ДИРЕКТИВА (ЕС) 2015/2203 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 25 ноември 2015 година
относно сближаването на законодателствата на държавите-членки във връзка с казеините и казеинатите, предназначени за консумация от човека, и за отмяна на Директива 83/417/ЕИО на Съвета
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 114 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
В Директива 83/417/ЕИО на Съвета (3) се предвижда сближаването на законодателствата на държавите-членки относно определени лактопротеини (казеини и казеинати), предназначени за консумация от човека. След влизането в сила на посочената директива настъпиха някои промени, по-специално разработването на всеобхватна правна рамка на законодателството в областта на храните и приемането от Комисията за Кодекс алиментариус на международен стандарт за казеинови продукти за хранителни цели („стандарт на Кодекса за казеинови продукти за хранителни цели“), които трябва да бъдат взети под внимание.
(2)
С Директива 83/417/ЕИО се предоставят правомощия на Комисията за изпълнение на някои от разпоредбите на директивата. С влизането в сила на Договора от Лисабон е необходимо тези правомощия да бъдат приведени в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз („ДФЕС“).
(3)
Поради това, за по-голяма яснота, Директива 83/417/ЕИО следва да бъде отменена и заменена с нова директива.
(4)
В Регламент (ЕО) № 178/2002 на Европейския парламент и на Съвета (4) се съдържат общи, хоризонтални и единни правила на Съюза относно приемането на спешни мерки за храни и фуражи. Ето защо свързаните с това разпоредби на Директива 83/417/ЕИО вече не са необходими.
(5)
В Регламент (ЕО) № 882/2004 на Европейския парламент и на Съвета (5) се съдържат общи, хоризонтални и единни правила на Съюза относно методите за вземане на проби и анализ на храните. Ето защо свързаните с това разпоредби на Директива 83/417/ЕИО вече не са необходими.
(6)
Съгласно Регламент (ЕС) № 1169/2011 на Европейския парламент и на Съвета (6) в рамките на отношенията между стопанските субекти трябва да се предоставя достатъчно информация, за да се гарантира наличността и точността на информацията за храните за крайния потребител. Тъй като обхванатите от настоящата директива продукти са предназначени за продажба от стопански субект на стопански субект с цел приготвяне на хранителни продукти, целесъобразно е специалните правила, които вече са включени в Директива 83/417/ЕИО, да се запазят и адаптират спрямо настоящата правна рамка и да се опростят. С тези специални правила следва да се уточни информацията, която следва да се предоставя по отношение на продуктите, обхванати от настоящата директива, в отношенията между стопанските субекти, за да може, от една страна, на стопанските субекти в хранителната промишленост да се предостави информацията, която им е необходима за етикетирането на крайните продукти, например когато става въпрос за алергени, а от друга страна да се избегне възможността тези продукти да бъдат объркани с подобни продукти, които не са предназначени или не са подходящи за консумация от човека.
(7)
В Регламент (ЕО) № 1333/2008 на Европейския парламент и на Съвета (7) се съдържа определение на „добавки в храните“ и „спомагателни вещества“, които са наречени „технологични съставки“ в Директива 83/417/ЕИО. Следователно в настоящата директива следва да се използват термините „добавки в храните“ и „спомагателни вещества“ вместо „технологични съставки“. Използването на тази терминология би било в съответствие и със стандарта на Кодекса за казеинови продукти за хранителни цели.
(8)
Другите термини и позовавания, използвани в приложенията към Директива 83/417/ЕИО, следва да бъдат адаптирани, така че да бъдат отчетени термините и позоваванията, използвани в Регламент (ЕО) № 1332/2008 на Европейския парламент и на Съвета (8) и в Регламент (ЕО) № 1333/2008.
(9)
В приложение I към Директива 83/417/ЕИО максималното съдържание на влага в казеините за хранителни цели е определено на 10 %, а максималното съдържание на млечни мазнини в киселия казеин за хранителни цели - на 2,25 %. Като се има предвид, че в стандарта на Кодекса за казеинови продукти за хранителни цели тези параметри са определени на 12 % и 2 % съответно, съответстващите параметри следва да бъдат определени в съответствие с посочения стандарт, така че да се избегне нарушаване на търговията.
