РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 331/2014 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 11 март 2014 година
за създаване на програма за обмен, помощ и обучение за защита на еврото срещу фалшифициране (програма „Перикъл 2020“) и за отмяна на решения на Съвета 2001/923/ЕО, 2001/924/ЕО, 2006/75/ЕО, 2006/76/ЕО, 2006/849/ЕО и 2006/850/ЕО
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 133 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейската централна банка (1),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Съюзът и държавите членки сами са си поставили за цел да приемат мерките, необходими за използването на еврото като единна парична единица. Тези мерки включват защита на еврото срещу фалшифициране и свързаните с него измами, като по този начин се повиши ефективността на икономиката на Съюза и се осигури устойчивост на публичните финанси.
(2)
Регламент (ЕО) № 1338/2001 на Съвета (3) предвижда обмен на информация, сътрудничество и взаимна помощ, като по този начин изгражда хармонизирана рамка за защита на еврото. Действието на посочения регламент бе разширено с Регламент (ЕО) № 1339/2001 на Съвета (4) по отношение на онези държави членки, които не са приели еврото като своя единна парична единица, така че да се осигури равностойно ниво на защита за еврото в целия Съюз.
(3)
Действията, целящи насърчаване на обмена на информация и персонал, техническа и научна помощ и специализирано обучение, подпомагат значително защитата на единната парична единица на Съюза срещу фалшифициране и свързаните с това измами, и следователно и постигането на високо и равностойно ниво на защита в целия Съюз, като същевременно демонстрират способността на Съюза да се справи с тежката организирана престъпност.
(4)
Програмата за защита на еврото срещу фалшифициране (програмата „Перикъл“) допринася за повишаване на осведомеността на гражданите на Съюза, като подобрява защитата на еврото, най-вече чрез редовно оповестяване на резултатите от подкрепяните от тази програма действия.
(5)
Помощта за такива действия, оказвана в миналото по линия на решения 2001/923/ЕО (5) и 2001/924/ЕО (6) на Съвета, които впоследствие са били изменени и допълнени с решения 2006/75/ЕО (7), 2006/76/ЕО (8), 2006/849/ЕО (9) и 2006/850/ЕО (10) на Съвета позволи засилването на действията на Съюза и държавите членки в областта на защитата на еврото срещу фалшифициране. Целите на програма „Перикъл“ както за периода 2002-2006 г., така и за периода 2007-2013 г. бяха успешно постигнати.
(6)
В своята оценка на въздействието, извършена през 2011 г., за да прецени дали програмата „Перикъл“ следва да бъде продължена, Комисията достигна до заключението, че програмата „Перикъл“ следва да бъде подновена с подобрени цели и методология.
(7)
Препоръката в оценката на въздействието беше, че следва да се продължат и допълнително да се развият действията в областта на защитата на еврото срещу фалшифициране на равнището на Съюза и на държавите членки, като се вземат предвид новите предизвикателства в контекста на бюджетните ограничения. Съгласно новата програма „Перикъл 2020“, предложенията, представяни от участващите държави членки, могат да включват участници от трети държави, ако тяхното участие е важно за защитата на еврото.
(8)
Следва да се гарантира, че програма „Перикъл 2020“ е съвместима с други релевантни програми и действия и ги допълва. Следователно, с оглед изпълнението на програмата „Перикъл 2020“, в рамките на комитета, посочен в Регламент (ЕО) № 1338/2001, Комисията следва да проведе всички необходими консултации с основните участващи страни (по-специално компетентните национални органи, определени от държавите членки, Европейската централна банка и Европол) за да оцени нуждите във връзка със защитата на еврото и по-специално по отношение на обмена, помощта и обучението.
(9)
Програмата „Перикъл 2020“ следва да се прилага при пълно спазване на разпоредбите на Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета (11). В съответствие с посочения регламент, не се допуска единствената цел на безвъзмездните средства да бъде закупуване на оборудване. Безвъзмездните средства имат за цел да подкрепят финансово дейност, предназначена да подпомогне постигането на цел на политиката на Съюза.
(10)
Значението на еврото като световна валута изисква подходящо равнище на защита на международно ниво, която може да бъде постигната чрез предоставяне на средства за закупуване на оборудване, което да бъде използвано от агенции на трети държави при разследване на случаи на фалшифициране на еврото.
(11)
Оценката на програмата „Перикъл“, извършена със заинтересованите страни, свидетелства за добавената стойност на тази програма, а именно високо ниво на сътрудничество между държавите членки и с трети държави, както и взаимно допълване с действия, предприемани на национално ниво, което води до повишена ефективност. Очаква се продължаването на програма „Перикъл“ на равнището на Съюза да допринесе съществено за поддържане и по-нататъшно повишаване на високото ниво на защита на еврото, съчетано със засилено трансгранично сътрудничество, обмен и помощ. Успоредно с това чрез колективно организираните действия и обществени поръчки ще бъдат постигнати общи икономии за разлика от евентуални самостоятелни национални инициативи.
