябваше да допринесе с 400 млн. евро за регулаторната рекапитализация на MBG (от която 139 млн. евро вече са предоставени от BCP през декември 2012 г.) посредством преобразуването на подчинените и първостепенните кредити от BCP на MBG в собствен капитал. Освен това, цялото финансиране, предоставено от BCP на MBG в миналото, трябваше да бъде възстановено от MBG в два транша: 650 млн. евро да бъдат платени на датата на приключване на сделката, а сумата от приблизително 250 млн. евро да бъде платена в срок от шест месеца от приключването. Накрая, BCP трябваше да допринесе с 400 млн. евро за рекапитализацията на Банката посредством частни емисии на ценни книжа с изключение на преференциални права. Тогава Банката трябваше да придобие изцяло рекапитализираната MBG за 1 млн. евро.
(81)
На 19 юни 2013 г. Банката обяви, че придобиването на MBG е приключено.
2.2.5. Преглед на комбинирания ефект от придобиванията
(82)
В таблица 7 се прави преглед на последиците от последователните придобивания върху размера и състоянието на Банката в Гърция (нито един от придобитите субекти не включва чуждестранни активи, с изключение на прехвърлените дейности на ATE, които съдържат малко румънски активи). В резултат на тези придобивания Банката понастоящем има най-големия пазарен дял от гръцкия пазар на депозити и кредити.
Таблица 7
Последици от последователните придобивания върху размера на Piraeus в Гърция
31.12.2012 г.
Само Гърция
Само Piraeus
ATE
Geniki
Кипърски банки
MBG
НОВА ГРУПА
Общо заеми
27 727
12 200
3 308
24 194
4 710
72 138
част от новата група
38 %
17 %
5 %
34 %
7 %
100 %
Нетни кредити
24 811
11 527
1 909
19 481
4 236
61 964
част от новата група
40 %
19 %
3 %
31 %
7 %
100 %
Депозити
15 412
14 986
2 014
14 427
2 912
49 752
част от новата група
31 %
30 %
4 %
29 %
6 %
100 %
Служители
5 926
5 019
1 420
5 268
1 186
18 819
част от новата група
31 %
27 %
8 %
28 %
6 %
100 %
Клонове
325
460
104
307
120
1 316
част от новата група
25 %
35 %
8 %
23 %
9 %
100 %
Източник:
данни, представени на 10 юни 2014 г. от Piraeus Bank
2.3. МЕРКИ ЗА ПОМОЩ
2.3.1. Мерки за помощ, предоставени на Банката по схемата за подпомагане на гръцките банки (мерки L1 & A)
(83)
Банката е получила помощ под различна форма по схемата за подпомагане на гръцките банки, по мярката за рекапитализация, по мярката за гаранции и по мярката за държавни облигационни заеми.
2.3.1.1. Държавна помощ за ликвидност, предоставена по мярката за гаранции и по мярката за държавни облигационни заеми (мярка L1)
(84)
Банката е ползвала и продължава да ползва помощ по мярката за гаранции и по мярката за държавни облигационни заеми. Въпросната помощ ще бъде наричана в настоящото решение „мярка L1“. През 2010 г. Банката емитира държавно гарантирани облигации на обща стойност 9,9 млрд. евро. Гърция също отпуска заем на Банката в размер на 1 289 млн. евро под формата на държавни облигации. В края март 2014 г. размерът на неизкупените държавни облигации възлиза на 1 024 млн. евро (44).
(85)
В плана за преструктуриране на Банката, представен от гръцките органи на Комисията на 25 юни 2014 г., гръцките органи поискаха разрешение да продължат да предоставят гаранции и заеми от държавни облигации на Банката по схемата за подпомагане на гръцките банки по време на периода на преструктуриране, ако възникне необходимост от подобна помощ за ликвидност, въпреки че не се очаква това да се случи.
2.3.1.2. Държавна рекапитализация, предоставена по мярката за рекапитализация (мярка A)
(86)
През май 2009 г. и декември 2011 г. Банката получи от Гърция по мярката за рекапитализация към схемата за подпомагане на гръцките банки вливания на капитал съответно в размер на 370 млн. евро и 380 млн. евро, в общ размер от 750 млн. евро (мярка А), които се равняват на приблизително 2,1 % от рисково претеглените активи (45) на Банката за този период.
(87)
Рекапитализацията е извършена под формата на привилегировани акции, записани от Гърция, като купонът е 10 %, а падежът - пет години.
(88)
Банката е изкупила привилегированите акции на 22 май 2014 г., както е посочено в съображение 52.
2.3.2. Гарантирана от държавата СПОЛ (мярка L2)
(89)
СПОЛ представлява извънредна мярка, която дава възможност на платежоспособна финансова институция, изправена пред временни проблеми с ликвидността, да получи финансиране от Евросистемата, без въпросната операция да е включена в единната парична политика. Лихвеният процент, който дадена финансова институция заплаща за СПОЛ, е […] базисни пункта по-висок, отколкото лихвата, която тя плаща за обичайното рефинансиране от Централната банка.
(90)
Банката на Гърция отговаря за програмата за СПОЛ, което означава, че всички разходи за предоставянето на СПОЛ и рисковете, които произтичат от това, са за сметка на Банката на Гърция (46). Гърция е предоставила на Банката на Гърция държавна гаранция, която важи за целия размер на СПОЛ, предоставена от Банката на Гърция. Приемането на член 50, параграф 7 от Закон 3943/2011, с който се изменя член 65, параграф 1 от Закон 2362/1995, дава възможност на министъра на финансите да предоставя на Банката на Гърция гаранции от името на държавата, за да бъдат обезпечени вземанията на Банката на Гърция от кредитни институции. Банките, които се ползват от СПОЛ, трябва да заплащат на държавата такса за гаранцията в размер на […] базисни пункта.
(91)
Към 31 декември 2011 г. банката е ползвала гарантирана от държавата СПОЛ в размер на 11,64 млрд. евро, докато към 31 декември 2012 г. банката е ползвала гарантирана от държавата СПОЛ в размер на 31,4 млрд. евро (47). След рязък спад през 2013 г. към края на същата година Банката се е възползвала от гарантирана от държавата СПОЛ в размер на едва от 750 млн. евро.
2.3.3. Мерки за помощ, предоставени на Банката по линия на HFSF (мерки B1, B2, B3 & B4)
(92)
От 2012 г. насам Банката се е възползвала от няколко мерки за капиталова подкрепа, предоставени от HFSF. В таблица 8 е направен преглед на споменатите мерки за помощ.
Таблица 8
Мерки за помощ, предоставени на Банката чрез HFSF
1-ва мостова рекапитализация - май 2012 г.
(млн. евро)
2-ра мостова рекапитализация - декември 2012 г.
(млн. евро)
Писмо за поемане на ангажимент - декември 2012 г.
(млн. евро)
Участие в рекапитализацията от май 2013 г.
(млн. евро) (48)
Мярка
B1
B2
B3
B4
Размер
(млн. евро)
4 700
1 553
1 082
5 891
2.3.3.1. Първата мостова рекапитализация (мярка B1)
(93)
В съображения 14-33 от решението за откриване по отношение на Piraeus е дадено подробно описание на първата мостова рекапитализация от май 2012 г. (мярка B1). В настоящия раздел са представени контекстът и основните характеристики на тази мярка.
(94)
На 20 април 2012 г. HFSF предостави на Банката писмо с ангажимент за участие в планираното увеличение на капитала на Банката със сума в размер до 5 млрд. евро.
(95)
По мярка B1 през май 2012 г. HFSF прехвърля на Банката 4,7 млрд. евро под формата на облигации на Европейския инструмент за финансова стабилност (EFSF) в съответствие с разпоредбите за мостови рекапитализации, определени в Закон 3864/2010 за създаването на HFSF („Закон за HFSF“). В съображение 53 от решението за откриване по отношение на Piraeus Комисията вече е определила, че „Мостовата рекапитализация, която е била финализирана на 28 май 2012 г., е извършена в изпълнение на поетото задължение в писмото за поемане на ангажимент и следователно представлява продължение на същата помощ“. Както предвидените в писмото за поемане на ангажимент суми, така и тези в първата мостова рекапитализация, са били изчислени от Банката на Гърция по такъв начин, че да се гарантира, че Банката ще достигне капиталово съотношение от общо 8 % към 31 декември 2011 г. - датата, на която мостовата рекапитализация е записана със задна дата в отчетите на Банката. Както е видно от таблица 3, мярка B1 покрива само част от общите капиталови нужди, които са били установени от стрес теста от 2012 г. Предвидено е било Банката да набере капитал чрез бъдещо увеличение на капитала, а целта на мостовата рекапитализация е била единствено да гарантира, че Банката ще отговаря на условията за финансиране от ЕЦБ до извършването на въпросното увеличение на капитала.
(96)
За периода между датата на първата мостова рекапитализация и датата на преобразуването на първата мостова рекапитализация в обикновени акции и други конвертируеми финансови инструменти, в сключеното между Банката и HFSF споразумение преди записването е било предвидено Банката да плаща на HFSH годишна такса в размер на 1 % от номиналната стойност на дълговите ценни книжа на EFSF и че всички плащания на купони и начислени лихви по дългови ценни книжа на EFSF за този период ще се считат за допълнителна вноска в капитала, направена от HFSF за Банката (49).
2.3.3.2. Втората мостова рекапитализация (мярка B2)
(97)
През есента на 2012 г. Банката е записала допълнителни загуби. По тази причина капиталът ѝ отново е спаднал под минималните капиталови изисквания, на които трябва да отговаря за да се ползва от рефинансиране от ЕЦБ.
(98)
В резултат на това се е наложило да бъде извършена втората мостова рекапитализация. На 20 декември 2012 г. HFSF извърши втора мостова рекапитализация в размер на 1 553 млн. евро (мярка B2), която отново е платена посредством прехвърлянето на облигации на EFSF към Банката.
2.3.3.3. Писмото за поемане на ангажимент от 20 декември 2012 г. (мярка B3)
(99)
В допълнение към втората мостова рекапитализация, на 20 декември 2012 г. HFSF предостави на Банката писмо за поемане на ангажимент, че ще участва в увеличението на акционерния капитал на Банката и в конвертируемите инструменти, които трябва да бъдат емитирани, със сума в общ размер до 1 082 млн. евро (мярка B3).
(100)
Общият размер на двете мостови рекапитализации (мерки B1 и B2) и на допълнителната сума, за която е поет ангажимент през декември 2012 г. (мярка B3), означава, че HFSF е поел ангажимент за покриване на всички капиталови нужди, които са били установени от стрес теста от 2012 г. (7 335 млн. евро (50)).
2.3.3.4. Участие на HFSF в рекапитализацията от пролетта на 2013 г. (мярка B4) и частично изплащане по мерки B1 и B2
(101)
На 23 април 2013 г. общото събрание на акционерите на Банката одобри увеличение на акционерния капитал в размер на 8 429 млн. евро (51). Тази сума е изчислена като сумата от:
i)
7 335 млн. евро за покриване на капиталовите нужди, установени от стрес теста от 2012 г.; от тази сума HFSF записа 5 891 млн. евро (мярка B4), а частните инвеститори записаха 1 444 млн. евро;
ii)
570 млн. евро, предоставени от HFSF с цел да се отговори на регулаторните капиталови изисквания, възникнали от придобитата стопанска дейност на ATE Bank, в съответствие с ангажимента, поет през юли 2012 г.; Комисията оцени тази мярка в Решението за ликвидация на ATE и установи, че тя не представлява помощ за Банката;
iii)
524 млн. евро, предоставени от HFSF с цел да се отговори на капиталовите нужди, възникнали при плащането на покупната цена за гръцките дейности на трите кипърски банки; тази част от увеличението на капитала представлява мярка C (52).
(102)
Цената на новите акции е определена на 1,70 евро за акция, което съответства на 50 % от средната цена, претеглена спрямо обема на акциите, през 50-те дни на търгуване преди определянето на цената.
(103)
На 3 юни 2013 г. съветът на директорите на Банката обяви емитирането на 3 888 268 914 нови акции с номинална стойност от 0,30 евро при цена от 1,70 евро за акция (53). Банката обяви на 28 юни 2013 г. (54), че съветът на директорите е удостоверил пълното изплащане на общото увеличение на акционерен капитал на обща стойност от 8 429 млн. евро, включително размера на премиите.
(104)
Общото частно участие в увеличението на акционерния капитал на Банката възлиза на 1 444 млн. евро (55). Тази сума включва и участието на BCP, както е описано в съображение 80.
(105)
Поради това участието на HFSF в увеличението на акционерния капитал на Банката възлиза на 6 985 млн. евро.
(106)
Непосредствено след рекапитализацията от пролетта на 2013 г. HFSF става мажоритарен акционер в Банката с дял от 81 % (56). HFSF предостави гаранции и предостави на частните инвеститори гаранция за всяка закупена акция безвъзмездно (57). Всяка гаранция включва право на закупуване на 4,48 акции от HFSF през определени периоди и по цени на упражняване. Първата възможна дата е 2 януари 2014 г., а след тази дата правата, включени в гаранциите, могат да се упражняват на всеки шест месеца до 2 януари 2018 г. Цената на упражняване е равна на цената на записване от 1,70 евро, увеличена с годишен лихвен процент (4 % за първата година, 5 % за втората година, 6 % за третата година, 7 % за четвъртата година и след това 8 % на годишна основа за останалите шест месеца) (58).
(107)
Съгласно закона за HFSF в изменения му вид от 2014 г. само цените на упражняване на гаранциите могат да бъдат коригирани при емитиране на права. Освен това, всяка подобна корекция ще се извършва впоследствие и само в границите на размера на сумата от реализираните постъпления от продажбата на преференциални права на HFSF. Не се предвиждат корекции в случай на незадължително увеличение на акционерния капитал.
2.3.4. Мерки за помощ за придобитите предприятия (мярка C)
2.3.4.1. Мерки за помощ за ATE
(108)
Както е посочено в съображение 58, към момента на приемането на Решението за преструктуриране на ATE, ATE вече се е ползва от мерки за помощ.
(109)
През декември 2011 г. гръцката държава вля 290 млн. евро в ATE.
(110)
Преструктурирането от 27 юли 2012 г., както е описано в съображения 62 и 63, включва също допълнително подпомагане от държавата. HFSF предостави на Банката облигации на EFSF на стойност 7 471 млн. евро с цел да покрие недостига от финансиране. HFSF пое и ангажимент да рекапитализира Банката за сума в размер на 570 млн. евро.
(111)
Като цяло помощта, свързана с процедурата за придобиване и поемане на задължения, възлиза на 8 041 млн. евро.
2.3.4.2. Мерки за помощ за гръцките дейности на трите кипърски банки (мярка C)
(112)
Както вече е посочено в съображения 77 и 101, по време на придобиването на гръцките дейности на трите кипърски банки, HFSF пое ангажимент да предостави на Банката капитал в размер на 524 млн. евро (мярка C). Този ангажимент е изпълнен през юни 2013 г. (59).
2.4. ПЛАНЪТ ЗА ПРЕСТРУКТУРИРАНЕ
2.4.1. Национални операции
(113)
Според плана за преструктуриране Банката ще се съсредоточи върху своите основни банкови дейности в Гърция.
(114)
Основният акцент е да се възстанови доходността и жизнеспособността на гръцките банкови дейности. За тази цел в плана за преструктуриране са включени редица мерки, целящи подобряването на оперативната ефективност и нетния лихвен марж на Банката, както и мерки за подобряване на нейната капиталова позиция и структурата на счетоводния ѝ баланс.
(115)
По отношение на оперативната ефективност, Банката вече започна да изпълнява мащабна програма за рационализиране.
(116)
От 31 декември 2011 г. до 31 декември 2013 г. Банката намали физическото си присъствие в Гърция с общо 322 клона, като отчете преструктурирането на придобитите субекти след датата на придобиване. Банката продължи да поддържа възприетия ритъм през 2014 г., като още през първото полугодие приключи затварянето на […] субекта.
Таблица 9
Преструктуриране на гръцката клонова мрежа 2010 г. - първо полугодие на 2014 г.
Период
2011 г.
2012 г.
2013 г.
Първо полугодие на 2014 г.
Общ брой на клоновете в началото на периода или към датата на придобиване
360
918
1 316
1 037
От които на банка Piraeus
[…]
[…]
[…]
[…]
На банка ATE
[…]
[…]
На банка Geniki
[…]
[…]
Клоновете в Кипър
[…]
[…]
[…]
На банка MBG
[…]
[…]
[…]
Общо в края на периода
346
889
1 037
899
Общо закриване на клонове в рамките на периода
14
29
279
138
Източник:
план за преструктуриране, представен на 25 юни 2014 г., стр. 40 и 125, годишни доклади за 2011 и 2012 г.
(117)
Банката съкрати и общия брой на персонала, зает в осъществяването на банкови и небанкови действия в Гърция, през периода 2011-2013 г. с 2 519 служители. По-специално, 2 114 поста бяха освободени в рамките на прилаганата от Банката схема за доброволно оттегляне.
Таблица 10
Съкращаване на персонал в Гърция за периода 2010-2013 г.
Период
2011 г.
2012 г.
2013 г.
Обща численост на персонала в началото на периода или към датата на придобиване
6 370
12 616
18 628
От които на банка Piraeus
[…]
[…]
[…]
На банка ATE
[…]
[…]
На банка Geniki
[…]
[…]
Клоновете в Кипър
[…]
[…]
[…]
На банка MBG
[…]
[…]
[…]
Общо в края на периода
6 172
12 365
16 558
Съкращаване на персонал
198
251
2 070
Източник:
план за преструктуриране, представен на 25 юни 2014 г., стр. 40 и 125, годишни доклади за 2011 и 2012 г.
(118)
Банката планира допълнително съкращаване на персонала си в Гърция за периода от декември 2013 г. до края на 2017 г. (от 16 558 на […] служители) и на размера на мрежата си (от 1 037 на […] клона) (60) […].
(119)
Повишената ефективност от гледна точка на клонове и персонал ще допринесе за намаляването на общите разходи за дейностите на Банката в Гърция с […] % от 1 394 млн. евро на прогнозна база през 2013 г. на […] млн. евро (61) през 2017 г. (62). В резултат на това очакваното съотношение на разходите към приходите на дейностите на Банката в Гърция следва да спадне под […] % в края на периода на преструктуриране.
(120)
В плана за преструктуриране е описано също как Банката ще намали своите разходи за финансиране, което е от съществено значение за възстановяването на жизнеспособността. Банката очаква да може да плаща по-ниски лихвени проценти по депозитите в нея благодарение на по-стабилната среда, и по-специално очакваното стабилизиране и възстановяване на гръцката икономика, която трябва да започне да отбелязва растеж от 2014 г. нататък.Очаква се спредовете по депозитите в Гърция да се понижат (63). Това понижение на спредовете ще бъде постигнато главно посредством плащането на много по-ниски проценти по срочните депозити. По същия начин, зависимостта на Банката от спешна помощ за осигуряване на ликвидност (СПОЛ) и по-голямо финансиране от Евросистемата ще намалее от над 45 % от общите ѝ активи през 2012 г. на по-малко от […] % през 2017 г. (64).
(121)
Според плана за преструктуриране се очаква Банката да укрепи също така своя счетоводен баланс. Нетното ѝ съотношение на кредитите към депозитите в Гърция ще намалее до […] % през 2017 г. (от 114 % през 2013 г. (65)), а капиталовата ѝ адекватност ще се подобри допълнително.
(122)
Друг приоритет на Банката е управлението на необслужваните кредити. Банката ще подобри своята кредитна политика както по отношение на предоставянето на кредити (по-добро покритие на обезпечението и по-малки лимити), така и по отношение на управлението на необслужваните кредити. Делът на необслужваните кредити ще бъде близо […]% през […] г. и след това ще започне да се понижава, като се очаква да достигне приблизително […] % в края на периода на преструктуриране (66). Свързаните с риска разходи (загуби от обезценка на заемите) ще се понижат от близо 2 млрд. евро през 2013 г. до по-малко от […] млн. евро през 2018 г. (67).
(123)
Подобряването на оперативната ефективност, повишаването на нетния лихвен марж и намаляващите разходи за риска ще дадат възможност на Банката да възстанови своята доходност в Гърция от […] г. нататък. Банката очаква печалбите ѝ да надвишат […] млрд. евро през 2018 г. за вътрешни дейности.
2.4.2. Международни банкови дейности
(124)
С оглед на подобряването на доходността от чуждестранните дейности Банката вече започна да изпълнява програма за значително намаляване на разходите в международната мрежа. За периода от края на 2011 г. до март 2014 г. броят на служителите беше намален с 10 %, от 6 634 на 5 948 души, а броят на клоновете с 18 %, от 499 на 410 (68). Структурата на международния портфейл на Банката също беше опростена, за да се намали разходната база (69).
(125)
В плана за преструктуриране е подчертана необходимостта да се намали зависимостта на чуждестранните дъщерни предприятия от тяхното гръцко дружество майка, що се касае до техните нужди от финансиране, и да се продължи поддържането на капиталовата позиция на Банката.
(126)
През септември 2012 г. Банката продаде дъщерното си предприятие в САЩ, на което се падаха приблизително 0,7 млрд. евро от активите (13 клона и 158 служители).
(127)
Банката ще намали експозицията си в чуждестранни активи до […] млрд. евро към края на юни 2018 г. Тази стойност представлява намаление от […]% (70) спрямо края на 2012 г. (71).
(128)
Намалението на чуждестранните активи ще бъде малко по-незначително - до […] млрд. евро в случай […] (72). При това положение общото намаление на чуждестранните активи ще възлезе на […]% спрямо равнището от края на 2012 г.
(129)
Вместо обаче да се съобрази с горепосочения размер на общите активи към края на юни 2018 г., Банката може да реши да пристъпи към продажба […] (73). В този случай запазените дейности няма да представляват повече от […]% от общите чуждестранни дейности на Банката към края на 2012 г.
(130)
Банката ще намали своето общо финансиране на чуждестранните си дъщерни предприятия.
2.4.3. Набиране на частен капитал и вноски от съществуващите акционери и подчинени кредитори
(131)
Банката успя да набере значителен капитал на пазара и по този начин намали размера на необходимата ѝ държавна помощ.
(132)
Първо, Банката успя да набере определен частен капитал през 2011 г. чрез емитирането на права в размер на 807 млн. евро (74). Както е посочено в съображение 104, Банката успя да набере капитал и от частни инвеститори чрез рекапитализацията от пролетта на 2013 г. Броят на вече съществуващите акционери също намаля значително като резултат от рекапитализацията от пролетта на 2013 г., след която 81 % от акциите на Банката се държат от HFSF, 17 % от нови инвеститори, което оставя на старите акционери едва 2 % дялово участие. От 2008 г. насам не са плащани никакви дивиденти в парични средства.
(133)
Банката успя да набере на пазара капитал в размер на 1 750 млн. евро през април 2014 г. за покриване на нуждите от допълнителен капитал и изплащане на държаните от Гърция привилегировани акции. Новите акции бяха емитирани на цена 1,7 евро, което представлява цената, платена от HFSF в рамките на рекапитализацията от пролетта на 2013 г.
(134)
Банката генерира капитал и чрез обратно изкупуване на собствените си хибридни и подчинени дългови инструменти с отстъпка от номиналната стойност. През март 2012 г. Банката предложи да изкупи обратно част от хибридните инструменти и инструменти от по-нисък втори ред. Цената, изчислена на базата на пазарната стойност и включваща премия от най-много десет процентни пункта, беше определена на 37 % от номиналната стойност за хибридните инструменти и на 50 % от номиналната стойност за инструментите от по-нисък втори ред. Процентите на участие бяха съответно 52,8 % и 18,2 %. През май 2013 г. Банката стартира допълнителна операция по управление на пасивите за обратно изкупуване на ценни книжа, задълженията по които не са погасени, на стойност до 321 млн. евро. Процентът на участие беше 20 %. Тази поредица от обратни изкупувания доведе до реализиране на обща капиталова печалба от приблизително 120 млн. евро (75).
2.5. ПОЕТИ ЗАДЪЛЖЕНИЯ ОТ ГРЪЦКИТЕ ОРГАНИ
(135)
На 25 юни 2014 г. Гърция пое задължение Банката и нейните филиали да изпълнят представения на същия ден план за преструктуриране, както и допълнителни задължения по отношение на изпълнението на плана за преструктуриране („поети задължения“). В настоящия раздел са обобщени задълженията, които са изложени в приложението.
(136)
Първо, гръцките органи поеха задължение Банката да преструктурира своите търговски операции в Гърция, като определиха максимален брой клонове и служители към 31 декември 2017 г. в Гърция, както и максимален размер на общите разходи за дейностите в Гърция през 2017 г. (76).
(137)
Освен това гръцките органи поеха задължение Банката да намали разходите за депозити, събирани в Гърция. Това следва да е съобразено с максималното съотношение на нетните кредити към депозитите към 31 декември 2017 г. (77) […].
(138)
Що се отнася до чуждестранните дъщерни предприятия на Банката, гръцките органи поеха задължението Банката да намали задлъжнялостта по отношение на чуждестранните си активи до 30 юни 2018 г. (78). Освен това подкрепата за ликвидността и капиталовата подкрепа за тези дъщерни предприятия е силно ограничена като номинален размер и може да се използва само при конкретни обстоятелства.
(139)
Гръцките органи поеха задължението Банката да продаде някои ценни книжа. Освен това Банката няма да купува неинвестиционни ценни книжа с някои ограничени изключения (79).
(140)
Гръцките органи поеха редица задължения, свързани с корпоративното управление на Банката. Те се задължиха да ограничат възнаграждението на служителите и управителите на Банката (80).
(141)
Гръцките органи поеха и задължението Банката да прилага разумна кредитна политика, за да се гарантира, че решенията за предоставянето и преструктурирането на кредити целят увеличаване до максимум на жизнеспособността и доходността на Банката. Банката ще съблюдава високите стандарти по отношение на наблюдението на кредитния риск и преструктурирането на кредитите (81).
(142)
Поети са редица задължения по отношение на операциите на Банката със свързани кредитополучатели. Целта на тези задължения е да се гарантира, че Банката няма да се отклони от благоразумните банкови практики при предоставянето или преструктурирането на кредити на своите служители, управители и акционери, както и на публични субекти, политически партии и медийни дружества (82).
(143)
Накрая, гръцките органи поеха задължението Банката да се съобразява с някои ограничения по отношения на дейността като забрана за изплащане на дивиденти и купони, забрана за придобиване и забрана за рекламиране на държавна подкрепа (83).
(144)
Изпълнението на тези задължения ще се следи до 31 декември 2018 г. от контролиращо доверено лице.
(145)
Отделно, в представените на 25 юни 2014 г. документи гръцките органи посочиха, че ще искат одобрението на Комисията преди обратно изкупуване на гаранции от Банката или от държавен орган, включително HFSF (84).
3. ОСНОВАНИЯ ЗА ОТКРИВАНЕ НА ОФИЦИАЛНА ПРОЦЕДУРА ПО РАЗСЛЕДВАНЕ ПО ОТНОШЕНИЕ НА ПЪРВАТА МОСТОВА РЕКАПИТАЛИЗАЦИЯ
(146)
На 27 юли 2012 г. Комисията откри официална процедура по разследване, за да провери дали са изпълнени условията на Съобщението относно банковия сектор от 2008 г. (85) по отношение на целесъобразността, необходимостта и пропорционалността на първата мостова рекапитализация, предоставена от HFSF в полза на Банката (мярка B1).
(147)
Що се отнася до целесъобразността на мярката, предвид факта, че помощта е предоставена след предходна рекапитализация и помощ за осигуряване на ликвидност, и предвид продължителния период на оздравяване, Комисията изрази съмнения относно това дали Банката е предприела всички възможни действия, за да избегне необходимостта от помощ в бъдеще (86). Освен това за Комисията не е ясно кой ще контролира Банката в бъдеще, след като първата мостова рекапитализация бъде заменена от постоянна рекапитализация (87), тъй като Банката може да попадне или под контрола на държавата, или под контрола на миноритарни частни собственици. Комисията посочи, че и в двата случая качеството на управление на Банката, и по-специално дейността по отпускане на кредити, следва да се запази, за да се приеме първата мостова рекапитализация за целесъобразна.
(148)
Що се отнася до необходимостта от първата мостова рекапитализация, в съображение 70 от решението за откриване по отношение на Piraeus Комисията постави под въпрос дали са били взети всички възможни мерки, за да се избегне възможността Банката отново да има нужда от помощ в бъдеше. Освен това, тъй като не беше ясно колко ще продължи мостовата рекапитализация, Комисията не успя да стигне до заключение дали е била достатъчна и дали е отговаряла на принципите за възнаграждение и споделяне на тежестта в съответствие с правилата за държавна помощ. Освен това, тъй като условията на преобразуването на първата мостова рекапитализация в постоянна рекапитализация не са били известни към момента на вземане на решението за откриване по отношение на Piraeus, Комисията не беше в състояние да ги оцени.
(149)
Що се отнася до пропорционалността на мярката, Комисията изрази съмнения относно това дали предпазните мерки (забрана за рекламиране на държавна подкрепа, забрана за изплащане на купони и дивиденти, забрана за кол опция и забрана за обратно изкупуване, както са описани в съображение 76 от решението за откриване по отношение на Piraeus) са били достатъчни по отношение на първата мостова рекапитализация. Освен това, в съображение 77 от решението за откриване по отношение на Piraeus Комисията посочи, че липсата на правила, които да не позволяват на HFSF да координира четирите основни гръцки банки (а именно Банката, Eurobank, NBG и Alpha Bank), и отсъствието на адекватни предпазни мерки, които да не допускат споделянето на чувствителна търговска информация между тях, би могло да доведе до нарушаване на конкуренцията. В този контекст Комисията предложи да бъде назначено контролиращо доверено лице, което физически да присъства в Банката.
4. КОМЕНТАРИ НА ЗАИНТЕРЕСОВАНИ СТРАНИ ОТНОСНО ОФИЦИАЛНАТА ПРОЦЕДУРА ПО РАЗСЛЕДВАНЕ ПО ОТНОШЕНИЕ НА ПЪРВАТА МОСТОВА РЕКАПИТАЛИЗАЦИЯ
4.1. КОМЕНТАРИ НА БАНКАТА
(150)
На 30 август 2012 г. Комисията получи коментарите на Банката във връзка с решението за откриване по отношение на Piraeus.
(151)
По отношение на целесъобразността на мерките Банката отбеляза, че ситуацията с дълговата криза в Гърция и в еврозоната е безпрецедентна. Вливането на капитал от май 2009 г., който се равнява на 1,0 % от рисково претеглените активи, представлява конкретен отговор на извънредните смущения на световните финансови пазари. В края на 2011 г. допълнителното вливане на капитал в размер на 380 млн. евро, получено от Гърция, се равнява на 1,1 % от рисково претеглените активи на Банката към този момент и е предназначено да покрие недостига от капитал, очакван вследствие на задълбочаващата се рецесия. Извършената от HFSF рекапитализация на Банката на стойност 4,7 млрд. евро е първата част на рекапитализацията, имаща за цел да покрие недостига на капитал, който е резултат от участието на частния сектор, оценката на кредитните портфейли, извършена от Blackrock (88), и задълбочаващата се рецесия.
(152)
Беше изразено становището, че назначаването от гръцките органи и от HFSF съответно на един и двама представители в съвета на директорите на Банката и на един представител на HFSF като член на комитета на Банката за оценка на риска, наред с останалото гарантира, че няма да се поема прекомерен риск.
(153)
По отношение на необходимите мерки Банката посочи, че решението за провеждане на рекапитализацията под формата на мостово финансиране е взето от гръцките власти и от Европейския съюз, МФВ и ЕЦБ, и че сумата на мостовата рекапитализация в размер на 4,7 млрд. евро до голяма степен компенсира ефекта от участието на частния сектор. Що се отнася до преобразуването на мостовата рекапитализация в постоянен капитал, Банката посочи, че след продължителния период през второто тримесечие на 2012 г., в който Гърция нямаше правителство, и след одобряването на окончателната структура, неминуемо ще произтече значително намаляване на дяловото участие на съществуващите акционери и ще се договори адекватно възнаграждение (в зависимост от прилаганите условия и инструменти).
(154)
По отношение на пропорционалността на мерките Банката отбеляза, че от 2009 г. насам са коригирани кредитните политики чрез прилагането на по-строги кредитни критерии, по-кратки срокове за погасяване и по-ниски кредитни лимити. От първото тримесечие на 2009 г. всички искания за кредити над конкретна сума се преразглеждат и одобряват от заместник-директора и управителя на отдел „Кредити“. Това няма да промени настоящите бизнеспрактики, посочени в представения на Банката на Гърция бизнесплан, и няма да изложи на риск настоящите стандарти за кредитиране. Тези стандарти са едни от най-стриктните в сектора, което беше потвърдено и посредством добрите резултати на Банката при надзорната проверка на Blackrock Solutions. Осъществяването на тези намерения ще бъде подсигурено и от факта, че гръцките органи и HFSF имат свои представители в съвета на директорите на Банката.
(155)
По отношение на предложението на Комисията да бъде назначено контролиращо доверено лице, Банката смята, че няколко трети страни вече извършват внимателно наблюдение, в т.ч. Банката на Гърция, външни одитори, представителите на гръцките органи и представителите на HFSF.
4.2. КОМЕНТАРИ НА ДРУГА ГРЪЦКА БАНКА
(156)
На 3 януари 2013 г. Комисията получи коментарите на една гръцка банка във връзка с решението за откриване по отношение на Piraeus. Въпросната гръцка банка посочва, че рекапитализацията на гръцки банки от HFSF по принцип представлява желана стъпка в посока на една по-здрава и по-жизнеспособна банкова система и не изразява възражения по отношение на рекапитализацията на Банката.
(157)
Въпреки че изразява пълната си подкрепа за принципната рекапитализация на гръцките банки от HFSF, въпросната банка обаче обясни, че за да се сведат до минимум нарушенията на конкуренцията и да се избегне дискриминация, тя е очаквала рекапитализацията от HFSF да бъде на разположение на всички банки, които осъществяват дейност в Гърция, при сходни условия.
5. КОМЕНТАРИ НА ГРЪЦКИТЕ ОРГАНИ ОТНОСНО ОФИЦИАЛНАТА ПРОЦЕДУРА ПО РАЗСЛЕДВАНЕ ПО ОТНОШЕНИЕ НА ПЪРВАТА МОСТОВА РЕКАПИТАЛИЗАЦИЯ
(158)
На 5 септември 2012 г. гръцките органи представиха кометнарите си, изготвени от Банката на Гърция и от HFSF.
5.1. КОМЕНТАРИ НА БАНКАТА НА ГЪРЦИЯ
(159)
Що се отнася до целесъобразността на първата мостова рекапитализация, Банката на Гърция отбеляза, че сумата в размер на 18 млрд. евро капитал, с която HFSF е рекапитализирал четирите най-големи гръцки банки през май 2012 г., е била по-малка от окончателната сума, необходима за постепенното постигане и поддържане от тези банки на съотношението на базовия капитал от първи ред, определено на 10 %, до юни 2012 г., и съотношението на базовия капитал от първи ред, определено на 7 %, при тригодишен неблагоприятен сценарий. Тя отбеляза също, че първата мостова рекапитализация е била временна предвид факта, че процесът на рекапитализация ще приключи с увеличения на акционерния капитал на тези четири банки.
(160)
Банката на Гърция посочи още, че рекапитализацията на най-големите гръцки банки е част от по-дългосрочното преструктуриране на гръцкия банков сектор. Тя отбеляза, че ако дадена банка остане частна собственост, най-вероятно ще се запази същото ръководство, а ако стане държавна собственост (т.е. притежавана от HFSF), HFSF може да назначи ново ръководство, което при всички случаи ще бъде оценявано от Банката на Гърция. Банката на Гърция отбеляза, че редовно оценява рамката за корпоративно управление, адекватността на управлението и рисковия профил на всяка банка, за да се увери, че не се поема прекомерен риск. Тя отбеляза също, че HFSF вече е назначил представители в съвета на директорите на рекапитализираните банки.
(161)
Що се отнася до необходимостта от първата мостова рекапитализация, Банката на Гърция посочи, че рекапитализацията на Банката е била ограничена, за да се гарантира покриването на приложимите към въпросния момент минимални капиталови изисквания (8 %). Тя посочи още, че продължителният период от време преди рекапитализациите е бил следствие от бързото влошаване на работната среда в Гърция и въздействието на програмата за участието на частния сектор, сложността на целия проект и необходимостта от постигане на максимално участие на частните инвеститори в увеличенията на акционерния капитал.
(162)
Що се отнася до пропорционалността на първата мостова рекапитализация, Банката на Гърция посочи, че цялостното изпълнение на плана за преструктуриране, който трябва да бъде представен на Комисията, ще се гарантира въз основа на факта, че при съществено нарушение на плана за преструктуриране ще бъде преустановено временното отнемане на правото на глас на HFSF. Банката на Гърция отбеляза също, че затрудненията на Банката не се дължат нито на подценяването на риска от страна на ръководството на Банката, нито на агресивни търговски действия.
5.2. КОМЕНТАРИ НА HFSF
(163)
Що се отнася до целесъобразността на първата мостова рекапитализация, с цел да се избегне потенциална държавна намеса в случай на предоставяне на държавна помощ в голям размер чрез HFSF и пълно право на глас на HFSF, HFSF посочи, че банките, които финансира, не се считат за публични субекти или за субекти под държавен контрол и че те няма да се контролират от държавата след постоянната им рекапитализация от HFSF. HFSF отбеляза, че той е напълно независимо юридическо лице по частното право, което взема автономни решения. Фондът не е предмет на държавен контрол в съответствие с член 16В, параграф 2 от Закона за HFSF, според който кредитните институции, на които HFSF е предоставил капиталова подкрепа, не са част от по-широкия публичен сектор. Той се позова също така на структурата на управление на HFSF.
(164)
Що се отнася до намесата на HFSF в управлението на Банката, HFSF отбеляза, че ще зачита автономността на Банката и няма да се намесва в ежедневното ѝ управление, като се има предвид, че функциите му са ограничени до предвиденото в Закона за HFSF. Фондът посочва, че няма да има каквато и да било държавна намеса или координиране и че решенията на Банката по отношение на кредитния процес (наред с останалото, по отношение на обезпечения, ценообразуване и платежоспособност на кредитополучателите) ще се вземат на базата на търговски критерии.
(165)
HFSF отбеляза, че в Закона за HFSF и в споразумението преди записването са предвидени подходящи предпазни мерки, за да се предотврати поемането на прекомерен риск от съществуващите частни акционери. Фондът изтъкна следните елементи i) назначаването на представители на HFSF като независими членове на съвета на директорите на Банката без изпълнителни функции, и присъствието им в комитетите; ii) извършването на надлежна проверка на Банката от HFSF, както и iii) факта, че след окончателната рекапитализация правото му на глас ще бъде ограничено само дотолкова, доколкото Банката спазва условията на плана за преструктуриране.
(166)
Освен това HFSF заяви, че са взети подходящи мерки, за да се гарантира, че банките, в които участва HFSF, няма да споделят помежду си чувствителна търговска информация. Тези мерки включват назначаването на различни представители на HFSF във въпросните банки, предоставянето на мандати на тези представители, които осигуряват специфична гаранция срещу изтичането на информация от един представител към друг, и ясни вътрешни инструкции за тези представители да не предават чувствителна търговска информация за банките. Освен това HFSF заяви, че не упражнява правата си във връзка с банките по начин, който може да попречи, ограничи, наруши или значително намали или възпрепятства ефективната конкуренция. На последно място, HFSF посочи, че членовете на съвета на директорите и служителите му са предмет на строги правила за поверителност и фидуциарни задължения и са обвързани от разпоредби за професионална тайна по отношение на действията на фонда.