(10)
С цел бързо да се адаптират или актуализират съдържащите се в приложенията на посочената директива технически елементи, така че да бъдат отчетени промените в съответните международни стандарти или техническият прогрес, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от ДФЕС във връзка с установените в приложения I и II стандарти, приложими за казеините за хранителни цели и казеинатите за хранителни цели. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(11)
Доколкото целите на настоящата директива - а именно посредством сближаване на законодателствата на държавите-членки да се улесни свободното движение на казеини и казеинати, предназначени за консумация от човека, като същевременно се осигурява висока степен на защита на здравето, както и съществуващите разпоредби да се приведат в съответствие с общото законодателство на Съюза в областта на храните и с международните стандарти - не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите-членки, а поради обхвата и последиците им могат да бъдат по-добре постигнати на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящата директива не надхвърля необходимото за постигане на тези цели,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Обхват
Настоящата директива се прилага по отношение на казеини и казеинати, които са предназначени за консумация от човека, както и техните смеси.
Член 2
Определения
За целите на настоящата директива се прилагат следните определения:
а)
„кисел казеин за хранителни цели“ означава млечен продукт, получен чрез отделяне, измиване и изсушаване на пресечения с киселина коагулат на обезмасленото мляко и/или на други продукти, получени от мляко;
б)
„сирищен казеин за хранителни цели“ означава млечен продукт, получен чрез отделяне, измиване и изсушаване на коагулата на обезмасленото мляко и/или на други продукти, получени от мляко; коагулатът се получава чрез реакцията на сирищния или други коагулиращи ензими;
в)
„казеинати за хранителни цели“ означава млечен продукт, получен чрез взаимодействие на казеин за хранителни цели или казеинов, пресечен коагулат за хранителни цели с неутрализиращи агенти, последвано от изсушаване.
Член 3
Задължения на държавите-членки
Държавите-членки предприемат всички необходими мерки, за да гарантират, че:
а)
млечните продукти, за които се съдържа определение в член 2, се предлагат на пазара с посочените там наименования, само ако отговарят на правилата, предвидени в настоящата директива, и на стандартите, определени в приложения I и II, и
б)
казеините и казеинатите, които не отговарят на стандартите, определени в приложение I, раздел I, букви б) и в), в приложение I, раздел II, букви б) и в) или в приложение II, букви б) и в), не се използват за приготвянето на храна и когато се предлагат законно на пазара за други цели, се наименуват и етикетират по начин, който да не подвежда купувача по отношение на техния характер, качество или предназначената употреба.
Член 4
Етикетиране
1. Следните данни се отбелязват върху опаковките, контейнерите или етикетите на млечните продукти, за които се съдържа определение в член 2, с лесно видими, ясно четливи и незаличими букви:
а)
наименованието на млечните продукти, посочено в член 2, букви а), б) и в), като за казеинатите за хранителни цели се посочват и катиона или катионите, изброени в приложение II, буква г);
б)
в случай на продукти, предлагани на пазара като смеси:
i)
думите „смес от…“, следвани от наименованията на различните продукти, които влизат в състава на сместа, подредени по тегло в низходящ ред,
ii)
посочване на катиона или катионите, изброени в приложение II, буква г), в случай на казеинати за хранителни цели;
iii)
съдържанието на протеини в случай на смеси, съдържащи казеинати за хранителни цели;
в)
нетното количество на продуктите, изразено в килограми или грамове;
г)
името или търговското наименование и адреса на стопанския субект в хранителната промишленост, под чието име или търговско наименование се предлага на пазара продуктът, или, ако стопанският субект в хранителната промишленост не е установен в Съюза, вносителят на пазара на Съюза;
д)
в случай на продукти, внесени от трети държави - името на държавата на произход;
е)
идентификация на партидата продукти или дата на производство.
Чрез дерогация от първа алинея данните, посочени в първа алинея, буква б), подточка iii) и букви в), г) и д), могат да бъдат отбелязани само в придружаващата документация.