(12)
Комисията следва да представи на Европейския парламент и на Съвета независим междинен доклад за оценка относно изпълнението на програмата „Перикъл 2020“ и окончателен доклад за оценка относно постигането на целите ѝ.
(13)
Настоящият регламент спазва принципите на добавена стойност и пропорционалност. Програма „Перикъл 2020“ следва да улеснява сътрудничеството сред държавите членки и между Комисията и държавите членки с цел защита на еврото срещу фалшифициране, без да отнема отговорностите на държавите членки и като използва ресурсите по-ефикасно, отколкото би могло да се постигне на национално ниво. Действията на равнище на Съюза са необходими и обосновани, тъй като е ясно, че те помагат на държавите членки при колективната защита на еврото и насърчават използването на общи структури на Съюза с цел увеличаване на сътрудничеството и обмена на информация между компетентните органи.
(14)
Програмата „Перикъл 2020“ следва да се прилага за период от седем години, за да се изравни продължителността ѝ с тази на многогодишната финансова рамка, предвидена в Регламент (ЕС, Евратом) № 1311/2013 на Съвета (12).
(15)
С цел гарантиране на еднакви условия за изпълнението на програмата „Перикъл 2020“, на Комисията следва да се предоставят изпълнителни правомощия. Комисията следва да приема годишните работни програми, в които се определят приоритетите, разбивката на бюджета и критериите за оценяване във връзка с безвъзмездните средства за действия. В рамките на посочения в Регламент (ЕО) № 1338/2001 комитет Комисията следва да обсъжда с държавите членки прилагането на настоящия регламент. Изключителни и надлежно обосновани случаи, за които е необходимо увеличение на съфинансирането с цел държавите членки да разполагат с повече икономическа гъвкавост, като по този начин получават възможност да реализират и завършват по удовлетворителен начин проекти за защита и гарантиране на еврото, следва да бъдат част от годишната работна програма.
(16)
С настоящия регламент се определя финансов пакет за цялата продължителност на програмата „Перикъл 2020“, който представлява основната референтна сума, по смисъла на точка 17 от Междуинституционалното споразумение от 2 декември 2013 г. между Европейския парламент, Съвета и Комисията относно бюджетната дисциплина, сътрудничеството по бюджетните въпроси и относно доброто финансово управление (13), за Европейския парламент и за Съвета в хода на годишната бюджетна процедура.
(17)
С цел да се осигури известна гъвкавост при разпределението на средствата, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз с оглед промени в индикативното разпределение на тези средства. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(18)
През целия цикъл на разходите финансовите интереси на Съюза следва да бъдат защитавани с пропорционални мерки, включително посредством предотвратяване, разкриване и разследване на нередности, събиране на изгубени, недължимо платени или неправилно използвани средства и, когато е необходимо, административни и финансови санкции.
(19)
Решения 2001/923/ЕО, 2001/924/ЕО, 2006/75/ЕО, 2006/76/ЕО, 2006/849/ЕО и 2006/850/ЕО следва да се отменят. За целите на изпълнението на финансовите ангажименти, свързани с действията, предвидени по посочените решения следва да се предвидят преходни мерки.
(20)
Целесъобразно е да се осигури плавно преминаване без прекъсване от програмата „Перикъл“ към програмата „Перикъл 2020“, както и продължителността на програмата „Перикъл 2020“ да бъде приведена в съответствие с Регламент (ЕС, Евратом) № 1311/2013. Поради това програмата „Перикъл 2020“ следва да се прилага от 1 януари 2014 г.,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет
Създава се многогодишна програма за действие с цел насърчаване на действия за защита и гарантиране на еврото срещу фалшифициране и свързаните с това измами „Перикъл 2020“ („Програмата“) за периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г.
Член 2
Добавена стойност
Програмата активно насърчава и води до повишаване на транснационалното сътрудничество за защита на еврото в рамките на и извън Съюза, както и с търговските партньори на Съюза, като същевременно се обръща внимание на онези държави членки или трети държави, в които се отбелязват най-високи равнища на фалшифициране на еврото, както това сочат съответните доклади, съставени от компетентните органи.Това сътрудничество допринася за по-голяма ефективност на защитата на еврото чрез обмен на най-добри практики, общи стандарти и съвместно специализирано обучение.
Член 3
Обща цел
Общата цел на Програмата е предотвратяване и борба с фалшифицирането и свързаните с това измами, като по този начин се повиши конкурентоспособността на икономиката на Съюза и се осигури устойчивост на публичните финанси.