6. ОЦЕНКА НА ПОМОЩТА, СВЪРЗАНА С ПРИДОБИВАНЕТО НА ATE И ГРЪЦКИТЕ ДЕЙНОСТИ НА ТРИТЕ КИПЪРСКИ БАНКИ
6.1. ОЦЕНКА НА ПОМОЩТА, СВЪРЗАНА С ATE
(167)
В решението относно преструктурирането на ATE Комисията заключи, че мерките, които се съдържат в съображения 58 и 108 от посоченото решение, представляват държавна помощ и са в съответствие с вътрешния пазар.
(168)
В решението относно ликвидацията на ATE Комисията заключи, че мерките, които се съдържат в съображения 109 и 110 от посоченото решение, представляват държавна помощ за прехвърлените дейности на ATE. Освен това Комисията заключи, че помощта за АТЕ би била съвместима с вътрешния пазар единствено ако интегрирането на прехвърлените дейности на ATE бъде осъществено по план и ако планът за преструктуриране на Банката, който включва прехвърлените дейности на ATE, позволи възстановяване на жизнеспособността в дългосрочен план. Възстановяването на жизнеспособността в дългосрочен план ще бъде разгледано в раздел 7.6.2.
(169)
Поради тази причина не е необходимо Комисията да прави нова оценка на посочените мерки и потвърждава, че те са съвместими с вътрешния пазар.
6.2. ОЦЕНКА НА ПОМОЩТА, СВЪРЗАНА С ГРЪЦКИТЕ ДЕЙНОСТИ НА ТРИТЕ КИПЪРСКИ БАНКИ (МЯРКА C)
6.2.1. Наличие и размер на помощта
(170)
Комисията трябва да установи наличието на държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора по отношение на мярка С. Съгласно посочената по-горе разпоредба държавна помощ е всяка помощ, предоставена от държава членка или чрез ресурси на държава членка, под каквато и да било форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки, доколкото засяга търговията между държавите членки.
(171)
Рекапитализацията на Банката от страна на HFSF в размер на 524 млн. евро беше възложена през март 2013 г. по време на тръжната процедура за придобиването на прехвърлените кипърски дейности. Мярката следователно е била одобрена през март 2013 г. Действителната рекапитализация беше осъществена в рамките на рекапитализацията от пролетта на 2013 г. (89).
(172)
Рекапитализацията на Банката е осъществена от HFSF, който е създаден и се финансира от Гърция за подкрепа на банките, и следователно плащанията са направени с държавни ресурси.
(173)
Що се отнася до бенефициера на държавната помощ, рекапитализацията, както е посочено в съображение 72, е била необходима за покриване на капиталовите нужди, които ще възникнат в резултат от придобиването на прехвърлените кипърски дейности. Освен това която и да е гръцка банка, която придобие прехвърлените кипърски дейности, ще има възможност за рекапитализация. В офертата на Банката, представена за одобрение на HFSF, беше взета предвид рекапитализация от HFSF. В този момент гръцките банки разполагат с ограничен капитал и никоя от тях нямаше да придобие прехвърлените кипърски дейности без обещание за рекапитализация. Следователно, макар Банката да е формалният получател на предоставения от HFSF капитал, Комисията счита, че бенефициер на държавната помощ са прехвърлените кипърски дейности, тъй като мярката позволява прехвърлените кипърски дейности да бъдат купени от гръцка банка. Без рекапитализацията на Банката прехвърлените кипърски дейности нямаше да бъдат придобити от гръцка банка. Те щяха да останат част от групи с извънредно големи затруднения (и Cyprus Popular Bank, и Bank of Cyprus са били в процес на преструктуриране предвид нуждата им от значителен капитал), поради което щяха да фалират или най-малко да претърпят масово изтегляне на депозити. По отношение на наличието на предимство Комисията отбелязва още, че рекапитализацията на Банката от HFSF не отговаря на принципа на инвеститора в условията на пазарна икономика: при висока степен на несигурност частен инвеститор, който действа при нормални пазарни условия, няма да се ангажира с бъдещото вливане на капитал в големи размери в Банката, без да знае предварително условията за това вливане (т.е. емисионната цена).
(174)
Освен това, мярката е по дефиниция селективна, тъй като се прилага изключително за прехвърлените кипърски дейности (всяка от които представлява дружество) и за никое друго дружество.
(175)
На последно място, прехвърлените кипърски дейности, т.е. гръцките клонове на три кипърски банки, се конкурират с други банки, включително дъщерни предприятия на чуждестранни банки, които развиват дейност в Гърция или са потенциално заинтересовани да навлязат на гръцкия пазар. Следователно оздравяването на тези дейности нарушава конкуренцията и въздейства върху търговския обмен между държавите членки.
(176)
По тази причина Комисията стига до заключението, че рекапитализацията на Банката от страна на HFSF в размер на 524 млн. евро представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора.
Бенефициер на държавната помощ
(177)
Както вече беше обяснено в съображение 173, Комисията счита прехвърлените кипърски дейности за бенефициер на средствата, отпуснати от HFSF под формата на облигации на Европейския инструмент за финансова стабилност (EFSF).
(178)
Освен това, както вече беше обяснено в съображения 71 и 173, прехвърлените кипърски дейности, т.е. гръцките клонове на три кипърски банки, е трябвало да бъдат придобити от друга банка от съображения за финансова стабилност и главно поради факта, че трите кипърски банки са били в много трудно положение. Следователно продажбата на прехвърлените кипърски дейности и доколко тази продажба е свързана с държавна помощ за купувача, т.е за Банката, следва да се разгледат в съответствие с раздел „Жизнеспособност чрез продажба на банка“ от Съобщението относно преструктурирането (90).
(179)
За целите на тази продажба Банката на Гърция реши да се свърже само с най-големите местни банки, опериращи в Гърция, от които само Банката и две други банки представиха необвързващи оферти. Банката е единственият оферент, подал валидна обвързваща оферта. Ограниченият брой потърсени купувачи не изключва открития характер на тръжната процедура предвид факта, че разумно не е можело да се очаква официално предложение от други инвеститори. Действително, към този момент, поради финансовата нестабилност на гръцката банкова система, която отчиташе големи загуби по кредитите поради дълбоката и продължителна рецесия, чуждестранните банки в Гърция са продали или е предстояло да продадат гръцките си активи (напр. Geniki, MBG, Emporiki Bank). С други думи, те са били на етап да напуснат гръцкия пазар, а не да търсят нови възможности за инвестиране в Гърция. Освен това може разумно да се приеме, че само инвеститор, който е в състояние бързо да стабилизира и да направи жизнеспособни придобитите дейности - т.е. голяма банкова група - би проявил интерес към тези дейности. Накрая, поради твърде кратките срокове за приключване на продажбата, наложени от финансовата криза, в условията на която са работели продаващите банки, е било много малко вероятно в процедурата по продажбата да се включат чуждестранни банки или други видове инвеститори; такива инвеститори нормално биха изисквали да извършат надлежна проверка на предлаганите за продажба активи, преди да представят официална оферта.
(180)
Ето защо Комисията прави заключението, че продажната цена на прехвърлените кипърски дейности е била пазарната цена и че може да се изключи държавна помощ за купувача, т.е. за Банката.
6.2.2. Правно основание на оценката на съвместимостта
(181)
С член 107, параграф 3, буква б) от Договора Комисията се оправомощава да определи помощта за съвместима с вътрешния пазар, ако тя е предназначена „за преодоляването на сериозни затруднения в икономиката на държава членка“.
(182)
Комисията е признала, че световната финансова криза може да създаде сериозни затруднения в икономиката на дадена държава членка и че с мерките за подпомагане на банките тези затруднения могат да се преодолеят. Това е потвърдено в Съобщението относно банковия сектор от 2008 г., Съобщението относно рекапитализацията и Съобщението относно преструктурирането. Комисията поддържа мнението си, че изискванията за одобряване на държавната помощ в съответствие с член 107, параграф 3, буква б) от Договора са изпълнени с оглед на повторната поява на напрежение на финансовите пазари. Комисията потвърди това становище, като прие Съобщението относно удължаването от 2011 г. (91) и Съобщението относно банковия сектор от 2013 г. (92).
(183)
Що се отнася до гръцката икономика, в решенията си за одобряване и удължаване на схемата за подпомагане на гръцките банки, както и в своите разрешения за мерките за държавна помощ, предоставени от Гърция на отделни банки (93), Комисията потвърди, че е налице заплаха от сериозни затруднения в гръцката икономика и че чрез държавната подкрепа за банките тези затруднения биха могли да бъдат преодолени. Следователно правното основание за оценката на мерките за помощ следва да бъде член 107, параграф 3, буква б) от Договора.
(184)
По време на финансовата криза Комисията разработи критерии за съвместимост на различните видове мерки за помощ. Принципите за оценка на мерките за помощ са посочени за пръв път в Съобщението относно банковия сектор от 2008 г.
(185)
В съответствие с точка 15 от Съобщението относно банковия сектор от 2008 г., помощта е съвместима с член 107, параграф 3, буква б) от Договора, ако отговаря на общите критерии за съвместимост:
а)
Целесъобразност: помощта трябва да бъде насочена правилно, за да може ефективно да постигне целта за преодоляване на сериозно затруднение в икономиката. Случаят не би бил такъв, ако мярката не е целесъобразна за преодоляване на затруднението.
б)
Необходимост: мярката трябва да е необходима по размер и форма за постигането на целта. Следователно размерът ѝ трябва да бъде минималният необходим за постигането на целта и тя трябва да е под най-целесъобразната форма за преодоляване на затруднението.
в)
Пропорционалност: положителните въздействия от мярката трябва да бъдат балансирани по подходящ начин спрямо нарушенията на конкуренцията, за да може нарушенията да се сведат до необходимия минимум за постигането на целите на мярката.
(186)
По време на финансовата криза Комисията разработи критерии за съвместимост на различните видове мерки за помощ. Принципите за оценка на мерките за помощ бяха посочени за пръв път в Съобщението относно банковия сектор от 2008 г.
(187)
В Съобщението относно рекапитализацията Комисията дава допълнителни насоки относно равнището на възнаграждението, което се изисква при вливания на капитал от държавата.
(188)
Накрая, в Съобщението относно преструктурирането Комисията обяснява как ще оценява плановете за преструктуриране. В оценката си на плана за преструктуриране на Банката в съответствие със Съобщението относно преструктурирането Комисията ще вземе предвид всички мерки, посочени в таблица 11.
6.2.3. Съвместимост на мярката за помощ C със Съобщението относно банковия сектор от 2008 г. и Съобщението относно рекапитализацията
6.2.3.1. Целесъобразност
(189)
По отношение на целесъобразността на мярката, т.е. на ангажимента на HFSF да рекапитализира Банката с 524 млн. евро, Комисията счита, че тази мярка е целесъобразна, тъй като е позволила гръцките дейности на трите кипърски банки да бъдат продадени на Банката.
(190)
Без тази мярка нито една гръцка банка, в т.ч. Банката, не би пожелала да придобие прехвърлените кипърски дейности в момент, когато нито една банка извън Гърция не е желаела да навлезе на пазара. Ако прехвърлените кипърски дейности не са били придобити, тези дейности и по-специално депозитите на гръцките клонове биха били застрашени. Следователно мярката е гарантирала запазването на финансовата стабилност в Гърция. На тази база Комисията счита, че мярката е целесъобразна като помощ за оздравяване.
6.2.3.2. Необходимост
(191)
В съответствие със Съобщението относно банковия сектор от 2008 г., от гледна точка на своя размер и форма мярката за помощ трябва да е необходима за постигането на своята цел. Това предполага, че вливането на капитал например трябва да е в минималния необходим размер за постигането на въпросната цел.
(192)
В момент, когато за гръцките банки е било много трудно да намерят капитал, мярката е покрила капиталовите нужди, които биха произтекли от плащането на покупната цена за придобиване на прехвърлените кипърски дейности, така че придобиването да стане възможно.
(193)
Нещо повече, Комисията отбелязва със сигурност, че помощта е приела формата на вливане на капитал в рамките на рекапитализацията от пролетта на 2013 г., тъй като HFSF не е предоставил безвъзмездни средства на Банката, а е получил обикновени акции на същата стойност.
(194)
Ето защо мярката е необходима за постигането на целта за ограничаване на затрудненията в гръцката банкова система и в икономиката като цяло.
6.2.3.3. Пропорционалност
(195)
Дейностите, за които е отпусната помощта, са продадени, след като гръцките органи отправят покана за оферти. Освен това придобитите дейности са интегрирани бързо в Банката. Помощта не е позволила дейностите, за които е отпусната, да останат като отделни конкуренти на пазара.
(196)
Нещо повече, размерът на помощта е бил относително малък, тъй като възлиза на около 3 % от общите нетни кредити на прехвърлените кипърски дейности (или около 3 % от техните рисково претеглени активи) (94).
(197)
Ето защо Комисията счита, че тази мярка е замислена по начин, който да сведе до минимум ненужните нарушения на конкуренцията.
6.2.3.4. Заключение относно съвместимостта на мерките за помощ със Съобщението относно банковия сектор от 2008 г. и Съобщението относно рекапитализацията
(198)
Въз основа на анализа в съображения (189)-(197) се налага заключението, че рекапитализацията на Банката от страна на HFSF в размер на 524 млн. евро е била целесъобразна, необходима за постигане на целта да се ограничат затрудненията в гръцката банкова система и в икономиката като цяло и е замислена по начин, който да сведе до минимум ненужните нарушения на конкуренцията, както и че тя съответства на Съобщението относно банковия сектор от 2008 г. и Съобщението относно рекапитализацията.
6.2.4. Съответствие на мярката за помощ със Съобщението относно преструктурирането
(199)
Както е обяснено в съображение 178, продажбата на прехвърлените кипърски дейности попада в обхвата на раздел „Жизнеспособност чрез продажба на банка“ от Съобщението относно преструктурирането. В съответствие с точка 17 от Съобщението относно преструктурирането при продажбата на банка в затруднение на друга финансова институция трябва да се спазват изискванията за жизнеспособност, собствен принос и ограничения на нарушенията на конкуренцията.
6.2.4.1. Жизнеспособност в дългосрочен план на прехвърлените кипърски дейности чрез продажба
(200)
В точка 17 от Съобщението относно преструктурирането е пояснено, че продажбата на банка в затруднение на друга финансова институция може да допринесе за възстановяването на жизнеспособността в дългосрочен план, ако купувачът е жизнеспособен и е в състояние да поеме трансфера на Банката в затруднение, и може да спомогне за възвръщането на доверието на пазара.
(201)
Банката е интегрирала успешно прехвърлените кипърски дейности. Както е посочено в раздел 7.6, според нейния план за преструктуриране Банката може да се счита за жизнеспособен субект. Следователно фактът, че прехвърлените кипърски дейности са били прехвърлени на Банката, дава възможност за възстановяването на тяхната жизнеспособност в дългосрочен план.
6.2.4.2. Собствен принос и споделяне на тежестта
(202)
По отношение на приноса на акционерите на трите кипърски банки за разходите по преструктурирането Комисията отбелязва, че трите кипърски банки не са продали прехвърлените кипърски дейности по счетоводна стойност, а по стойност, коригирана в съответствие с доклада на PIMCO. Освен това дори и след корекцията трите кипърски банки са прехвърлили повече активи, отколкото пасиви на Банката. Ето защо е постигнато достатъчно споделяне на тежестта от страна на акционерите, тъй като загубата от стойността на прехвърлените кипърски дейности е понесена от продавачите.
6.2.4.3. Мерки за ограничаване на нарушенията на конкуренцията
(203)
По отношение на мерките за ограничаване на нарушенията на конкуренцията, в точка 30 от Съобщението относно преструктурирането е предвидено, че „[п]ри оценката си на нуждата от такива мерки Комисията взема за отправна точка размера, мащаба и обхвата на дейностите, които въпросната банка би имала след прилагане на надежден план за преструктуриране... Естеството и формата на тези мерки ще зависят от два критерия: първо, от размера на помощта и от условията и обстоятелствата, при които е предоставена, и второ, от характеристиките на пазара или пазарите, на които извършва дейност Банката бенефициер.“
(204)
Както е описано в съображение 196, размерът на помощта възлиза на около 3 % от рисково претеглените активи на прехвърлените кипърски дейности. Ето защо Комисията счита, че тази помощ е относително малка, предвид факта, че е позволила продажбата на прехвърлените кипърски дейности и, както е обяснено в съображение 190, е осигурила запазването на финансовата стабилност в Гърция.
(205)
След продажбата на прехвърлените кипърски дейности гръцките клонове са спрели да съществуват като самостоятелни конкуренти, тъй като са били цялостно интегрирани в Банката.
(206)
Заключението на Комисията е, че предвид относително малкия размер на помощта, отпусната на прехвърлените кипърски дейности, и на факта, че те няма да продължат да съществуват като самостоятелни конкуренти, не са налице ненужни нарушения на конкуренцията.
6.2.4.4. Заключение относно съответствието със Съобщението относно преструктурирането
(207)
Въз основа на анализа в съображения 199-206 се счита, че продажбата на прехвърлените кипърски дейности и интегрирането им в Банката гарантира тяхната жизнеспособност в дългосрочен план, така също че помощта е ограничена до необходимия минимум и че не е налице ненужно нарушаване на конкуренцията, в съответствие със Съобщението относно преструктурирането.
(208)
Следователно рекапитализацията на Банката от страна на HFSF в размер на 524 млн. евро следва да бъде обявена за съвместима с вътрешния пазар.
7. ОЦЕНКА НА ПОМОЩТА, ПРЕДОСТАВЕНА НА БАНКАТА
7.1. НАЛИЧИЕ И РАЗМЕР НА ПОМОЩТА
(209)
Комисията трябва да установи наличието на отпусната държавна помощ в полза на Банката по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора.
7.1.1. Наличие на помощ в мерките, предоставени по схемата за подпомагане на гръцките банки
7.1.1.1. Държавно подпомагане за осигуряване на ликвидност, предоставено по мерките за гаранции и за държавни облигационни заеми (мярка L1)
(210)
В своите решения за одобряване и удължаване на схемата за подпомагане на гръцките банки (95) Комисията вече е установила, че предоставеното по схемата подпомагане за осигуряване на ликвидност представлява помощ. През 2011 г. Банката е емитирала държавно гарантирани облигации на обща стойност 9,9 млрд. евро. Гърция също е отпуснала заем на Банката в размер на 1 289 млн. евро под формата на държавни облигации. В края на март 2014 г. размерът на неизкупени държавно гарантирани облигации и държавни облигации възлиза съответно на 9,9 млрд. евро и 1 024 млн. евро (96). Бъдещо подпомагане за осигуряване на ликвидност по линия на схемата за подпомагане на гръцките банки също би представлявало помощ.
7.1.1.2. Държавна рекапитализация, предоставена по мярката за рекапитализация (мярка A)
(211)
В решението си от 19 ноември 2008 г. относно схемата за подпомагане на гръцките банки Комисията вече е установила, че рекапитализациите, които ще се предоставят по включената в схемата за подпомагане на гръцките банки мярка за рекапитализация, представляват помощ. Банката е получила 750 млн. евро под формата на привилегировани акции, което представлява 2,1 % от рисково претеглените активи на Банката (97).
7.1.2. Наличие на помощ в гарантираната от държавата СПОЛ (мярка L2)
(212)
В точка 51 от Съобщението относно банковия сектор от 2008 г. Комисията пояснява, че предоставянето на средства от централните банки за финансови институции не представлява помощ, ако са изпълнени четири кумулативни условия, свързани с платежоспособността на финансовата институция, обезпечеността на механизма, лихвения процент, начислен на финансовата институция, и липсата на насрещна гаранция от държавата. Тъй като предоставената на Банката гарантирана от държавата СПОЛ не съответства на тези четири кумулативни условия, по-специално тъй като е гарантирана от държавата и се отпуска успоредно с други мерки за подпомагане, не може да се направи изводът, че гарантираната от държавата СПОЛ не представлява държавна помощ.
(213)
Гарантираната от държавата СПОЛ отговаря на изискванията, определени в член 107, параграф 1 от Договора. Първо, тъй като тази мярка включва държавна гаранция в полза на Банката на Гърция, всяка евентуална загуба ще е за сметка на държавата. Следователно мярката включва държавни ресурси. СПОЛ дава възможност на банките да получат финансиране в момент, в който нямат достъп до пазара за финансиране на едро и до редовни операции за рефинансиране от Евросистемата. Следователно гарантираната от държавата СПОЛ предоставя предимство на Банката. Понеже СПОЛ е ограничена до банковия сектор, мярката е селективна. Поради това, че гарантираната от държавата СПОЛ дава възможност на Банката да продължи да осъществява своята дейност на пазара и да избегне неизпълнение и необходимостта да напусне пазара, тя нарушава конкуренцията. Тъй като Банката осъществява дейност в други държави членки и тъй като финансови институции от други държави членки осъществяват дейност или потенциално биха били заинтересовани от осъществяването на дейност в Гърция, предоставеното на Банката предимство засяга търговията между държавите членки.
(214)
Въз основа на посоченото по-горе Комисията счита, че гарантираната от държавата СПОЛ (мярка L2) представлява държавна помощ. Размерът на гарантираната от държавата СПОЛ се е променял с течение на времето. Към 31 декември 2012 г. нейният размер е бил около 31,4 млрд. евро. След рязък спад през 2013 г., към края на същата година тя възлиза едва на 750 млн. евро.
7.1.3. Наличие на помощ в мерките, предоставени чрез HFSF
7.1.3.1. Първа мостова рекапитализация (мярка B1)
(215)
В раздел 5.1 от решението за откриване по отношение на Piraeus Комисията вече е определила, че първата мостова рекапитализация представлява държавна помощ. Полученият капитал е бил в размер на 4,7 млрд. евро.
7.1.3.2. Втора мостова рекапитализация (мярка B2)
(216)
Мярка B2 е била осъществена с ресурси на HFSF, което, както е обяснено в съображение 65 от решението за откриване по отношение на Piraeus, включва държавни ресурси.
(217)
Що се отнася до наличието на предимство, мярка B2 е довела до увеличаване на капиталовото съотношение на Банката до равнище, което ѝ е дало възможност да продължи да функционира на пазара и да има достъп до финансиране от Евросистемата. Освен това възнаграждението за мярка B2 се е състояло от начислените лихви по дълговите ценни книжа на EFSF и допълнителна такса от 1 %. Тъй като посоченото възнаграждение очевидно е по-ниско от възнаграждението по сходни капиталови инструменти на пазара, Банката определено не би могла да набере този капитал при същите условия на пазара. Следователно мярка B2 е предоставила предимство с държавни ресурси на Банката. Тъй като мярката е била предоставена само на Банката, по своя характер тя е селективна.
(218)
Позицията на Банката е била засилена в резултат на мярка B2, тъй като са ѝ били предоставени необходимите финансови ресурси, за да продължи да изпълнява капиталовите изисквания, което е довело до нарушения на конкуренцията. Тъй като Банката осъществява дейност на банковите пазари в други държави членки и тъй като финансови институции от други държави членки осъществяват дейност или потенциално биха били заинтересовани от осъществяването на дейност в Гърция, мярка B2 засяга търговията между държавите членки.
(219)
Комисията счита, че мярка B2 представлява държавна помощ. Националните органи са изпратили уведомление за нея като за държавна помощ. Полученият капитал е бил в размер на 1 553 млн. евро.
7.1.3.3. Писмо за поемане на ангажимент (мярка B3)
(220)
С мярка B3 HFSF е поел ангажимент да предостави допълнителния капитал, необходим за завършването на рекапитализацията на Банката, до размера, изискван от Банката на Гърция в рамките на стрес теста от 2012 г. HFSF получава средствата си от държавата. Следователно с писмото се поема ангажимент за отпускането на държавни ресурси. Обстоятелствата, при които HFSF може да предоставя подпомагане на финансови институции, са точно определени и ограничени от закона. Съответно използването на тези държавни ресурси е присъщо на държавата. HFSF е поел ангажимент да предостави допълнителен капитал в размер до 1 082 млн. евро.
(221)
Писмото за поемане на ангажимент е предоставило предимство на Банката, тъй като чрез него вложителите са получили увереност, че Банката ще може да набере цялата сума на необходимия ѝ капитал, т.е. HFSF е щял да предостави капитала, ако Банката не успее да го набере на пазара. Този ангажимент е улеснил така също набирането на частен капитал на пазара, тъй като инвеститорите са се уверили, че ако Банката не може да намери част от капитала на пазара, HFSF ще го предостави. Никой частен инвеститор не би се съгласил да поеме ангажимент, преди да са известни условията на рекапитализацията, а към въпросния момент Банката не е имала достъп до капиталовите пазари. Предимството е селективно, тъй като не е предоставено на всички банки, извършващи дейност в Гърция.
(222)
Тъй като Банката осъществява дейност в други държави членки и тъй като финансови институции от други държави членки осъществяват дейност или потенциално биха били заинтересовани от осъществяването на дейност в Гърция, мярка В3 има вероятност да засегне също търговията между държавите членки и да наруши конкуренцията.
(223)
Следователно мярка B3 представлява помощ и гръцките органи са изпратили уведомление за нея като за държавна помощ.
7.1.3.4. Участие на HFSF в рекапитализацията от пролетта на 2013 г. за покриване на капиталовите нужди на стрес теста от 2013 г. (мярка В4)
(224)
Участието на HFSF в рекапитализацията от пролетта на 2013 г., която има за цел да бъдат покрити капиталовите нужди, набелязани по време на стрес теста от 2012 г. (мярка В4), се изразява в частичното преобразуване на първата и втората мостова рекапитализация (мерки В1 и В2) в постоянна рекапитализация в размер на 5 891 млн. евро под формата на обикновени акции. Тъй като мярка B4 представлява частично преобразуване на вече предоставена помощ, тя отново включва държавни ресурси, но не увеличава номиналния размер на помощта. За определена номинална стойност на помощта обаче тя увеличава предимството за Банката (а оттам и нарушенията на конкуренцията), тъй като представлява постоянна рекапитализация, а не временна рекапитализация, както в случая на мерки B1 и B2.
(225)
Комисията отбелязва, че такова подпомагане не е било предоставено на всички банки, осъществяващи дейност в Гърция. Що се отнася до нарушенията на конкуренцията и последиците за търговията, Комисията отбелязва например, че помощта е дала възможност на Банката да продължи да осъществява дейността си в други държави членки. Ликвидацията на Банката би довела до прекратяване на нейните дейности в чужбина чрез ликвидиране на въпросните дейности или тяхната продажба. Освен това някои банки от други държави членки са осъществявали дейност в Гърция. Следователно мярката нарушава конкуренцията и засяга търговията между държавите членки. Поради това Комисията счита, че мярка B4 представлява държавна помощ.
7.1.3.5. Заключение относно мерки B1, B2, B3 и B4
(226)
Мерки B1, B2, B3 и B4 представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора. Размерът на държавната помощ, включена в мерки B1, B2, B3 и B4, е 7 335 млн. евро. Както е посочено в точка 7.1.3.3, тъй като Банката е привлякла частен капитал в размер на 1 444 млн. евро при рекапитализацията от пролетта на 2013 г., само част от първата и втората мостова рекапитализация (мерки В1 и В2) е била преобразувана в постоянна рекапитализация (мярка В4). Допълнителният капитал в размер на 1 082 млн. евро (мярка В3), за който HFSF е поел ангажимент, не е бил необходим и поради тази причина не е изплатен. Следователно размерът на изплатената държавна подкрепа е бил равен само на сбора от първата и втората мостова рекапитализация, т.е. 6 253 млн. евро, и част от тази помощ е била върната в рамките на шест месеца при рекапитализацията от пролетта на 2013 г. (мярка В4), тъй като частното участие е превишило размера на сумата, за която е бил поет ангажимент.
(227)
В точка 31 от Съобщението относно преструктурирането е посочено, че освен абсолютния размер на помощта Комисията трябва да вземе предвид помощта „във връзка с рисково претеглените активи на Банката“. Мерки B1, B2 и B3 са били предоставени в рамките на период от една година - от месец април 2012 г. до месец май 2013 г. През този период рисково претеглените активи на Банката са нараснали значително след поредицата от придобивания. Следователно възниква въпросът кое ниво на рисково претеглените активи следва да се използва, и по-конкретно дали държавната помощ следва да бъде оценявана спрямо рисково претеглените активи, съществували към началото на периода или към края на периода. Целта на мерки B1, B2 и B3 е да бъде покрита капиталова нужда, която е била установена от Банката на Гърция през месец март 2012 г. (стрес теста от 2012 г.). С други думи, капиталовите нужди, към които са насочени тези мерки за държавна подкрепа, са съществували още през март 2012 г. Ето защо Комисията счита, че размерът на помощта, включена в мерки В1, В2 и В3, следва да бъде сравняван с рисково претеглените активи на Банката към 31 март 2012 г. Комисията напомня също така, че след месец март 2012 г. и до рекапитализацията от пролетта на 2013 г. Банката на Гърция не е взела предвид придобиванията, извършени от гръцките банки, за да коригира, било то в посока нагоре или надолу, техните капиталови нужди. Този фактор допълнително показва, че мерки B1, B2 и B3 са били мерки за помощ, свързани с периметъра на Банката във вида му към 31 март 2012 г.
(228)
Отпуснатата помощ на Банката възлиза на сбора от първата и втората мостова рекапитализация (мерки В1 и В2) и поетия ангажимент на HFSF (мярка В3), т.е. 7 335 млн. евро или 21,5 % от рисково претеглените активи на Банката към 31 март 2012 г.
(229)
Изплатената помощ на Банката възлиза на сбора от първата и втората мостова рекапитализация (мерки В1 и В2), а именно 6 253 млн. евро или 18,4 % от рисково претеглените активи на Банката към 31 март 2012 г.
(230)
Тъй като Банката е успяла да привлече частен капитал, размерът на сумата, влята окончателно от HFSF в Банката под формата на обикновени акции, е възлязъл на 5 891 млн. евро, което представлява 17,3 % от рисково претеглените активи на Банката към 31 март 2012 г.
7.1.4. Заключение относно наличието и общия размер на получената помощ от Банката
(231)
Мерки A, B1, B2, B3, B4, L1 and L2 представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора. Тези мерки са обобщени в таблица 11.
Таблица 11
Преглед на общия размер на помощта, получена от Банката
Реф.
Мярка
Вид на мярката
Размер на помощта
Помощ/Рисково претеглени активи
A
Привилегировани акции
Капиталова подкрепа
750 млн. евро
2,1 %
B1
B2
B3
Първа мостова рекапитализация
Втора мостова рекапитализация
Писмо за поемане на ангажимент
Капиталова подкрепа
4 700 млн. евро
1 553 млн. евро
1 082 млн. евро
13,8 %
4,5 %
3,2 %
Общ размер на капиталовата помощ, отпусната на Банката A + B1 + B2 + B3
8 085 млн. евро
23,7 %
Общ размер на капиталовата помощ, отпусната на Банката A + B1 + B2
7 003 млн. евро
21,6 %
B4
Рекапитализация
Капиталова подкрепа
5 891 млн. евро
17,3 %
Общ размер на капиталовата помощ, изплатена на Банката, минус помощта, върната в рамките на 6 месеца
6 641 млн. евро
19,4 %
Реф.
Мярка
Вид на мярката
Номинален размер на помощта
L1
Подпомагане за осигуряване на ликвидност
Гаранция
Облигационен заем
Гаранции: 9,9 млрд. евро
Облигационни заеми: 1,3 млрд. евро
L2
Гарантирана от държавата СПОЛ
Финансиране и гаранция
31,4 млрд. евро
Общ размер на помощта за осигуряване на ликвидност, предоставена на Банката
42,6 млрд. евро
7.2. ПРАВНО ОСНОВАНИЕ НА ОЦЕНКАТА НА СЪВМЕСТИМОСТТА
(232)
Както е посочено в съображение 183, правното основание за оценката на мерките за помощ следва да бъде член 107, параграф 3, буква б) от Договора (98).
(233)
По време на финансовата криза Комисията разработи критерии за съвместимост за различните видове мерки за помощ. Принципите за оценка на мерките за помощ бяха посочени за пръв път в Съобщението относно банковия сектор от 2008 г.
(234)
Насоки относно мерките за рекапитализация са дадени в Съобщението относно рекапитализацията и в Съобщението относно удължаването от 2011 г.
(235)
В Съобщението относно преструктурирането е определен възприетият от Комисията подход по отношение на оценката на планове за преструктуриране, по-специално необходимостта да се възвърне жизнеспособността, да се гарантира надлежното участие на получателя на помощта и да се ограничат нарушенията на конкуренцията.
(236)
Тази рамка беше допълнена от Съобщението относно банковия сектор от 2013 г., като се прилага за мерки за помощ, за които е изпратено уведомление или които са предоставени без предварително одобрение от Комисията след 31 юли 2013 г.
7.2.1. Правно основание на оценката на съвместимостта на подпомагането за осигуряване на ликвидност на Банката (мярка L1)
(237)
Подпомагането за осигуряване на ликвидност, което вече е било получено от Банката, е било одобрено окончателно чрез поредица от решения за разрешаване на мерките по схемата за подпомагане на гръцките банки и измененията и удълженията на тази схема (99). Всяка бъдещо подпомагане за осигуряване на ликвидност за Банката ще трябва да бъде предоставено по надлежно одобрена от Комисията схема. Комисията ще трябва да даде разрешение по отношение на условията на въпросното подпомагане преди предоставянето му и следователно не е необходимо тези условия да се оценяват по-нататък в настоящото решение.
7.2.2. Правно основание на оценката на съвместимостта на привилегированите акции (мярка A)
(238)
Предоставената през 2009 г. рекапитализация под формата на привилегировани акции (мярка A) е била осигурена по мярката за рекапитализация в рамките на схемата за подпомагане на гръцките банки, одобрена през 2008 г. по силата на Съобщението относно банковия сектор от 2008 г. Следователно не е необходимо да ѝ се прави нова оценка по Съобщението относно банковия сектор от 2008 г. и тя трябва да бъде оценена единствено в съответствие със Съобщението относно преструктурирането.
7.2.3. Правно основание на оценката на съвместимостта на гарантираната от държавата СПОЛ (мярка L2)
(239)
Съвместимостта на гарантираната от държавата СПОЛ (мярка L2) първо следва да бъде оценена въз основа на Съобщението относно банковия сектор от 2008 г. и Съобщението относно удължаването от 2011 г. Всяка гарантирана от държавата СПОЛ, предоставена без предварително одобрение от Комисията след 31 юли 2013 г., попада в приложното поле на Съобщението относно банковия сектор от 2013 г.
7.2.4. Правно основание на оценката на съвместимостта на рекапитализациите от HFSF (мерки B1, B2, B3 и B4)
(240)
Съвместимостта на рекапитализациите от HFSF (мерки B1, B2, B3 и B4), по-специално по отношение на възнаграждението, първо следва да бъде оценена в съответствие със Съобщението относно банковия сектор от 2008 г., Съобщението относно рекапитализацията и Съобщението относно удължаването от 2011 г. В решението за откриване по отношение на Piraeus Комисията изрази съмнения относно съвместимостта на мярка B1 със споменатите съобщения. Тъй като тези мерки са били осъществени преди 1 август 2013 г., те не попадат в приложното поле на Съобщението относно банковия сектор от 2013 г. Съвместимостта на рекапитализациите от HFSF (мерки B1, B2, B3 и B4) следва да бъде оценена така също в съответствие със Съобщението относно преструктурирането.
7.3. СЪОТВЕТСТВИЕ НА МЯРКА L2 СЪС СЪОБЩЕНИЕТО ОТНОСНО БАНКОВИЯ СЕКТОР ОТ 2008 г., СЪОБЩЕНИЕТО ОТНОСНО РЕКАПИТАЛИЗАЦИЯТА И СЪОБЩЕНИЕТО ОТНОСНО УДЪЛЖАВАНЕТО ОТ 2011 г.
(241)
Помощта е съвместима с член 107, параграф 3, буква б) от Договора, ако отговаря на общите критерии за съвместимост: целесъобразност, необходимост и пропорционалност.
(242)
Тъй като гръцките банки не са имали достъп до пазарите на едро и са станали изцяло зависими от финансирането от централната банка, както е посочено в съображение (37), и тъй като Банката не е могла да заеме достатъчно средства посредством стандартни операции за рефинансиране, Банката е разчитала на гарантирана от държавата СПОЛ, за да получи достатъчна ликвидност, което да я предпази от неизпълнение. Комисията счита, че мярка L2 представлява целесъобразен механизъм за преодоляване на сериозните затруднения, които биха били причинени от неизпълнението на Банката.
(243)
Тъй като гарантираната от държавата СПОЛ води до относително високи разходи за финансиране за Банката, тя има достатъчен стимул да избягва да разчита на този източник на финансиране за развитието на своите дейности. Банката е трябвало да плаща лихва, по-висока с […] базисни пункта, отколкото по стандартните операции за рефинансиране от Евросистемата. Освен това Банката е трябвало да плати на държавата гаранционна такса в размер на […] базисни пункта. В резултат на това общите разходи за гарантираната от държавата СПОЛ за Банката са много по-високи от нормалните разходи за рефинансиране от ЕЦБ. По-специално, разликата между първите и вторите е по-голяма от гаранционната такса, която се изисква в съответствие със Съобщението относно удължаването от 2011 г. Това означава, че общото възнаграждение, което се изисква от държавата, може да се счита за достатъчно. Що се отнася до размера на гарантираната от държавата СПОЛ, той редовно се преразглежда от Банката на Гърция и от ЕЦБ въз основа на действителните нужди на Банката. Те следят отблизо използването на СПОЛ, за да гарантират ограничаването ѝ до необходимия минимум. Следователно мярка L2 не осигурява на Банката прекомерно голяма ликвидност, която би могла да се използва за финансиране на дейности, нарушаващи конкуренцията. Помощта по тази мярка е ограничена до минималния необходим размер.
(244)
Подобно наблюдение отблизо на използването на гарантираната от държавата СПОЛ и редовната проверка дали използването ѝ е ограничено до минимум гарантират също така, че ликвидността е пропорционална и не води до ненужно нарушаване на конкуренцията. Комисията отбелязва също, че Гърция е поела ангажимент Банката да изпълни план за преструктуриране, с който да се намали зависимостта ѝ от финансиране от централната банка, и да спазва ограниченията по отношение на дейността, анализирани в раздел 7.6. Тези фактори гарантират, че зависимостта от подпомагане за осигуряване на ликвидност ще приключи възможно най-скоро и че тази помощ е пропорционална.
(245)
Следователно мярка L2 съответства на Съобщението относно банковия сектор от 2008 г. и на Съобщението относно удължаването от 2011 г. Тъй като със Съобщението относно банковия сектор от 2013 г. не са въведени допълнителни изисквания по отношение на гаранциите, мярка L2 отговаря също така на Съобщението относно банковия сектор от 2013 г.
7.4. СЪОТВЕТСТВИЕ НА МЕРКИ B1, B2, B3 И B4 СЪС СЪОБЩЕНИЕТО ОТНОСНО БАНКОВИЯ СЕКТОР ОТ 2008 г., СЪОБЩЕНИЕТО ОТНОСНО РЕКАПИТАЛИЗАЦИЯТА, СЪОБЩЕНИЕТО ОТНОСНО УДЪЛЖАВАНЕТО ОТ 2011 г. И СЪОБЩЕНИЕТО ОТНОСНО БАНКОВИЯ СЕКТОР ОТ 2013 г.