2. Държава-членка забранява да се предлагат на пазара на нейната територия млечните продукти, за които се съдържа определение в член 2, букви а), б) и в), ако посочените в параграф 1, първа алинея от настоящия член данни не са отбелязани на език, който е лесноразбираем за купувачите от онези държави-членки, в които тези продукти се предлагат на пазара, освен ако тази информация се предоставя от стопанските субекти в хранителната промишленост с други средства. Тези данни може да бъдат отбелязани на няколко езика.
3. Когато минималното съдържание на млечен белтък, посочено в приложение I, раздел I, буква а), точка 2, приложение I, раздел II, буква а), точка 2 и приложение II, буква а), точка 2 е превишено в млечните продукти, за които се съдържа определение в член 2, този факт може, без да се засягат други разпоредби на правото на Съюза, да бъде отбелязан върху опаковките, контейнерите или етикетите на продуктите.
Член 5
Делегиране на правомощия
На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 6, за да изменя стандартите, посочени в приложения I и II, с цел да бъдат отчетени промените в съответните международни стандарти, както и техническият прогрес.
Член 6
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия. Особено важно е преди приемането на делегираните актове, посочени в член 5, Комисията да следва обичайната си практика и да провежда консултации на експертно равнище, включително с експерти от държавите-членки.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 5, се предоставя на Комисията за срок от пет години, считано от 21 декември 2015 г. Комисията изготвя доклад относно делегирането на правомощия не по-късно от девет месеца преди изтичането на петгодишния срок. Делегирането на правомощия се продължава мълчаливо за срокове с еднаква продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не възразят срещу подобно продължаване не по-късно от три месеца преди изтичането на всеки срок.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 5, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и на Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 5, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът не са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и на Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 7
Транспониране
1. Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за да се съобразят с настоящата директива, не по-късно от 22 декември 2016 г. Те незабавно информират Комисията за това.
Когато държавите-членки приемат тези мерки, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните мерки от националното право, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 8
Отмяна
Директива 83/417/ЕИО се отменя, считано от 22 декември 2016 г.
Позоваванията на отменената директива се считат за позовавания на настоящата директива и се четат съгласно таблицата на съответствието в приложение III.
Член 9
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 10
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Страсбург на 25 ноември 2015 година.
DIRECTIVA (UE) 2015/2203 DEL PARLAMENTO EUROPEO Y DEL CONSEJO
de 25 de noviembre de 2015
relativa a la aproximación de las legislaciones de los Estados miembros sobre caseínas y caseinatos destinados al consumo humano y por la que se deroga la Directiva 83/417/CEE del Consejo
EL PARLAMENTO EUROPEO Y EL CONSEJO DE LA UNIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea y, en particular, su artículo 114,
Vista la propuesta de la Comisión Europea,
Previa transmisión del proyecto de acto legislativo a los Parlamentos nacionales,
Visto el dictamen del Comité Económico y Social Europeo (1),
De conformidad con el procedimiento legislativo ordinario (2),
Considerando lo siguiente:
(1)
La Directiva 83/417/CEE del Consejo (3) prevé la aproximación de las legislaciones de los Estados miembros sobre determinadas lactoproteínas (caseínas y caseinatos) destinadas al consumo humano. Desde la entrada en vigor de dicha Directiva se han producido varios cambios que deben ser tenidos en cuenta, en particular el desarrollo de un marco jurídico global en el ámbito de la legislación alimentaria y la adopción por la Comisión del Codex Alimentarius de una norma internacional para los productos a base de caseína alimentaria («norma del Codex para los productos a base de caseína alimentaria»).
(2)
La Directiva 83/417/CEE confiere a la Comisión competencias para la ejecución de algunas de sus disposiciones. A raíz de la entrada en vigor del Tratado de Lisboa, esas competencias deben adaptarse al artículo 290 del Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea («TFUE»).
(3)
En aras de la claridad, la Directiva 83/417/CEE debe, por tanto, derogarse y sustituirse por una nueva Directiva.