(246)
Както е посочено в съображение 241 и в съответствие с точка 15 от Съобщението относно банковия сектор от 2008 г., помощта е съвместима с член 107, параграф 3, буква б) от Договора, ако отговаря на общите критерии за съвместимост (100): целесъобразност, необходимост и пропорционалност.
(247)
В Съобщението относно рекапитализацията и Съобщението относно удължаването от 2011 г. са определени допълнителни насоки относно равнището на изискваното възнаграждение за вливания на капитал от държавата.
7.4.1. Целесъобразност на мерките
(248)
Комисията счита, че рекапитализациите от HFSF (мерки B1, B2, B3 и B4) са целесъобразни, защото позволяват на Банката да спази капиталовите изисквания. Без рекапитализациите от HFSF Банката нямаше да може да продължи да осъществява своите дейности и би загубила достъп до операциите за рефинансиране на ЕЦБ.
(249)
В това отношение в решението за откриване по отношение на Piraeus Комисията отбеляза, че Банката е една от най-големите банкови институции в Гърция както от гледна точка на отпускането на кредити, така и на приемането на депозити. В това си качество Банката е от системно значение за Гърция. Следователно неизпълнението на Банката би създало сериозни затруднения в гръцката икономика. Предвид преобладаващите по това време обстоятелства, финансовите институции в Гърция са имали затруднения в достъпа до финансиране. Липсата на финансиране е ограничила тяхната възможност да предоставят кредити на гръцката икономика. В този контекст затрудненията на икономиката биха били допълнително влошени от неизпълнението на Банката. Освен това, мерки B1, B2, B3 и B4 са били наложени в значителна степен поради програмата за PSI - едно крайно извънредно и непредвидимо обстоятелство - а не в резултат на погрешно управление или прекомерно поемане на рискове от Банката. Следователно мерките са насочени главно към справянето с последиците от програмата за PSI и допринасят за запазване на финансовата стабилност в Гърция.
(250)
В решението за откриване по отношение на Piraeus Комисията изрази съмнения относно това дали незабавно са били предприети всички възможни мерки, за да се избегне вероятността в бъдеще Банката отново да има нужда от помощ. Както е посочено в съображения 140 и 141 от настоящото решение, Гърция е поела ангажимент да осъществи редица действия, свързани с корпоративното управление и търговските дейности на Банката. Както е описано в съображения 115, 116 и 117, Банката е преструктурирала също дейността си в значителна степен, като е намалила много от разходите си. Следователно съмненията на Комисията бяха разсеяни.
(251)
В решението за откриване по отношение на Piraeus Комисията изрази съмнения също така дали са били предвидени достатъчни предпазни мерки, в случай че Банката попадне под контрола на държавата или в случай че частните акционери запазят контрола си, като същевременно по-голямата част от акциите са собственост на държавата. Описаните в съображения 140 и 141 от настоящото решение поети задължения гарантират, че кредитните дейности на Банката ще се осъществяват на търговска основа и ежедневната ѝ дейност ще бъде предпазена от държавна намеса. Договорената между HFSF и Банката рамка на взаимоотношенията също гарантира защита на интересите на държавата като основен акционер от прекомерно поемане на рискове от страна на ръководството на Банката.
(252)
Следователно мерки B1, B2, B3 и B4 гарантират запазването на финансовата стабилност в Гърция. Предприети са били важни действия, за да бъдат сведени до минимум бъдещите загуби и за да се гарантира, че дейностите на Банката няма да бъдат застрашени вследствие на неудачно управление. Въз основа на това Комисията определя, че мерки B1, B2, B3 и B4 са целесъобразни.
7.4.2. Необходимост - ограничаване на помощта до минимум
(253)
В съответствие със Съобщението относно банковия сектор от 2008 г., от гледна точка на своя размер и форма мярката за помощ трябва да е необходима за постигането на своята цел. Това означава, че вливането на капитал трябва да бъде в минималния необходим размер за постигането на целта.
(254)
Размерът на капиталовата подкрепа е бил изчислен от Банката на Гърция в рамките на стрес теста от 2012 г., за да се гарантира, че съотношението на базовия капитал от първи ред на Банката ще остане над определено равнище през периода 2012-2014 г., което е отразено в таблица 3. Ето защо с мерки В1, В2, В3 и В4 на Банката не се осигурява прекомерно голям капитал. Както е обяснено в съображение 250, били са предприети действия за намаляване на риска Банката да има нужда от допълнителна помощ в бъдеще.
(255)
Що се отнася до възнаграждението за първата и втората мостова рекапитализация (мерки B1 и B2), Комисията напомня, че то е било предоставено съответно през месец май 2012 г. и през месец декември 2012 г. и е било осъществено чрез непарични вноски под формата на дългови ценни книжа на EFSF. От датата на изплащането на тези дългови ценни книжа на EFSF до датата на рекапитализацията от пролетта на 2013 г. HFSF е получил като възнаграждение начислената лихва по дълговите ценни книжа на EFSF плюс такса от 1 % (101). Както е подчертано в решението за откриване по отношение на Piraeus, това възнаграждение е по-ниско от диапазона 7 % - 9 %, посочен в Съобщението относно рекапитализацията. Периодът с ниско възнаграждение обаче е бил ограничен до една година за мярка B1 и пет месеца за мярка B2 (т.е. до преобразуването на мостовата рекапитализация в стандартна рекапитализация в обикновени акции, а именно мярка B4). Макар че първата и втората мостова рекапитализация не са довели до намаляване на дяловото участие на съществуващите акционери, рекапитализацията от пролетта на 2013 г., която се е изразявала в частично преобразуване на първата и втората мостова рекапитализация, сериозно е намалила дяловото участие на въпросните акционери, тъй като делът им в собствения капитал на Банката е спаднал до 2,3 %. Това е сложило край на необичайната ситуация, настъпила от датата на първата мостова рекапитализация. Следователно изразените в решението за откриване по отношение на Piraeus съмнения са разсеяни.
(256)
Второ, предвид необичайния източник на затрудненията на Банката, където загубите са следствие главно от опрощаване на дългове в полза на държавата (програмата за PSI и обратното изкупуване на дългове, което осигурява значително предимство за държавата, т.е намаляване на дълговете) и от последиците от продължителната рецесия на националната икономика, Комисията може да приеме подобно временно отклонение от стандартните изисквания за възнаграждение, определени в Съобщението относно рекапитализацията (102).
(257)
По отношение на мярка В3, тя е представлявала ангажимент за предоставянето на капитал в рамките на бъдещо увеличение на капитала. Този ангажимент, поет през декември 2012 г., е могъл да бъде изпълнен при действително капиталово вливане през май-юни 2013 г., едва пет месеца по-късно, когато Банката е увеличила капитала си. Тъй като Банката е привлякла частни инвеститори, не се е наложило HFSF да влее капитала, за който е бил поел ангажимент. Предвид краткия период, през който е съществувал ангажиментът за предоставяне на капитал, и поради причините, изложени в съображение 256, фактът, че за този ангажимент не е платено възнаграждение, е приемлив.
(258)
Що се отнася до мярка B4, в съответствие с точка 8 от Съобщението относно удължаването от 2011 г., вливанията на капитал следва да се впишат при достатъчна отстъпка от цената на акция (след корекция по отношение на „ефекта на разреждане“), за да се даде разумна гаранция за подходящо възнаграждение за държавата. Въпреки че в рамките на мярка В4 не е била предвидена значителна отстъпка от цената на акция, коригирана по отношение на ефекта на разреждане, всъщност не е било възможно да се постигне значителна отстъпка от теоретичната цена на минали права (103). Преди рекапитализацията от пролетта на 2013 г. пазарната капитализация на Банката е била едва няколко стотин милиона евро. При такива обстоятелства възниква въпросът дали съществуващите акционери е трябвало да бъдат напълно отстранени. Комисията отбелязва, че емисионната цена е била определена с 50 % отстъпка от средната пазарна цена през петдесетте дни, предшестващи определянето на емисионната цена. Комисията отбелязва също така, че е било налице значително намаляване на дяловото участие на старите акционери, тъй като след рекапитализацията от пролетта на 2013 г. те са притежавали едва 2,3 % дялово участие в Банката. Следователно, прилагането на допълнителна отстъпка от пазарната цена би оказало слабо въздействие върху възнаграждението на HFSF. С оглед на специфичната ситуация на гръцките банки, обяснена в съображение 256, и предвид факта, че необходимостта от помощ произтича в голяма степен от опрощаването на дългове в полза на държавата, Комисията счита, че емисионната цена на акциите, записани от държавата, е била достатъчно ниска.
(259)
HFSF също така е емитирал гаранции и е предоставил по една гаранция за всяка нова акция, записана от частен инвеститор, участвал в рекапитализацията от пролетта на 2013 г. HFSF епредоставил тези гаранции безвъзмездно. Както бе обяснено в съображение 106, във всяка гаранция е заложено правото на закупуване на 4,48 акции от HFSF през определени периоди от време по цени на упражняване. Цената на упражняване е равна на цената на записване от HFSF, увеличена с годишен и кумулативен марж (4 % за първата година, 5 % за втората година, 6 % за третата година, 7 % за четвъртата година и 8 % на годишна основа за останалите шест месеца). Таванът на полученото от HFSF възнаграждение за притежаваните от него акции де факто е бил на тези равнища. Това възнаграждение е по-ниско от диапазона 7 % - 9 %, посочен в Съобщението относно рекапитализацията. Тъй като обаче тези гаранции са били решаващ фактор за успеха на емисията на права и на емисията за частни инвестиции, направени от Банката в рамките на рекапитализацията от пролетта на 2013 г., Комисията счита, че тези гаранции са позволили на Банката да намали размера на помощта с 1 444 млн. евро. Действително, поради ниския коефициент на капиталова адекватност на Банката преди рекапитализацията и високата несигурност, която преобладава към този момент, наличните тогава симулации са показали, че без гаранциите частните инвеститори е нямало да постигнат достатъчна възвращаемост и е нямало да участват. Поради причините, обяснени в съображения 249 и 256, тъй като HFSF е щял да получи минимално положително възнаграждение при евентуално упражняване на гаранциите и понеже целта на МИФП е била да се привлекат някои частни инвеститори, за да бъде запазено частното управление в някои банки и да се избегнат ситуациите, в които целият банков сектор се контролира от HFSF, Комисията може да приеме това отклонение от стандартните изисквания за възнаграждение, определени в Съобщението относно рекапитализацията. Това приемане се основава и на факта, че в изменения през март 2014 г. закон за HFSF не е предвидена никаква корекция на гаранциите в случай на непреференциално увеличение на акционерния капитал и че в случай на емисия на права може да се коригира единствено цената на упражняване на гаранциите и корекцията е възможна единствено впоследствие и само до сумата на постъпленията, реализирани от продажбата на права на предпочтително изкупуване на HFSF. Нещо повече, ангажиментът, поет от Гърция, да потърси одобрението на Комисията, преди каквото и да било обратно изкупуване на гаранциите, емитирани от HFSF, ще позволи на Комисията да направи необходимото евентуалното бъдещо обратно изкупуване да не намали допълнително възнаграждението на HFSF и да увеличи възнаграждението на притежателите на гаранциите.
(260)
Колкото до факта, че акциите на HFSF са без право на глас, Комисията припомня, че необходимостта от помощ не произтича главно от поемането на прекомерни рискове. Освен това МИФП е имал за цел да бъде запазено частното управление в някои банки. Нещо повече, рамката на взаимоотношенията и автоматичното повторно въвеждане на правата на гласуване в случай на неизпълнение на плана за преструктуриране са предпазна мярка срещу бъдещо поемане на прекомерни рискове от страна на частните управители. Накрая, PSI и обратното изкупуване от декември 2012 г. са един вид възнаграждение за държавата, тъй като нейният дълг към Банката е намалял с няколко милиарда евро. Поради всички тези причини Комисията може да приеме, че HFSF получава акции без право на глас. Ето защо заключението на Комисията е, че мярка В4 е била необходима.
(261)
В заключение мерки B1, B2, B3 и B4 са необходими като помощ за оздравяване от гледна точка както на техния размер, така и на тяхната форма.
7.4.3. Пропорционалност - мерки за ограничаване на разпространението на отрицателните последици
(262)
Банката е получила държавна помощ в много голям размер. Поради това тази ситуация може да доведе до сериозни нарушения на конкуренцията. Гръцките органи обаче са поели задължение да осъществят редица мерки, целящи намаляването на разпространението на отрицателните последици. По-специално, поето е задължение да продължи осъществяването на дейностите на Банката на търговска база, както е обяснено в съображения 136 и 137. Гърция се е ангажирала също със забрана на придобиванията и с редица намаления на задълженията, както е описано в съображения 138, 139 и 143. Ограниченията на нарушенията на конкуренцията ще бъдат оценени допълнително в раздел 7.6.
(263)
В Банката е било назначено контролиращо доверено лице, което да следи за правилното изпълнение на поетите задължения във връзка с корпоративното управление и търговските дейности. С това ще се избегнат каквито и да било вредни промени в търговската практика на Банката и ще бъде намалено потенциалното разпространение на отрицателните последици.
(264)
Накрая, на 25 юни 2014 г. на Комисията беше представен нов всеобхватен план за преструктуриране. Този план за преструктуриране ще бъде оценен в раздел 7.6.
(265)
В заключение може да се посочи, че изразените в решението за откриване по отношение на Piraeus съмнения са разсеяни. Мерки B1, B2, B3 и B4 са пропорционални с оглед на точка 15 от Съобщението относно банковия сектор от 2008 г.
7.4.4. Заключение относно съответствието на рекапитализациите от HFSF със Съобщението относно банковия сектор от 2008 г., Съобщението относно рекапитализацията и Съобщението относно удължаването от 2011 г.
(266)
Във връзка с посоченото по-горе заключението на Комисията е, че рекапитализациите от HFSF (мерки B1, B2, B3 и B4) са целесъобразни, необходими и пропорционални предвид точка 15 от Съобщението относно банковия сектор от 2008 г., Съобщението относно рекапитализацията и Съобщението относно удължаването от 2011 г.. Следователно мерки B1, B2, B3 и B4 съответстват на Съобщението относно банковия сектор от 2008 г., Съобщението относно рекапитализацията и Съобщението относно удължаването от 2011 г.
7.5. СЪОТВЕТСТВИЕ НА ПРИДОБИВАНИЯТА НА ПРЕХВЪРЛЕНИТЕ ДЕЙНОСТИ НА ATE, GENIKI, ПРЕХВЪРЛЕНИТЕ КИПЪРСКИ ДЕЙНОСТИ И MBG СЪС СЪОБЩЕНИЕТО ОТНОСНО ПРЕСТРУКТУРИРАНЕТО
(267)
В точка 23 от Съобщението относно преструктурирането е обяснено, че придобиванията на предприятия от подпомогнати банки не могат да бъдат финансирани чрез държавна помощ, освен ако това е от основно значение за възстановяването на жизнеспособността на предприятието. Освен това, в точки 40 и 41 от Съобщението относно преструктурирането се посочва, че банките не следва да използват държавна помощ за придобиване на конкурентни дружества, освен ако придобиването е част от процес на консолидация, необходим за възстановяване на финансовата стабилност или за осигуряване на ефективна конкуренция. В допълнение, придобиванията могат да застрашат или да усложнят възстановяването на жизнеспособността. Следователно Комисията трябва да прецени дали извършените от Банката придобивания могат да бъдат определени за съответстващи на Съобщението относно преструктурирането.
7.5.1. Съответствие на придобиването на прехвърлените дейности на ATE със Съобщението относно преструктурирането
7.5.1.1. Въздействие на придобиването на прехвърлените дейности на ATE върху жизнеспособността на Банката в дългосрочен план
(268)
Придобиването на прехвърлените дейности на ATE донесе на Банката голяма съвкупност от депозити и много по-малко количество нетни кредити (104). Следователно то допринесе за значителното намаляване на извънредно високото съотношение на кредитите към депозитите в Банката.
(269)
Освен това, придобиването даде възможност за значителни синергии, например по отношение на разходите - чрез намаляване на клоновете, на служителите и чрез интегриране на ИТ, по отношение на финансирането и по отношение на приходите.
(270)
Ето защо се счита, че придобиването е оказало много благотворно въздействие за възстановяването на жизнеспособността на Банката в дългосрочен план.
7.5.1.2. Въздействие на придобиването на прехвърлените дейности на ATE върху размера на помощта, от която е имала нужда Банката
(271)
В съответствие с точка 23 от Съобщението относно преструктурирането помощта за преструктуриране не следва да се използва за придобиването на други дружества, а само за покриване на разходите по преструктурирането, които са необходими за възстановяването на жизнеспособността на Банката.
(272)
Заплатената от Банката сума за придобиването на прехвърлените дейности на АТЕ беше определена на 0,6 % от стойността на прехвърлените депозити и възлизаше приблизително на 95 млн. евро. Тази сума се равняваше на 0,02 % от общите активи на Банката към момента на придобиването. Следователно тази сума може да се счита за малка, но не за незначителна.
(273)
Придобиването на прехвърлените дейности на ATE подобри драстично силно затруднената позиция на ликвидност на Банката и я направи много по-жизненоспособна. Комисията припомня, че […]. Следователно може да се приеме, че придобиването с ниската заплатена за него цена е от съществено значение за възстановяването на дългосрочната жизнеспособност на Банката и попада в рамките на изключението по точка 23 от Съобщението относно преструктурирането.
7.5.1.3. Нарушаване на конкуренцията вследствие на придобиването на прехвърлените дейности на ATE
(274)
В съответствие с точки 39 и 40 от Съобщението относно преструктурирането държавната помощ не следва да бъде използвана в ущърб на неподпомогнати дружества, и по-специално за придобиването на конкурентни дружества. В точка 41 от Съобщението относно преструктурирането е посочено също, че придобиванията могат да бъдат разрешени, когато са част от процес на консолидация, необходим за възстановяване на финансовата стабилност или за осигуряване на ефективна конкуренция. При такива обстоятелства процесът на придобиване следва да бъде справедлив и придобиването да гарантира условия на ефективна конкуренция на съответния пазар.
(275)
ATE не беше счетена за жизнеспособна сама по себе си от Банката на Гърция при направения от последната преглед на жизнеспособността на всички гръцки банки в началото на 2012 г. Освен това, Банката на Гърция анализира различни алтернативи за ATE (например ликвидация) и стигна до заключението, че продажбата на прехвърлените дейности на ATE е най-благоприятният вариант, тъй като ще ограничи риска от изпълнението и ще намали до минимум разходите за Гърция. Следователно сделката може да се счита за част от процес на консолидация, необходим за възстановяване на финансовата стабилност, като описания в точка 41 от Съобщението относно преструктурирането.
(276)
Освен това, нито един участник в търга, който не получава подкрепа, не е представил оферта за придобиването на прехвърлените дейности на ATE.
(277)
Накрая, тъй като придобиването на прехвърлените дейности на ATE е било разрешено от Гръцкия орган за защита на конкуренцията (105), може да се приеме, че резултатът от процеса на продажба не застрашава ефективната конкуренция в Гърция.
(278)
Ето защо придобиването на прехвърлените дейности на ATE е в съответствие с раздел 4 от Съобщението относно преструктурирането.
7.5.1.4. Заключение относно придобиването на прехвърлените дейности на ATE
(279)
Заключението е, че с оглед на уникалната по рода си ситуация на гръцките банки и специфичните особености, свързани с придобиването на прехвърлените дейности на ATE, въпросното придобиване е в съответствие с изискванията, определени в Съобщението относно преструктурирането.
7.5.2. Съответствие на придобиването на Geniki със Съобщението относно преструктурирането
7.5.2.1. Въздействие на придобиването на Geniki върху жизнеспособността на Банката в дългосрочен план
(280)
От гледна точка на доходността на дейността, придобиването на Geniki ще подобри възвръщането на жизнеспособността на Банката в дългосрочен план. Според анализа, представен от Банката към момента на това придобиване, сливането на две банки в рамките на един и същи географски пазар ще създаде синергии, например по отношение на спестяването на разходи чрез намаляване на служителите и затваряне на клонове. Банката ще придобие клиентите и вложителите на Geniki и следователно значително ще намали разходите за своята издръжка.
(281)
От гледна точка на позицията на ликвидност, както е посочено в съображение 65, Geniki е имала повече депозити, отколкото нетни кредити. Следователно придобиването е увеличило ликвидността на Банката и е спомогнало за намаляването на съотношението на кредитите към депозитите. Освен това, Geniki е била адекватно капитализирана, преди да бъде придобита от Банката. Ето защо, няма вероятност придобиването да генерира каквито и да било бъдещи капиталови нужди за Банката.
(282)
Поради това се счита, че придобиването е оказало положително въздействие за възстановяването на жизнеспособността на Банката в дългосрочен план.
7.5.2.2. Въздействие на придобиването на Geniki върху размера на помощта, от която е имала нужда Банката
(283)
В съответствие с точка 23 от Съобщението относно преструктурирането помощта за преструктуриране не следва да се използва за придобиването на други дружества, а само за покриване на разходите по преструктурирането, които са необходими за възстановяването на жизнеспособността на Банката. В този случай, макар че придобиването е оказало положително въздействие върху жизнеспособността на банката, то не е от съществено значение за нейната жизнеспособност по смисъла на точка 23 от Съобщението относно преструктурирането.
(284)
Банката обаче е платила само 1 млн. евро за закупуването на Geniki, което се счита за много малка сума. Освен това, Geniki е била адекватно капитализирана и, като условие за сключване на сделката, Société Générale е вляла значителен капитал в Банката (106).
(285)
Комисията стига до заключение, че с оглед на особеностите на сделката (придобиване на много ниска цена на напълно капитализирана банка и вливане на капитал от страна на продавача в Банката) придобиването не генерира допълнителна капиталова нужда за Банката и поради това придобиването на Geniki по изключение не противоречи на принципа, че помощта следва да бъде ограничена до необходимия минимум.
7.5.2.3. Нарушаване на конкуренцията вследствие на придобиването на Geniki
(286)
Както е посочено в съображение 274, в съответствие с точки 39 и 40 от Съобщението относно преструктурирането, държавната помощ не следва да бъде използвана в ущърб на неподпомогнати дружества, и по-специално за придобиването на конкурентни дружества, освен при специфични обстоятелства.
(287)
Geniki не беше счетена за жизнеспособна сама по себе си от Банката на Гърция при направения от последната преглед на жизнеспособността на всички гръцки банки в началото на 2012 г. Geniki носеше големи загуби на Société Générale, която по тази причина поиска да я продаде или евентуално да я остави да фалира, в случай че не може да се осъществи продажба. Следователно сделката може да се счита за част от процес на консолидация, необходим за възстановяване на финансовата стабилност, като описания в точка 41 от Съобщението относно преструктурирането.
(288)
Освен това, нито един участник в търга, който не получава подкрепа, не е представил валидна оферта за придобиването на Geniki. Следователно Банката не е изместила никой участник в търга, който не получава подкрепа.
(289)
В допълнение, тъй като въпросното придобиване е било разрешено от Гръцкия орган за защита на конкуренцията (107), може да се приеме, че резултатът от процеса на продажба не застрашава ефективната конкуренция в Гърция.
(290)
Накрая, покупната цена е била много ниска. Следователно не може да се счита, че Банката е получила държавна помощ за финансиране на придобиването. С оглед на тези елементи може да се направи заключение, че придобиването на Geniki попада в рамките на изключението по точка 41 от Съобщението относно преструктурирането.
7.5.2.4. Заключение относно придобиването на Geniki
(291)
Заключението е, че с оглед на уникалната по рода си ситуация на гръцките банки и специфичните особености, свързани с придобиването на Geniki, въпросното придобиване е в съответствие с изискванията, определени в Съобщението относно преструктурирането.
7.5.3. Съответствие на придобиването на прехвърлените кипърски дейности със Съобщението относно преструктурирането
7.5.3.1. Въздействие на придобиването на прехвърлените кипърски дейности върху жизнеспособността на Банката в дългосрочен план
(292)
Придобиването на прехвърлените кипърски дейности повишава жизнеспособността на Банката в дългосрочен план.
(293)
Според анализа, представен от Банката към момента на придобиването, сделката ще доведе до значителни синергии, например по отношение на разходите, чрез спестявания по линия на административните процедури и служителите и значително подобрение на разходите за депозити. След придобиването Банката е интегрирала напълно гръцките дейности на трите кипърски банки, променила е търговското наименование на всички клонове на въпросните три банки и е осъществила добър напредък в оптимизирането на мрежата.
(294)
Провизиите по кредитните портфейли на гръцките дейности на трите кипърски банки бяха в голям размер. Действително Банката придоби тези кредити на цена, по-ниска от номиналната им стойност: покупната цена беше занижена, за да бъдат отразени бъдещите загуби, изчислени от PIMCO в рамките на стрес тест. По този начин рискът от загуби по кредити, надвишаващи вече заложените в ниската покупна цена, е ограничен.
(295)
Банката придоби и голяма съвкупност от депозити - почти толкова голяма, колкото придобитите нетни кредити. Следователно тя е укрепила позицията си на ликвидност.
(296)
Поради това придобиването е оказало положително въздействие за възстановяването на жизнеспособността на Банката в дългосрочен план.
7.5.3.2. Въздействие на придобиването на прехвърлените кипърски дейности върху размера на помощта, от която е имала нужда Банката
(297)
В съответствие с точка 23 от Съобщението относно преструктурирането помощта за преструктуриране не следва да се използва за придобиването на други дружества, а само за покриване на разходите по преструктурирането, които са необходими за възстановяването на жизнеспособността на Банката.
(298)
Съгласно анализа в раздел 7.3 помощта е била необходима за покриването на капиталовите нужди на купувача на прехвърлените кипърски дейности, тъй като тяхното придобиване би допринесло за поддържането на финансовата стабилност в Гърция. Крайната изплатена от Банката цена за придобиването на прехвърлените кипърски дейности е била много по-ниска от балансовата стойност на придобития портфейл. Тя е била по-ниска дори от стойността на кредитите след коригирането на последната в посока надолу, за да бъдат отразени бъдещите загуби по кредитите, изчислени от PIMCO в рамките на стрес тест. Следователно цената на придобиването би могла да се приеме за отрицателна. Това заключение се подкрепя и от факта, че при придобиването на прехвърлените кипърски дейности Банката е добавила в баланса си голяма сума по перо „отрицателна репутация“, което е довело до увеличаване на капитала ѝ.
(299)
Обаче ако въпреки това се приеме, че Банката е платила положителна цена, Комисията отбелязва, че като предварително условие за осъществяване на придобиването HFSF е поела задължение към купувача да влее стойността, съответстваща на покупната цена, в капитала. HFSF е изпълнила това задължение в рамките на рекапитализацията от пролетта на 2013 г. Това вливане на капитал представлява помощ за прехвърлените кипърски дейности, а не за Банката, както е обяснено в раздел 6.2.1. Поради това придобиването не е създало нужда от допълнителна държавна помощ за Банката.
(300)
Заключението е, че предвид необичайните условия (ниска покупна цена и поето от HFSF задължение за вливане на покупната цена в капитала с цел увеличаването му) придобиването на прехвърлените кипърски дейности по изключение не противоречи на принципа, че помощта следва да е ограничена до необходимия минимум.
7.5.3.3. Нарушаване на конкуренцията вследствие на придобиването на прехвърлените кипърски дейности
(301)
Както е посочено в съображение 274, в съответствие с точки 39 и 40 от Съобщението относно преструктурирането, държавната помощ не следва да бъде използвана в ущърб на неподпомогнати дружества, и по-специално за придобиването на конкурентни дружества, освен при специфични обстоятелства.
(302)
Продажбата на гръцките дейности на кипърските банки е имала за цел да се запази стабилността на гръцката банкова система и да се гарантира, че кипърските банки ще могат да продадат тези дейности, преди те да загубят каквато и да било част от стойността си. Следователно сделката може да се счита за част от процес на консолидация, необходим за възстановяване на финансовата стабилност, като описания в точка 41 от Съобщението относно преструктурирането.
(303)
Освен това, нито един участник в търга, който не получава подкрепа, не е представил валидна оферта за придобиването на трите кипърски банки. Процесът на продажба е бил открит, прозрачен и недискриминационен.
(304)
Накрая, тъй като въпросното придобиване е било разрешено от Гръцкия орган за защита на конкуренцията (108), може да се приеме, че резултатът от процеса на продажба не застрашава ефективната конкуренция в Гърция.
(305)
С оглед на тези елементи може да се направи заключението, че придобиването на прехвърлените кипърски дейности попада в рамките на изключението по точка 41 от Съобщението относно преструктурирането.
7.5.3.4. Заключение относно придобиването на прехвърлените кипърски дейности
(306)
В заключение се счита, че с оглед на уникалната по рода си ситуация на гръцките банки и специфичните особености, свързани с придобиването на прехвърлените кипърски дейности, въпросното придобиване е съвместимо с изискванията, определени в Съобщението относно преструктурирането.
7.5.4. Съответствие на придобиването на MBG със Съобщението относно преструктурирането
7.5.4.1. Въздействие на придобиването на MBG върху жизнеспособността на Банката в дългосрочен план
(307)
Придобиването на напълно рекапитализираната MBG повишава жизнеспособността на Банката в дългосрочен план.
(308)
Според анализа, представен от Банката към момента на придобиването, сделката ще доведе до значителни синергии, например по отношение на разходите - чрез намаляване на клоновете, служителите и на разходите по депозитите, както и по отношение на приходите. Междувременно Банката напълно интегрира MBG.
(309)
Освен това, тъй като MBG е била адекватно капитализирана, преди да бъде придобита от Банката и тъй като Банката е заплатила покупна цена от 1 млн. евро, няма вероятност придобиването да генерира каквито и да било бъдещи капиталови нужди за Банката. Наред с това, купувачът е поел задължение, като част от сделката, да влее в Банката капитал на стойност 400 млн. евро. Това задължение е било изпълнено в рамките на рекапитализацията от пролетта на 2013 г., по време на която BCP е вляла в Банката 400 млн. евро.
(310)
В заключение се счита, че придобиването е оказало положително въздействие за възстановяването на жизнеспособността на Банката в дългосрочен план и че покупната цена за MBG е била достатъчно ниска, за да не попречи на това помощта да бъде ограничена до необходимия минимум.
7.5.4.2. Въздействие на придобиването на MBG върху размера на помощта, от която е имала нужда Банката
(311)
В съответствие с точка 23 от Съобщението относно преструктурирането помощта за преструктуриране не следва да се използва за придобиването на други дружества, а само за покриване на разходите по преструктурирането, които са необходими за възстановяването на жизнеспособността на Банката. В този случай, макар че придобиването е оказало положително въздействие върху жизнеспособността на банката, то не е от съществено значение за нейната жизнеспособност по смисъла на точка 23 от Съобщението относно преструктурирането.
(312)
Банката обаче е платила само 1 млн. евро за закупуването на MBG, което се счита за много малка сума. Освен това, MBG е била адекватно капитализирана от BCP и, като условие за сключване на сделката, BCP е вляла в Банката капитал в размер на 400 млн. евро (109).
(313)
В заключение се счита, че с оглед на особеностите на сделката (придобиване на много ниска цена на напълно капитализирана банка и вливане на капитал от страна на продавача в Банката) придобиването на MBG не генерира допълнителни капиталови нужди за Банката и поради това то по изключение не противоречи на изискването, че помощта следва да бъде ограничена до минимум.
7.5.4.3. Нарушаване на конкуренцията вследствие на придобиването на MBG
(314)
Както е посочено в съображение 274, в съответствие с точки 39 и 40 от Съобщението относно преструктурирането, държавната помощ не следва да бъде използвана в ущърб на неподпомогнати дружества, и по-специално за придобиването на конкурентни дружества, освен при специфични обстоятелства.
(315)
MBG не беше счетена за жизнеспособна сама по себе си от Банката на Гърция при направения от последната преглед на жизнеспособността на всички гръцки банки в началото на 2012 г. MBG е носела големи загуби на BCP, която по тази причина е поискала да я продаде или евентуално да я остави да фалира, в случай че не може да се осъществи продажба. Продажбата на MBG е била освен това част от плана за преструктуриране на BCP (110). Следователно сделката може да се счита за част от процес на консолидация, необходим за възстановяване на финансовата стабилност, като описания в точка 41 от Съобщението относно преструктурирането.
(316)
Освен това, нито един участник в търга, който не получава подкрепа, не е представил валидна оферта за придобиването на MBG.
(317)
С оглед на тези елементи може да се заключи, че придобиването на MBG попада в рамките на изключението по точка 41 от Съобщението относно преструктурирането.
7.5.4.4. Заключение относно придобиването на MBG
(318)
В заключение се счита, че с оглед на уникалната по рода си ситуация на гръцките банки и специфичните особености, свързани с придобиването на MBG, въпросното придобиване е съвместимо с изискванията, определени в Съобщението относно преструктурирането.
7.6. СЪОТВЕТСТВИЕ НА МЕРКИТЕ A, B1, B2, B3 И B4 СЪС СЪОБЩЕНИЕТО ОТНОСНО ПРЕСТРУКТУРИРАНЕТО
7.6.1. Източници на затруднения и последици във връзка с оценката според Съобщението относно преструктурирането
(319)
Както е посочено в раздели 2.1.1 и 2.1.2, затрудненията, пред които е изправена Банката, са следствие главно от кризата с гръцкия държавен дълг и дълбоката рецесия в Гърция и Южна Европа. Що се отнася до първия фактор, гръцкото правителство е изгубило достъп до финансовите пазари и в крайна сметка е трябвало да договори споразумение със своите вътрешни и международни кредитори (програма за PSI), което е довело до процентното намаление на вземанията от държавата с 53,3 %. Освен това, 31,5 % от вземанията са били обменени за нови гръцки държавни облигации с по-ниски лихвени проценти и по-продължителен срок на падежа. Държавата е изкупила обратно тези нови гръцки държавни облигации от гръцките банки през декември 2012 г. на цена между 30,2 % и 40,1 % от тяхната номинална стойност, което е довело до реализирането на допълнителна загуба за гръцките банки. Освен въздействието върху нейната капиталова позиция, оказано от програмата за PSI и обратното изкупуване на дълга, Банката е претърпяла също така значителен отлив на депозити между 2010 г. и средата на 2012 г. поради риска, че Гърция може да излезе от еврозоната вследствие на неустойчивия си публичен дълг и икономическата рецесия.
(320)
Предоставената на Банката помощ, т.е. сумата по мерки B1, B2, B3 и B4 или 7 335 млн. евро, надвишава стойността на загубите, записани вследствие на програмата за PSI (5 911 млн. евро).
(321)
Голяма част от капиталовите нужди произтичат от стандартната експозиция на финансова институция по отношение на държавния риск на собствената ѝ държава. Този факт е отбелязан също в съображения 63 и 74 от решението за откриване по отношение на Piraeus. В резултат на това не е имало толкова голяма нужда Банката да разглежда въпроси, свързани с моралния риск, в своя план за преструктуриране, колкото при други подпомагани финансови институции, които са поемали прекомерно големи рискове. Тъй като мерките за помощ не са толкова нарушаващи, предприетите мерки за ограничаване на нарушенията на конкуренцията следва съответно да бъдат смекчени по пропорционален начин. Тъй като програмата за PSI и обратното изкупуване на дълга представляват опрощаване на дългове в полза на държавата, възнаграждението на държавата за рекапитализирането на банките може да е по-ниско. Комисията отбелязва обаче, че експозицията на Банката по отношение на гръцкия държавен риск е била по-голяма, отколкото тази на другите големи гръцки банки (111). В резултат на това не всички загуби, свързани с гръцки държавни облигации, могат да бъдат отдадени на стандартната експозиция на финансова институция по отношение на държавния риск на собствената ѝ държава.
(322)
Вторият източник на загуби за Банката са загубите по нейните кредити за гръцките домакинства и фирми. Комисията счита, че тези загуби се дължат главно на изключително сериозното и продължително свиване на БВП, в резултат на рецесията, с приблизително 25 % за период от пет години, а не на практики на Банката, свързани с рисково кредитиране. В резултат на това предоставената помощ за покриването на тези загуби не създава морален риск, какъвто е случаят, когато помощта предпазва дадена Банката от последиците от нейните рискови практики в миналото. Следователно помощта предизвиква по-малки нарушения (112).
(323)
Част от капиталовите нужди и загубите по кредити на Банката обаче са реализирани от някои международни дъщерни предприятия. Проведените през 2012 г. стрес тестове с цел определяне на капиталовите нужди на Банката са показали, че прогнозите за загуби по чуждестранните кредити са в размер на 1 314 млн. евро според базовия сценарий и 1 624 млн. евро според неблагоприятния сценарий. Няколко от тези чуждестранни предприятия са били на загуба през последните години. Загубите от международните дейности са били на стойност 244 млн. евро преди данъците през 2012 г. (113). Чуждестранните активи също допринесоха за намаляването на ликвидността.
(324)
Следователно може да се направи заключението, че значителна част от загубите и нуждата от помощ попадат в обхвата на точка 14 от Съобщението относно удължаването от 2011 г., което дава възможност на Комисията да смекчи своите изисквания. По същия начин, част от нуждата от помощ произтича от изключително дълбоката рецесия в Гърция, а не от рисково кредитиране. Тази помощ не създава морален риск и следователно не води до толкова големи нарушения.
(325)
Накрая, част от нуждата от помощ идва от поемането на рискове от самата Банка, по-специално свързани с притежаването в голям размер на държавен дълг и с чуждестранните ѝ дъщерни предприятия.
7.6.2. Жизнеспособност
(326)
Планът за преструктуриране трябва да гарантира, че финансовата институция може да възстанови своята жизнеспособност в дългосрочен план до края на периода на преструктуриране (раздел 2 от Съобщението относно преструктурирането). В разглеждания случай периодът на преструктуриране е определен като периода между датата на приемане на настоящото решение и 31 декември 2018 г.
(327)
В съответствие с точки 9, 10 и 11 от Съобщението относно преструктурирането гръцките органи са представили цялостен и подробен план за преструктуриране, който дава пълна информация за бизнес модела на Банката. В плана са посочени също така причините за затрудненията, с които се е сблъскала Банката, както и предприетите мерки за справяне с всички срещнати от нея проблеми, свързани с жизнеспособността. По-специално в плана за преструктуриране е описана избраната стратегия за запазване на оперативната ефективност на Банката и за справяне с високото равнище на необслужваните кредити, уязвимите ѝ позиции на ликвидност и капиталови позиции, както и чуждестранните ѝ предприятия, които през последните години са разчитали на дружеството майка за финансирането и капитала си.
7.6.2.1. Гръцки банкови дейности
(328)
Що се отнася до ликвидността (114) и зависимостта на Банката от финансиране от Евросистемата, в плана за преструктуриране е предвиден ограничен растеж на счетоводния баланс в Гърция, докато базата на депозитите отново следва да започне да се разраства. Зависимостта от гарантираната от държавата СПОЛ, която вече е намаляла, ще продължи да се понижава, което също ще помогне на Банката да намали разходите си за финансиране.
(329)
С посоченото в съображение 137 поето задължение, свързано със съотношението на кредитите към депозитите, се гарантира, че структурата на счетоводния баланс на Банката ще бъде устойчива към края на периода на преструктуриране. Продажбата на ценни книжа и други странични дейности ще укрепи също позицията на ликвидност на Банката. Поради все още затруднената позиция на ликвидност на Банката Комисията може да приеме искането на гръцките органи да им бъде разрешено да предоставят средства за осигуряване на ликвидност на Банката по мерките за гаранции и за държавни облигационни заеми в рамките на схемата за подпомагане на гръцките банки и гарантираната от държавата СПОЛ.
(330)
С оглед намаляване на разходите за финансиране Гърция също така е поела задължение Банката да продължи да намалява лихвените проценти, които плаща по депозити в Гърция, както е описано в съображение 137 Осъществяването на подобно намаляване на разходите по депозити ще изиграе ключова роля за подобряване на доходността на Банката преди включването на провизии.
(331)
От началото на кризата Банката е реализирала големи придобивания, които драстично увеличиха нейния размер и база на депозити. Банката успешно интегрира придобитите предприятия в изключително кратък срок. Понастоящем Банката се опитва да осъществи всички възможни синергии в резултат на тези придобивания. Тя започна да рационализира своята търговска мрежа в Гърция посредством намаляване на броя на клоновете и на служителите (115). До 2017 г. общите разходи на Банката в Гърция ще са намалели с още […]% спрямо 2013 г. За да постигне тази цел, Гърция е поела задължение Банката да намали клоновете и служителите си в Гърция съответно на […] и […] към 31 декември 2017 г., при максималната сума на разходите в Гърция от […] млрд. евро. Очакваното съотношение на разходите към приходите ще бъде под […] % в края на периода на преструктуриране. Комисията счита, че с плана за преструктуриране се запазва ефективността на Бнката в новата пазарна среда.
(332)
Една от най-важните области е управлението на необслужваните кредити, тъй като те са били в размер на 36 % от портфейла на Банката към 31 декември 2013 г. (116). Банката планира да засили кредитната си политика (ограничения, покритие на обезпечението) и да се съсредоточи върху основната дейност, за да ограничи до минимум загубите си. Гърция е поела също задължение Банката да изпълни високите стандарти по отношение на кредитната си политика, за да овладее рисковете и да увеличи до максимум стойността за Банката на всеки етап от кредитния процес, включително преструктурирането на кредитите, както е описано в съображение 141.
7.6.2.2. Корпоративно управление
(333)
Друг аспект, който заслужава внимание, е управлението на Банката, предвид това, че HFSF притежава по-голямата част от акциите на Банката след рекапитализацията от пролетта на 2013 г., но има ограничени права на гласуване. Освен това, някои от частните инвеститори, които контролират Банката, притежават и гаранции и следователно ще получат максимална полза, в случай че цените на акциите се покачат през периода на преструктуриране. Тъй като тази ситуация може да създаде морален риск, през 2013 г. Банката и HFSF договориха специална рамка за отношенията си. С това споразумение се защитава ежедневната дейност на Банката от всякаква намеса от страна на основните ѝ акционери, като в същото време се гарантира, че HFSF ще може да следи изпълнението на плана за преструктуриране и да възпира поемането на прекомерни рискове от страна на ръководството на Банката посредством подходящи процедури за консултиране. Банката е поела и задължение да следи отблизо експозицията си по отношение на свързани кредитополучатели. Комисията отбелязва с одобрение факта, че HFSF автоматично възстановява своите права на гласуване, ако Банката не изпълни плана си за преструктуриране.
7.6.2.3. Международни дейности
(334)
В миналото някои от международните дейности на Банката са довели до постепенното намаляване на нейния капитал и ликвидност, както е обяснено в съображение 323.
(335)
Според плана за преструктуриране се очаква Банката да продължи пренасочването си към своя вътрешен пазар. Банката вече е продала дъщерното си предприятие в САЩ. Тя е започнала също да рационализира другите дъщерни предприятия, да укрепва процеса на гарантиране на кредити и да намалява недостига от финансиране на дъщерните си предприятия. Тя планира по-нататъшна рационализация на мрежата си в запазените дъщерни предприятия, както е описано в съображение 130.
(336)
Следователно общата сума на чуждестранните активи ще намалее в бъдеще. Към края на периода на преструктуриране те ще са в размер на […] част от общия счетоводен баланс на Банката.
(337)
Следователно Комисията е убедена, че Банката ще успее в достатъчна степен да преструктурира и намали размера на тези чуждестранни предприятия, за да се избегне излагането ѝ в бъдеще на допълнителни капиталови нужди и недостиг на ликвидност. Описаното в съображение 138 задължение Банката да се въздържа от вливането на капитал в големи размери в международните си дъщерни предприятия допринася също за това да се гарантира, че чуждестранните дъщерни предприятия няма да представляват заплаха за капиталовата позиция или позицията на ликвидност на Банката.
7.6.2.4. Заключение относно жизнеспособността
(338)
Описаният в раздел 2.4 базов сценарий показва, че към края на периода на преструктуриране Банката ще може да реализира възвръщаемост, даваща ѝ възможност да покрива всички свои разходи и да осигури подходяща възвръщаемост на собствения капитал, като се вземе предвид нейният рисков профил. Същевременно капиталовата позиция на Банката се очаква да остане на задоволително ниво.
(339)
Накрая, Комисията отбелязва неблагоприятния сценарий, описан в представения от гръцките органи план за преструктуриране на Банката. Неблагоприятният сценарий е базиран на набор от допускания, които са били съгласувани с HFSF. При него е отчетена по-продължителна и по-дълбока рецесия, както и по-голяма дефлация на цените на недвижимите имоти. Планът за преструктуриране показва, че Банката може да устои на разумно напрежение, тъй като - дори при неблагоприятния сценарий - тя ще продължи да реализира печалба и ще остане добре капитализирана към края на периода на преструктуриране.
(340)
Размерът на допълнителния капитал, който беше набран през 2014 г., а именно 1 750 млн. евро, е достатъчен за справяне при базовия сценарий със стрес теста от 2013 г. през периода на преструктуриране и за изплащане на привилегированите акции, което Банката направи през май 2014 г. (117) […] Комисията напомня, че в оценката на капиталовите нужди при базовия сценарий Банката на Гърция вече е направила някои корекции, които са довели до увеличаване на прогнозните капиталови нужди в сравнение с изчислените от Банката капиталови нужди в собствения ѝ базов сценарий. Поради това Комисията счита, че изчислените от Банката на Гърция базови капиталови нужди съответстват на определена степен на напрежение. За да направи заключението, че Банката е жизнеспособна, Комисията не изисква Банката предварително да разполага с достатъчно капитал, за да покрие капиталовите нужди при неблагоприятния сценарий, които са изчислени от Банката на Гърция, тъй като така изчислените нужди съответстват на високо равнище на напрежение и тъй като набраният през март 2014 г. капитал показва, че Банката е възвърнала достъпа си до капиталовите пазари.
(341)
Друг положителен факт е, че Банката няма да извършва допълнителни инвестиции в неинвестиционни ценни книжа, което спомага за запазването на нейната капиталова позиция и позиция на ликвидност.
(342)
Поради това заключението е, че комбинацията от вече извършеното преструктуриране и предложеното допълнително преструктуриране е достатъчна за възстановяването на жизнеспособността на Банката в дългосрочен план.
7.6.3. Собствен принос и споделяне на тежестта
(343)
Както е посочено в раздел 3 от Съобщението относно преструктурирането, банките и техните акционери трябва да участват в преструктурирането във възможно най-голяма степен, за да се гарантира, че помощта е ограничена до необходимия минимум. Следователно банките следва да използват свои собствени ресурси за финансиране на преструктурирането, например чрез продажбата на активи, докато акционерите трябва по възможност да поемат загубите на банката.
7.6.3.1. Собствен принос на Банката: продажби и съкращаване на разходите
(344)
Банката вече е продала някои малки чуждестранни предприятия (в САЩ) и е намалила задлъжнялостта по част от портфейла си, за да укрепи капиталовата си адекватност и позицията си на ликвидност. В плана за преструктуриране се предвижда намаляване на задлъжнялостта по отношение на чуждестранните ѝ дейности, както е описано в съображения 125-129. Като се има предвид вече извършеното намаляване на задлъжнялостта и предприетите продажби и след приключването на задълженията, свързани с намаляването на задлъжнялостта и продажбата на чуждестранните предприятия, Банката в значителна степен ще е намалила своето географско присъствие в […]. Намаляването на международните активи на Банката също ще намали значително условния риск от необходимост от помощ в бъдеще. Следователно то допринася за намаляването на размера на помощта до минимум.
(345)
С цел да ограничи капиталовите си нужди Банката няма да използва капитал за подпомагане или за разширяване на чуждестранните си дъщерни предприятия, както е описано в съображение 138. Също така, Гърция е поела задължения да гарантира, че Банката няма да осъществява скъпоструващи придобивания.
(346)
Банката се е ангажирала също така с мащабна програма за намаляване на разходите, както е посочено в раздел 2.4.2. Разходите ѝ ще се понижават допълнително до 2017 г. […] В момента служителите ѝ се намаляват и заплатите се понижават. Гърция е поела задължение и да ограничи възнаграждението на управителите на Банката […].
7.6.3.2. Споделяне на тежестта от старите акционери и нов капитал, набран на пазара
(347)
Участието на старите акционери на Банката намаля с извършеното през 2009 г. емитиране на права (118) и след това с рекапитализацията на HFSF (мярка B4) и набирането на частен капитал през 2013 г. и март 2014 г. Например притежаваният от акционерите на Банката дял, който по онова време включваше и инвеститорите, които са влели средства през 2009 г., намаля от 100 % преди рекапитализацията от пролетта на 2013 г. на едва 2,3 % след тази рекапитализация. Освен това, Банката не е плащала никакви дивиденти в парични средства от 2008 г. насам. Освен споделянето на тежестта от старите акционери, от началото на кризата през 2008 г. Банката набра значително количество частен капитал, а именно 807 млн. евро през 2009 г., 1 444 млн. евро през 2013 г. и 1 750 млн. евро през 2014 г.
7.6.3.3. Споделяне на тежестта от притежателите на подчинен дълг
(348)
Притежателите на хибриден и на подчинен дълг на Банката са допринесли за разходите за преструктурирането ѝ. Банката е извършила няколко операции за управление на пасивите, за да генерира капитал, както е описано в съображение 134.
(349)
Все още неизплатените инструменти са обект на забраната за изплащане на купони, посочена в съображение 143. Следователно Комисията счита, че е осигурено адекватно споделяне на тежестта от страна на притежателите на хибриден и на подчинен дълг на Банката и че са изпълнени изискванията на Съобщението относно преструктурирането в това отношение.
7.6.3.4. Заключение относно собствения принос и споделянето на тежестта
(350)
В сравнение с получената обща рекапитализация от държавата, собственият принос и споделянето на тежестта, особено под формата на продажба на активи и намаляване на кредитния портфейл, са много по-ниски от нивата, които Комисията обикновено би приела за достатъчни. Намаляването засяга само чуждестранни дейности, които представляват ограничена част от дейността на Банката (119), а в рамките на преструктурирането не се предвижда никакво намаляване на размера на кредитните и депозитните портфейли в Гърция, които вместо това са се увеличили драстично през последната година в резултат на придобиванията. Комисията обаче взема под внимание разгледаните в раздел 7.6.1 елементи, и по-конкретно фактите, че получената помощ частично отговаря на условията за освобождаване, изложени в точка 14 от Съобщението относно удължаването от 2011 г., според които Комисията може да приеме по-ниски нива на собствен принос и споделяне на тежестта. Комисията също отбелязва като положителен факта, че Банката е набрала 1 444 млн. евро на пазара през май 2013 г. и 1 750 млн. евро през март 2014 г., […]. Освен това, капиталът през март 2014 г. е бил набран при цена на акция, равна на цената на акция, при която HFSF е записала акции в рамките на рекапитализацията от пролетта на 2013 г. (мярка B4). Следователно високата емисионна цена е ограничила ефекта на разреждане за HFSF. Банката също така е изплатила привилегированите акции (мярка A). Предвид всички тези елементи може да се счита, че планът за преструктуриране предвижда достатъчно мерки по отношение на собствения принос и споделянето на тежестта, за да се ограничи помощта до необходимия минимум.
7.6.4. Мерки за ограничаване на нарушенията на конкуренцията
(351)
В Съобщението относно преструктурирането се изисква планът за преструктуриране да предлага мерки за ограничаване на нарушенията на конкуренцията и за гарантиране на конкурентоспособността на банковия сектор. Освен това, тези мерки следва да отстраняват също така моралния риск и да гарантират, че държавната помощ не се използва за финансиране на антиконкурентни практики.
(352)
В точка 31 от Съобщението относно преструктурирането е посочено, че при оценяването на размера на помощта и произтичащите нарушения на конкуренцията Комисията трябва да вземе предвид както абсолютния, така и относителния размер на получената държавна помощ, както и степента на споделянето на тежестта и позицията на финансовата институция на пазара след преструктурирането. В това отношение Комисията напомня, че Банката е получила капиталова подкрепа от държавата в размер на 23,7 % от нейните рисково претеглени активи (120). Наред с това през 2010 г. Банката е получила гаранции за осигуряване на ликвидност в размер на 9,9 млрд. евро и държавни облигационни заеми в размер на 1,3 млрд. евро, които заедно представляват почти 25 % от счетоводния баланс на Банката. Освен това, Банката е получила гарантирана от държавата СПОЛ. Поради това, с оглед на големия размер на помощта, са необходими мерки за ограничаване на евентуалните нарушения на конкуренцията. Освен това, пазарният дял на Банката в Гърция е голям. Придобиването на прехвърлените дейности на ATE, Geniki, MBG и прехвърлените кипърски дейности увеличи пазарните дялове на Банката. След тези придобивания пазарният дял на Банката от депозитите в Гърция достигна до 29 % в края на 2013 г., докато пазарните ѝ дялове от жилищните ипотеки, потребителските кредити и корпоративните кредити бяха съответно 25 %, 22 % и 35 % (в сравнение със съответно 10 %, 8 %, 8 % и 14 % през 2011 г.) (121).
(353)
Комисията припомня, че затрудненията на Банката се дължат до голяма степен на външни сътресения като кризата с гръцкия държавен дълг и продължителната рецесия, които причиниха срив в гръцката икономика от 2008 г. насам, както вече беше отбелязано в съображение 74 от решението за откриване по отношение на Piraeus. Следователно е намалена необходимостта от разглеждане на въпроси, свързани с моралния риск. Както е посочено в раздел 7.6.1 от настоящото решение, предвид тези фактори нарушенията на конкуренцията вследствие на мерките за помощ не са толкова големи, което важи и за необходимостта от мерки за ограничаването на такива нарушения. Поради тези причини Комисията по изключение може да приеме, въпреки големия размер на помощта и големите пазарни дялове, че в плана за преструктуриране не е предвидено намаляване на размера на счетоводния баланс и кредитите в Гърция. Би било проблематично обаче, ако най-подпомаганата от четирите големи гръцки банки, която също се разрасна най-много в резултат на придобивания през последните години, продължи да расте в периода на преструктуриране с по-бързи от пазарните темпове и евентуално измести по-малко подпомаганите банки. Поради това Комисията приветства ангажимента Банката да не се разраства с по-бързи от пазарните темпове.
(354)
Комисията обаче отбелязва, че рекапитализациите от държавата са дали възможност на Банката да продължи да осъществява банковите си дейности на чуждестранни пазари.
(355)
Комисията посочва, че в допълнение към вече извършеното намаляване на задлъжнялостта и преструктуриране, Банката ще продължи преструктурирането и ще намали още повече своите чуждестранни активи до 30 юни 2018 г. (122). Освен това, Банката е поела задължение да не използва помощта за финансиране на разрастването на тези дейности. Следователно помощта няма да се използва за нарушаване на конкуренцията на тези чуждестранни пазари.
(356)
Гърция е поела също така задължение Банката да не осъществява скъпоструващи придобивания, като следи тя да не използва получената държавна помощ, за да придобива нови предприятия. Тази забрана допринася за това да се гарантира, че помощта ще се използва единствено за подпомагане на възстановяването на жизнеспособността на банковите дейности в Гърция, а не например за разрастване на чуждестранните пазари.
(357)
Задължението за намаляване на неустойчиво високите нива на лихвата, плащана по гръцките депозити, също гарантира, че помощта няма да се използва за финансиране на неустойчиви стратегии за привличане на депозити, които нарушават конкуренцията на гръцкия пазар. Аналогично, задължението за въвеждане на строги насоки по отношение на ценообразуването на нови кредити, базирано на надлежна оценка на кредитния риск, ще възпрепятства Банката да нарушава конкуренцията на гръцкия пазар чрез нецелесъобразни стратегии за ценообразуване на потребителските кредити.
(358)
Като се има предвид специфичната ситуация, описана в раздел 7.6.1, и предвидените в плана за преструктуриране мерки, Комисията счита, че са налице достатъчни предпазни мерки за ограничаване на нарушенията на конкуренцията.
7.6.5. Мониторинг
(359)
В съответствие с раздел 5 от Съобщението относно преструктурирането са необходими редовни доклади, за да може Комисията да следи за надлежното изпълнение на плана за преструктуриране. Както е посочено в поетите от Гърция задължения (123), гръцките органи ще гарантират, че до края на периода на преструктуриране, а именно 31 декември 2018 г., контролиращото доверено лице, което е назначено от Банката с одобрението на Комисията, ще следи за спазването на поетите от гръцките органи задължения във връзка с преструктурирането на дейностите в Гърция и в чужбина и във връзка с корпоративното управление и търговските дейности. Следователно Комисията счита, че е осигурен надлежен мониторинг на изпълнението на плана за преструктуриране.
7.6.6. Заключение относно съответствието на мерките A, B1, B2, B3 и B4 със Съобщението относно преструктурирането
(360)
Комисията счита, че планът за преструктуриране, разглеждан заедно с поетите задължения в приложението към настоящото решение, гарантира възстановяването на жизнеспособността на Банката в дългосрочен план, достатъчен е от гледна точка на споделяне на тежестта и собствен принос, целесъобразен е, за да бъдат компенсирани последиците от нарушенията на конкуренцията вследствие на разглежданите в настоящото решение мерки за помощ, и е пропорционален. Планът за преструктуриране и поетите задължения, представени на Комисията, изпълняват критериите на Съобщението относно преструктурирането.
8. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(361)
Комисията изразява съжаление, че гръцките органи неправомерно са привели в действие мерки за помощ B2, B3 и B4 в нарушение на член 108, параграф 3 от Договора, тъй като въпросните мерки са били осъществени преди изпращането на официално уведомление. При все това може да се приеме, че тези мерки, както и другите анализирани в настоящото решение мерки, са съвместими с вътрешния пазар,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. Следните мерки, които са осъществени от гръцките органи, представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора:
а)
спешна помощ за осигуряване на ликвидност, предоставена на Piraeus Bank S.A. от Банката на Гърция и гарантирана от Гърция (мярка L2);
б)
втора мостова рекапитализация в размер на 1 553 млн. евро, предоставена от гръцкия фонд за финансова стабилност („HFSF“) на Piraeus Bank S.A. през месец декември 2012 г. (мярка B2);
в)
писмо за поемане на ангажимент в размер на 1 082 млн. евро, предоставено от HFSF на Piraeus Bank S.A. на 20 декември 2012 г. (мярка B3);
г)
рекапитализация в размер на 5 891 млн. евро, предоставена от HFSF на Piraeus Bank S.A. през пролетта на 2013 г. (мярка B4); и
д)
рекапитализация в размер на 524 млн. евро, предоставена от HFSF на Piraeus Bank S.A. през пролетта на 2013 г. (мярка C).
2. Като се има предвид планът за преструктуриране на Piraeus Bank Group, която включва Piraeus Bank S.A. и всички нейни дъщерни предприятия и клонове, представен на 25 юни 2014 г., и поетите на тази дата задължения от страна на Гърция, следната държавна помощ е съвместима с вътрешния пазар:
а)
вливане на капитал в размер на 750 млн. евро, предоставен от Гърция на Piraeus Bank S.A. през месец май 2009 г. и месец декември 2011 г. по схемата за рекапитализация (мярка A);
б)
спешна помощ за осигуряване на ликвидност, предоставена на Piraeus Bank S.A. от Банката на Гърция и гарантирана от Гърция след месец юли 2011 г., в размер на 30,4 млрд. евро към 31 декември 2012 г. (мярка L2);
в)
първа мостова рекапитализация в размер на 4,7 млрд. евро, предоставена от HFSF на Piraeus Bank S.A. през месец май 2012 г. (мярка B1);
г)
втора мостова рекапитализация в размер на 1 553 млн. евро, предоставена от HFSF на Piraeus Bank S.A. през месец декември 2012 г. (мярка B2);
д)
писмо за поемане на ангажимент в размер на 1 082 млн. евро, предоставено от HFSF на Piraeus Bank S.A. на 20 декември 2012 г. (мярка B3);
е)
рекапитализация в размер на 5 891 млн. евро, предоставена от HFSF на Piraeus Bank S.A. през пролетта на 2013 г. (мярка B4); и
ж)
рекапитализация в размер на 524 млн. евро, предоставена от HFSF на Piraeus Bank S.A. през пролетта на 2013 г. (мярка C).
Член 2
Адресат на настоящото решение е Република Гърция.
Съставено в Брюксел на 23 юли 2014 година.
DECISIÓN (UE) 2015/455 DE LA COMISIÓN
de 23 de julio de 2014
relativa a la ayuda estatal SA.34826 (2012/C), SA.36005 (2013/NN) concedida por Grecia a Piraeus Bank Group con relación a la recapitalización y la reestructuración de Piraeus Bank S.A.
[notificada con el número C(2014) 5217]
(El texto en lengua inglesa es el único auténtico)
(Texto pertinente a efectos del EEE)
LA COMISIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea y, en particular, su artículo 108, apartado 2, párrafo primero,
Visto el Acuerdo sobre el Espacio Económico Europeo y, en particular, su artículo 62, apartado 1, letra a),
Después de haber emplazado a los Estados miembros y otros interesados para que presentaran sus observaciones, de conformidad con los citados artículos (1),
Considerando lo siguiente:
1. PROCEDIMIENTO
1.1. PROCEDIMIENTO RELATIVO A PIRAEUS BANK
(1)
Mediante Decisión de 19 de noviembre de 2008, la Comisión aprobó un régimen denominado «Support Measures for the Credit Institutions in Greece» («el régimen de ayudas a los bancos griegos») destinado a garantizar la estabilidad del sistema financiero griego. Este régimen autoriza la concesión de ayudas al amparo de sus tres componentes: una medida de recapitalización, una medida de garantía y una medida de préstamos obligacionistas públicos (2). En mayo de 2009, Piraeus Bank (en lo sucesivo, «el Banco») (3) fue recapitalizado por Grecia en el marco de la medida de recapitalización.
(2)
En el considerando 14 de la Decisión de 19 de noviembre de 2008 se señaló que se notificaría a la Comisión un plan de reestructuración en lo que se refiere a los beneficiarios de la medida de recapitalización.
(3)
El 23 de julio de 2010, las autoridades griegas presentaron un plan de reestructuración a la Comisión. La Comisión registró este plan, sus actualizaciones posteriores y la información complementaria facilitada por las autoridades griegas con la referencia SA.30342 (PN 26/2010) y, posteriormente, como asunto SA.32787 (2011/PN).
(4)
El Banco se ha beneficiado repetidamente de garantías del Estado y préstamos obligacionistas públicos al amparo del régimen de ayudas a los bancos griegos (4). Además, se benefició de la provisión urgente de liquidez garantizada por el Estado («ELA garantizada por el Estado»).
(5)
El 20 de abril de 2012, el Fondo Griego de Estabilidad Financiera («HFSF») entregó el Banco una carta por la que se comprometía a participar en un proyecto de ampliación del capital social del Banco. El 28 de mayo de 2012, el HFSF concedió una recapitalización puente por importe de 4 700 millones EUR al Banco (en lo sucesivo, «la primera recapitalización puente»).
(6)
El 10 de mayo de 2012, las autoridades griegas notificaron oficialmente a la Comisión la carta de compromiso que el HFSF había entregado al Banco. La Comisión la registró como ayuda no notificada [asunto SA.34826 (2012/NN)], ya que la medida ya se había ejecutado.
(7)
Mediante Decisión de 27 de julio de 2012, la Comisión incoó un procedimiento de investigación formal sobre la primera recapitalización puente (en lo sucesivo, «la Decisión de incoación de Piraeus») (5).
(8)
En diciembre de 2012, el HFSF concedió una segunda recapitalización puente por importe de 1 553 millones EUR al Banco («la segunda recapitalización puente»). El 21 de diciembre de 2012, el HFSF le entregó también una carta de compromiso para su participación en una ampliación de capital social del Banco y en instrumentos convertibles en capital que iban a ser emitidos, por un importe total máximo de 1 082 millones EUR (6). Las autoridades griegas notificaron dichas medidas a la Comisión el 20 de diciembre de 2012 (7).
(9)
En septiembre de 2012, el Banco comunicó su intención de adquirir Geniki a Société Générale S.A. (en lo sucesivo, «Société Générale»). Durante los meses de septiembre y octubre, la Comisión celebró teleconferencias e intercambió correos electrónicos en numerosas ocasiones con representantes de las autoridades griegas y del Banco con respecto a la adquisición de Geniki.
(10)
El 19 de octubre de 2012, el Banco firmó un acuerdo de compra de acciones con Société Générale en lo relativo a la adquisición de la totalidad de la participación de Société Générale (99,08 %) en Geniki.
(11)
El 12 de diciembre de 2012, los servicios de la Comisión enviaron una carta a Grecia, en la que se incluía su evaluación preliminar de la adquisición de Geniki.
(12)
El 26 de febrero de 2013, el Banco informó a la Comisión de su intención de adquirir Millennium Bank Greece S.A. («MBG»). La Comisión celebró varias teleconferencias e intercambió diversos correos electrónicos con las autoridades griegas y el Banco con respecto a la adquisición de MBG.
(13)
El 25 de marzo de 2013, los servicios de la Comisión enviaron una carta a Grecia, en la que se incluía su evaluación preliminar de la adquisición de MBG.
(14)
El 22 de abril de 2013, el Banco comunicó que había celebrado un acuerdo con Millennium Banco Comercial Portugues («BCP») relativo a la adquisición de la totalidad del capital social de MBG y la participación de BCP en la futura ampliación de capital de Piraeus.
(15)
El 3 de junio de 2013, el HFSF convirtió parcialmente la primera y segunda recapitalizaciones puente en capital en acciones por un total de 5 891 millones EUR. Asimismo, aportó al Banco una cantidad adicional de 1 094 millones EUR, con arreglo al compromiso asumido en el momento de la adquisición por parte del Banco de la parte sana de Agricultural Bank of Greece (en lo sucesivo, «ATE») y de las filiales griegas de tres bancos chipriotas (véase la sección 1.2). Además, algunos inversores privados aportaron 1 444 millones EUR. La recapitalización total ascendió a 8 429 millones EUR y se conoce como «la recapitalización de la primavera de 2013».
(16)
El 19 de diciembre de 2013, las autoridades griegas remitieron información a la Comisión con respecto a las condiciones de la recapitalización de la primavera de 2013.
(17)
El 25 de junio de 2014, las autoridades griegas presentaron a la Comisión un plan de reestructuración definitivo para el Banco («plan de reestructuración»). En la misma fecha, presentaron información sobre la provisión urgente de liquidez garantizada por el Estado y manifestaron su intención de seguir facilitando al Banco esta ayuda de liquidez, así como garantías estatales sobre instrumentos de deuda y préstamos obligacionistas públicos en el marco del régimen de ayudas a los bancos griegos.
(18)
Durante el procedimiento administrativo, la Comisión mantuvo reuniones y teleconferencias, e intercambió correos electrónicos en numerosas ocasiones con representantes de las autoridades griegas y el Banco.
(19)
Grecia acepta que excepcionalmente la presente Decisión solamente se adopte en lengua inglesa.
1.2. PROCEDIMIENTO RELATIVO A LAS ENTIDADES ADQUIRIDAS
1.2.1. Procedimiento relativo a ATE
(20)
En abril de 2011, Grecia aportó 1 445 millones EUR a ATE (una cantidad que incluía los 675 millones EUR concedidos inicialmente en virtud del régimen griego de recapitalización). Además, ATE recibió ayuda de liquidez por un importe de 6 103 millones EUR. Mediante Decisión de 23 de mayo de 2011, la Comisión aprobó esas medidas sobre la base de un plan de reestructuración de ATE («la Decisión de reestructuración de ATE») (8).
(21)
El 29 de diciembre de 2011, Grecia participó en una emisión de derechos de suscripción de capital de ATE, por un importe de 290 millones EUR.
(22)
El 22 de marzo de 2012, Grecia presentó un informe elaborado por el Banco de Grecia en el que se proponía una resolución de ATE a través de un procedimiento de compra y asunción (9) de determinados activos y pasivos de la entidad («las actividades cedidas de ATE»), mientras que los restantes activos y pasivos se resolverían a través de un banco malo.
(23)
En julio de 2012, el Banco comunicó la adquisición por absorción de la parte saneada de ATE que había sido declarada en liquidación.
(24)
En ese momento, el HFSF se comprometió a cubrir las necesidades de capital del Banco derivadas de los activos adquiridos. El 27 de enero de 2013, el Banco de Grecia concluyó que el capital necesario a efectos regulatorios, como consecuencia de la adquisición de las actividades cedidas, ascendía a 570 millones EUR, cantidad que sería cubierta por el HSFS.
(25)
Mediante Decisión de 3 de mayo de 2013 (10) («la Decisión de liquidación de ATE»), la Comisión concluyó que las medidas de apoyo concedidas en el momento de la transferencia de las actividades cedidas de ATE no constituyen ayuda estatal al Banco, sino a las actividades cedidas de ATE. Por otra parte, la Comisión llegó a la conclusión de que dicha ayuda sería compatible con el mercado interior si el plan de reestructuración del Banco, que ahora incluye las actividades cedidas de ATE, permite el restablecimiento de su viabilidad a largo plazo.
(26)
En junio de 2013, el HFSF inyectó 570 millones EUR en el Banco en el marco de la recapitalización de la primavera de 2013 (11).
1.2.2. Procedimiento relativo a las operaciones griegas de Bank of Cyprus, Cyprus Popular Bank y Hellenic Bank («los tres bancos chipriotas»)
(27)
A raíz de la reunión extraordinaria del Eurogrupo (12) celebrada el 15 de marzo de 2013, las autoridades chipriotas y la Unión Europea, el Fondo Monetario Internacional («FMI»), y el Banco Central Europeo («BCE») alcanzaron un acuerdo político sobre las medidas que subyacen a un futuro programa de ajuste macroeconómico. En particular, se acordó, entre otras cosas, que las operaciones de los tres bancos chipriotas en Grecia se transfirieran a un banco griego.
(28)
El Banco y otros bancos griegos manifestaron su interés en adquirir las operaciones de los tres bancos chipriotas en Grecia.
(29)
El 22 de marzo de 2013, el HFSF accedió a que el Banco hiciera una oferta para la adquisición de las sucursales, depósitos y préstamos griegos de los tres bancos chipriotas. La oferta del Banco estaba supeditada a que el HFSF le aportase capital por un importe igual al precio pagado por el capital de la actividad adquirida.
(30)
Las autoridades griegas y el HFSF mantuvieron puntualmente informados a los servicios de la Comisión de la evolución del proceso y de las condiciones de la adquisición.
(31)
El 26 de marzo de 2013, el Banco firmó un acuerdo de venta y cesión con cada uno de los tres bancos chipriotas en relación con sus actividades en Grecia (depósitos, préstamos y red de sucursales).
(32)
Según lo acordado en marzo de 2013, el HFSF aportó 524 millones EUR de capital en el Banco (13) para hacer frente a las necesidades de capital que se derivaban de la adquisición de dichos activos.
2. DESCRIPCIÓN
2.1. EL BANCO Y SUS DIFICULTADES
2.1.1. Contexto general del sector bancario griego
(33)
El producto interior bruto real de Grecia (en lo sucesivo, «PIB») se redujo en un 20 % de 2008 a 2012, como se muestra en el cuadro 1. Como consecuencia de ello, los bancos griegos experimentaron un rápido aumento de la tasa de morosidad de los préstamos a los hogares y las empresas (14). Esta evolución afectó negativamente el rendimiento de los activos de los bancos griegos y generó necesidades de capital.
Cuadro 1
Crecimiento del PIB real en Grecia, 2008-2013
Grecia
2008
2009
2010
2011
2012
2013
Crecimiento del PIB real, %
-0,2
-3,1
-4,9
-7,1
-7,0
-3,9
Fuente:
Eurostat, disponible en línea: http://epp.eurostat.ec.europa.eu/tgm/table.do?tab=table&init=1&plugin=1&language=en&pcode=tec00115
(34)
Además, en febrero de 2012, Grecia ejecutó un intercambio de obligaciones del sector privado, conocido como el programa de participación del sector privado («el programa PSI»). Los bancos griegos participaron en el programa PSI, en virtud del cual el Gobierno griego ofrecía a los tenedores privados de obligaciones nuevos valores [incluidos nuevas obligaciones del Estado griego («GBB»), valores vinculados al PIB y pagarés emitidos por la Facilidad Europea de Estabilidad Financiera («FEEF»)] a cambio de GBB existentes con una quita nominal del 53,5 % y plazos de amortización más largos (15). Las autoridades griegas anunciaron los resultados de dicho intercambio de obligaciones el 9 de marzo de 2012 (16). El intercambio dio lugar a pérdidas significativas para los tenedores de obligaciones (estimadas por el Banco de Grecia en el 78 % del importe nominal de las antiguas GBB para los bancos griegos, por término medio) y generó necesidades de capital que se contabilizaron retroactivamente en los estados financieros de los bancos griegos relativos a 2011. En el cuadro 2 se resume el total de pérdidas debidas al programa PSI para los principales bancos griegos.
Cuadro 2
Total de pérdidas de los principales bancos griegos debidas al programa PSI (millones EUR)
Bancos
Importe nominal de GGB
Importe nominal de préstamos vinculados con el Estado
Importe nominal total
Pérdidas del PSI en concepto de GGB
Pérdidas del PSI en concepto de los préstamos vinculados con el Estado
Total bruto de pérdidas PSI
Total bruto de pérdidas PSI /Capital de nivel 1 (%)
Total de pérdidas brutas PSI /Total activos (%)
NBG
13 748
1 001
14 749
10 985
751
11 735
161,0
11,0
Eurobank
7 001
335
7 336
5 517
264
5 781
164,5
7,5
Alpha
3 898
2 145
6 043
3 087
1 699
4 786
105,7
8,1
Piraeus
7 063
280
7 343
5 686
225
5 911
226,0
12,0
ATEbank
5 164
608
5 772
3 873
456
4 329
1 144,0
17,1
Geniki
384
7
391
287
5
292
78,1
8,9
MBG
185
0
185
137
0
137
29
2,2
Fuente:
Banco de Grecia, Report on the Recapitalisation and the Restructuring of the Greek Banking Sector, diciembre de 2012, p. 14.
(35)
Dado que los bancos griegos registraron déficits significativos de capital como resultado del programa PSI y la persistencia de la recesión, el Memorando de Política Económica y Financiera (en lo sucesivo, «el MEFP») del segundo programa de ajuste para Grecia, celebrado entre el Gobierno griego, la Unión Europea, el FMI y el BCE con fecha de 11 de marzo de 2012, destinó fondos a la recapitalización de los bancos. Las autoridades griegas cifraron en 50 000 millones EUR el total de las necesidades de recapitalización y de los costes de resolución de los bancos que han de financiarse en el marco de este programa (17). Ese importe se calculó sobre la base de una prueba de resistencia llevada a cabo por el Banco de Grecia para el período de diciembre de 2011 a diciembre de 2014 («la prueba de resistencia de 2012»), la cual se basó en las previsiones de pérdidas en relación con los préstamos realizadas por Blackrock (18). Los fondos para la recapitalización de los bancos griegos se encuentran disponibles a través del HFSF. En el cuadro 3 se resume el cálculo de las necesidades de capital para los principales bancos griegos tal como resultan de la prueba de resistencia de 2012.
Cuadro 3
Prueba de resistencia de 2012: Necesidades de capital de los principales bancos griegos (millones EUR)
Bancos
Referencia capital ordinario de nivel 1 (Dic. 2011)
Total pérdidas brutas PSI (Dic. 2011)
Provisiones relacionadas con el PSI (Junio de 2011)
Proyecciones de pérdidas brutas acumulativas para el riesgo de crédito
Reservas para préstamos fallidos (Dic. 2011)
Generación interna de capital
Objetivo de capital ordinario de nivel 1 (Dic 2014)
Necesidades de capital
NBG
7 287
-11 735
1 646
-8 366
5 390
4 681
8 657
9 756
Eurobank
3 515
-5 781
830
-8 226
3 514
2 904
2 595
5 839
Alpha
4 526
-4 786
673
-8 493
3 115
2 428
2 033
4 571
Piraeus
2 615
-5 911
1 005
-6 281
2 565
1 080
2 408
7 335
ATEbank
378
-4 329
836
-3 383
2 344
468
1 234
4 920
Geniki
374
- 292
70
-1 552
1 309
-40
150
281
MBG
473
- 137
0
- 638
213
-79
230
399
Fuente:
Banco de Grecia, Report on the Recapitalisation and the Restructuring of the Greek Banking Sector, diciembre de 2012, p. 8
(36)
De conformidad con el MEFP de marzo de 2012, los bancos que presenten planes viables de captación de capital tendrán la oportunidad de solicitar y recibir ayuda pública de forma que se preserven los incentivos del sector privado para aportar capital y, por lo tanto, se reduzca al mínimo la carga para los contribuyentes (19). El Banco de Grecia puso de manifiesto que solo los cuatro bancos de mayor tamaño (Eurobank, National Bank of Greece, el Banco y Alpha Bank) presentaron planes viables de captación de capital (20). En mayo de 2012 recibieron una primera recapitalización del HFSF.
(37)
Entre finales de 2009 y junio de 2012 los depósitos nacionales de los bancos de Grecia disminuyeron en un total del 37 % debido a la recesión y a la incertidumbre política. Los bancos han tenido que pagar tipos de interés más elevados para tratar de retener los depósitos. Se incrementaron los costes de los depósitos, reduciendo el margen neto de interés de los bancos. Dado que los bancos griegos quedaron fuera de los mercados mayoristas de financiación, se volvieron totalmente dependientes de la financiación del Eurosistema (21), una parte cada vez mayor de la cual era concedida por el Banco de Grecia en forma de ELA garantizada por el Estado.
(38)
El 3 de diciembre de 2012, Grecia puso en marcha un programa de recompra sobre las nuevas GGB recibidas por los inversores en el marco del programa PSI, a precios que oscilaban entre el 30,2 % y el 40,1 % de su valor nominal (22). Los bancos griegos participaron en dicho programa de recompra, que supuso nuevas pérdidas en sus balances contables, ya que la mayor parte de la pérdida contable (es decir, la diferencia entre el valor de mercado y el valor nominal de esas nuevas GGB) imputada en esas nuevas GGB en el momento del programa PSI pasó a ser definitiva e irreversible (23).
(39)
En diciembre de 2012, los cuatro mayores bancos griegos recibieron una segunda recapitalización puente del HFSF.