(4)
El Reglamento (CE) no 178/2002 del Parlamento Europeo y del Consejo (4) contiene normas generales, horizontales y uniformes de la Unión relativas a la adopción de medidas de emergencia para alimentos y piensos. Por consiguiente, las disposiciones correspondientes de la Directiva 83/417/CEE ya no son necesarias.
(5)
El Reglamento (CE) no 882/2004 del Parlamento Europeo y del Consejo (5) contiene normas generales, horizontales y uniformes de la Unión relativas a los métodos de muestreo y análisis de los productos alimenticios. Por consiguiente, las disposiciones correspondientes de la Directiva 83/417/CEE ya no son necesarias.
(6)
En virtud del Reglamento (UE) no 1169/2011 del Parlamento Europeo y del Consejo (6), debe proporcionarse información suficiente en las relaciones entre empresas con el fin de garantizar la presencia y la exactitud de la información alimentaria para el consumidor final. Dado que los productos regulados por la presente Directiva están destinados a ser vendidos de empresa a empresa para la preparación de productos alimenticios, resulta conveniente mantener y adecuar las normas específicas ya incluidas en la Directiva 83/417/CEE al marco jurídico en vigor y simplificarlas. Dichas normas específicas deben contemplar la información que debe facilitarse con respecto a los productos regulados por la presente Directiva en las relaciones entre empresas, con el fin, por una parte, de poner a disposición de los explotadores de empresas alimentarias la información que necesitan para el etiquetado de los productos finales, por ejemplo en lo referido a los alérgenos y, por otra parte, para evitar que los productos puedan confundirse con productos similares no destinados o no aptos para el consumo humano.
(7)
El Reglamento (CE) no 1333/2008 del Parlamento Europeo y del Consejo (7) establece la definición de aditivo alimentario y de coadyuvante tecnológico, denominados auxiliares tecnológicos en la Directiva 83/417/CEE. Por consiguiente, la presente Directiva debe utilizar los términos «aditivos alimentarios» y «coadyuvantes tecnológicos» en lugar de «auxiliares tecnológicos». Dicho uso terminológico también se correspondería con la norma del Codex para los productos a base de caseína alimentaria.
(8)
Otros términos y referencias utilizados en los anexos de la Directiva 83/417/CEE deben adaptarse para tener en cuenta los utilizados en el Reglamento (CE) no 1332/2008 del Parlamento Europeo y del Consejo (8) y en el Reglamento (CE) no 1333/2008.
(9)
El anexo I de la Directiva 83/417/CEE fija en el 10 % el contenido máximo de humedad de las caseínas alimentarias y en el 2,25 % el contenido máximo de materias grasas de la leche para la caseína ácida alimentaria. Teniendo en cuenta que la norma del Codex para los productos a base de caseína alimentaria fija esos parámetros en un 12 % y un 2 % respectivamente, los parámetros correspondientes deben fijarse en consonancia con dicha norma a fin de evitar distorsiones en los intercambios comerciales.
(10)
A fin de adaptar o actualizar rápidamente los elementos técnicos que figuran en los anexos de la presente Directiva para tener en cuenta la evolución de las normas internacionales pertinentes o el progreso técnico, deben delegarse en la Comisión los poderes para adoptar actos con arreglo al artículo 290 del TFUE por lo que respecta a las normas aplicables a las caseínas alimentarias y los caseinatos alimentarios establecidas en los anexos I y II. Reviste especial importancia que la Comisión lleve a cabo las consultas oportunas durante la fase preparatoria, en particular con expertos. Al preparar y elaborar actos delegados, la Comisión debe garantizar que los documentos pertinentes se transmitan al Parlamento Europeo y al Consejo de manera simultánea, oportuna y adecuada.