(40)
En la primavera de 2013, la recapitalización puente de los cuatro bancos se convirtió en recapitalización permanente en acciones ordinarias, con lo que el HFSF pasó a poseer más del 80 % del capital social de cada uno de los cuatro bancos. En los bancos que consiguieron atraer un importe predeterminado de capital privado (el Banco, Alpha Bank y National Bank of Greece), el HFSF recibió acciones sin derecho a voto y se dio a los inversores privados garantías de opción (warrants) sobre las acciones del HFSF.
(41)
En julio de 2013, el Banco de Grecia encargó a un asesor que llevara a cabo un estudio de diagnóstico sobre las carteras de préstamos de todos los bancos griegos. El asesor llevó a cabo estimaciones de pérdidas crediticias («CLP») en todas las carteras de préstamos nacionales de los bancos griegos, así como en los préstamos con riesgo griego en sucursales y filiales extranjeras en un horizonte temporal de tres años y medio y de toda la duración de los préstamos. El análisis facilitó CLP con arreglo a dos escenarios macroeconómicos: una hipótesis de base y otra adversa. Las CLP para las carteras de préstamos extranjeros fueron estimadas por el Banco de Grecia a partir de datos facilitados por el asesor.
(42)
Sobre la base de la evaluación de las CLP llevada a cabo por el asesor, en el otoño de 2013 el Banco de Grecia puso en marcha un nuevo ejercicio de pruebas de resistencia («las pruebas de resistencia de 2013») para evaluar la solidez de la posición de capital de los bancos griegos en una hipótesis de base y una hipótesis adversa. El Banco de Grecia llevó a cabo la evaluación de las necesidades de capital con el apoyo técnico de un segundo asesor.
(43)
Los elementos clave de la evaluación de las necesidades de capital con arreglo a la prueba de resistencia de 2013 fueron i) las CLP (24) sobre las carteras de préstamos de los bancos sobre una base consolidada para el riesgo griego y el riesgo extranjero, sin contar las reservas de préstamos existentes, y ii) la rentabilidad operativa estimada de los bancos para el período comprendido entre junio de 2013 y diciembre de 2016, sobre la base de un ajuste conservador de los planes de reestructuración que habían sido presentados al Banco de Grecia durante el cuarto trimestre de 2013. En el cuadro 4 se resume el cálculo de las necesidades de capital de los principales bancos griegos sobre una base consolidada con arreglo a la hipótesis de base para la prueba de resistencia de 2013.
Cuadro 4
Prueba de resistencia de 2013: Necesidades de capital de los bancos griegos sobre una base consolidada en la hipótesis de base (en millones EUR)
Bancos
Referencia capital ordinario de nivel 1 (Junio de 2013) (1)
Reservas para préstamos fallidos (Junio de 2013) (2)
CLP para el riesgo griego (3)
CLP para el riesgo extranjero (25) (4)
Generación interna de capital interno (5)
Prueba de resistencia ratio de capital ordinario de nivel 1 (Diciembre de 2016) (6)
Necesidades de capital (6) -(1)-(2)-(3)-(4)-(5)
NBG (26)
4 821
8 134
-8 745
-3 100
1 451
4 743
2 183
Eurobank (27)
2 228
7 000
-9 519
-1 628
2 106
3 133
2 945
Alpha
7 380
10 416
-14 720
-2 936
4 047
4 450
262
Piraeus
8 294
12 362
-16 132
-2 342
2 658
5 265
425
(44)
El 6 de marzo de 2014, el Banco de Grecia anunció los resultados de la prueba de resistencia de 2013 y solicitó a los bancos que presentasen, antes de mediados de abril de 2014, sus planes de captación de capital para cubrir las necesidades de capital en la hipótesis de base.
(45)
Entre finales de marzo de 2014 y principios de mayo de 2014, los bancos llevaron a cabo ampliaciones de capital.
2.1.2. Beneficiario
(46)
El Banco presta servicios bancarios universales principalmente en Grecia y en Europa Central, Oriental y Sudoriental (Rumanía, Bulgaria, Serbia, Albania, Ucrania y Chipre), así como en Egipto. Ofrece toda la gama de productos y servicios bancarios y financieros a los hogares y las empresas. Opera en los sectores de banca minorista, corporativa y privada, amén de prestar servicios de gestión de activos, tesorería y banca de inversiones. El Banco está constituido en Grecia y sus acciones cotizan en la Bolsa de Atenas. A 30 de diciembre de 2012, empleaba a un total de 18 597 personas (28).
(47)
El Banco participó en el programa PSI, intercambiando GGB y préstamos relacionados con el Estado con un valor nominal de 7 700 millones EUR. Su carga relacionada con el programa PSI ascendió a unos 5 911 millones EUR antes de impuestos y se anotó en su totalidad en su contabilidad de 2011 (29). Durante el programa de recompra de diciembre de 2012, el Banco vendió las nuevas GGB que había recibido en el marco del programa PSI con un descuento importante en valor nominal. Esta venta cristalizó sus pérdidas sobre las nuevas GGB.
(48)
En el cuadro 5 figuran las cifras clave del Banco en diciembre de 2010, diciembre de 2011, diciembre de 2012 y diciembre de 2013 (datos consolidados).
Cuadro 5
Cifras clave de Piraeus Bank, 2010, 2011, 2012 y 2013
Pérdidas y ganancias
(en millones EUR)
2010
2011
2012 (30)
2013 (31)
Ingresos netos por intereses
1 207
1 194
1 047
1 664
Total resultado de explotación
1 510
1 245
1 921
2 205
Total gastos de funcionamiento
(884)
(840)
(931)
(1 680)
Ingresos antes de provisiones
625
405
989
525
Pérdidas por deterioro del valor para cubrir el riesgo de crédito
(611)
(1 973)
(2 519)
(2 536)
Pérdidas por deterioro del valor de las GGB y préstamos elegibles en el marco del PSI
(5 911)
Fondo de comercio negativo
351
3 810
Resultado neto del ejercicio
(21)
(6 618)
(507)
2 546
Cifras selectivas de volumen
(millones EUR)
31 de diciembre de 2010
31 de diciembre de 2011
31 de diciembre de 2012 (31)
31 de diciembre de 2013 (32)
Total neto de los préstamos y anticipos a clientes
(neto)
40 150
35 634
44 613
62 366
Depósitos
29 475
21 796
36 971
54 279
Total activos
57 561
49 352
70 408
92 010
Total fondos propios (30)
3 273
(1 940)
(2 316)
8 543
(49)
El cuadro 5 muestra que, además de las enormes pérdidas que registró en 2011 debido al programa PSI (5 911 millones EUR (33)), el Banco sufrió un descenso de los ingresos provocado, entre otros factores, por los mayores costes de los depósitos y elevadas y crecientes pérdidas de valor por deterioro de sus carteras de préstamos en Grecia y en el extranjero hasta mediados de 2012. La situación de liquidez del Banco se vio gravemente afectada por la salida de depósitos, aunque mejoró algo después de que empezara a realizar adquisiciones en julio de 2012.
(50)
En las pruebas de resistencia de 2013, el Banco de Grecia calculó las necesidades de capital del Banco en 465 millones EUR en la hipótesis de base.
(51)
En marzo de 2014, el Banco procedió a una ampliación de capital de 1 752 millones EUR para cubrir las necesidades de capital mencionadas en el considerando 50 y reembolsar los 940 millones EUR de acciones preferenciales en manos del Estado griego (34). A diferencia de lo sucedido en la ampliación de capital de Eurobank de abril de 2014, el HFSF no ofreció al Banco el compromiso de aportar capital en el marco de la ampliación de capital en caso de que la demanda privada fuera insuficiente. La ampliación de capital del Banco se ha conseguido mediante una oferta de capital sin derechos de suscripción preferente (es decir, una ampliación de capital con supresión del derecho de suscripción preferente de los accionistas) para los inversores internacionales y a través de una oferta pública de venta en Grecia. El precio de suscripción se fijó en 1,7 EUR por acción.
(52)
Tras la ampliación de capital, el 22 de mayo de 2014 el Banco anunció que había rescatado las acciones preferentes en manos de Grecia, por un importe total de 750 millones EUR (35).
2.2. ADQUISICIONES DE LAS ACTIVIDADES BANCARIAS GRIEGAS POR PARTE DEL BANCO
2.2.1. Adquisición de ATE
(53)
ATE fue fundado en 1929 por el Estado griego como organización sin ánimo de lucro. Hasta principios de los años noventa, ATE era una entidad financiera especializada que apoyaba el desarrollo del sector agrícola en nombre del Estado griego. En diciembre de 2000, la empresa cotizaba en la Bolsa de Atenas. El 14 de noviembre de 2011, el Estado griego era su principal accionista con una participación del 89,9 %.
(54)
ATE desarrollaba todo tipo de actividades bancarias, tanto de banca minorista como corporativa; prestaba servicios financieros, como actividades de seguro y arrendamiento financiero; y adquiría participaciones importantes en empresas activas en sectores no financieros, incluidas las industrias azucarera y de productos lácteos.
(55)
En julio de 2012, ATE ofrecía sus servicios a través de su red de 468 sucursales y empleaba a 5 024 personas. En julio de 2012, sus depósitos totales ascendían a 14 900 millones EUR, con unos activos totales de 21 800 millones EUR (36).
(56)
Desde 2006, ATE también ha ofrecido sus servicios fuera de Grecia, con una participación del 74 % en ATE Bank Romania y una participación del 20,3 % del capital social y el 25 % de las acciones preferentes en AIKBanka Serbia.
(57)
Las dificultades de ATE surgieron antes de la crisis de la deuda soberana griega, principalmente como consecuencia de la mala calidad de los activos y la rentabilidad tradicionalmente baja previa al deterioro del valor. Por otra parte, la crisis de la deuda soberana de Grecia afectó a todos los bancos griegos, incluido ATE, de dos maneras: i) la pérdida del acceso de Grecia a los mercados de deuda internacionales afectó gravemente a la situación de liquidez de los bancos griegos, y ii) la calidad de los activos se degradó e incrementó el deterioro de su valor.
(58)
En abril de 2011, Grecia aportó 1 445 millones EUR a ATE (incluidos 675 millones EUR concedidos inicialmente en el marco de la medida de recapitalización griega). Además, ATE recibió apoyo de liquidez por un importe de 6 103 millones EUR. La Comisión aprobó dichas medidas en la Decisión de reestructuración de ATE.
(59)
No obstante, en la segunda mitad de 2011, la situación de capital de ATE se deterioró como consecuencia principalmente de su participación en el programa PSI. Como se ilustra en el cuadro 2, la carga total relacionada con el programa PSI ascendía a unos 4 329 millones EUR antes de impuestos y había sido consignada totalmente en su contabilidad de 2011. Como se ilustra en el cuadro 3, las necesidades de capital de las actividades cedidas de ATE se estimaron en 4 920 millones EUR.
(60)
El 22 de marzo de 2012, Grecia presentó un informe elaborado por el Banco de Grecia en el que se proponía la resolución de ATE a través de un procedimiento de compra y asunción por lo que respecta a las actividades cedidas de ATE, mientras que los restantes activos y pasivos se resolverían a través de un banco malo. El Banco y otro gran banco griego presentaron ofertas no vinculantes al HFSF. El 26 de julio de 2012, el consejo de administración del HFSF aprobó la oferta del Banco.
(61)
El 27 de julio de 2012, el Banco de Grecia procedió a la cesión de las actividades cedidas de ATE al Banco (37).
(62)
Como las actividades cedidas de ATE incluían menos activos a valor razonable que pasivo, el HFSF, en consonancia con la Decisión del Banco de Grecia de 28 de enero de 2013, tuvo que compensar la diferencia entre los activos y los pasivos cedidos, es decir, el déficit de financiación. El Banco de Grecia llegó a la conclusión, basada en cifras auditadas, que el déficit de financiación sería de 7 471 millones EUR y el HFSF concedió al Banco obligaciones de la Facilidad Europea de Estabilidad Financiera («obligaciones de la FEEF») por un valor de 7 471 millones EUR.
(63)
Además, el HFSF se comprometió a facilitar capital al Banco, con el fin de que las actividades cedidas de ATE se capitalizaran hasta el 9 %. Aunque dicho importe se calculó en un principio en 500 millones EUR, el importe definitivo se fijó en 570 millones EUR. El HFSF aportó el importe definitivo al Banco a cambio de acciones ordinarias en el marco de la recapitalización de la primavera de 2013.
(64)
El Banco adquirió las actividades cedidas de ATE por un precio de compra de 95 millones EUR.
2.2.2. Adquisición de Geniki
(65)
Geniki fue creado en 1937 y prestaba servicios financieros en los sectores de banca minorista, banca corporativa y servicios de mercados de capitales. En 2004, Société Générale adquirió la mayoría de sus acciones. A 31 de diciembre de 2012, Geniki contaba con 104 sucursales y empleaba a 1 391 trabajadores (38). Sus activos totales ascendían a 2 600 millones EUR, el total de préstamos netos era de 1 900 millones EUR y los depósitos de unos 2 000 millones EUR (39).
(66)
La crisis de la deuda soberana griega tuvo consecuencias muy negativas sobre el desempeño del sector bancario. Por otra parte, la participación de los bancos griegos en el programa PSI condujo a un rápido deterioro de su situación de capital. Como se ilustra en el cuadro 2, la carga total relacionada con el programa PSI de Geniki ascendía a alrededor de 292 millones EUR antes de impuestos y se encontraba totalmente consignada en su contabilidad de 2011. Como se ilustra en el cuadro 3, el importe de las necesidades de capital de Geniki se estimó en 281 millones EUR y se calculó sobre la base de una prueba de resistencia llevada a cabo por el Banco de Grecia.
(67)
En junio de 2012, Société Générale se puso en contacto con los cuatro grandes bancos griegos en un intento de vender Geniki. El Banco era el único interesado en la adquisición.
(68)
Las negociaciones entre Société Générale y el Banco para la venta de Geniki dieron lugar a un acuerdo oficial el 19 de octubre de 2012 por el que: i) Société Générale vendería y el Banco adquiriría la participación del 99,08 % que la primera poseía en Geniki, y ii) Société Générale asignaría y cedería y el Banco adquiriría el 100 % de los anticipos del capital en acciones de Geniki que Société Générale hubiese concluido y concluyera en el futuro. Société Générale accedió finalmente a hacer un pago anticipado de aproximadamente 290 millones EUR a Geniki y a suscribir una obligación emitida por el Banco por un importe de aproximadamente 170 millones EUR. Posteriormente el Banco adquirió Geniki por 1 millón EUR.
(69)
El 14 de diciembre de 2012, el Banco anunció que se había completado la adquisición de la participación de Société Générale en Geniki.
2.2.3. Adquisición de las operaciones griegas de los tres bancos chipriotas
(70)
Bank of Cyprus, Cyprus Popular Bank y Hellenic Bank fueron creados en 1899, 1901 y 1976, respectivamente.
(71)
A raíz de la reunión extraordinaria del Eurogrupo celebrada el 15 de marzo de 2013 se llegó a un acuerdo sobre los principales parámetros de un plan de rescate para Chipre llevado a cabo por la Unión Europea, el FMI y el BCE. El Consejo Helénico de Estabilidad Sistémica («HSSB») propuso por unanimidad la cesión de los activos y pasivos griegos de las sucursales en Grecia de los tres bancos chipriotas a un banco griego ya existente. En particular, el HSSB afirmó que el acuerdo garantiza plenamente a los depositantes de las sucursales griegas [de los tres bancos chipriotas], salvaguarda el interés público griego y la estabilidad financiera y no supone una carga para la deuda pública de Grecia.
(72)
Al Banco de Grecia se le encomendó la tarea de explorar el interés potencial de los bancos griegos y, en este contexto, lanzó una convocatoria de manifestación de interés. Además, el HFSF accedió a cubrir las necesidades de capital (del adquirente) que resultarían de la adquisición de las sucursales griegas de los tres bancos chipriotas.
(73)
En el cuadro 6 se resumen los activos y pasivos de los tres bancos chipriotas que fueron cedidos en último término al Banco («las actividades chipriotas cedidas»).
Cuadro 6
Actividades cedidas de los tres bancos chipriotas
Actividades cedidas
Activo
Todos los préstamos griegos, incluido el arrendamiento financiero y el factoring
Préstamos al sector naval y otros préstamos procedentes de Grecia y gestionados en Grecia
Activos fijos (con exclusión de los activos por impuestos diferidos)
Pasivo
Todos los depósitos de los tres bancos chipriotas captados en Grecia
Fuente:
Ficha descriptiva, Carve out and sale of the Greek assets of Cypriot banks, 10 de abril de 2013
(74)
Los activos cedidos al Banco ascendieron a aproximadamente 18 900 millones EUR y el pasivo a unos 15 000 millones EUR. No obstante, las partes en la operación acordaron tomar en consideración el importe de las pérdidas previstas en el informe PIMCO para los bancos en Chipre, en el marco de una hipótesis adversa (40). Según el informe PIMCO, el valor de los activos que se cederían al Banco ascendía a aproximadamente 16 500 millones EUR. Los pasivos transferidos ascendían a unos 14 500 millones EUR.
(75)
El 21 y el 22 de marzo de 2013, solo tres bancos, incluido el Banco, presentaron ofertas no vinculantes.
(76)
El 22 de marzo de 2013, el HFSF dio su autorización a la adquisición por parte del Banco de las operaciones en Grecia de los tres bancos chipriotas. La contraprestación total pagada por el Banco por la adquisición de las actividades chipriotas cedidas fue de 524 millones EUR. En particular, se acordó que el Banco pagaría 237 millones EUR por la adquisición de las actividades cedidas de Bank of Cyprus, 258 millones EUR por la adquisición de las actividades cedidas de Cyprus Popular Bank y 29 millones EUR por la adquisición de las actividades cedidas de Hellenic Bank.
(77)
En junio de 2013, en el marco de la recapitalización de la primavera de 2013 (41) el HFSF inyectó 524 millones EUR de capital en el Banco con el fin de cubrir el precio de compra pagado por el Banco.
2.2.4. Adquisición de MBG
(78)
MBG fue creado en 2000. MBG contaba con 119 sucursales y empleaba a 1 174 trabajadores a 31 de diciembre de 2012 (42).
(79)
El 22 de abril de 2013, el Banco firmó un acuerdo definitivo con BCP en relación con la adquisición de la totalidad del capital social de MBG y la participación de BCP en una futura ampliación de capital del Banco.
(80)
De conformidad con ese acuerdo, BCP contribuiría con 400 millones EUR a la recapitalización reglamentaria de MBG (de la cual 139 millones EUR ya habían sido aportados por BCP en diciembre de 2012) mediante la conversión en fondos propios de créditos subordinados y preferentes de BCP a MBG. Por otra parte, toda la financiación facilitada por BCP a MBG en el pasado sería reembolsada por este último en dos tramos: se abonaría un total de 650 millones EUR en la fecha de formalización de la operación y el importe de alrededor de 250 millones EUR se haría efectivo en un plazo de seis meses contado a partir de dicha formalización. En último lugar, BCP aportaría 400 millones EUR a la recapitalización del Banco mediante una colocación privada que excluía el derecho de suscripción preferente. Entonces, el Banco adquiriría MBG plenamente recapitalizado por 1 millón EUR.
(81)
El 19 de junio de 2013, el Banco comunicó la finalización de la adquisición de MBG.
2.2.5. Visión de conjunto del efecto combinado de las adquisiciones
(82)
El cuadro 7 ofrece una visión general de la incidencia de las sucesivas adquisiciones sobre el tamaño y la configuración del Banco en Grecia (ninguna de las entidades adquiridas incluía activos extranjeros, salvo las actividades cedidas de ATE que contienen pequeños activos rumanos). Como consecuencia de estas adquisiciones, el Banco posee ahora la cuota más elevada en el mercado griego de depósitos y préstamos.
Cuadro 7
Efecto de las sucesivas adquisiciones sobre el tamaño de Piraeus en Grecia
31.12.2012
solo Grecia
Piraeus por sí solo
ATE
Geniki
Bancos chipriotas
MBG
ΝUEVO GRUPO
Préstamos brutos
27 727
12 200
3 308
24 194
4 710
72 138
parte del nuevo grupo
38 %
17 %
5 %
34 %
7 %
100 %
Préstamos netos
24 811
11 527
1 909
19 481
4 236
61 964
parte del nuevo grupo
40 %
19 %
3 %
31 %
7 %
100 %
Depósitos
15 412
14 986
2 014
14 427
2 912
49 752
parte del nuevo grupo
31 %
30 %
4 %
29 %
6 %
100 %
Empleados
5 926
5 019
1 420
5 268
1 186
18 819
parte del nuevo grupo
31 %
27 %
8 %
28 %
6 %
100 %
Sucursales
325
460
104
307
120
1 316
parte del nuevo grupo
25 %
35 %
8 %
23 %
9 %
100 %
Fuente:
Datos presentados el 10 de junio de 2014 por Piraeus Bank
2.3. MEDIDAS DE AYUDA
2.3.1. Medidas de ayuda concedidas al Banco al amparo del régimen de ayudas a los bancos griegos (medidas L1 & A)
(83)
El Banco obtuvo varios tipos de ayuda en el marco del régimen de ayudas a los bancos griegos, en virtud de la medida de recapitalización, la medida de garantía y la medida de préstamos obligacionistas públicos.
2.3.1.1. Ayudas públicas de liquidez concedidas con arreglo a la medida de garantía y la medida de préstamos obligacionistas públicos (medida L1)
(84)
El Banco se ha beneficiado y sigue beneficiándose de ayudas en el marco de la medida de garantía y la medida de préstamos obligacionistas públicos. Esas ayudas se describen en la presente Decisión como «medida L1». En 2010, el Banco emitió obligaciones garantizadas por el Estado de un importe total de 9 900 millones EUR. Grecia también ha prestado al Banco 1 289 millones EUR de obligaciones del Estado. A finales de marzo de 2014, el importe en circulación de obligaciones del Estado ascendía a 1 024 millones EUR (43).
(85)
En el plan de reestructuración del Banco presentado por Grecia a la Comisión el 25 de junio de 2014, las autoridades griegas solicitaron autorización para seguir concediendo garantías y prestando obligaciones del Estado en el marco del régimen de ayudas a los bancos griegos durante el período de reestructuración, en caso de que surgiera la necesidad de dicha ayuda de liquidez, aunque no se espera que suceda.
2.3.1.2. Recapitalización del Estado concedida al amparo de la medida de recapitalización (medida A)
(86)
En mayo de 2009 y diciembre de 2011, el Banco recibió de Grecia, en virtud de la medida de recapitalización del régimen de ayudas a los bancos griegos, aportaciones de capital por importe de 370 millones EUR y 380 millones EUR, respectivamente, que totalizaron 750 millones EUR (medida A), equivalentes a aproximadamente el 2,1 % de los activos ponderados en función del riesgo («RWA») (44) del Banco en ese momento.
(87)
La recapitalización adoptó la forma de acciones preferentes suscritas por el Estado griego con un cupón del 10 % y un vencimiento a cinco años.
(88)
El Banco amortizó las acciones preferentes el 22 de mayo de 2014, tal como se describe en el considerando 52.
2.3.2. Provisión urgente de liquidez (ELA) garantizada por el Estado (medida L2)
(89)
La ELA es una medida excepcional que permite a una entidad financiera solvente que experimenta problemas temporales de liquidez recibir financiación del Eurosistema, sin que dicha operación forme parte de la política monetaria común. El tipo de interés pagado por una entidad financiera por la ELA es de […] (45) puntos básicos superior a los intereses que paga por la refinanciación habitual del Banco Central.
(90)
El Banco de Grecia es responsable del programa ELA, lo que significa que soporta cualquier coste inherente a la prestación de ELA y los riesgos inherentes (46). Grecia concedió al Banco de Grecia una garantía estatal que se aplica al importe total de ELA concedida por el Banco de Grecia. La adopción del artículo 50, apartado 7, de la Ley no 3943/2011, que modificó el artículo 65, apartado 1, de la Ley 2362/1995, permitió al ministro de Finanzas conceder garantías en nombre del Estado al Banco de Grecia, con el fin de salvaguardar las reclamaciones del Banco de Grecia en relación con las entidades de crédito. Los bancos que se benefician de la ELA han de pagar una comisión de garantía al Estado que asciende a […] puntos básicos.
(91)
A 31 de diciembre de 2011, el Banco se había beneficiado de un total de 11 640 millones EUR de ELA garantizada por el Estado, mientras que a 31 de diciembre de 2012 había recibido 31 400 millones EUR por el mismo concepto (47). Tras una fuerte reducción en 2013, el Banco solo recibió al final de ese año 750 millones EUR de ELA garantizada por el Estado.
2.3.3. Medidas de ayuda concedidas al Banco a través del HFSF (medidas B1, B2, B3 y B4)
(92)
Desde 2012, el Banco se ha beneficiado de varias medidas de apoyo al capital concedidas por el HFSF. El cuadro 8 ofrece una visión de conjunto de las medidas de ayuda.
Cuadro 8
Medidas de ayuda concedidas al Banco a través del HFSF
1a recapitalización puente - mayo de 2012
(en millones EUR)
2a recapitalización puente - diciembre de 2012
(en millones EUR)
Carta de compromiso - diciembre de 2012
(en millones EUR)
Participación en la recapitalización de mayo de 2013
(en millones EUR) (48)
Medida
B1
B2
B3
B4
Importe
(en millones EUR)
4 700
1 553
1 082
5 891
2.3.3.1. La primera recapitalización puente (medida B1)
(93)
Los considerandos 14 a 33 de la Decisión de incoación de Piraeus presentan una descripción detallada de la primera recapitalización puente de mayo de 2012 (medida B1). En la presente sección se analiza el contexto y las características principales de la medida.
(94)
El 20 de abril de 2012, el HFSF facilitó al Banco una carta por la que se comprometía a participar en un proyecto de ampliación del capital social del Banco por un importe máximo de 5 000 millones EUR.
(95)
En el marco de la medida B1, en mayo de 2012 el HFSF transfirió al Banco 4 700 millones EUR de obligaciones de la FEEF, en consonancia con las disposiciones en materia de recapitalizaciones puente establecidas en la Ley 3864/2010 por la que se crea el HFSF («la Ley del HFSF»). En el considerando 53 de la Decisión de incoación de Piraeus, la Comisión estableció que «la recapitalización puente concluida el 28 de mayo de 2012 constituye la ejecución de la obligación asumida en la carta de compromiso y, por tanto, una continuación de la misma ayuda». Las cantidades concedidas tanto en la carta de compromiso como en la primera recapitalización puente fueron calculadas por el Banco de Grecia para garantizar que el Banco alcanzase una ratio total de capital del 8 % a 31 de diciembre de 2011, fecha de la inscripción con carácter retroactivo de la recapitalización puente en la contabilidad del Banco. Como puede observarse en el cuadro 3, la medida B1 solo abarcaba una parte del total de las necesidades de capital detectadas mediante la prueba de resistencia de 2012. El Banco debía reunir fondos mediante una futura ampliación de capital y la recapitalización puente estaba destinada exclusivamente a que pudiera seguir recibiendo financiación del BCE hasta que tuviera lugar dicha ampliación de capital.
(96)
Para el período comprendido entre la fecha de la primera recapitalización puente y la fecha de la conversión de la primera recapitalización puente en acciones ordinarias y otros instrumentos financieros convertibles, el convenio de presuscripción celebrado entre el Banco y el HFSF estipulaba que el primero debía abonar al segundo una comisión anual del 1 % sobre el valor nominal de los pagarés de la FEEF y que cualesquiera pagos de cupón e intereses devengados en relación con los pagarés de la FEEF se contabilizarían como una aportación adicional de capital del HFSF al Banco (49).
2.3.3.2. La segunda recapitalización puente (medida B2)
(97)
El Banco registró nuevas pérdidas en el otoño de 2012. Por lo tanto, su capital volvió a caer por debajo de los requisitos mínimos para poder seguir acogiéndose a la refinanciación del BCE.
(98)
Como consecuencia de ello se hizo necesaria una segunda recapitalización puente. El 20 de diciembre de 2012, el HFSF llevó a cabo una segunda recapitalización puente por importe de 1 553 millones EUR (medida B2), que fue abonada una vez más mediante transferencia al Banco de obligaciones de la FEEF.
2.3.3.3. La carta de compromiso de 20 de diciembre de 2012 (medida B3)
(99)
Además de la segunda recapitalización puente, el 20 de diciembre de 2012 el HFSF entregó al Banco una carta de compromiso en relación con su participación en la ampliación del capital social del Banco y en los instrumentos convertibles que se habían de emitir, por un importe total máximo de 1 082 millones EUR (medida B3).
(100)
El total de las dos recapitalizaciones puente (medidas B1 y B2) y del importe adicional comprometido en diciembre de 2012 (medida B3) significó que el HFSF se había comprometido a cubrir la totalidad de las necesidades de capital detectadas en la prueba de resistencia de 2012 (7 335 millones EUR (50)).
2.3.3.4. Participación del HFSF en la recapitalización de la primavera de 2013 (medida B4) y el reembolso parcial de las medidas B1 y B2
(101)
El 23 de abril de 2013, la junta general de accionistas del Banco aprobó una ampliación del capital social de 8 429 millones EUR (51). Este importe era el resultado de sumar:
i)
7 335 millones EUR para cubrir las necesidades de capital calculadas mediante la prueba de resistencia de 2012; de este importe, el HFSF suscribió 5 891 millones EUR (medida B4) y los inversores privados, 1 444 millones EUR;
ii)
570 millones EUR aportados por el HFSF para cumplir los requisitos de capital reglamentario que surgieron del negocio adquirido de ATE Bank, con arreglo al compromiso asumido en julio de 2012; esta medida fue evaluada por la Comisión en la Decisión de liquidación de ATE, que concluyó que no constituía ayuda al Banco;
iii)
524 millones EUR aportados por el HFSF para satisfacer las necesidades de capital surgidas del pago del precio de compra de las operaciones griegas de los tres bancos chipriotas; esa parte de la ampliación de capital constituye la medida C (52).
(102)
El precio de las nuevas acciones se fijó en 1,70 EUR por acción, lo que corresponde al 50 % del precio medio de cotización de las acciones ponderado por volumen durante los 50 días de negociación anteriores a su cálculo.
(103)
El 3 de junio de 2013, el consejo de administración del Banco comunicó la emisión de 3 888 268 914 nuevas acciones de un valor nominal de 0,30 EUR a un precio de 1,70 EUR por acción (53). El 28 de junio de 2013 (54), el Banco anunció que el consejo de administración había certificado el pago íntegro de la ampliación de capital por un importe total de 8 429 millones EUR, incluidos los importes de las primas.
(104)
El total de la participación privada en la ampliación del capital social del Banco ascendió a 1 444 millones EUR (55). Este importe incluye la participación de BCP, tal como se describe en el considerando 80.
(105)
Por tanto, la participación del HFSF en la ampliación del capital social del Banco ascendió a 6 985 millones EUR.
(106)
Inmediatamente después de la recapitalización de la primavera de 2013, el HFSF se convirtió en el principal accionista del Banco con una participación del 81 % (56). El HFSF emitió derechos especiales de suscripción (warrants) y concedió a los inversores privados un warrant por cada acción suscrita, a título gratuito (57). Cada warrant conlleva el derecho a comprar 4,48 acciones del HFSF, a intervalos determinados y precios de ejercicio. La primera fecha de ejercicio fue el 2 de enero de 2014 y, a continuación, los warrants son ejercibles cada seis meses hasta el 2 de enero de 2018. El precio de ejercicio es igual al precio de suscripción de 1,70 EUR, incrementado en un tipo de interés anual (4 % para el año uno, 5 % para el año dos, 6 % para el año tres, 7 % para el año cuatro y posteriormente un 8 % anualizado durante los últimos seis meses) (58).
(107)
La Ley del HFSF en su versión modificada en 2014 establece que solo los precios de ejercicio de los warrants pueden adaptarse en el caso de una emisión de derechos. Además, todo ajuste de ese tipo tendrá lugar a posteriori y solo hasta el importe de los ingresos obtenidos de la venta de derechos de suscripción preferentes del HFSF. No se prevé ningún ajuste en caso de ampliación de capital social no preferente.
2.3.4. Medidas de ayuda a las entidades adquiridas (medida C)
2.3.4.1. Medidas de ayuda destinadas a ATE
(108)
Como se menciona en el considerando 58, en el momento de la Decisión de reestructuración de ATE esta entidad ya se había beneficiado de medidas de ayuda.
(109)
En diciembre de 2011, el Estado griego aportó 290 millones EUR a ATE.
(110)
La resolución de 27 de julio de 2012, tal como se describe en los considerandos 62 y 63, también conllevó apoyo adicional del Estado. El HFSF concedió al Banco obligaciones de la FEEF por valor de 7 471 millones EUR para cubrir el déficit de financiación. El HFSF también ofreció un compromiso de recapitalizar el Banco por un importe de 570 millones EUR.
(111)
En conjunto, las ayudas relacionadas con el procedimiento de compra y asunción ascienden a 8 041 millones EUR.
2.3.4.2. Medidas de ayuda destinadas a las operaciones griegas de los tres bancos chipriotas (medida C)
(112)
Como ya se ha mencionado en los considerandos 77 y 101, en el momento de la adquisición de las operaciones griegas de los tres bancos chipriotas el HFSF se comprometió a facilitar al Banco 524 millones EUR de capital (medida C). Este compromiso se cumplió en junio de 2013 (59).
2.4. EL PLAN DE REESTRUCTURACIÓN
2.4.1. Operaciones nacionales
(113)
Mediante el plan de reestructuración, el Banco se concentrará en su actividad principal, la actividad bancaria en Grecia.
(114)
Se trata esencialmente de restablecer la rentabilidad y viabilidad de sus operaciones bancarias griegas. Para ello, el plan de reestructuración incluye una serie de medidas destinadas a mejorar la eficiencia operativa del Banco y el margen neto de interés, así como otras encaminadas a mejorar su situación de capital y la estructura de su balance.
(115)
En lo que se refiere a la eficiencia operativa, el Banco ya ha iniciado un vasto programa de racionalización.
(116)
Del 31 de diciembre de 2011 al 31 de diciembre de 2013, el Banco reducirá su presencia física en Grecia en un total de 322 sucursales, teniendo en cuenta la reestructuración de las entidades adquiridas después de la fecha de adquisición. El Banco ha mantenido un ritmo constante en 2014, ya que ha llevado a cabo […] cierres en el primer semestre.
Cuadro 9
Reestructuración de la red griega de sucursales 2010- 1S 2014
Período
2011
2012
2013
1S 2014
Número total de sucursales en el inicio del período o la fecha de la adquisición
360
918
1 316
1 037
de las cuales Piraeus
[…]
[…]
[…]
[…]
ATE
[…]
[…]
Geniki
[…]
[…]
sucursales chipriotas
[…]
[…]
[…]
MBG
[…]
[…]
[…]
Total al final del período
346
889
1 037
899
Total cierre de sucursales durante el período
14
29
279
138
Fuente:
Plan de reestructuración presentado el 25 de junio de 2014, pp. 40 y 125, e informes anuales de 2011 y 2012
(117)
El Banco también redujo en 2 519 trabajadores la plantilla total de sus actividades bancarias y no bancarias en Grecia durante el período comprendido entre 2011 y 2013. En particular, se registraron 2 114 bajas en el marco del programa de salida voluntaria aplicado por el Banco.
Cuadro 10
Reducción de efectivos en Grecia 2010-2013
Período
2011
2012
2013
Total de efectivos al inicio del período o en la fecha de la adquisición
6 370
12 616
18 628
Piraeus
[…]
[…]
[…]
ATE
[…]
[…]
Geniki
[…]
[…]
Sucursales chipriotas
[…]
[…]
[…]
MBG
[…]
[…]
[…]
Total al final del período
6 172
12 365
16 558
Reducción de efectivos
198
251
2 070
Fuente:
Plan de reestructuración presentado el 25 de junio de 2014, pp. 40 y 125, e informes anuales de 2011 y 2012
(118)
De diciembre de 2013 a finales de 2017, el Banco tiene la intención de disminuir aún más sus efectivos en Grecia (de 16 558 a […] trabajadores) y el tamaño de su red (de 1 037 a […] sucursales) (60). […]
(119)
La mayor eficiencia en términos de sucursales y personal contribuirá a reducir el coste total de las actividades griegas del Banco en un […] % desde 1 394 millones EUR sobre una base pro forma en 2013 a […] millones EUR (61) en 2017 (62). Como consecuencia de ello, se espera que su coeficiente de gastos/ingresos previsto de las actividades griegas se reduzca por debajo del […] % al final del período de reestructuración.
(120)
El plan de reestructuración describe también de qué manera logrará la entidad reducir sus costes de financiación, lo que resulta fundamental para el restablecimiento de la viabilidad. El Banco espera poder pagar tipos de interés más bajos por sus depósitos habida cuenta del entorno más estable y, en particular, de la previsión de estabilización y recuperación de la economía griega, que se espera crezca de nuevo a partir de 2014. Se espera que disminuyan en Grecia los diferenciales pagados por los depósitos (63). Esta disminución de los diferenciales se logrará fundamentalmente mediante el pago de tipos mucho más bajos por los depósitos a plazo. Del mismo modo, la dependencia que el Banco presenta en relación con la ELA y la más general financiación del Eurosistema se reducirá de más del 45 % de sus activos totales en 2012 a menos del […] % en 2017 (64).
(121)
El plan de reestructuración prevé que el Banco también reforzará su balance. Su ratio créditos netos/depósitos en Grecia se reducirá al […] % en 2017 (frente a un 114 % en 2013 (65)), mientras que seguirá mejorando la adecuación de sus fondos propios.
(122)
Otra prioridad del Banco es la gestión de los préstamos no productivos («NPL»). El Banco mejorará sus protocolos de concesión de créditos tanto en lo que respecta a la originación de los préstamos (mejor cobertura de garantías y límites reducidos) como a la gestión de los préstamos no productivos. El porcentaje de préstamos no productivos se acercará al […] % en […] y, a continuación, empezará a disminuir, con una tasa prevista de alrededor del […] % al final del período de reestructuración (66). El coste del riesgo (los deterioros de valor) se reducirá de cerca de 2 000 millones EUR en 2013 a menos de […] millones EUR en 2018 (67).
(123)
La mejora de la eficiencia operativa, el aumento del margen neto de interés y la reducción del coste del riesgo permitirá que el Banco sea rentable en Grecia a partir de […]. El Banco prevé que sus beneficios superen los […] mil millones EUR en 2018 para las actividades nacionales.
2.4.2. Actividades bancarias internacionales
(124)
Con el fin de mejorar la rentabilidad de sus actividades en el extranjero, el Banco ya ha empezado a aplicar un importante programa de reducción de costes en la red internacional. Entre finales de 2011 y marzo de 2014, el número de empleados disminuyó un 10 %, de 6 634 a 5 948, y el número de sucursales un 18 %, de 499 a 410 (68). La estructura de su cartera internacional también se ha simplificado con el fin de reducir la base de costes (69).
(125)
El plan de reestructuración hace hincapié en la necesidad de reducir la dependencia de las filiales extranjeras de su matriz griega por lo que respecta a sus necesidades de financiación y de seguir salvaguardando la posición de capital del Banco.
(126)
En septiembre de 2012, el Banco vendió su filial americana, que representaba alrededor de 700 millones EUR de activos (13 sucursales y 158 empleados).
(127)
El Banco reducirá su exposición a activos extranjeros a […] mil millones EUR a finales de junio de 2018. Esta cifra representa una reducción del […] % (70) con respecto a finales de 2012 (71).
(128)
La reducción de los activos extranjeros será ligeramente inferior -a […] mil millones EUR- en caso de que […] (72). En ese caso, la reducción total de los activos extranjeros será del […] % con respecto a finales de 2012.
(129)
Sin embargo, en lugar de cumplir el mencionado límite máximo del total de los activos a finales de junio de 2018, el Banco podrá tomar la decisión de desprenderse de […] (73). En tal caso, las actividades mantenidas no representarán más del […] % del total de las actividades exteriores del Banco a finales de 2012.
(130)
El Banco reducirá su financiación total a las filiales extranjeras.
2.4.3. Captación de capital privado y contribución de los accionistas actuales y los acreedores subordinados
(131)
El Banco obtuvo cantidades significativas de capital en el mercado, gracias a lo cual redujo las ayudas estatales que necesitaba.
(132)
En primer lugar, en 2011 el Banco captó una cierta cantidad de capital privado, gracias a una emisión de derechos por valor de 807 millones EUR (74). Como se menciona en el considerando 104, el Banco también consiguió obtener capital de inversores privados mediante la recapitalización de la primavera de 2013. Con ella se diluyó en gran medida la participación de los antiguos accionistas, puesto que el HFSF pasó a poseer el 81 % de las acciones del Banco tras la recapitalización de la primavera de 2013 y los nuevos inversores, el 17 %, con lo que los antiguos accionistas quedaron con una participación del 2 %. Desde 2008 no se ha abonado dividendo alguno en efectivo.
(133)
En abril de 2014, el Banco captó 1 750 millones EUR en el mercado con objeto de cubrir sus necesidades adicionales de capital y de rescatar las acciones preferentes en manos del Estado griego. Las nuevas acciones se emitieron a 1,7 EUR, es decir, el precio abonado por el HFSF en el marco de la recapitalización de la primavera de 2013.
(134)
Por otra parte, el Banco generó capital mediante la recompra de sus propios instrumentos híbridos y de deuda subordinada a un precio inferior a su valor nominal. En marzo de 2012, el Banco se ofreció a recomprar algunos instrumentos híbridos e inferiores de nivel 2. El precio, calculado sobre la base del valor de mercado y que incluye una prima de un máximo de diez puntos porcentuales, se fijó en el 37 % del valor nominal para el instrumento híbrido y el 50 % del valor nominal para el instrumento de capital inferior de nivel 2. Las tasas de participación respectivas fueron del 52,8 % y del 18,2 %. En mayo de 2013, el Banco puso en marcha un nuevo ejercicio de gestión del pasivo con el fin de recomprar hasta 321 millones EUR de títulos en circulación. La tasa de participación fue del 20 %. Estas recompras sucesivas tuvieron como resultado una ganancia de capital total de aproximadamente 120 millones EUR (75).
2.5. COMPROMISOS DE LAS AUTORIDADES GRIEGAS
(135)
El 25 de junio de 2014, Grecia se comprometió a que el Banco y sus filiales aplicarían el plan de reestructuración presentado ese mismo día y ofreció nuevos compromisos relativos a su ejecución (en lo sucesivo, «los compromisos»). En esta sección se resumen los compromisos, que figuran en el anexo.
(136)
En primer lugar, Grecia se comprometió a que el Banco reestructuraría sus operaciones comerciales en Grecia, fijando un número máximo de sucursales y empleados a 31 de diciembre de 2017 en Grecia, así como un importe máximo de los costes totales de las actividades griegas hasta 2017 (76).
(137)
Grecia también se comprometió a que el Banco reduciría el coste de los depósitos captados en Grecia y que cumpliría una ratio máxima de créditos netos/depósitos a 31 de diciembre de 2017 (77). […]
(138)
Por lo que se refiere a las filiales extranjeras del Banco, Grecia se comprometió a que el Banco reduciría el grado de apalancamiento de sus activos extranjeros a más tardar el 30 de junio de 2018 (78). Por otra parte, las ayudas de liquidez o de capital a dichas filiales quedan circunscritas estrictamente en términos de importe nominal y se limitan a una serie de circunstancias.
(139)
Grecia se comprometió a que el Banco se desprendería de una serie de valores. Además, el Banco no adquiriría valores de grado especulativo, con algunas excepciones (79).
(140)
Grecia presentó una serie de compromisos relativos a la gobernanza empresarial del Banco. Se comprometió a limitar las remuneraciones de sus empleados y directivos (80).
(141)
Grecia también se comprometió a que el Banco aplicaría una política de crédito prudente, a fin de garantizar que las decisiones sobre la concesión y la reestructuración de los préstamos aspiren a optimizar la viabilidad y rentabilidad del Banco. Este deberá cumplir con normas rigurosas en relación con el control de riesgo de crédito, así como con la reestructuración de los préstamos (81).
(142)
Una serie de compromisos se refieren a las operaciones del Banco relacionadas con prestatarios vinculados. Estos compromisos pretenden garantizar que el Banco no se desvíe de unas prácticas bancarias prudentes, a la hora, por ejemplo, de conceder o reestructurar préstamos a sus empleados, directivos y accionistas, así como a entidades públicas, partidos políticos y empresas de medios de comunicación (82).
(143)
Por último, Grecia se comprometió a que el Banco se atuviera a una serie de normas de conducta, como la prohibición de repartir dividendos y cupones, de realizar adquisiciones y de dar publicidad a la ayuda concedida por el Estado (83).
(144)
Estos compromisos serán objeto de seguimiento hasta el 31 de diciembre de 2018 por un administrador encargado de la supervisión.
(145)
Por separado, en su escrito de 25 de junio de 2014, Grecia indicó que solicitaría la aprobación de la Comisión antes de toda recompra de warrants por parte del Banco o de cualquier entidad estatal, incluido el HFSF (84).
3. RAZONES PARA INCOAR EL PROCEDIMIENTO DE INVESTIGACIÓN FORMAL SOBRE LA PRIMERA RECAPITALIZACIÓN PUENTE
(146)
El 27 de julio de 2012, la Comisión incoó el procedimiento de investigación formal para verificar si se cumplían las condiciones de la Comunicación bancaria de 2008 (85) en lo que respecta a la idoneidad, necesidad y proporcionalidad de la primera recapitalización puente concedida por el HFSF al Banco (medida B 1).
(147)
En cuanto a la idoneidad de la medida, la Comisión, habida cuenta del hecho de que la ayuda se concedió después de las ayudas de liquidez y recapitalización previas y del prolongado período de salvamento, expresó sus dudas en cuanto a si se habían tomado todas las medidas posibles para evitar que el Banco volviera a necesitar ayuda en el futuro (86). Además, la Comisión no tenía claro quién controlaría el Banco en el futuro una vez que la primera recapitalización puente fuera sustituida por una recapitalización permanente, dado que el Banco podría caer bien bajo control del Estado bien de los accionistas privados minoritarios que ejercerían el control y gozarían de gran influencia (87). En cualquiera de los casos, la Comisión indicó que debía mantenerse la calidad de la dirección del Banco y, en particular, su procedimiento de concesión de créditos, para que pudiera considerar idónea la primera recapitalización puente.
(148)
En lo que respecta a la necesidad de la primera recapitalización puente, en el considerando 70 de la Decisión de incoación del procedimiento, la Comisión se preguntaba si se habían adoptado todas las medidas posibles para evitar que el Banco volviera a necesitar ayuda en el futuro. Por otra parte, dado que el período de duración de la recapitalización puente era incierto, la Comisión no pudo determinar si era suficiente y si cumplía los principios de remuneración y reparto de cargas contemplados en la normativa sobre ayudas estatales. Por otra parte, habida cuenta de que en el momento en que se adoptó la Decisión de incoación de Piraeus no se conocían las condiciones de la conversión de la primera recapitalización puente en una recapitalización permanente, la Comisión no pudo evaluarlas.
(149)
En cuanto a la proporcionalidad de la medida, la Comisión expresó sus dudas de que, en relación con la primera recapitalización puente, fueran suficientes las salvaguardias (prohibición de publicidad de las ayudas estatales, prohibición de reparto de dividendos y cupones, prohibición de opción de compra y de recompra, tal como se describe en el considerando 76 de la Decisión de incoación de Piraeus). Por otra parte, en el considerando 77 de la Decisión de incoación del procedimiento, la Comisión señaló que la ausencia de normas que impidiesen al HFSF coordinar los cuatro bancos principales (a saber, el Banco, Eurobank, NBG y Alpha Bank), y la falta de garantías adecuadas para impedirles que intercambiasen información sensible podrían dar lugar a falseamientos de la competencia. Por lo tanto, la Comisión propuso el nombramiento de un administrador encargado de la supervisión, que estuviera presente físicamente en el Banco.
4. OBSERVACIONES DE LOS TERCEROS INTERESADOS SOBRE EL PROCEDIMIENTO DE INVESTIGACIÓN FORMAL RELATIVO A LA PRIMERA RECAPITALIZACIÓN PUENTE
4.1. OBSERVACIONES DEL BANCO
(150)
El 30 de agosto de 2012, la Comisión recibió comentarios del Banco a propósito de la Decisión de incoación de Piraeus.
(151)
En lo que respecta a la idoneidad de las medidas, el Banco señala que la crisis de la deuda en Grecia y en la zona del euro ha constituido una situación sin precedentes. La aportación de capital de mayo de 2009, equivalente al 1,0 % de sus RWA, fue una respuesta directa a las turbulencias excepcionales experimentadas por los mercados financieros mundiales. A finales de 2011, la aportación adicional de capital por importe de 380 millones EUR llevada a cabo por el Estado griego fue equivalente al 1,1 % de los RWA del Banco en ese momento y se concibió para subsanar el déficit de capital que se esperaba como consecuencia del agravamiento de la recesión. La recapitalización del Banco por importe de 4 700 millones EUR llevada a cabo por el HFSF constituyó la primera parte de la recapitalización que subsanaría el déficit de capital derivado del programa PSI y de la evaluación de las carteras de préstamos llevada a cabo por Blackrock (88), así como del agravamiento de la recesión.
(152)
Asimismo consideró que el nombramiento por parte de Grecia y el HFSF de uno y dos miembros, respectivamente, del consejo de administración del Banco en calidad de sus representantes y de un miembro del HFSF como miembro de la comisión de riesgos del Banco, junto a otros, garantizaba que no podía tomar riesgos excesivos.
(153)
En lo que respecta a la necesidad de las medidas, el Banco ha declarado que la forma de la recapitalización como financiación puente fue decidida por las autoridades griegas y por la Unión Europea, el FMI y el BCE, y que el importe de la recapitalización puente de 4 700 millones EUR casi compensaba el efecto del programa PSI. Por lo que se refiere a la conversión de la recapitalización puente en capital permanente, después del prolongado período en que Grecia estuvo sin Gobierno en el segundo trimestre de 2012, una vez autorizada una estructura definitiva, se iniciaría inevitablemente la dilución de la participación de los accionistas actuales y se acordaría una remuneración adecuada (en función de las condiciones y los instrumentos empleados).
(154)
En cuanto a la proporcionalidad de las medidas, el Banco observa que, desde 2009, había adaptado sus protocolos de concesión de préstamos aplicando criterios más estrictos, condiciones de amortización acelerada y límites de crédito reducidos. A partir del primer trimestre de 2009, todas las solicitudes de desembolsos por encima de un importe específico habían sido revisadas y autorizadas por el director general adjunto y el director general de Group Credit. No modificaría sus prácticas comerciales actuales, tal como figuran en el plan de negocio presentado al Banco de Grecia, y no socavaría las normas vigentes en materia de concesión de préstamos. Dichas normas estaban entre las más estrictas del sector como también han puesto de relieve los excelentes resultados que el Banco había alcanzado en el ejercicio de diagnóstico de Blackrock Solutions. Estas intenciones estarían garantizadas por la representación del HFSF y de Grecia en el consejo de administración del Banco.
(155)
En relación con la propuesta de la Comisión para el nombramiento de un administrador encargado de la supervisión, el Banco consideró que varios terceros, tales como el Banco de Grecia, auditores externos, representantes de Grecia y del HFSF, ya realizaban un seguimiento de cerca.
4.2. OBSERVACIONES DE OTRO BANCO GRIEGO
(156)
El 3 de enero de 2013, la Comisión recibió observaciones de un banco griego a propósito de la Decisión de incoación de Piraeus. Este banco griego señaló que la recapitalización de los bancos griegos por el HFSF constituía, en principio, un paso muy positivo en favor de un sistema bancario más saludable y viable y no formuló ninguna objeción a la recapitalización del Banco.
(157)
No obstante, a pesar de manifestar todo su apoyo al principio de recapitalización de los bancos griegos por parte del HFSF, este banco griego explicó que, para minimizar los falseamientos de la competencia y evitar discriminaciones, esperaba que la recapitalización por parte del HFSF estuviera abierta a todos los bancos que operaban en Grecia en condiciones similares.
5. OBSERVACIONES DE GRECIA SOBRE EL PROCEDIMIENTO DE INVESTIGACIÓN FORMAL RELATIVO A LA PRIMERA RECAPITALIZACIÓN PUENTE
(158)
El 5 de septiembre de 2012, Grecia presentó sus observaciones, que habían sido elaboradas por el Banco de Grecia y el HFSF.
5.1. OBSERVACIONES DEL BANCO DE GRECIA
(159)
En cuanto a la idoneidad de la primera recapitalización puente, el Banco de Grecia señaló que el importe de 18 000 millones EUR de capital con el que el HFSF recapitalizó los cuatro mayores bancos griegos en mayo de 2012 era inferior al importe final necesario para que los bancos alcanzasen gradualmente y mantuvieran una ratio de capital ordinario de nivel 1 del 10 % en junio de 2012 y una ratio de capital ordinario de nivel 1 del 7 % en una hipótesis de resistencia adversa de tres años. También tomó nota de que la primera recapitalización puente era temporal, dado que el proceso de recapitalización concluiría con ampliaciones de capital en esos cuatro bancos.
(160)
El Banco de Grecia señaló que la recapitalización de los bancos griegos formaba parte de la reestructuración a más largo plazo del sector bancario griego. Señaló que, cuando un banco se mantiene en manos privadas, la dirección probablemente seguirá siendo la misma, mientras que si un banco pasa a ser de titularidad pública (es decir, propiedad del HFSF), el HFSF podría designar a la nueva dirección que, en cualquier caso, será supervisada por el Banco de Grecia. El Banco de Grecia señaló que evalúa de forma permanente el marco de gobierno corporativo, la adecuación de la gestión y del perfil de riesgo de cada banco, con el fin de garantizar que no se tomen riesgos excesivos. Además, señaló que el HFSF ya había designado a representantes en los consejos de administración de los bancos recapitalizados.
(161)
En lo que respecta a la necesidad de la primera recapitalización puente, el Banco de Grecia señaló que la recapitalización del Banco fue limitada, con objeto de garantizar que se cumplieran los requisitos mínimos de capital aplicables en ese momento (8 %). También indicó que el prolongado período de tiempo que transcurrió antes de las recapitalizaciones se debió al fuerte deterioro del entorno operativo en Grecia y al impacto del programa PSI, a la complejidad de todo el proyecto y a la necesidad de optimizar la participación de los inversores privados en las ampliaciones de capital social.
(162)
En cuanto a la proporcionalidad de la primera recapitalización puente, el Banco de Grecia señaló que la plena aplicación del plan de reestructuración que debía presentarse a la Comisión se vería garantizada por el hecho de que la suspensión de los derechos de voto del HFSF se levantaría si, entre otras cosas, se vulnerara sustancialmente el plan de reestructuración. El Banco de Grecia señaló asimismo que los problemas del Banco no se debían ni a una subestimación de los riesgos por parte de la dirección del Banco ni a iniciativas agresivas desde el punto de vista comercial.
5.2. OBSERVACIONES DEL HFSF
(163)
En cuanto a la idoneidad de la primera recapitalización puente y con objeto de abordar la cuestión de la posible interferencia del Estado en el supuesto de que concediese elevadas sumas de ayudas públicas a través del HFSF y este tuviese plenos derechos de voto, el HFSF declaró que los bancos por él financiados no se consideran entidades públicas o bajo el control del Estado y que no serán controlados por el Estado después de haber sido recapitalizados por el HFSF de forma permanente. El HFSF señaló que es una entidad jurídica de Derecho privado plenamente independiente con autonomía de decisión. No está sujeta al control de los poderes públicos, de conformidad con lo dispuesto en el artículo 16, letra c), apartado 2, de la Ley sobre el HFSF, según el cual las entidades de crédito a las que el HFSF ha proporcionado ayuda en forma de capital no forman parte del sector público en sentido amplio. Asimismo apuntó a su estructura rectora.
(164)
Por lo que se refiere a la intervención del HFSF en la gestión del Banco, señaló que respetaría la autonomía del Banco y no interferiría en su gestión cotidiana, dado que su papel se limita al establecido en la Ley sobre el HFSF. Asimismo indicó que no habría ninguna interferencia o coordinación por parte del Estado y que las decisiones del Banco en relación con el protocolo de concesión de préstamos (entre otras cosas en materia de garantías, fijación de precios y solvencia de los prestatarios) se adoptarían sobre la base de criterios comerciales.
(165)
El HFSF señaló que la Ley sobre el HFSF y el convenio de presuscripción incluían garantías adecuadas para evitar la asunción de riesgos excesivos por parte de los accionistas privados. Se refirió a elementos tales como i) la designación de sus representantes en calidad de miembros no ejecutivos independientes del consejo de administración del Banco y su asistencia a los comités, ii) el hecho de que el HFSF aplique la diligencia debida en el Banco, y iii) el hecho de que tras la recapitalización final sus derechos de voto solo se restringirían en tanto en cuanto el Banco cumpliese con las condiciones del plan de reestructuración.
(166)
El HFSF señaló que existen medidas apropiadas para garantizar que los bancos en los que participa el HFSF no compartan entre sí información sensible desde el punto de vista comercial. Entre ellas se incluyen el nombramiento de diferentes representantes del HFSF en tales bancos, los mandatos dirigidos a dichos representantes que impidan específicamente el flujo de información de un representante a otro e instrucciones internas claras a los representantes para que no transmitan información de los bancos que sea sensible desde el punto de vista comercial. Por otra parte, el HFSF declaró que no ejerce sus derechos en relación con los bancos de manera que pueda impedir, restringir, falsear o disminuir de manera significativa o imposibilitar una competencia efectiva. Por último, el HFSF destacó que los miembros de su consejo de administración y sus empleados están sujetos a normas estrictas de confidencialidad y obligaciones fiduciarias y, en lo que se refiere al desempeño de su actividad, se les aplican disposiciones en materia de secreto profesional.
6. EVALUACIÓN DE LAS AYUDAS RELACIONADAS CON LA ADQUISICIÓN DE ATE Y LAS OPERACIONES GRIEGAS DE LOS TRES BANCOS CHIPRIOTAS
6.1. EVALUACIÓN DE LAS AYUDAS RELACIONADAS CON ATE
(167)
En la Decisión de reestructuración de ATE, la Comisión concluyó que las medidas descritas en los considerandos 58 y 108 de la presente Decisión constituyen ayudas estatales y que se ajustan al mercado interior.
(168)
En la Decisión de liquidación de ATE, la Comisión concluyó que las medidas descritas en los considerandos 109 y 110 de la presente Decisión constituyen ayudas estatales a las actividades cedidas de ATE. Por otra parte, la Comisión concluyó que las ayudas a ATE solo son compatibles con el mercado interior si la integración de las actividades cedidas de ATE se lleva a cabo según lo previsto y si el plan de reestructuración del Banco, que incluye las actividades cedidas de ATE, permite que se restablezca su viabilidad a largo plazo. Este restablecimiento de la viabilidad a largo plazo se acreditará en el punto 7.6.2.
(169)
Por lo tanto, la Comisión no tiene que reevaluar las medidas mencionadas y confirma que son compatibles con el mercado interior.
6.2. EVALUACIÓN DE LAS AYUDAS RELATIVAS A LAS OPERACIONES GRIEGAS DE LOS TRES BANCOS CHIPRIOTAS (MEDIDA C)
6.2.1. Existencia e importe de las ayudas
(170)
La Comisión ha de demostrar la existencia de ayuda estatal a tenor del artículo 107, apartado 1, del Tratado en relación con la medida C. De acuerdo con dicho precepto, son ayudas estatales las otorgadas mediante fondos estatales, bajo cualquier forma, que falseen o amenacen falsear la competencia, favoreciendo a determinadas empresas o a la producción de determinados bienes, en la medida en que afecten a los intercambios comerciales entre Estados miembros.
(171)
La recapitalización del Banco por parte del HFSF por un importe de 524 millones EUR se comprometió en marzo de 2013, durante el proceso de licitación para la adquisición de las actividades chipriotas cedidas. Por lo tanto, la medida se concedió en marzo de 2013. La verdadera recapitalización tuvo lugar en el contexto de la recapitalización de la primavera de 2013 (89).
(172)
La recapitalización del Banco fue realizada por el HFSF, que es una entidad establecida y financiada por Grecia para prestar apoyo a los bancos, por lo que el desembolso se efectuó a través de recursos estatales.
(173)
En cuanto al beneficiario de la ayuda estatal, la recapitalización, tal como se explica en el considerando 72, aspiraba a cubrir las necesidades de capital que resultarían de la adquisición de las actividades chipriotas cedidas. Además, la recapitalización estaría a disposición de cualquier banco griego que adquiriera las actividades chipriotas cedidas. La oferta del Banco, presentada al HFSF para su aprobación, tuvo en cuenta una recapitalización efectuada por el propio HFSF. En ese momento el capital escaseaba para los bancos griegos y ninguno de ellos habría adquirido las actividades chipriotas cedidas sin la promesa de una recapitalización. Por lo tanto, aun cuando el destinatario formal del capital facilitado por el HFSF es el Banco, la Comisión considera que el beneficiario de la ayuda estatal son las actividades chipriotas cedidas, puesto que la medida hace posible que puedan ser vendidas a un banco griego. Sin la recapitalización del Banco, no habrían sido adquiridas por un banco griego. Habrían quedado en manos de grupos sometidos a dificultades extremas (tanto Cyprus Popular Bank como Bank of Cyprus se encontraban en resolución como consecuencia de sus grandes necesidades de capital) y, por lo tanto, probablemente habrían quebrado o, al menos, habrían registrado un gran flujo de salida de depósitos. En lo que se refiere a la existencia de una ventaja, la Comisión señala asimismo que la recapitalización del Banco por el HFSF no cumple el principio del inversor en una economía de mercado: en ese momento de gran incertidumbre, un inversor privado que operase en condiciones normales de mercado no se habría comprometido a inyectar en el futuro grandes cantidades de capital en el Banco sin conocer de antemano los términos de la futura aportación (es decir, el precio de emisión).
(174)
Por otra parte, a primera vista la medida es selectiva dado que se aplica exclusivamente a las actividades chipriotas cedidas (cada una de las cuales constituye una empresa) y no a cualquier otra empresa.
(175)
Por último, las actividades chipriotas cedidas, es decir, las sucursales griegas de los tres bancos chipriotas, compiten con otros bancos, incluidas las filiales de bancos extranjeros, que operan en Grecia o están potencialmente interesados en entrar en el mercado griego. Por lo tanto, el salvamento de dichas actividades falsea la competencia y tiene una incidencia sobre el comercio entre los Estados miembros.
(176)
Por consiguiente, la Comisión concluye que la recapitalización del Banco por parte del HFSF por un importe de 524 millones EUR constituye ayuda estatal a tenor del artículo 107, apartado 1, del Tratado.
Beneficiario de la ayuda estatal
(177)
Como ya se explicó en el considerando 173, la Comisión considera que el beneficiario del desembolso de las obligaciones de la FEEF por el HFSF son las actividades chipriotas cedidas.
(178)
Además, tal como se explicó en los considerandos 71 y 173, las actividades chipriotas cedidas, es decir, las sucursales griegas de los tres bancos chipriotas, debían ser adquiridas por otro banco por razones de estabilidad financiera, principalmente debido a que los tres bancos chipriotas estaban en una situación muy difícil. Por lo tanto, la venta de las actividades chipriotas cedidas y si esta venta conlleva ayuda estatal para el comprador, es decir, el Banco, se debe evaluar con arreglo a la sección «Viabilidad conseguida con la venta de un banco» de la Comunicación sobre reestructuración (90).
(179)
A efectos de la venta, el Banco de Grecia decidió ponerse en contacto solamente con los principales bancos nacionales que operan en Grecia, de los que solamente el Banco y otros dos bancos presentaron ofertas no vinculantes. El Banco es el único licitador que presentó una oferta vinculante válida. El hecho de que solo se contactara a un reducido grupo de compradores no excluye que la licitación fuera abierta, dado que no era razonable esperar que otros inversores presentaran una oferta formal. En ese momento, debido a la inestabilidad financiera del sistema bancario griego, que registró grandes pérdidas en relación con los préstamos como consecuencia de la profunda y prolongada recesión, los bancos extranjeros presentes en Grecia habían cedido sus actividades griegas, o estaban a punto de hacerlo (por ejemplo, Geniki, MBG, Emporiki Bank). Dicho de otro modo, estos bancos estaban abandonando el mercado griego y no buscaban nuevas oportunidades de inversión en Grecia. Por otra parte, es razonable suponer que solo un inversor capaz de actuar rápidamente para estabilizar y hacer viables las actividades adquiridas, es decir, solo un gran grupo bancario, habría estado interesado en estas actividades. Por último, debido al breve espacio de tiempo de que se disponía para cerrar la venta, consecuencia de la crisis financiera en la que operaban los bancos, la participación de bancos extranjeros u otros tipos de inversores en el procedimiento de venta era muy improbable, ya que, en condiciones normales, dichos inversores habrían querido llevar a cabo un proceso de diligencia debida de los activos puestos a la venta antes de presentar una oferta formal.
(180)
Por consiguiente, la Comisión llega a la conclusión de que el precio de venta de las actividades chipriotas cedidas era el precio de mercado, por lo que puede descartarse la existencia de ayuda al comprador, es decir, al Banco.
6.2.2. Base jurídica para evaluar la compatibilidad
(181)
El artículo 107, apartado 3, letra b), del Tratado faculta a la Comisión para declarar que la ayuda es compatible con el mercado interior si está destinada a «poner remedio a una grave perturbación en la economía de un Estado miembro».
(182)
La Comisión ha reconocido que la crisis financiera mundial puede provocar una perturbación grave en la economía de un Estado miembro y que las medidas de apoyo a los bancos pueden poner remedio a dicha perturbación. Así se confirmó en la Comunicación bancaria de 2008, la Comunicación de recapitalización y la Comunicación sobre reestructuración. La Comisión sigue opinando que, habida cuenta de la reaparición de tensiones en los mercados financieros, se cumplen los requisitos para que se autorice ayuda estatal con arreglo al artículo 107, apartado 3, letra b), del Tratado. La Comisión lo confirmó con la adopción de la Comunicación prorrogativa de 2011 (91) y la Comunicación bancaria de 2013 (92).
(183)
En lo que respecta a la economía griega, en sus decisiones de autorización y prórroga del régimen de ayudas a los bancos griegos y en su aprobación de medidas de ayuda estatal concedidas por Grecia a determinados bancos (93), la Comisión reconoció que existía la amenaza de grave perturbación en la economía griega y que el apoyo estatal a los bancos es adecuado para poner remedio a dicha perturbación. Por lo tanto, la base jurídica para la evaluación de las medidas de ayuda debe ser el artículo 107, apartado 3, letra b), del Tratado.
(184)
Durante la crisis financiera, la Comisión ha desarrollado criterios de compatibilidad para los diferentes tipos de medidas de ayuda. Los principios para la evaluación de las medidas de ayuda se establecieron por primera vez en la Comunicación bancaria de 2008.
(185)
De conformidad con el punto 15 de la Comunicación bancaria de 2008, para que las ayudas sean compatibles con el artículo 107, apartado 3, letra b), del Tratado, deben cumplir los criterios generales de compatibilidad:
a)
Idoneidad: Las ayudas han de estar bien orientadas para que puedan conseguir de manera eficiente el objetivo de poner remedio a una grave perturbación de la economía. No sería el caso si las medidas no fueran idóneas para poner remedio a la perturbación.
b)
Necesidad: Las medidas de ayuda deben, por su importe y su forma, ser necesarias para lograr el objetivo. Por lo tanto, deben ser de la cuantía mínima necesaria para alcanzar el objetivo y adoptar la forma más apropiada para poner remedio a la perturbación.
c)
Proporcionalidad: El efecto positivo de las medidas debe respetar un equilibrio apropiado con los falseamientos de la competencia, para que estos se limiten al mínimo necesario de cara a alcanzar los objetivos de las medidas.
(186)
Durante la crisis financiera, la Comisión ha desarrollado criterios de compatibilidad para los diferentes tipos de medidas de ayuda. Los principios para la evaluación de las medidas de ayuda se establecieron por primera vez en la Comunicación bancaria de 2008.
(187)
La Comunicación de recapitalización establece directrices adicionales sobre el nivel de remuneración requerido para las aportaciones de capital público.
(188)
Por último, la Comisión ha explicado en la Comunicación sobre reestructuración cómo evaluará los planes de reestructuración. En su evaluación del plan de reestructuración del Banco en el marco de la Comunicación sobre reestructuración, la Comisión tendrá en cuenta todas las medidas enumeradas en el cuadro 11.
6.2.3. Conformidad de la medida de ayuda C con la Comunicación bancaria de 2008 y la Comunicación de recapitalización
6.2.3.1. Idoneidad
(189)
Por lo que respecta a la idoneidad de la medida, es decir, el compromiso asumido por el HFSF de recapitalizar el Banco por un importe de 524 millones EUR, la Comisión considera que es adecuada ya que permitía que se vendieran al Banco las operaciones griegas de los tres bancos chipriotas.
(190)
En ausencia de la medida, ninguno de los bancos griegos, incluido el Banco, habría estado dispuesto a adquirir las actividades chipriotas cedidas en un momento en que ningún banco de fuera de Grecia estaba dispuesto a introducirse en dicho mercado. Si no se hubieran adquirido las actividades chipriotas cedidas, dichas actividades y, en particular, los depósitos de las sucursales griegas, habrían estado en peligro. Por tanto, la medida garantizaba que se mantuviera la estabilidad financiera de Grecia. Sobre esta base, la Comisión estima que la medida es adecuada en calidad de ayuda de salvamento.
6.2.3.2. Necesidad
(191)
En consonancia con la Comunicación bancaria de 2008, las medidas de ayuda deben ser necesarias, en su cuantía y en su forma, para lograr su objetivo. Ello implica, por ejemplo, que una aportación de capital debe tener la cuantía mínima necesaria para alcanzar dicho objetivo.
(192)
En un momento en que resultaba muy difícil encontrar capital para los bancos griegos, la medida cubrió las necesidades de capital que se derivarían del pago del precio de compra de las actividades chipriotas cedidas, con el fin de que la adquisición pudiera llevarse a efecto.
(193)
Por otra parte, la Comisión señala positivamente que la ayuda adoptó la forma de una aportación de capital en el marco de la recapitalización de la primavera de 2013, dado que el HFSF no dio una subvención al Banco sino que recibió acciones ordinarias por el mismo valor.
(194)
Por consiguiente, la medida es necesaria para conseguir el objetivo de limitar las perturbaciones en el sistema bancario griego y en la economía en su conjunto.
6.2.3.3. Proporcionalidad
(195)
Las actividades objeto de ayuda se vendieron después de que las autoridades griegas pusieran en marcha una licitación. Además, las actividades adquiridas fueron integradas rápidamente en el Banco. La ayuda no permitía que las actividades subvencionadas permaneciesen en el mercado como competidores independientes.
(196)
Por otra parte, el importe de la ayuda era relativamente reducido, ya que corresponde a aproximadamente el 3 % del total de los préstamos netos de las actividades chipriotas cedidas (o alrededor del 3 % de sus RWA) (94).
(197)
Por lo tanto, la Comisión considera que la medida se concibió de tal modo que se redujese al mínimo el falseamiento indebido de la competencia.
6.2.3.4. Conclusión sobre la conformidad con la Comunicación bancaria de 2008 y la Comunicación de recapitalización
(198)
Sobre la base del análisis presentado en los considerandos 189 a 197, se concluye que la recapitalización del Banco por parte del HFSF por un importe de 524 millones EUR era idónea, necesaria para la consecución del objetivo de limitación de las perturbaciones en el sistema bancario griego y en la economía en su conjunto, se diseñó de tal manera que se redujeran al mínimo los falseamientos indebidos de la competencia, y está en consonancia con la Comunicación bancaria de 2008 y la Comunicación de recapitalización.
6.2.4. Conformidad de la medida de ayuda con la Comunicación sobre reestructuración
(199)
Tal como se explica en el considerando 178, la venta de las actividades chipriotas cedidas se encuadra en la sección «Viabilidad conseguida con la venta de un banco» de la Comunicación sobre reestructuración. De conformidad con el punto 17 de dicha Comunicación, en el caso de la venta de un banco en crisis a otra entidad financiera, deben cumplirse los requisitos de viabilidad, aportación propia y limitaciones de falseamiento de la competencia.
6.2.4.1. Viabilidad a largo plazo de las actividades chipriotas cedidas mediante la venta
(200)
El punto 17 de la Comunicación sobre reestructuración establece que la venta de un banco con problemas a otra entidad financiera puede contribuir a recuperar la viabilidad a largo plazo si el comprador es solvente y tiene capacidad para absorber la cesión del banco afectado; puede también ayudar a restablecer la confianza en el mercado.
(201)
El Banco integró con éxito las actividades chipriotas cedidas. Como se indica en la sección 7.6, sobre la base de su plan de reestructuración, el Banco puede considerarse una entidad viable. Por lo tanto, el hecho de que las actividades chipriotas cedidas se hayan transferido al Banco permite restablecer su viabilidad a largo plazo.
6.2.4.2. Aportación propia y reparto de cargas
(202)
En lo que se refiere a la aportación de los accionistas de los tres bancos chipriotas a los costes de reestructuración, la Comisión señala que estos no vendieron las actividades chipriotas cedidas por su valor contable, sino por el valor ajustado de acuerdo con el informe PIMCO. Además, incluso después de que se realizara dicho ajuste, los tres bancos chipriotas cedieron más activos que pasivo al Banco. Por tanto, se logró un reparto suficiente de cargas entre los accionistas, ya que fueron los vendedores quienes soportaron la pérdida de valor de las actividades chipriotas cedidas.
6.2.4.3. Medidas para limitar el falseamiento de la competencia
(203)
En lo que respecta a las medidas para limitar el falseamiento de la competencia, el punto 30 de la Comunicación sobre reestructuración establece que «para evaluar dichas medidas, la Comisión se basa en el cálculo del tamaño, la escala y el ámbito de actividades que tendría el banco en cuestión tras la ejecución de un plan de reestructuración creíble... La naturaleza y la forma de dichas medidas dependerán de dos criterios: En primer lugar, del importe de la ayuda y de las condiciones y circunstancias en las que fue concedida y, en segundo lugar, de las características del mercado o los mercados en los que vaya a operar el banco beneficiario.».
(204)
Como se describe en el considerando 196, el importe de la ayuda corresponde a aproximadamente el 3 % de los RWA de las actividades chipriotas cedidas. Por lo tanto, la Comisión considera que es relativamente pequeño, dado que permitió la venta de las actividades chipriotas cedidas y, como se explica en el considerando 190, garantizó el mantenimiento de la estabilidad financiera en Grecia.
(205)
Tras la venta de las actividades chipriotas cedidas, las sucursales griegas dejaron de existir como competidores independientes, ya que se integraron plenamente en el Banco.
(206)
La Comisión llega a la conclusión de que, dado el importe relativamente pequeño de la ayuda a las actividades chipriotas cedidas y el hecho de que no sigan existiendo como competidores independientes, no existen falseamientos indebidos de la competencia.
6.2.4.4. Conclusión en relación con el cumplimiento de la Comunicación sobre reestructuración
(207)
Sobre la base del análisis presentado en los considerandos 199 a 206, se llega a la conclusión de que la venta de las actividades chipriotas cedidas y su integración en el Banco garantizan su viabilidad a largo plazo, la ayuda se limita al mínimo necesario y no se producen falseamientos indebidos de la competencia, en consonancia con la Comunicación sobre reestructuración.
(208)
La recapitalización del Banco por un importe de 524 millones EUR por parte del HFSF debe, por tanto, ser declarada compatible con el mercado interior.
7. EVALUACIÓN DE LA AYUDA CONCEDIDA AL BANCO
7.1. EXISTENCIA E IMPORTE DE LA AYUDA
(209)
La Comisión ha de acreditar la existencia de ayuda estatal al Banco a tenor del artículo 107, apartado 1, del Tratado.
7.1.1. Existencia de ayuda en las medidas concedidas en virtud del régimen de ayudas a los bancos griegos
7.1.1.1. Ayuda pública de liquidez concedida en el marco del régimen de ayudas a los bancos griegos (medida L1)
(210)
En las decisiones por las que se aprueba y prorroga el régimen de ayudas a los bancos griegos (95) la Comisión ya ha establecido que la ayuda pública de liquidez concedida en virtud del régimen es constitutiva de ayuda. En 2011, el Banco emitió obligaciones garantizadas por el Estado por un importe total de 9 900 millones EUR. Grecia también prestó al Banco 1 289 millones EUR de títulos de deuda pública. A finales de marzo de 2014, el importe en circulación de las obligaciones garantizadas por el Estado y de los títulos de deuda pública ascendía a 9 900 millones EUR y 1 024 millones EUR, respectivamente (96). También constituiría ayuda todo futuro apoyo de liquidez concedido en el marco del régimen de ayudas a los bancos griegos.
7.1.1.2. Recapitalización estatal concedida en el marco de la medida de recapitalización (medida A)
(211)
En la Decisión de 19 de noviembre de 2008 relativa al régimen de ayudas a los bancos griegos, la Comisión ya estableció que las recapitalizaciones que fueran a concederse con arreglo a la medida de recapitalización constituían ayuda. El Banco ha recibido 750 millones EUR en concepto de acciones preferentes, que representan el 2,1 % de sus RWA (97).
7.1.2. Existencia de ayuda en la ELA garantizada por el Estado (medida L2)
(212)
En el punto 51 de la Comunicación bancaria de 2008, la Comisión aclaró que la concesión de fondos por parte del Banco Central a las entidades financieras no constituye ayuda si se cumplen cuatro condiciones acumulativas sobre la solvencia de la entidad financiera, la garantía de la facilidad, el tipo de interés aplicado a la entidad financiera, y la ausencia de contragarantía del Estado. Habida cuenta de que la ELA garantizada por el Estado concedida al Banco no cumple estas cuatro condiciones acumulativas, en particular porque está garantizada por el Estado y se concede junto con otras medidas de ayuda, no puede llegarse a la conclusión de que no constituye ayuda estatal.
(213)
La ELA garantizada por el Estado cumple los requisitos establecidos en el artículo 107, apartado 1, del Tratado. En primer lugar, puesto que esta medida incluye una garantía estatal en favor del Banco de Grecia, todas las pérdidas correrán a cargo del Estado. Por consiguiente, la medida comporta recursos estatales. La provisión urgente de liquidez permite a los bancos obtener financiación en un momento en el que no tienen acceso a los mercados mayoristas ni a las operaciones convencionales de financiación del Eurosistema. Así pues, la ELA garantizada por el Estado confiere una ventaja al Banco. Puesto que la ELA garantizada por el Estado se circunscribe al sector bancario, la medida es selectiva. Dado que hace posible que el Banco siga operando en el mercado y evita que caiga en impago y se vea obligado a abandonar el mercado, falsea la competencia. Dado que el Banco opera en otros Estados miembros y que entidades financieras de otros Estados miembros operan o podrían estar interesadas en operar en Grecia, la ventaja concedida al Banco afecta al comercio entre los Estados miembros.