(11)
Dado que los objetivos de la presente Directiva, a saber, facilitar, mediante la aproximación de las legislaciones de los Estados miembros, la libre circulación de caseínas y caseinatos destinados al consumo humano, a la vez que garantizar un alto nivel de protección de la salud y adaptar las disposiciones en vigor a la legislación de la Unión en materia de alimentos y a las normas internacionales, no pueden ser alcanzados de manera suficiente por los Estados miembros, sino que, debido a sus dimensiones y efectos, pueden lograrse mejor a escala de la Unión, esta puede adoptar medidas, de acuerdo con el principio de subsidiariedad establecido en el artículo 5 del Tratado de la Unión Europea. De conformidad con el principio de proporcionalidad establecido en el mismo artículo, la presente Directiva no excede de lo necesario para alcanzar dichos objetivos.
HAN ADOPTADO LA PRESENTE DIRECTIVA:
Artículo 1
Ámbito de aplicación
La presente Directiva se aplicará a las caseínas y caseinatos destinados al consumo humano, y a sus mezclas.
Artículo 2
Definiciones
A efectos de la presente Directiva, se entenderá por:
a) «caseína ácida alimentaria»: un producto lácteo obtenido mediante la separación, el lavado y el secado del coágulo, precipitado por ácidos, de la leche desnatada y/o de otros productos obtenidos de la leche;
b) «caseína de cuajo alimentaria»: un producto lácteo obtenido mediante la separación, el lavado y el secado del coágulo de la leche desnatada y/o de otros productos obtenidos de la leche; el coágulo se obtiene mediante la reacción del cuajo u otras enzimas coagulantes;
c) «caseinato alimentario»: un producto lácteo obtenido por acción del coágulo de la caseína alimentaria o de la cuajada de caseína alimentaria con agentes neutralizantes, seguida de un proceso de secado.
Artículo 3
Obligaciones de los Estados miembros
Los Estados miembros adoptarán todas las medidas necesarias para que:
a)
los productos lácteos definidos en el artículo 2 se comercialicen con los nombres que en él se especifican únicamente si cumplen las reglas establecidas en la presente Directiva y las normas que figuran en sus anexos I y II, y
b)
no se usen las caseínas y los caseinatos que no cumplan las normas que figuran en el anexo I, sección I, letras b) y c), en el anexo I, sección II, letras b) y c), o en el anexo II, letras b) y c), para la preparación de alimentos, y para que, en los casos en los que se comercialicen legalmente para otros usos, sean denominados y etiquetados de manera que no induzcan al comprador a error sobre su naturaleza, calidad o utilización a la que están destinados.
Artículo 4
Etiquetado
1. Las siguientes menciones se indicarán en los envases, recipientes o etiquetas de los productos lácteos definidos en el artículo 2 en caracteres fácilmente visibles, claramente legibles e indelebles:
a)
el nombre de los productos lácteos tal como se establece en el artículo 2, letras a), b) y c), con indicación, en el caso de los caseinatos alimentarios, del catión o cationes según la lista que figura en el anexo II, letra d);
b)
en el caso de los productos comercializados como mezclas:
i)
la mención «mezcla de …» seguida de los nombres de los diferentes productos de que se componga la mezcla, en orden ponderal decreciente,
ii)
la indicación del catión o cationes, según la lista que figura en el anexo II, letra d), en el caso de los caseinatos alimentarios,
iii)
el contenido en proteínas en el caso de las mezclas que contengan caseinatos alimentarios;
c)
la cantidad neta de los productos, expresada en kilogramos o gramos;
d)
el nombre o la razón social y la dirección del explotador de empresa alimentaria con cuyo nombre o razón social se comercialice el alimento o, si dicho explotador de empresa alimentaria no está establecido en la Unión, del importador en el mercado de la Unión;
e)
el nombre del país de origen, cuando se trate de productos importados de terceros países;
f)
la identificación del lote de los productos o la fecha de producción.
No obstante lo dispuesto en el párrafo primero, las menciones a que se hace referencia en la letra b), inciso iii), y en las letras c), d) y e) de dicho párrafo podrán indicarse únicamente en un documento de acompañamiento.