(214)
Habida cuenta de lo anteriormente expuesto, la Comisión considera que la ELA garantizada por el Estado (medida L2) constituye ayuda estatal. Su importe ha variado a lo largo del tiempo. El 31 de diciembre de 2012, ascendía a aproximadamente 31 400 millones EUR. Tras una marcada reducción en 2013, se cifraba en 750 millones EUR a finales de ese año.
7.1.3. Existencia de ayuda en las medidas concedidas mediante el HFSF
7.1.3.1. Primera recapitalización puente (medida B1)
(215)
En la sección 5.1 de la Decisión de incoación sobre Piraeus, la Comisión ya concluyó que la primera recapitalización puente constituye ayuda estatal. El capital recibido se elevaba a 4 700 millones EUR.
7.1.3.2. Segunda recapitalización puente (medida B2)
(216)
La medida B2 se llevó a cabo con recursos del HFSF, que, como se explica en el considerando 65 de la Decisión de incoación de Piraeus, son recursos públicos.
(217)
Por lo que se refiere a la existencia de una ventaja, la medida B2 aumentó la ratio de capital del Banco hasta un nivel que le permitía seguir funcionando en el mercado y acceder a la financiación del Eurosistema. Además, la remuneración de la medida B2 se componía de los intereses devengados por los pagarés de la FEEF y una comisión adicional del 1 %. Dado que esta remuneración es manifiestamente inferior a la de instrumentos de capital similares en el mercado, no cabe duda de que el Banco habría sido incapaz de captar en el mercado ese capital en tales condiciones. Por lo tanto, la medida B2 concedió al Banco una ventaja procedente de recursos estatales. Como la medida benefició exclusivamente al Banco, es de carácter selectivo.
(218)
La posición del Banco se vio reforzada como consecuencia de la medida B2 pues recibió los recursos financieros necesarios para seguir cumpliendo los requisitos de capital, lo que dio lugar a falseamientos de la competencia. Dado que el Banco opera en los mercados bancarios de otros Estados miembros y que en Grecia operan o podrían estar interesadas en operar entidades financieras de otros Estados miembros, la medida B2 afecta al comercio entre ellos.
(219)
La Comisión considera que la medida B2 constituye ayuda estatal. Fue notificada como ayuda por las autoridades nacionales. El capital recibido se elevó a 1 553 millones EUR.
7.1.3.3. Carta de compromiso (medida B3)
(220)
Mediante la medida B3, el HFSF se comprometió a proporcionar el capital adicional necesario para completar la recapitalización del Banco hasta el importe solicitado por el Banco de Grecia en el marco de la prueba de resistencia de 2012. El HFSF recibe sus recursos del Estado. Por lo tanto, esta carta compromete recursos estatales. Las circunstancias en las que el HFSF puede conceder ayuda a las entidades financieras están definidas y limitadas con precisión en la legislación. En consecuencia, la utilización de estos recursos estatales es imputable al Estado. El HFSF se comprometió a proporcionar hasta 1 082 millones EUR de capital adicional.
(221)
La carta de compromiso concedió una ventaja al Banco, ya que aseguraba a los depositantes que este podría captar el importe total de capital que había de reunir, es decir, que el HFSF aportaría el capital en el supuesto de que el Banco no pudiera obtenerlo en el mercado. Este compromiso también facilitó la captación de capitales privados del mercado, ya que los inversores tenían la certeza de que, si el Banco no podía obtener parte del capital en el mercado, lo aportaría el HFSF. Ningún inversor privado habría aceptado comprometerse antes de que se hicieran públicas las condiciones de recapitalización, y, en ese momento, el Banco no tenía acceso a los mercados de capitales. Esta ventaja es selectiva, ya que no se concedió a todos los bancos que operaban en Grecia.
(222)
Dado que el Banco opera en otros Estados miembros y entidades financieras de otros Estados miembros operan o podrían estar interesadas en operar en Grecia, la medida B3 también puede afectar a los intercambios comerciales entre los Estados miembros y falsear la competencia.
(223)
La medida B3 constituye, por lo tanto, ayuda y fue notificada como ayuda estatal por las autoridades griegas.
7.1.3.4. Participación del HFSF en la recapitalización de la primavera de 2013 para cubrir las necesidades de capital de la prueba de resistencia de 2013 (medida B4)
(224)
La participación del HFSF en la recapitalización de la primavera de 2013 destinada a cubrir las necesidades de capital detectadas en las pruebas de resistencia de 2012 (medida B4) es la conversión parcial de la primera y segunda recapitalizaciones puente (medidas B1 y B2) en una recapitalización permanente de 5 891 millones EUR en acciones ordinarias. Dado que la medida B4 es la conversión parcial de ayudas ya concedidas, sigue implicando recursos estatales, pero no incrementa el importe nominal de la ayuda. Sin embargo, para un determinado importe nominal de la ayuda, aumenta la ventaja para el Banco (y, por tanto, el falseamiento de la competencia), ya que se trata de una recapitalización permanente y no una recapitalización temporal como en el caso de las medidas B1 y B2.
(225)
La Comisión observa que estas ayudas no se concedían a todos los bancos que operaban en Grecia. Por lo que se refiere a los falseamientos de la competencia y el efecto sobre el comercio, la Comisión señala, por ejemplo, que las ayudas permitieron al Banco continuar sus operaciones en otros Estados miembros. La liquidación del Banco habría llevado al cese de sus actividades en el extranjero, mediante la liquidación de esas actividades o su venta. Por otra parte, algunos bancos de otros Estados miembros operaban en Grecia. Por consiguiente, la medida falsea la competencia y afecta a los intercambios comerciales entre los Estados miembros. Por lo tanto, la Comisión considera que la medida B4 constituye ayuda estatal.
7.1.3.5. Conclusión sobre las medidas B1, B2, B3 y B4
(226)
Las medidas B1, B2, B3 y B4 constituyen ayuda estatal a tenor del artículo 107, apartado 1, del Tratado. El importe de ayuda estatal incluido en las medidas B1, B2 y B3 es de 7 335 millones EUR. Como se indica en la sección 7.1.3.3, dado que el Banco atrajo capital privado por un importe de 1 444 millones EUR en la recapitalización de la primavera de 2013, solo una parte de la primera y segunda recapitalizaciones puente (medidas B1 y B2) se convirtió en una recapitalización permanente (medida B4). No fue necesario y, por lo tanto, no se desembolsó el capital adicional de 1 082 millones EUR (medida B3) comprometido por el HFSF. El importe de la ayuda estatal abonado ascendió exclusivamente, por lo tanto, a la suma de la primera y segunda recapitalizaciones puente, es decir, un importe de 6 253 millones EUR y una parte de esa ayuda fue reembolsada en el plazo de seis meses durante la recapitalización de la primavera de 2013 (medida B4), ya que la participación privada superó el importe del compromiso.
(227)
El punto 31 de la Comunicación sobre reestructuración indica que, además de la cantidad total de las ayudas, la Comisión tiene que tener en cuenta las ayudas «en relación con los activos del banco ponderados en función del riesgo». Las medidas B1, B2 y B3 se concedieron a lo largo de un período de un año, desde abril de 2012 hasta mayo de 2013. Durante ese período, los RWA del Banco se incrementaron considerablemente a raíz de las sucesivas adquisiciones. Por consiguiente, se plantea qué nivel de RWA debe utilizarse, y, más concretamente, si la ayuda estatal debe evaluarse por referencia a los RWA existentes al comienzo o al final del período. Las medidas B1, B2 y B3 se destinan a cubrir una necesidad de capital identificada por el Banco de Grecia en marzo de 2012 (la prueba de resistencia de 2012). Dicho de otro modo, las necesidades de capital que estas medidas de apoyo estatal pretenden cubrir ya existían en marzo de 2012. Por consiguiente, la Comisión considera que el importe de la ayuda incluido en las medidas B1, B2 y B3 debe compararse con los RWA del Banco a 31 de marzo de 2012. También se recuerda que, después de marzo de 2012 y hasta la recapitalización de la primavera de 2013, el Banco de Grecia no tuvo en cuenta las adquisiciones realizadas por los bancos griegos para ajustar sus necesidades de capital al alza o a la baja. Este elemento muestra, además, que las medidas B1, B2 y B3 son medidas de ayuda relacionadas con el perímetro del Banco tal como existía a 31 de marzo de 2012.
(228)
Las ayudas concedidas al Banco ascendían a la suma de la primera y segunda recapitalizaciones puente (medidas B1 y B2) y del compromiso asumido por el HFSF (medida B3), es decir, 7 335 millones EUR o el 21,5 % de los RWA del Banco a 31 de marzo de 2012.
(229)
Las ayudas abonadas al Banco ascendieron a la suma de la primera y segunda recapitalizaciones puente (medidas B1 y B2), es decir, 6 253 millones EUR o el 18,4 % de los RWA del Banco a 31 de marzo de 2012.
(230)
Dado que el Banco consiguió atraer capital privado, el importe inyectado definitivamente en el Banco por el HFSF en forma de acciones ordinarias ascendió a 5 891 millones EUR, lo que representa el 17,3 % de los RWA del Banco a 31 de marzo de 2012.
7.1.4. Conclusión sobre la existencia de ayudas e importe total de las ayudas recibidas por el Banco
(231)
Las medidas A, B1, B2, B3, B4, L1 y L2 constituyen ayuda estatal a tenor del artículo 107, apartado 1, del Tratado. Estas medidas se resumen en el cuadro 11.
Cuadro 11
Resumen de las ayudas totales recibidas por el Banco
Ref.
Medida
Tipo de medida
Importe de la ayuda
Ayuda/RWA
A
Acciones preferentes
Ayuda de capital
750 millones EUR
2,1 %
B1
B2
B3
Primera recapitalización puente
Segunda recapitalización puente
Carta de compromiso
Ayuda de capital
4 700 millones EUR
1 553 millones EUR
1 082 millones EUR
13,8 %
4,5 %
3,2 %
Ayuda de capital total concedida al Banco A + B1 + B2 + B3
8 085 millones EUR
23,7 %
Ayuda total abonada al Banco A + B1 + B2
7 003 millones EUR
21,6 %
B 4
Recapitalización
Ayuda de capital
5 891 millones EUR
17,3 %
Ayuda de capital total abonada al Banco menos ayuda reembolsada en el plazo de 6 meses
6 641 millones EUR
19,4 %
Ref.
Medida
Tipo de medida
Importe nominal de la ayuda
L1
Aporte de liquidez
Garantía
Préstamo obligacionista
Garantías: 9 900 millones EUR
Préstamos obligacionistas: 1 300 millones EUR
L2
ELA garantizada por el Estado
Financiación y garantía
31 400 millones EUR
Total de la ayuda de liquidez concedida al Banco
42 600 millones EUR
7.2. BASE JURÍDICA PARA EVALUAR LA COMPATIBILIDAD
(232)
Según lo concluido en el considerando 183, la base jurídica para la evaluación de las medidas de ayuda debe ser el artículo 107, apartado 3, letra b), del Tratado (98).
(233)
Durante la crisis financiera, la Comisión ha ido desarrollando criterios de compatibilidad para los diferentes tipos de medidas de ayuda. La primera vez que se establecieron principios para la evaluación de las medidas de ayuda fue en la Comunicación bancaria de 2008.
(234)
En la Comunicación de recapitalización y en la Comunicación prorrogativa de 2011 se incluyen orientaciones para las medidas de recapitalización.
(235)
La Comunicación sobre reestructuración define el enfoque adoptado por la Comisión en lo que respecta a la evaluación de los planes de reestructuración, en particular la necesidad de restablecer la viabilidad, velar por la adecuada participación de los beneficiarios, y limitar el falseamiento de la competencia.
(236)
Este marco se completó con la Comunicación bancaria de 2013, que se aplica a las medidas de ayuda notificadas o concedidas sin que la Comisión haya dado su autorización previa después del 31 de julio de 2013.
7.2.1. Base jurídica para la evaluación de la compatibilidad de la ayuda de liquidez concedida al Banco (medida L1)
(237)
El apoyo de liquidez ya recibido por el Banco ha sido aprobado definitivamente mediante las sucesivas decisiones de autorización de las medidas en el marco del régimen de ayudas a los bancos griegos y sus modificaciones y prórrogas (99). Toda futura ayuda de liquidez que se destine al Banco deberá ser concedida en el marco de un régimen de ayudas debidamente autorizado por la Comisión. Las condiciones de dicha ayuda habrán de ser autorizadas por la Comisión antes de que sea concedida y, por tanto, no han de ser evaluadas en la presente Decisión.
7.2.2. Base jurídica para la evaluación de la compatibilidad de las acciones preferentes (medida A)
(238)
La recapitalización concedida en 2009 en forma de acciones preferentes (medida A) se concedió en el marco de la medida de recapitalización del régimen de ayudas a los bancos griegos, que fue aprobada en 2008 en el marco de la Comunicación bancaria de 2008. Por consiguiente, no ha de ser evaluada de nuevo en virtud de la Comunicación bancaria de 2008 y solo debe ser analizada con arreglo a la Comunicación sobre reestructuración.
7.2.3. Base jurídica para la evaluación de la compatibilidad de la ELA garantizada por el Estado (medida L2)
(239)
La compatibilidad de la ELA garantizada por el Estado (medida L2) debe ser evaluada, en primer lugar, sobre la base de la Comunicación bancaria de 2008 y de la Comunicación prorrogativa de 2011. Cualquier ELA garantizada por el Estado concedida sin la aprobación previa de la Comisión después del 31 de julio de 2013 se encuadra en el marco de la Comunicación bancaria de 2013.
7.2.4. Base jurídica para la evaluación de la compatibilidad de las medidas de recapitalización del HFSF (medidas B1, B2, B3 y B4)
(240)
La compatibilidad de las recapitalizaciones del HFSF (medidas B1, B2, B3 y B4), en particular en lo que se refiere a su remuneración, debe evaluarse, en primer lugar, sobre la base de la Comunicación bancaria de 2008, la Comunicación de recapitalización y la Comunicación prorrogativa de 2011. En la Decisión de incoación de Piraeus, la Comisión expresó sus dudas en cuanto a la compatibilidad de la medida B1 con dichas comunicaciones. Dado que se ejecutaron antes del 1 de agosto de 2013, estas medidas no entran en el ámbito de la Comunicación bancaria de 2013. La compatibilidad de las recapitalizaciones del HFSF (medidas B1, B2, B3 y B4) también debe evaluarse sobre la base de la Comunicación sobre reestructuración.
7.3. CONFORMIDAD DE LA MEDIDA L2 CON LA COMUNICACIÓN BANCARIA DE 2008, LA COMUNICACIÓN DE RECAPITALIZACIÓN Y LA COMUNICACIÓN PRORROGATIVA DE 2011
(241)
Para que una ayuda sea compatible con el artículo 107, apartado 3, letra b), del Tratado debe cumplir los criterios generales de compatibilidad: idoneidad, necesidad y proporcionalidad.
(242)
Puesto que los bancos griegos habían quedado excluidos de los mercados mayoristas y pasaron a depender totalmente de la financiación del banco central, como se indica en el considerando 37, y puesto que el Banco no podía pedir prestado un importe suficiente de fondos a través de las operaciones convencionales de refinanciación, dependía de la ELA garantizada por el Estado para obtener la liquidez suficiente y evitar así caer en impago. La Comisión considera que la medida L2 es un mecanismo adecuado para poner remedio a la grave perturbación que el impago del Banco podría haber provocado.
(243)
Habida cuenta de que la ELA garantizada por el Estado implica un coste de financiación relativamente elevado para el Banco, este tiene un incentivo suficiente para evitar depender de esta fuente de financiación para el desarrollo de sus actividades. El Banco tenía que pagar un tipo de interés de […] puntos básicos más elevado que el de las operaciones convencionales de refinanciación con el Eurosistema. Además, tenía que pagar una comisión de garantía de […] puntos básicos al Estado. Como consecuencia de ello, el coste total de la ELA garantizada por el Estado para el Banco es muy superior a los costes normales de refinanciación del BCE. En particular, la diferencia entre el primero y los segundos es más elevada que el nivel de la comisión de garantía exigida por la Comunicación prorrogativa de 2011. Como consecuencia de ello, puede considerarse suficiente la remuneración total aplicada por el Estado. El Banco de Grecia y el BCE revisan regularmente el importe de la ELA garantizada por el Estado, sobre la base de las necesidades reales del Banco. Además, supervisan estrechamente su uso y garantizan que se limite al mínimo necesario. Por lo tanto, la medida L2 no proporciona al Banco un exceso de liquidez que pueda ser utilizado para financiar actividades que distorsionen la competencia. Se circunscribe al importe mínimo necesario.
(244)
Este estrecho escrutinio de la utilización de la ELA garantizada por el Estado y la verificación periódica de que su utilización se limita al mínimo garantiza también que la liquidez sea proporcionada y no dé lugar a falseamientos indebidos de la competencia. La Comisión también toma nota de que Grecia se ha comprometido a que el Banco ejecute un plan de reestructuración que reduzca su dependencia de la financiación del Banco Central y se atenga a determinadas normas de conducta, según se analiza en la sección 7.6. Estos factores garantizan que la dependencia de la ayuda de liquidez finalice tan pronto como sea posible y que la ayuda sea proporcionada.
(245)
Por consiguiente, la medida L2 se atiene a lo dispuesto en la Comunicación bancaria de 2008 y la Comunicación prorrogativa de 2011. Como la Comunicación bancaria de 2013 no ha introducido requisitos adicionales por lo que se refiere a las garantías, la medida L2 también es conforme con dicha Comunicación.
7.4. CONFORMIDAD DE LAS MEDIDAS B1, B2, B3 Y B4 CON LA COMUNICACIÓN BANCARIA DE 2008, LA COMUNICACIÓN DE RECAPITALIZACIÓN, LA COMUNICACIÓN PRORROGATIVA DE 2011 Y LA COMUNICACIÓN BANCARIA DE 2013
(246)
Como se indica en el considerando 241 y de acuerdo con el punto 15 de la Comunicación bancaria de 2008, para que una ayuda sea compatible con el artículo 107, apartado 3, letra b), del Tratado, debe cumplir los criterios generales de compatibilidad (100): idoneidad, necesidad y proporcionalidad.
(247)
La Comunicación sobre recapitalización y la Comunicación prorrogativa de 2011 establecen orientaciones adicionales sobre el nivel de remuneración requerido para las aportaciones de capital público.
7.4.1. Idoneidad de las medidas
(248)
La Comisión considera que las recapitalizaciones del HFSF (medidas B1, B2, B3 y B4) son idóneas, ya que permiten al Banco cumplir los requisitos de capital. Sin ellas, el Banco no habría podido llevar a cabo sus actividades y habría dejado de tener acceso a las operaciones de refinanciación del BCE.
(249)
A este respecto, en la Decisión de incoación de Piraeus la Comisión señaló que el Banco es una de las mayores entidades financieras de Grecia, tanto en términos de operaciones de préstamo como de captación de depósitos. En este sentido, se trata de un banco de importancia sistémica en Grecia. Por lo tanto, si hubiera quebrado habría ocasionado una grave perturbación en la economía griega. En las circunstancias que prevalecían en aquel momento, las entidades financieras de Grecia tenían dificultades para acceder a la financiación. Esta carencia de financiación limitaba su capacidad de conceder préstamos a la economía griega. En este contexto, la perturbación de la economía se habría visto agravada por la quiebra del Banco. Por otra parte, las medidas B1, B2, B3 y B4 surgieron como consecuencia del programa PSI, una circunstancia muy excepcional e imprevisible, y no como consecuencia de una mala gestión o de la asunción de riesgos excesivos por el Banco. Las medidas, por lo tanto, se destinan principalmente a hacer frente a los resultados del programa PSI y contribuir a mantener la estabilidad financiera en Grecia.
(250)
En la Decisión de incoación de Piraeus, la Comisión también expresó sus dudas en cuanto a si se habían adoptado inmediatamente todas las medidas posibles para evitar que el Banco volviera a necesitar ayuda en el futuro. Como se indica en los considerandos 140 y 141 de la presente Decisión, Grecia se ha comprometido a llevar a la práctica una serie de acciones relacionadas con la gobernanza corporativa y las operaciones comerciales del Banco. Tal como se indica en los considerandos 115, 116 y 117, el Banco también ha reestructurado significativamente sus actividades, habiendo logrado ya muchas reducciones de costes. Por lo tanto, se han despejado las dudas de la Comisión.
(251)
En la Decisión de incoación de Piraeus, la Comisión también manifestó dudas sobre si existían suficientes cláusulas de salvaguardia en caso de que el Banco pasara a estar bajo control del Estado, o en caso de que los accionistas privados mantuvieran el control aunque la participación mayoritaria correspondiera al Estado. Los compromisos descritos en los considerandos 140 y 141 de la presente Decisión garantizan que las operaciones de crédito del Banco se administrarán con un criterio comercial y su gestión diaria quedará protegida de la injerencia del Estado. El marco de relaciones convenido entre el HFSF y el Banco garantiza también que se salvaguarden los intereses del Estado, en su calidad de accionista principal, frente a una asunción de riesgos excesiva por parte de la dirección del Banco.
(252)
Por tanto, las medidas B1, B2, B3 y B4 garantizan que se mantenga la estabilidad financiera en Grecia. Se han adoptado medidas significativas para reducir al mínimo las pérdidas futuras y garantizar que las actividades del Banco no se vean amenazadas por una gobernanza inadecuada. Sobre esta base, la Comisión estima que las medidas B1, B2, B3 y B4 son idóneas.
7.4.2. Necesidad (limitación de la ayuda al mínimo)
(253)
En consonancia con la Comunicación bancaria de 2008, las medidas de ayuda deben, en su cuantía y en su forma, ser necesarias para lograr su objetivo. Esto significa que la aportación de capital debe ser de la cuantía mínima necesaria para alcanzar el objetivo.
(254)
El importe de la ayuda de capital fue calculado por el Banco de Grecia en el marco de la prueba de resistencia de 2012 a fin de garantizar que el coeficiente de capital ordinario de nivel 1 se mantuviera por encima de un determinado nivel a lo largo del período 2012-2014, como se refleja en el cuadro 3. Por lo tanto, las medidas B1, B2, B3 y B4 no aportan exceso de capital al Banco. Tal como se explica en el considerando 250, se han tomado medidas para reducir el riesgo de que el Banco necesite nuevas ayudas en el futuro.
(255)
Por lo que se refiere a la remuneración de la primera y segunda recapitalizaciones puente (medidas B1 y B2), la Comisión recuerda que se concedieron en mayo de 2012 y diciembre de 2012, respectivamente, y se abonaron en especie en forma de pagarés de la FEEF. En concepto de remuneración, el HFSF ha recibido, desde la fecha de desembolso de los pagarés de la FEEF y hasta la fecha de la recapitalización de la primavera de 2013, el interés devengado sobre los pagarés de la FEEF, más una comisión del 1 % (101). Tal como se subraya en la Decisión de incoación de Piraeus, dicha remuneración es inferior a la horquilla del 7 %-9 % definida en la Comunicación de recapitalización. Sin embargo, el período de baja remuneración estaba circunscrito a un año con respecto a la medida B1 y a cinco meses en el caso de la medida B2 (es decir, hasta la conversión de la recapitalización puente en una recapitalización convencional en acciones ordinarias, a saber, la medida B4). Mientras que la primera y segunda recapitalizaciones puente no desencadenaron la dilución de la participación de los antiguos accionistas, la recapitalización de la primavera de 2013, que era la conversión parcial de la primera y segunda recapitalizaciones puente, diluyó en gran medida la influencia de los antiguos accionistas, pues su participación en los fondos propios del Banco se redujo al 2,3 %. Se dio así por concluida la anormal situación existente a partir de la fecha de la primera recapitalización puente. Por consiguiente, se han disipado las dudas planteadas en la Decisión de incoación de Piraeus.
(256)
En segundo lugar, habida cuenta del origen atípico de las dificultades del Banco, pues las pérdidas procedían principalmente de una condonación de deuda a favor del Estado (el programa PSI y la recompra de deuda, que ofrecen una ventaja significativa para el Estado, a saber, una reducción de la deuda) y de las consecuencias de una prolongada recesión de la economía nacional, la Comisión puede aceptar dicha excepción temporal de los requisitos habituales de remuneración establecidos en la Comunicación de recapitalización (102).
(257)
En cuanto a la medida B3, se trataba de un compromiso de facilitar capital en el marco de una futura ampliación de capital. Suscrito en diciembre de 2012, ese compromiso podía haber sido plasmado en una aportación de capital real en mayo y junio de 2013, solo cinco meses más tarde, cuando el Banco procedió a su ampliación de capital. Como el Banco atrajo a inversores privados, el HFSF no estaba obligado a aportar el capital comprometido. Habida cuenta de la brevedad del período durante el cual el compromiso de aportar capital estuvo vigente y por las razones expuestas en el considerando 256, es aceptable que no se abonara remuneración alguna por dicho compromiso.
(258)
En lo que respecta a la medida B4, de conformidad con el punto 8 de la Comunicación prorrogativa de 2011, las aportaciones de capital deben suscribirse con un descuento suficiente sobre el precio de las acciones, ajustado para tener en cuenta el efecto de dilución, para dar una garantía razonable de una remuneración adecuada para el Estado. Aunque la medida B4 no preveía un descuento significativo sobre el precio de las acciones, ajustado para tener en cuenta el efecto de dilución, era, de hecho, imposible lograr un descuento significativo sobre el precio teórico sin derechos de suscripción (103). Antes de la recapitalización de la primavera de 2013, la capitalización bursátil del Banco era de solo unos pocos cientos de millones EUR. En tales circunstancias, se plantea la cuestión de si los accionistas del Banco en ese momento deberían haber sido eliminados en su totalidad. La Comisión observa también que el precio de emisión se fijó con un descuento del 50 % con respecto al precio medio de mercado en los 50 días anteriores a la fijación del precio de emisión. La Comisión también toma nota de que la dilución de la participación de los antiguos accionistas fue enorme, ya que tras la recapitalización de la primavera de 2013 pasaron a poseer solo el 2,3 % de las acciones del Banco. Por lo tanto, la aplicación de otro descuento más sobre el precio de mercado habría tenido un impacto reducido en la remuneración del HFSF. A la vista de la situación específica de los bancos griegos explicada en el considerando 256 y teniendo en cuenta el hecho de que la necesidad de la ayuda se deriva en gran medida de una condonación de deuda a favor del Estado, la Comisión considera que el precio de emisión de las acciones suscritas por el Estado fue suficientemente bajo.
(259)
El HFSF también emitió warrants y otorgó un warrant por cada nueva acción suscrita por un inversor privado que participase en la recapitalización de la primavera de 2013. El HFSF concedió esos warrants sin contraprestación. Tal como se explica en el considerando 106, cada warrant lleva aparejado el derecho de compra de 4,48 acciones del HFSF a intervalos determinados y precios de ejercicio. El precio de ejercicio equivale al precio de suscripción del HFSF más un margen anual y acumulativo (un 4 % para el año uno, un 5 % para el año dos, un 6 % para el año tres, un 7 % para el año cuatro y un 8 % anualizado durante los últimos seis meses). La remuneración percibida por el HFSF por las acciones que posee está limitada, de facto, a esos niveles. Dicha remuneración es inferior a la horquilla del 7 %-9 % definida en la Comunicación de recapitalización. Sin embargo, dado que estos warrants fueron un factor clave para el éxito de la emisión de derechos y la colocación privada puesta en marcha por el Banco en el marco de la recapitalización de la primavera de 2013, la Comisión considera que los warrants hicieron posible que el Banco redujese el importe de la ayuda en 1 444 millones EUR. Debido a la baja ratio de capital del Banco antes de la recapitalización y a la gran incertidumbre que existía en ese momento, las simulaciones con que se contaba entonces pusieron de manifiesto que, sin los warrants, los inversores privados no habrían logrado un rendimiento suficiente y no habrían participado. Por las razones explicadas en los considerandos 249 y 256, puesto que el HFSF recibiría una remuneración positiva mínima si se ejercitara el valor de los warrants y era un objetivo del MEFP atraer a los inversores privados con el fin de mantener algunos bancos en gestión privada, y evitar situaciones en las que todo el sector bancario estuviera controlado por el HFSF, la Comisión puede aceptar esta excepción de la norma habitual en materia de remuneración establecida en la Comunicación de recapitalización. Esta aceptación se basa también en el hecho de que la Ley sobre el HFSF, modificada en último lugar en marzo de 2014, no contempla ningún ajuste de los warrants en caso de aumento de capital social sin derechos de uso preferente, y que, en el caso de una emisión de derechos de suscripción, solo podrá ajustarse el precio de ejercicio y el ajuste solo podrá tener lugar a posteriori y solo hasta el importe de los ingresos obtenidos por la venta de derechos de suscripción preferentes del HFSF. Por otra parte, el compromiso adquirido por Grecia de que solicitaría la autorización de la Comisión antes de proceder a la recompra de los warrants emitidos por el HFSF permitirá a la Comisión asegurarse de que toda posible recompra futura no reduce aún más la remuneración del HFSF y aumenta la retribución de los titulares de warrants.
(260)
Por lo que se refiere al hecho de que las acciones del HFSF no conllevan derecho a voto, la Comisión recuerda que la necesidad de la ayuda no se debe esencialmente a la asunción de riesgos excesivos. Además, era un objetivo del MEFP mantener algunos bancos con gestión privada. Por otra parte, el marco de relaciones y la reintroducción automática de derechos de voto en caso de no que se aplique el plan de reestructuración ofrece garantías contra la asunción futura de riesgos excesivos por parte de los gestores privados. Por último, el programa PSI y la iniciativa de recompra de diciembre de 2012 son una especie de remuneración para el Estado, dado que la deuda de este último con el Banco se redujo en varios miles de millones de euros. Por todas estas razones, la Comisión puede aceptar que el HFSF reciba acciones sin derecho a voto y, por ello, concluye que la medida B4 era necesaria.
(261)
En conclusión, las medidas B1, B2, B3 y B4 son necesarias en calidad de ayudas de salvamento, por su importe y forma.
7.4.3. Proporcionalidad (medidas que limiten los efectos colaterales negativos)
(262)
El Banco ha recibido una gran cantidad de ayudas estatales, por lo que esta situación puede dar lugar a graves falseamientos de la competencia. No obstante, Grecia se ha comprometido a aplicar una serie de medidas encaminadas a reducir los efectos colaterales negativos. En particular, los compromisos establecen que las operaciones del Banco seguirán siendo gestionadas con carácter comercial, tal como se explica en los considerandos 136 y 137. Grecia también se ha comprometido a una prohibición de adquisición y a una serie de desinversiones, según lo descrito en los considerandos 138, 139 y 143. En la sección 7.6 se evaluarán con mayor detalle los límites al falseamiento de la competencia.
(263)
En el Banco se ha designado a un administrador encargado de la supervisión con objeto de que se ocupe de verificar la correcta aplicación de los compromisos en materia de gobernanza corporativa y operaciones comerciales. Ello impedirá cualquier modificación perjudicial en la práctica comercial del Banco y reducirá, de este modo, los posibles efectos colaterales negativos.
(264)
Por último, el 25 de junio de 2014 se presentó a la Comisión un nuevo plan de reestructuración de amplio alcance, que será evaluado en la sección 7.6.
(265)
En conclusión, han quedado disipadas las dudas planteadas en la Decisión de incoación de Piraeus. Las medidas B1, B2, B3 y B4 son proporcionadas a la luz del punto 15 de la Comunicación bancaria de 2008.
7.4.4. Conclusión sobre la conformidad de las recapitalizaciones del HFSF con la Comunicación bancaria de 2008, la Comunicación de recapitalización y la Comunicación prorrogativa de 2011
(266)
Se concluye, por tanto, que las recapitalizaciones del HFSF (medidas B1, B2, B3 y B4) son idóneas, necesarias y proporcionadas, a la luz del punto 15 de la Comunicación bancaria de 2008, la Comunicación sobre recapitalización y la Comunicación prorrogativa de 2011. Las medidas B1, B2, B3 y B4 se ajustan, por tanto, a lo dispuesto en la Comunicación bancaria de 2008, la Comunicación de recapitalización y la Comunicación prorrogativa de 2011.
7.5. CONFORMIDAD DE LAS ADQUISICIONES DE LAS ACTIVIDADES CEDIDAS DE ATE, DE GENIKI, DE LAS ACTIVIDADES CHIPRIOTAS CEDIDAS Y DE MBG CON LA COMUNICACIÓN SOBRE REESTRUCTURACIÓN
(267)
El punto 23 de la Comunicación sobre reestructuración explica que las adquisiciones de empresas por bancos subvencionados no pueden ser financiadas mediante ayudas estatales salvo que sean esenciales para restablecer la viabilidad de una empresa. Por otra parte, los puntos 40 y 41 de la Comunicación sobre reestructuración establecen que los bancos no deben utilizar ayudas estatales para la adquisición de empresas competidoras, a menos que la adquisición forme parte de un proceso de consolidación necesario para restablecer la estabilidad financiera o garantizar la competencia efectiva. Además, las adquisiciones pueden poner en peligro o complicar el restablecimiento de la viabilidad. Por consiguiente, la Comisión debe valorar si las adquisiciones efectuadas por el Banco pueden ajustarse a lo dispuesto en la Comunicación sobre reestructuración.
7.5.1. Conformidad de la adquisición de las actividades cedidas de ATE con la Comunicación sobre reestructuración
7.5.1.1. Efecto de la adquisición de las actividades cedidas de ATE sobre la viabilidad a largo plazo del Banco
(268)
La adquisición de las actividades cedidas de ATE aportó al Banco un gran número de depósitos y una cantidad muy inferior de préstamos netos (104). Por lo tanto, contribuyó a reducir de forma significativa la elevadísima ratio préstamos/depósitos del Banco.
(269)
Por otra parte, la adquisición ha dado lugar a importantes sinergias, como, por ejemplo, sinergias de costes merced a la reducción de sucursales y personal, la integración informática y las sinergias de financiación y de ingresos.
(270)
Por tanto, la adquisición es muy positiva para el restablecimiento de la viabilidad a largo plazo del Banco.
7.5.1.2. Efecto de la adquisición de las actividades cedidas de ATE sobre el importe de las ayudas que necesita el Banco
(271)
De conformidad con el punto 23 de la Comunicación sobre reestructuración, las ayudas de reestructuración no deben utilizarse para la adquisición de otras empresas, sino únicamente para cubrir los costes de reestructuración que sean necesarios para restablecer la viabilidad del Banco.
(272)
La contraprestación pagada por el Banco para la adquisición de las actividades cedidas de ATE se fijó en el 0,6 % del valor de los depósitos cedidos y ascendió aproximadamente a 95 millones EUR. Era equivalente al 0,02 % del total de los activos del Banco en el momento de la adquisición. Dicho importe puede, por lo tanto, considerarse pequeño, pero no insignificante.
(273)
La adquisición de las actividades cedidas de ATE mejoró enormemente la posición de liquidez del Banco e hizo que su situación fuese mucho más viable. La Comisión recuerda que […]. Por lo tanto, puede considerarse que la adquisición y su reducido precio son esenciales para el restablecimiento de la viabilidad a largo plazo del Banco y entran en el ámbito de la exención prevista en el punto 23 de la Comunicación sobre reestructuración.
7.5.1.3. Efecto de falseamiento de la adquisición de las actividades cedidas de ATE sobre la competencia
(274)
En consonancia con los puntos 39 y 40 de la Comunicación sobre reestructuración, las ayudas estatales no deben ser utilizadas en detrimento de empresas que no disfruten de ayudas y, en particular, para la adquisición de empresas competidoras. El punto 41 de la Comunicación sobre reestructuración establece también que se podrán autorizar adquisiciones cuando formen parte de un proceso de consolidación necesario para restablecer la estabilidad financiera o garantizar la competencia efectiva. En tales circunstancias, el proceso de adquisición debe ser justo y la adquisición debe garantizar las condiciones de una competencia efectiva en el mercado de que se trate.
(275)
Cuando el Banco de Grecia analizó la viabilidad de todos los bancos griegos a principios de 2012, consideró que ATE no era viable como entidad independiente. Además, el Banco de Grecia analizó diversas alternativas para ATE (como, por ejemplo, la liquidación) y llegó a la conclusión de que la venta de las actividades cedidas de ATE era la opción más ventajosa, ya que reduciría el riesgo de ejecución y minimizaría los costes para Grecia. La adquisición puede, por lo tanto, considerarse parte de un proceso de consolidación necesario para restablecer la estabilidad financiera como el descrito en el punto 41 de la Comunicación sobre reestructuración.
(276)
Por otra parte, ningún licitador que no recibiese ayuda presentó una oferta válida para adquirir las actividades cedidas de ATE.
(277)
Por último, dado que la adquisición de las actividades cedidas de ATE fue autorizada por la autoridad griega de defensa de la competencia, puede asumirse que el resultado del proceso de venta no pone en peligro la competencia efectiva en Grecia (105).
(278)
La adquisición de las actividades cedidas de ATE es, por lo tanto, conforme a la sección 4 de la Comunicación sobre reestructuración.
7.5.1.4. Conclusión sobre la adquisición de las actividades cedidas de ATE
(279)
Se ha llegado a la conclusión de que, a la luz de la situación excepcional de los bancos griegos y las peculiaridades de la adquisición de las actividades cedidas de ATE, esta adquisición está en consonancia con los requisitos establecidos en la Comunicación sobre reestructuración.
7.5.2. Conformidad de la adquisición de Geniki con la Comunicación sobre reestructuración
7.5.2.1. Efecto de la adquisición de Geniki sobre la viabilidad a largo plazo del Banco
(280)
En términos de rentabilidad operativa, la adquisición de Geniki potenciará el retorno a la viabilidad a largo plazo del Banco. De acuerdo con el análisis presentado por el Banco en el momento de la adquisición, la fusión de dos bancos en el mismo mercado geográfico creará sinergias, como, por ejemplo, el ahorro de costes mediante la reducción de personal y el cierre de sucursales. El Banco adquirirá los clientes y depositantes de Geniki, reduciendo así significativamente los costes de distribución.
(281)
En cuanto a la posición de liquidez, como se indica en el considerando 65, Geniki contaba con más depósitos que préstamos netos. Por lo tanto, la adquisición incrementó la liquidez del Banco y contribuyó a reducir su ratio de préstamos/depósitos. Además, Geniki estaba suficientemente capitalizado antes de ser adquirido por el Banco. Por tanto, la adquisición no creará, con toda probabilidad, futuras necesidades de capital para el Banco.
(282)
La adquisición es, por tanto, positiva para el restablecimiento de la viabilidad a largo plazo del Banco.
7.5.2.2. Efecto de la adquisición de Geniki sobre el importe de la ayuda que necesita el Banco
(283)
De conformidad con el punto 23 de la Comunicación sobre reestructuración, las ayudas de reestructuración no deben utilizarse para adquirir otras empresas, sino únicamente para cubrir los costes de reestructuración que sean necesarios para restablecer la viabilidad del Banco. En el presente asunto, si bien la adquisición tiene implicaciones positivas para la viabilidad de la entidad, no es esencial a tenor del punto 23 de la Comunicación sobre reestructuración.
(284)
No obstante, el Banco solo pagó un importe de 1 millón EUR por la adquisición de Geniki, lo que se considera una cantidad muy modesta. Por otra parte, Geniki estaba suficientemente capitalizado y, como condición para la operación, Société Générale aportó al Banco una cantidad de capital significativa (106).
(285)
La Comisión llega a la conclusión de que, a la vista de las particularidades de la operación (adquisición a un precio muy bajo de un banco plenamente capitalizado y aportación de capital al Banco por parte del vendedor), la adquisición no genera necesidades de capital adicionales y, por tanto, con carácter excepcional la adquisición de Geniki no conculca el principio de que la ayuda se limite al mínimo necesario.
7.5.2.3. Efecto falseador de la adquisición de Geniki sobre la competencia
(286)
Como se indica en el considerando 274, de acuerdo con los puntos 39 y 40 de la Comunicación sobre reestructuración, las ayudas estatales no deben ser utilizadas en detrimento de empresas que no disfruten de ayudas y, en particular, para la adquisición de empresas competidoras, excepto en circunstancias específicas.
(287)
Cuando el Banco de Grecia analizó la viabilidad de todos los bancos griegos a principios de 2012, consideró que Geniki no era viable como entidad independiente. Geniki estaba generando pérdidas abultadas a Société Générale, razón por la cual esta deseaba proceder a su venta y, de no haber sido posible, podría haberse planteado haber dejado que quebrase. Por lo tanto, la adquisición puede considerarse parte de un proceso de consolidación necesario para restablecer la estabilidad financiera como el descrito en el punto 41 de la Comunicación sobre reestructuración.
(288)
Por otra parte, ningún licitador que no recibiese ayuda presentó una oferta válida para adquirir Geniki, por lo que el Banco no provocó exclusión alguna de ningún licitador que no recibiese ayuda.
(289)
Además, dado que la adquisición fue autorizada por la autoridad griega de defensa de la competencia, puede asumirse que el resultado del proceso de venta no pone en peligro la competencia efectiva en Grecia (107).
(290)
Por último, el precio de compra fue muy bajo, por lo que no puede considerarse que el Banco utilizara ayuda estatal para financiar la adquisición. Habida cuenta de todo lo anterior, se puede concluir que la adquisición de Geniki entra en el ámbito de la exención establecida en el punto 41 de la Comunicación sobre reestructuración.
7.5.2.4. Conclusión sobre la adquisición de Geniki
(291)
Se llega a la conclusión de que, a la luz de la situación excepcional de los bancos griegos y las peculiaridades de la adquisición de Geniki, esta está en consonancia con los requisitos establecidos en la Comunicación sobre reestructuración.
7.5.3. Conformidad de la adquisición de las actividades chipriotas cedidas con la Comunicación sobre reestructuración
7.5.3.1. Efecto de la adquisición de las actividades chipriotas cedidas sobre la viabilidad a largo plazo del Banco
(292)
La adquisición de las actividades chipriotas cedidas refuerza la viabilidad a largo plazo del Banco.
(293)
De acuerdo con el análisis presentado por el Banco en el momento de la adquisición, la operación dará lugar a sinergias considerables, como las de costes logradas merced a la reducción de los costes de administración y personal y mejoras significativas en el coste de los depósitos. Tras la adquisición, el Banco ha integrado plenamente las operaciones griegas de los tres bancos chipriotas, redenominado todas las sucursales de estos tres bancos y avanzado considerablemente en la racionalización de la red.
(294)
Las carteras de préstamos de las operaciones griegas de los tres bancos chipriotas fueron aprovisionadas correctamente. El Banco adquirió tales préstamos a un precio muy inferior a sus importes nominales: el precio de compra se redujo para reflejar las pérdidas futuras estimadas por PIMCO en el marco de una prueba de resistencia. Por consiguiente, el riesgo de pérdidas en relación con los préstamos superiores a las que ya se reflejan en el precio de compra es escaso.
(295)
El Banco también asumió un gran conjunto de depósitos, casi tan cuantioso como los préstamos netos adquiridos, lo que reforzó su posición de liquidez.
(296)
La adquisición es, por tanto, positiva para el restablecimiento de la viabilidad a largo plazo del Banco.
7.5.3.2. Efecto de la adquisición de las actividades chipriotas cedidas sobre el importe de la ayuda que necesita el Banco
(297)
De conformidad con el punto 23 de la Comunicación sobre reestructuración, las ayudas de reestructuración no deben utilizarse para la adquisición de otras empresas, sino únicamente para cubrir los costes de reestructuración que sean necesarios para restablecer la viabilidad del Banco.
(298)
Tal como se ha analizado en la sección 7.3, las ayudas se destinaban a cubrir las necesidades de capital del comprador de las actividades chipriotas cedidas, puesto que su adquisición garantizaría el mantenimiento de la estabilidad financiera en Grecia. La contraprestación pagada en último término por el Banco por la adquisición de las actividades chipriotas cedidas fue muy inferior al valor contable de la cartera adquirida. Fue incluso inferior al valor de los préstamos después de que se ajustara a la baja para reflejar las futuras pérdidas crediticias estimadas por PIMCO en las pruebas de resistencia. Por lo tanto, podría considerarse que el precio de adquisición es negativo. Esta conclusión se ve corroborada por el hecho de que, al adquirir las actividades chipriotas cedidas, el Banco consignó un cuantioso fondo de comercio muy negativo, con el consiguiente aumento de su capital.
(299)
No obstante, en el supuesto de que, sin embargo, se considere que el Banco pagó un precio positivo, la Comisión señala que, como condición previa a la adquisición, el HFSF se había comprometido con el comprador a que aportaría el importe del precio de adquisición en capital. El HFSF cumplió el compromiso en el marco de la recapitalización de la primavera de 2013. Esta aportación de capital constituye ayuda a las actividades chipriotas cedidas y no al Banco, tal como se explica en la sección 6.2.1. Por tanto, la adquisición no creó una necesidad adicional de ayuda estatal para el Banco.
(300)
Se ha llegado a la conclusión de que, debido a las condiciones atípicas (precio de compra bajo y compromiso asumido por el HFSF de inyectar el precio de compra en el marco de una ampliación de capital), excepcionalmente la adquisición de las actividades chipriotas cedidas no conculca el principio de que la ayuda se limite al mínimo necesario.
7.5.3.3. Efecto distorsionador de la adquisición de las actividades chipriotas cedidas sobre la competencia
(301)
Como se indica en el considerando 274, de acuerdo con los puntos 39 y 40 de la Comunicación sobre reestructuración, las ayudas estatales no deben ser utilizadas en detrimento de empresas que no disfruten de ayudas y, en particular, para la adquisición de empresas competidoras, excepto en determinadas circunstancias.
(302)
La venta de las operaciones griegas de los bancos chipriotas pretendía salvaguardar la estabilidad del sistema bancario griego y garantizar que los bancos chipriotas pudieran vender dichas operaciones antes de que pudieran perder todo su valor. Por lo tanto, la operación puede considerarse parte de un proceso de consolidación necesario para restablecer la estabilidad financiera como el descrito en el punto 41 de la Comunicación sobre reestructuración.
(303)
Por otra parte, ningún licitador que no recibiese ayuda presentó una oferta válida para adquirir los tres bancos chipriotas. El proceso de venta fue abierto, transparente y no discriminatorio.
(304)
Por último, puesto que esa adquisición fue autorizada por la autoridad griega de defensa de la competencia (108), puede suponerse que el resultado del proceso de venta no pone en peligro la competencia efectiva en Grecia.
(305)
Habida cuenta de lo anteriormente expuesto, se puede concluir que la adquisición de las actividades chipriotas cedidas se encuadra en el ámbito de la excepción establecida en el punto 41 de la Comunicación sobre reestructuración.
7.5.3.4. Conclusión sobre la adquisición de las actividades chipriotas cedidas
(306)
Se ha llegado a la conclusión de que, a la luz de la situación excepcional de los bancos griegos y las peculiaridades de la adquisición de las actividades chipriotas cedidas, esta adquisición está en consonancia con los requisitos establecidos en la Comunicación sobre reestructuración.
7.5.4. Conformidad de la adquisición de MBG con la Comunicación sobre reestructuración
7.5.4.1. Efecto de la adquisición de MBG sobre la viabilidad a largo plazo del Banco
(307)
La adquisición del banco MBG plenamente recapitalizado refuerza la viabilidad a largo plazo del Banco.
(308)
De acuerdo con el análisis presentado por el Banco en el momento de la adquisición, la operación dará lugar a sinergias considerables, como las de ingresos y costes, logradas merced a la reducción de sucursales y personal y la disminución del coste de los depósitos. Entre tanto, el Banco ha integrado plenamente a MBG.
(309)
Además, puesto que MBG estaba suficientemente capitalizado antes de ser adquirido por el Banco y dado que el Banco pagó un precio de compra de 1 millón EUR, no es probable que la adquisición genere en el futuro necesidades de capital para el Banco. Además, como parte de la operación el vendedor se comprometió a aportar al Banco 400 millones EUR de capital. Este compromiso se ejecutó en el marco de la recapitalización de la primavera de 2013, durante la cual BCP inyectó 400 millones EUR en el Banco.
(310)
Se concluye que la adquisición es positiva para el restablecimiento de la viabilidad a largo plazo del Banco y que el precio de compra de MBG era tan bajo que no impidió que la ayuda se limitase al mínimo necesario.
7.5.4.2. Efecto de la adquisición de MBG sobre el importe de la ayuda que necesita el Banco
(311)
De conformidad con el punto 23 de la Comunicación sobre reestructuración, las ayudas de reestructuración no deben utilizarse para la adquisición de otras empresas, sino únicamente para cubrir los costes de reestructuración que son necesarios para restablecer la viabilidad del Banco. En el presente asunto, si bien la adquisición tiene implicaciones positivas para la viabilidad de la entidad, no es esencial a tenor del punto 23 de la Comunicación sobre reestructuración.
(312)
Sin embargo, el Banco solo pagó 1 millón EUR para adquirir MBG, lo que se considera una cantidad muy modesta. Por otra parte, MBG estaba suficientemente capitalizado por BCP y, como condición para que se llevase a cabo la operación, BCP inyectó 400 millones EUR de capital en el Banco (109).
(313)
Se ha llegado a la conclusión de que, a la vista de las particularidades de la operación (adquisición a un precio muy bajo de un banco plenamente capitalizado y aportación de capital por parte del vendedor al Banco), la adquisición de MBG no genera nuevas necesidades de capital para el Banco y, por tanto, con carácter excepcional, no conculca el requisito de que la ayuda se reduzca al mínimo.
7.5.4.3. Efecto falseador de la adquisición de MBG sobre la competencia
(314)
Como se indica en el considerando 274, de acuerdo con los puntos 39 y 40 de la Comunicación sobre reestructuración, las ayudas estatales no deben ser utilizadas en detrimento de empresas que no disfruten de ayudas y, en particular, para la adquisición de empresas competidoras, excepto en circunstancias específicas.
(315)
Cuando el Banco de Grecia analizó la viabilidad de todos los bancos griegos a principios de 2012, consideró que MBG no era viable como entidad independiente. MBG estaba generando pérdidas abultadas a BCP, razón por la cual esta deseaba proceder a su venta y, de no haber sido posible, podría haberse planteado no impedir su quiebra. La venta de MBG también formaba parte del plan de reestructuración de BCP (110). Por lo tanto, la adquisición puede considerarse parte de un proceso de consolidación necesario para restablecer la estabilidad financiera como el descrito en el punto 41 de la Comunicación sobre reestructuración.
(316)
Por otra parte, ningún licitador que no recibiese ayuda presentó una oferta válida para adquirir MBG.
(317)
En este contexto, se puede concluir que la adquisición de MBG entra en el ámbito de la exención establecida en el punto 41 de la Comunicación sobre reestructuración.
7.5.4.4. Conclusión sobre la adquisición de MBG
(318)
Se ha llegado a la conclusión de que, a la luz de la situación excepcional de los bancos griegos y las peculiaridades de la adquisición de MBG, esta adquisición está en consonancia con los requisitos establecidos en la Comunicación sobre reestructuración
7.6. CONFORMIDAD DE LAS MEDIDAS A, B1, B2, B3 Y B4 CON LA COMUNICACIÓN SOBRE REESTRUCTURACIÓN
7.6.1. Fuentes de dificultades y consecuencias por lo que respecta a la evaluación con arreglo a la Comunicación sobre reestructuración
(319)
Como se indica en las secciones 2.1.1 y 2.1.2, las dificultades a las que se enfrenta el Banco se derivan principalmente de la crisis de la deuda soberana griega y la profunda recesión de Grecia y el sur de Europa. Por lo que se refiere al primer factor, el Gobierno griego dejó de tener acceso a los mercados financieros y se vio abocado a negociar un acuerdo con sus acreedores, tanto nacionales como internacionales, el programa PSI, que culminó en una quita del 53,3 % de la deuda del Estado. Además, el 31,5 % de los créditos se canjeó por nuevas obligaciones del Estado griego (GGB) con tipos de interés más bajos y plazos de vencimiento más largos. Estas nuevas GGB fueron readquiridas por el Estado a los bancos griegos en diciembre de 2012 a un precio entre un 30,2 % y un 40,1 % de su valor nominal, lo que implicaba nuevas pérdidas para los bancos griegos. Además del impacto del programa PSI y la recompra de deuda sobre su posición de capital, el Banco también experimentó grandes flujos de salida de depósitos entre 2010 y mediados de 2012, debido al riesgo de que Grecia pudiera salir de la zona del euro como consecuencia de una deuda pública insostenible y de la recesión económica.
(320)
Las ayudas concedidas al Banco, es decir, la suma de las medidas B1, B2, B3 y B4, o 7 335 millones EUR, superan el importe de las pérdidas contabilizadas a raíz del programa PSI (5 911 millones EUR).
(321)
Una gran parte de las necesidades de capital se deriva de la exposición convencional de una entidad financiera al riesgo soberano de su propio país. Este hecho también se señaló en los considerandos 63 y 74 de la Decisión de incoación de Piraeus. Como consecuencia de ello, el Banco no tiene tanta necesidad de abordar cuestiones de riesgo moral en su plan de reestructuración como otras entidades financieras receptoras de ayuda que acumularon riesgos excesivos. Como las medidas de ayuda son menos falseadoras, las medidas adoptadas para limitar el falseamiento de la competencia se deben suavizar proporcionalmente. Dado que el programa PSI y la recompra de deuda suponen la condonación de deuda a favor del Estado, la remuneración del Estado a la hora de recapitalizar los bancos puede ser inferior. La Comisión señala, no obstante, que la exposición del Banco al riesgo soberano griego era superior a la de los otros grandes bancos griegos (111). Como consecuencia de ello, no todas las pérdidas en concepto de GGB pueden atribuirse a la exposición convencional de las entidades financieras al riesgo soberano de su propio país.
(322)
La segunda fuente de pérdidas para el Banco proviene de sus préstamos a empresas y hogares griegos. La Comisión considera que estas pérdidas se deben principalmente a la recesión excepcionalmente profunda y prolongada que ha provocado una contracción del PIB de aproximadamente un 25 % en cinco años, y no a prácticas crediticias arriesgadas por parte del Banco. Como consecuencia de ello, las ayudas concedidas para cubrir tales pérdidas no crean un riesgo moral, que es lo que sucede cuando las ayudas protegen a un banco de las consecuencias de anteriores conductas de riesgo. Las ayudas son, por lo tanto, menos falseadoras (112).
(323)
Sin embargo, parte de las necesidades de capital y de las pérdidas en relación con los préstamos del Banco procede de algunas filiales internacionales. Las pruebas de resistencia realizadas en 2012 para determinar las necesidades de capital del Banco indicaron que las previsiones de pérdidas en relación con préstamos extranjeros ascendieron a 1 314 millones EUR en la hipótesis de base y a 1 624 millones EUR en el escenario adverso. Varias de estas actividades extranjeras registraron pérdidas en los últimos años. Las pérdidas derivadas de las actividades internacionales ascendieron a 244 millones EUR antes de impuestos en 2012 (113). Los activos extranjeros supusieron también una rémora en términos de liquidez.
(324)
Por lo tanto, se puede concluir que una parte significativa de las pérdidas y de la necesidad de ayuda se encuadra en lo dispuesto en el punto 14 de la Comunicación prorrogativa de 2011, que permite a la Comisión suavizar sus requisitos. Del mismo modo, parte de la necesidad de ayuda se debe a la recesión excepcionalmente profunda de Grecia y no a prácticas crediticias arriesgadas. Estas ayudas no crean riesgo moral y resultan, por lo tanto, menos falseadoras.
(325)
Por último, parte de la necesidad de la ayuda procede de la asunción de riesgos por parte del propio Banco por lo que se refiere a su elevada exposición a la deuda soberana y a sus filiales extranjeras.
7.6.2. Viabilidad
(326)
Un plan de reestructuración debe garantizar que la entidad financiera esté en condiciones de restablecer su viabilidad a largo plazo al final del período de reestructuración (sección 2 de la Comunicación sobre reestructuración). En el caso que nos ocupa, el período de reestructuración se define como el comprendido entre la fecha de adopción de la presente Decisión y el 31 de diciembre de 2018.
(327)
En consonancia con los puntos 9, 10 y 11 de la Comunicación sobre reestructuración, Grecia presentó un plan de reestructuración exhaustivo y detallado que ofrecía información completa sobre el modelo de negocio del Banco. El plan señala también las causas de las dificultades financieras del Banco, así como las medidas adoptadas para resolver todos los problemas de viabilidad a los que se enfrentaba. En particular, el plan de reestructuración describe la estrategia elegida para preservar la eficiencia operativa del Banco y hacer frente al elevado nivel de préstamos no productivos, sus vulnerables posiciones de capital y liquidez y sus actividades extranjeras, que, durante los últimos años, han dependido de su sociedad matriz a efectos de financiación y capital.
7.6.2.1. Actividades bancarias griegas
(328)
Por lo que se refiere a la liquidez (114) y la dependencia del Banco respecto de la financiación del Eurosistema, el plan de reestructuración prevé un crecimiento limitado del balance en Grecia, mientras que la base de depósitos debe volver a crecer. La dependencia respecto de la ELA garantizada por el Estado, que ya ha descendido, seguirá disminuyendo, lo que contribuirá también a que el Banco reduzca sus costes de financiación.
(329)
El compromiso relativo a la ratio préstamos/depósitos mencionado en el considerando 137 garantiza que la estructura del balance del Banco será sostenible al final del período de reestructuración. La venta de valores y de otras actividades accesorias reforzará también la posición de liquidez del Banco. Debido a su todavía frágil posición de liquidez, la Comisión puede aceptar la solicitud de las autoridades griegas de que se les autorice a proporcionar liquidez al Banco en virtud de las medidas de garantía y préstamo obligacionista del Estado griego del régimen de ayudas a los bancos griegos y en el marco de la ELA garantizada por el Estado.
(330)
Para reducir los costes de financiación, Grecia se ha comprometido también a que el Banco siga reduciendo los tipos de interés que paga por los depósitos en Grecia, tal como se describe en el considerando 137. La consecución de tal disminución del coste de los depósitos será una contribución clave para mejorar la rentabilidad del Banco antes de la dotación de provisiones.
(331)
Desde el inicio de la crisis, el Banco ha realizado grandes adquisiciones que aumentaron drásticamente su tamaño y base de depósitos. El Banco integró con éxito sus adquisiciones en un tiempo récord. Actualmente está intentando aprovechar todas las sinergias posibles a raíz de dichas adquisiciones. Ha comenzado a racionalizar su red comercial en Grecia mediante una reducción del número de sucursales y empleados (115). De aquí a 2017, los costes totales del Banco en Grecia se habrán reducido en un […] % con respecto a 2013. Para alcanzar ese objetivo Grecia se ha comprometido a que el Banco reduzca el número de sucursales y empleados en Grecia a […] y […], respectivamente, a 31 de diciembre de 2017, con unos costes totales máximos de […] mil millones EUR en Grecia. La ratio prevista de gastos/ingresos representará menos del […] % al final del período de reestructuración. La Comisión considera que el plan de reestructuración garantiza la eficiencia del Banco en el nuevo entorno de mercado.
(332)
Otro ámbito clave es el tratamiento de los préstamos no productivos, ya que ascendían a un 36 % de la cartera del Banco a 31 de diciembre de 2013 (116). El Banco tiene la intención de reforzar su política de crédito (límites, cobertura de garantías) y centrarse en la actividad principal, con el fin de minimizar sus pérdidas. Grecia también se ha comprometido a que el Banco cumpla normas estrictas en lo que se refiere a su política de crédito a fin de gestionar los riesgos y optimizar el valor para el Banco en cada etapa del proceso crediticio, incluida la reestructuración de los préstamos, como se describe en el considerando 141.
7.6.2.2. Gobernanza corporativa
(333)
Otro punto de atención será la gobernanza del Banco, dado que el HFSF posee la mayor parte de sus acciones tras la recapitalización de la primavera de 2013, aunque con derechos de voto restringidos. Además, algunos de los inversores privados que controlan el Banco también poseen warrants y, por tanto, se quedarían con todo el beneficio si durante el período de reestructuración se incrementase drásticamente el precio de las acciones. Debido a que dicha situación podría crear riesgo moral, en 2013 se acordó un marco de relaciones específico entre el Banco y el HFSF. Este acuerdo protege la gestión ordinaria del Banco de cualquier injerencia por parte de sus accionistas principales, garantizando al mismo tiempo que el HFSF pueda supervisar la aplicación del plan de reestructuración y evitar la asunción de riesgos excesivos por parte de la dirección del Banco a través de los oportunos procedimientos de consulta. El Banco también ha asumido un compromiso de seguir de cerca su exposición a prestatarios vinculados. La Comisión observa positivamente el hecho de que el HFSF recupere automáticamente los derechos de voto, si el Banco no aplica su plan de reestructuración.
7.6.2.3. Actividades internacionales
(334)
Algunas de las actividades internacionales del Banco han drenado su capital y liquidez en el pasado, tal como se explica en el considerando 323.
(335)
El plan de reestructuración prevé que el Banco siga centrándose en su mercado nacional. El Banco ya se ha desprendido de su filial en los Estados Unidos de América y también ha empezado a racionalizar las demás filiales, reforzar el proceso de suscripción de préstamos y reducir el déficit de financiación de las filiales. Asimismo se está planeando una mayor racionalización de su red en determinadas filiales, como se describe en el considerando 130.
(336)
Por consiguiente, en el futuro disminuirá la cuantía total de activos extranjeros. Al final del período de reestructuración representarán una […] parte del balance total del Banco.
(337)
Por lo tanto, la Comisión estima que el Banco habrá reestructurado suficientemente y reducido el tamaño de dichas actividades extranjeras para evitar verse expuesto en el futuro a necesidades de capital adicionales y escasez de liquidez. El compromiso descrito en el considerando 138 de abstenerse de inyectar grandes cantidades de capital en las filiales internacionales del Banco también contribuye a garantizar que las filiales extranjeras no representen una amenaza para la posición de capital o la liquidez del Banco.
7.6.2.4. Conclusión con respecto a la viabilidad
(338)
La hipótesis de base descrita en el punto 2.4 muestra que, al término del período de reestructuración, el Banco será capaz de lograr un rendimiento que le permita cubrir la totalidad de sus costes y obtener una rentabilidad sobre los recursos propios, habida cuenta de su perfil de riesgo. Al mismo tiempo, se prevé que la posición de capital del Banco se mantenga en un nivel satisfactorio.
(339)
Por último, la Comisión toma nota del escenario adverso descrito en el plan de reestructuración del Banco presentado por las autoridades griegas. Esta hipótesis desfavorable se basa en una serie de supuestos acordados con el HFSF. Tiene en cuenta una recesión más profunda y más prolongada, así como una deflación más acusada de los precios inmobiliarios. El plan de reestructuración muestra que el Banco es capaz de soportar un nivel de tensión razonable ya que, en la hipótesis adversa, sigue siendo rentable y estando bien capitalizado al final del período de reestructuración.
(340)
El capital adicional que se obtuvo en 2014, a saber, 1 750 millones EUR, es suficiente para hacer frente a la hipótesis de base de la prueba de resistencia de 2013 en el período de reestructuración y devolver las acciones preferentes, lo que el Banco hizo en mayo de 2014 (117). […] la Comisión recuerda que en la evaluación de las necesidades de capital en la hipótesis de base, el Banco de Grecia ya introdujo varias modificaciones que se tradujeron en un aumento de la estimación de las necesidades de capital en comparación con las previstas por el Banco en su propia hipótesis de base. Por consiguiente, la Comisión considera que las necesidades de capital estimadas por el Banco de Grecia suponen un cierto grado de tensión. Para llegar a la conclusión de que el Banco es viable, la Comisión no le exige que posea el capital suficiente para cubrir las necesidades de capital de la hipótesis adversa estimadas por el Banco de Grecia, dado que dichos niveles representan una situación muy adversa y que la captación de capital de marzo de 2014 pone de manifiesto que el Banco ha recobrado el acceso a los mercados de capitales.
(341)
Además, es positivo el hecho de que el Banco no vaya a efectuar inversiones adicionales en valores de grado especulativo, lo que contribuirá a preservar su posición de capital y de liquidez.
(342)
Por lo tanto, se concluye que la combinación de la reestructuración ya llevada a cabo y las propuestas de reestructuración adicionales son suficientes para restablecer la viabilidad a largo plazo del Banco.
7.6.3. Aportación propia y distribución de las cargas
(343)
Como se señala en la sección 3 de la Comunicación sobre reestructuración, los bancos y los titulares de participaciones deberán contribuir a la reestructuración lo más posible para garantizar que la ayuda se limite al mínimo necesario. Así pues, los bancos deberán utilizar sus recursos propios para financiar la reestructuración, vendiendo activos, por ejemplo, y los accionistas deberán sufragar las pérdidas de la entidad cuando sea posible.
7.6.3.1. Aportación propia del Banco: desinversiones y reducción de costes
(344)
El Banco ya ha cedido pequeñas entidades extranjeras (en los Estados Unidos de América) y ha reducido el grado de apalancamiento de una parte de su cartera con el fin de mejorar tanto su adecuación de capital como su posición de liquidez. El plan de reestructuración prevé el desapalancamiento de sus actividades en el extranjero, tal como se describe en los considerandos 125 a 129. Considerando el proceso de desapalancamiento y las cesiones ya realizadas y a raíz de la aplicación de los compromisos relativos a la desinversión y el desapalancamiento de las actividades extranjeras, el Banco habrá reducido de forma significativa su presencia geográfica en […]. La disminución de los activos internacionales del Banco reducirá también significativamente el riesgo contingente de que se vayan a necesitar ayudas en el futuro. Por tanto, sirve para reducir al mínimo la cuantía de la ayuda.
(345)
A fin de limitar sus necesidades de capital, el Banco no utilizará capital para respaldar o expandir sus filiales en el extranjero, tal como se describe en el considerando 138. Además, los compromisos asumidos por Grecia garantizan que el Banco no realizará adquisiciones costosas.
(346)
El Banco también se ha comprometido a llevar a cabo un ambicioso programa de reducción de costes, como se indica en la sección 2.4.2. Sus costes seguirán disminuyendo hasta 2017. Se está procediendo a una reducción de la plantilla y a recortes salariales. Grecia se ha comprometido también a limitar las retribuciones de los administradores del Banco, […].
7.6.3.2. Distribución de cargas entre los accionistas históricos y nuevo capital obtenido en el mercado
(347)
Los accionistas históricos del Banco se vieron diluidos por la emisión de derechos realizada en 2009 (118) y, de nuevo, por la recapitalización del HFSF (medida B4) y la captación de capital privado de 2013 y marzo de 2014. Por ejemplo, la participación en manos de los accionistas del Banco, que, en ese momento, incluía a los inversores que aportaron dinero en 2009, se redujo del 100 % antes de la recapitalización de la primavera de 2013 a solo un 2,3 % después. Además, el Banco no ha pagado ningún dividendo en efectivo desde 2008. Además del reparto de cargas entre los accionistas históricos, el Banco ha captado una cantidad significativa de capital privado desde el inicio de la crisis en 2008, a saber, 807 millones EUR en 2009, 1 444 millones EUR en 2013 y 1 750 millones EUR en 2014.
7.6.3.3. Distribución de cargas entre los titulares de deuda subordinada
(348)
Los titulares de deuda híbrida y subordinada del Banco han contribuido a los costes de reestructuración de la entidad. El Banco ha llevado a cabo varios ejercicios de gestión del pasivo con objeto de generar capital, tal como se describe en el considerando 134.
(349)
Los instrumentos aún en circulación están sujetos a la prohibición de cupón que se indica en el considerando 143. Por lo tanto, la Comisión considera que está garantizada una distribución adecuada de la carga entre el Banco y los titulares de deuda híbrida y subordinada y que, a este respecto, se cumplen los requisitos de la Comunicación sobre reestructuración.
7.6.3.4. Conclusión sobre la aportación propia y la distribución de cargas
(350)
En comparación con el total de la recapitalización pública recibida, la aportación propia y el reparto de cargas, especialmente en forma de venta de activos y reducción de la cartera de préstamos, son muy inferiores a lo que la Comisión suele considerar suficiente. La reducción solo afecta a las actividades exteriores, que representan una pequeña parte del Banco (119), y la reestructuración no contempla ninguna reducción del tamaño de las carteras de préstamos y depósitos en Grecia, que, antes al contrario, han aumentado enormemente en los últimos años, a raíz de las adquisiciones. No obstante, la Comisión tiene en cuenta los elementos analizados en la sección 7.6.1 y, en particular, el hecho de que la ayuda recibida puede beneficiarse en parte de la excepción establecida en el punto 14 de la Comunicación prorrogativa de 2011, en virtud del cual la Comisión puede aceptar una aportación propia y un reparto de cargas menor. La Comisión también observa positivamente que el Banco captó en el mercado 1 444 millones EUR en mayo de 2013 y 1 750 millones EUR en marzo de 2014, […]. Por otra parte, el capital captado en marzo de 2014 se obtuvo a un precio por acción igual al precio al que suscribió el HFSF en el marco de la recapitalización de la primavera de 2013 (medida B4). Por tanto, el elevado precio de emisión limitó la dilución del HFSF. El Banco reembolsó también las acciones preferentes (medida A). Teniendo en cuenta todos estos elementos, se puede considerar que el plan de reestructuración ofrece medidas de aportación propia y distribución de las cargas suficientes para limitar las ayudas al mínimo necesario.
7.6.4. Medidas para limitar el falseamiento de la competencia
(351)
La Comunicación sobre reestructuración exige que el plan de reestructuración proponga medidas para limitar el falseamiento de la competencia y garantizar la existencia de un sector bancario competitivo. Además, tales medidas también deben abordar las cuestiones relativas al riesgo moral y velar por que las ayudas públicas no se utilicen para financiar conductas contrarias a la competencia.
(352)
El punto 31 de la Comunicación sobre reestructuración establece que, al evaluar el importe de la ayuda y los falseamientos de la competencia resultantes, la Comisión tiene que tener en cuenta tanto el importe absoluto y relativo de la ayuda recibida como el grado de distribución de las cargas y la posición de la entidad financiera en el mercado tras la reestructuración. A este respecto, la Comisión recuerda que el Banco ha recibido del Estado una ayuda de capital equivalente al 23,7 % de sus RWA (120). Además, en 2010 el Banco también obtuvo garantías de liquidez que ascendieron a 9 900 millones EUR y préstamos obligacionistas del Estado por importe de 1 300 millones EUR, que en conjunto representan casi el 25 % de su balance total. Además, recibió una ELA garantizada por el Estado. Por lo tanto, ante el elevado importe de las ayudas, se han de adoptar medidas para limitar el posible falseamiento de la competencia. Por otra parte, la cuota de mercado del Banco en Grecia es elevada. La adquisición de las actividades cedidas de ATE, Geniki, MBG y las actividades chipriotas cedidas aumentó su cuota de mercado. Después de estas adquisiciones, la cuota de mercado del Banco en depósitos ascendió en Grecia al 29 % a finales de 2013, mientras que en hipotecas residenciales, créditos al consumo y préstamos a las empresas alcanzó un 25 %, un 22 % y un 35 %, respectivamente (en comparación con el 10 %, el 8 %, el 8 % y el 14 %, respectivamente, en 2011) (121).
(353)
La Comisión recuerda que las dificultades del Banco se debieron en gran medida a acontecimientos externos, como la crisis de deuda soberana griega y la prolongada recesión que ha afectado a la economía griega desde 2008, como ya se ha señalado en el considerando 74 de la Decisión de incoación de Piraeus. Por tanto, no hay mucha necesidad de abordar el problema del riesgo moral. Como se expone en la sección 7.6.1 de la presente Decisión, el efecto falseador de las medidas de ayuda es inferior a la luz de estos elementos, como lo es la necesidad de tomar medidas que limiten el falseamiento de la competencia. Por estas razones, la Comisión puede aceptar con carácter excepcional que, a pesar del elevado importe de las ayudas y de las elevadas cuotas de mercado, el plan de reestructuración no contemple ninguna reducción del tamaño del balance ni de los préstamos en Grecia. Sin embargo, resultaría problemático si la entidad que más ayudas ha recibido de los cuatro grandes bancos griegos y la que más ha crecido con las adquisiciones realizadas a lo largo de los últimos años, siguiera creciendo durante el período de reestructuración a un ritmo más rápido que el mercado, con lo que podría expulsar a los bancos que menos ayudas recibieron. Por consiguiente, la Comisión acoge con satisfacción el compromiso de que el Banco no crecerá más rápido que el crecimiento del mercado.
(354)
No obstante, la Comisión observa que las recapitalizaciones del Estado permitieron al Banco continuar sus actividades bancarias en los mercados extranjeros.
(355)
La Comisión observa que, además de la reestructuración y el desapalancamiento ya realizados, el Banco deberá seguir reestructurando sus activos extranjeros y reduciendo su grado de apalancamiento antes del 30 de junio de 2018 (122). Además, se comprometió a no utilizar las ayudas para financiar el crecimiento de tales actividades. Por lo tanto, las ayudas no se utilizarán para falsear la competencia en esos mercados extranjeros.
(356)
Grecia también se ha comprometido a que el Banco no efectúe adquisiciones costosas, garantizando así que no utilice las ayudas estatales recibidas para realizar nuevas adquisiciones. Esta prohibición sirve para garantizar que las ayudas se utilicen exclusivamente para contribuir al restablecimiento de la viabilidad de las actividades bancarias griegas, y no, por ejemplo, para crecer en mercados extranjeros.
(357)
El compromiso de reducir los intereses pagados por los depósitos griegos desde unos niveles insoportablemente elevados garantiza además que las ayuda estatales no se utilicen para financiar estrategias insostenibles de captación de depósitos que falseen la competencia en el mercado griego. De modo análogo, el compromiso de aplicar unas directrices estrictas por lo que respecta a la fijación de los precios de los nuevos préstamos, basado en una adecuada evaluación del riesgo de crédito, evitará que el Banco falsee la competencia en el mercado griego con estrategias de precios inadecuadas sobre los préstamos a los clientes.
(358)
Teniendo en cuenta la situación específica descrita en la sección 7.6.1 y las medidas previstas en el plan de reestructuración, la Comisión considera que existen salvaguardias suficientes para limitar el falseamiento de la competencia.
7.6.5. Seguimiento
(359)
De conformidad con la sección 5 de la Comunicación sobre reestructuración, se deben presentar informes periódicos a la Comisión para que esta pueda comprobar la correcta aplicación del plan de reestructuración. Tal como se recoge en los compromisos contraídos por Grecia (123), Grecia garantizará que, hasta que finalice el período de reestructuración, es decir, el 31 de diciembre de 2018, el administrador encargado de la supervisión, que ha sido nombrado por el Banco con el visto bueno de la Comisión, efectúe un seguimiento de los compromisos contraídos por Grecia sobre la reestructuración de las actividades en Grecia y en el extranjero, así como sobre la gobernanza corporativa y las operaciones comerciales, Por consiguiente, la Comisión considera que está garantizada la adecuada supervisión del plan de reestructuración.
7.6.6. Conclusión sobre la conformidad de las medidas A, B1, B2, B3 y B4 con la Comunicación sobre reestructuración
(360)
La Comisión considera que el plan de reestructuración, considerado conjuntamente con los compromisos que figuran en el anexo de la presente Decisión, garantiza el restablecimiento de la viabilidad del Banco a largo plazo, es suficiente con respecto a la distribución de las cargas y la aportación propia, es adecuado para compensar el falseamiento de la competencia causado por las medidas de ayuda examinadas en la presente Decisión y es proporcionado. El plan de reestructuración y los compromisos presentados a la Comisión reúnen los criterios de la Comunicación sobre reestructuración.
8. CONCLUSIÓN
(361)
La Comisión lamenta que Grecia haya concedido ilegalmente las medidas de ayuda B2, B3 y B4, infringiendo el artículo 108, apartado 3, del Tratado, en la medida en que se ejecutaron antes de su notificación formal. No obstante, estas medidas, así como las demás que se analizan en la presente Decisión, pueden ser consideradas compatibles con el mercado interior.
HA ADOPTADO LA PRESENTE DECISIÓN:
Artículo 1
1. Las siguientes medidas ejecutadas por Grecia constituyen ayudas estatales a tenor del artículo 107, apartado 1, del Tratado:
a)
la provisión urgente de liquidez concedida a Piraeus Bank S.A. por el Banco de Grecia y garantizada por Grecia (medida L2);
b)
la segunda recapitalización puente de 1 553 millones EUR concedida por el Fondo Griego de Estabilidad Financiera («HFSF») a Piraeus Bank S.A. en diciembre de 2012 (medida B2);
c)
la carta de compromiso por importe de 1 082 millones EUR concedida por el HFSF a Piraeus Bank S.A. el 20 de diciembre de 2012 (medida B3);
d)
la recapitalización de 5 891 millones EUR concedida por el HFSF a Piraeus Bank S.A. en la primavera de 2013 (medida B4), y
e)
la recapitalización de 524 millones EUR concedida por el HFSF a Piraeus Bank S.A. en la primavera de 2013 (medida C).
2. A la vista del plan de reestructuración relativo a Piraeus Bank Group, que incluye a Piraeus Bank S.A. y todas sus filiales y sucursales, presentado el 25 de junio de 2014, y de los compromisos ofrecidos por Grecia en esa fecha, las siguientes ayudas estatales son compatibles con el mercado interior:
a)
la aportación de capital de 750 millones EUR concedida por Grecia a Piraeus Bank S.A. en mayo de 2009 y diciembre de 2011 en el marco del régimen de recapitalización (medida A);
b)
la provisión urgente de liquidez concedida a Piraeus Bank S.A. por el Banco de Grecia y garantizada por Grecia desde julio de 2011, por un importe de 30 400 millones EUR, el 31 de diciembre de 2012 (medida L2);
c)
la primera recapitalización puente de 4 700 millones EUR concedida por el HFSF a Piraeus Bank S.A. en mayo de 2012 (medida B1);
d)
la segunda recapitalización puente de 1 553 millones EUR concedida por el HFSF a Piraeus Bank S.A. en diciembre de 2012 (medida B2);
e)
el compromiso de 1 082 millones EUR concedido por el HFSF a Piraeus Bank S.A. el 20 de diciembre de 2012 (medida B3);
f)
la recapitalización de 5 891 millones EUR concedida por el HFSF a Piraeus Bank S.A. en la primavera de 2013 (medida B4), y
g)
la recapitalización de 524 millones EUR concedida por el HFSF a Piraeus Bank S.A. en la primavera de 2013 (medida C).
Artículo 2
El destinatario de la presente Decisión es la República Helénica.
Hecho en Bruselas, el 23 de julio de 2014.