2. Los Estados miembros prohibirán la comercialización en su territorio de los productos lácteos definidos en el artículo 2, letras a), b) y c), si las menciones contempladas en el apartado 1, párrafo primero, del presente artículo no se indican en una lengua fácilmente comprensible para los compradores del Estado miembro donde se comercializan dichos productos, salvo que dicha información se facilite por el explotador de empresa alimentaria por otros medios. Esas menciones podrán indicarse en varias lenguas.
3. Cuando en los productos lácteos definidos en el artículo 2 se supere el contenido mínimo de proteínas de la leche indicado en el anexo I, sección I, letra a), punto 2, en el anexo I, sección II, letra a), punto 2, y en el anexo II, letra a), punto 2, dicha circunstancia podrá indicarse adecuadamente en los envases, recipientes o etiquetas de los productos, sin perjuicio de otras disposiciones de Derecho de la Unión.
Artículo 5
Delegación de poderes
A fin de tener en cuenta la evolución de las normas internacionales pertinentes y el progreso técnico, deben delegarse en la Comisión los poderes para adoptar actos delegados con arreglo al artículo 6 por lo que respecta a la modificación de las normas que figuran en los anexos I y II.
Artículo 6
Ejercicio de la delegación
1. Se otorgan a la Comisión los poderes para adoptar actos delegados en las condiciones establecidas en el presente artículo. Reviste especial importancia que la Comisión observe su práctica habitual y lleve a cabo consultas con expertos, incluidos los de los Estados miembros, antes de adoptar los actos delegados mencionados en el artículo 5.
2. Los poderes para adoptar actos delegados mencionados en el artículo 5 se otorgan a la Comisión por un período de cinco años a partir del 21 de diciembre de 2015. La Comisión elaborará un informe sobre la delegación de poderes a más tardar nueve meses antes de que finalice el período de cinco años. La delegación de poderes se prorrogará tácitamente por períodos de idéntica duración, excepto si el Parlamento Europeo o el Consejo se oponen a dicha prórroga a más tardar tres meses antes del final de cada período.
3. La delegación de poderes mencionada en el artículo 5 podrá ser revocada en cualquier momento por el Parlamento Europeo o por el Consejo. La decisión de revocación pondrá término a la delegación de los poderes que en ella se especifiquen. La decisión surtirá efecto al día siguiente de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea o en una fecha posterior indicada en la misma. No afectará a la validez de los actos delegados que ya estén en vigor.
4. Tan pronto como la Comisión adopte un acto delegado lo notificará simultáneamente al Parlamento Europeo y al Consejo.
5. Los actos delegados adoptados en virtud del artículo 5 entrarán en vigor únicamente si, en un plazo de dos meses desde su notificación al Parlamento Europeo y al Consejo, ni el Parlamento Europeo ni el Consejo formulan objeciones o si, antes del vencimiento de dicho plazo, tanto el uno como el otro informan a la Comisión de que no las formularán. El plazo se prorrogará dos meses a iniciativa del Parlamento Europeo o del Consejo.
Artículo 7
Transposición
1. Los Estados miembros pondrán en vigor las disposiciones legales, reglamentarias y administrativas necesarias para dar cumplimiento a lo establecido en la presente Directiva a más tardar el 22 de diciembre de 2016. Informarán de ello inmediatamente a la Comisión.
Cuando los Estados miembros adopten dichas disposiciones, estas incluirán una referencia a la presente Directiva o irán acompañadas de dicha referencia en su publicación oficial. Los Estados miembros establecerán las modalidades de la mencionada referencia.
2. Los Estados miembros comunicarán a la Comisión el texto de las principales disposiciones de Derecho interno que adopten en el ámbito regulado por la presente Directiva.
Artículo 8
Derogación
Queda derogada la Directiva 83/417/CEE con efectos a partir del 22 de diciembre de 2016.
Las referencias a la Directiva derogada se entenderán hechas a la presente Directiva y se leerán con arreglo a la tabla de correspondencias que figura en el anexo III.
Artículo 9
Entrada en vigor
La presente Directiva entrará en vigor a los veinte días de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
Artículo 10
Destinatarios
Los destinatarios de la presente Directiva son los Estados miembros.
Hecho en Estrasburgo, el 25 de noviembre de 2015.