Член 4
Специфична цел
Специфичната цел на Програмата е да защитава евробанкнотите и монетите от фалшифициране и свързаните с него измами чрез подпомагане и допълване на мерките, предприемани от държавите членки, и оказване на съдействие на компетентните национални органи и органи на Съюза в усилията им да развиват тясно и редовно сътрудничество и да обменят най-добри практики помежду си и с Комисията, като в него бъдат включени по целесъобразност и трети държави и международни организации.
Постигането на тази цел се преценява, inter alia, чрез ефективността на действията на финансовите, техническите, правоприлагащите и съдебните органи, измервана посредством броя на откритите фалшификати, на разбитите незаконни работилници за фалшифициране, на арестувани лица и наложени санкции.
Член 5
Органи, отговарящи на условията за финансиране
Органите, които отговарят на условията за финансиране по линия на Програмата, са компетентните национални органи според определението на член 2, буква б) от Регламент (ЕО) № 1338/2001.
Член 6
Участие в Програмата
1. Държави участнички са държавите членки, които са приели еврото за своя единна парична единица.
2. Представяните от държавите членки, посочени в параграф 1, предложения могат да включват участници от трети държави, ако това е важно за изпълнението на общата и специфичната цели, посочени съответно в членове 3 и 4.
Член 7
Целеви групи и съвместни действия
1. Програмата цели участието на следните групи:
а)
персонала на ведомствата, ангажирани в откриването и борбата срещу фалшифицирането,по-специално полицейски части и финансови административни структури в зависимост от техните специфични функции на национално равнище;
б)
служители на разузнаването;
в)
представители на националните централни банки, монетните дворове, търговските банки и други финансови посредници, по-специално по отношение на задълженията на финансовите институции;
г)
съдебни служители, специализирани адвокати и представители на съдебната власт в тази област;
д)
всяка друга засегната група специалисти като търговско-промишлени палати или подобни структури, които могат да осигурят достъп до малки и средни предприятия, търговци на дребно и дружества за транспортиране на пари и ценности.
2. Действията по Програмата могат да бъдат организирани съвместно от Комисията и други партньори, които разполагат със съответните експертни познания, като:
а)
националните централни банки и Европейската централна банка (ЕЦБ);
б)
националните центрове за анализи (НЦА) и националните центрове за анализ на монетите (НЦАМ);
в)
Европейския технически и научен център и монетните дворове;
г)
Европол, Евроюст и Интерпол;
д)
националните централни служби за борба с фалшифицирането, предвидени в член 12 от Международната конвенция за премахване и преследване фабрикуването на фалшиви парични знаци, подписана в Женева на 20 април 1929 г. (14), както и другите специализирани служби за предотвратяване, разкриване и преследване на фалшифицирането;
е)
специализирани органи в областта на техниката по възпроизвеждане и по удостоверяване, печатари и гравьори;
ж)
други органи, различни от изброените в букви а) - е), които предлагат специфични експертни познания, включително при нужда, такива органи от трети държави и по-специално от присъединяващите се държави и от държавите кандидатки;както и
з)
частни субекти, които са развили и имат доказани технически познания, и екипи, специализирани в разпознаването на фалшифицирани банкноти и монети.
Член 8
Допустими действия
1. Програмата взема предвид транснационалните и мултидисциплинарни аспекти на борбата срещу фалшифицирането и насърчава най-добрите практики, адаптирани спрямо националните особености на всяка държава членка.
2. Програмата предоставя при условията, определени в годишната работна програма, посочена в член 11, финансово подпомагане за следните действия:
а)
обмен и разпространение на информация, по-конкретно чрез организирането на семинари и срещи, включително обучение, целеви стажове и обмен на персонал на компетентните национални органи и други подобни действия. Обменът на информация, inter alia е насочен към:
-
методологиите за мониторинг и анализ на икономическото и финансовото въздействие на фалшифицирането,
-
функционирането на базите данни и на системите за ранно предупреждаване,
-
използването на детекторни уреди с компютърно дублиране на данни,
-
методите за проверка и разследване,
-
научната помощ, по-специално научни бази данни и следене на технологичните новости,
-
защитата на еврото извън Съюза,
-
научноизследователски действия,
-
предоставянето на специализирани оперативен експертен опит и познания;
б)
техническа, научна и оперативна подкрепа, когато тя е необходима като част от Програмата, включваща по-специално:
-
всякакви целесъобразни мерки, водещи до съставяне на равнището на Съюза на педагогически помагала, като справочник със законодателство на Съюза, информационни бюлетини, практически ръководства, глосари и речници, бази данни, особено в областта на научната помощ или на технологичните новости)или приложения за компютърна поддръжка като софтуер,
-
съответни проучвания, които представляват интерес от мултидисциплинарна и трансгранична гледна точка,
-
разработването на механизми и методи за техническа помощ за улесняване на действията по разкриване на равнището на Съюза,
-
финансово подпомагане на сътрудничеството при операции, в които са ангажирани поне две държави, когато такова подпомагане не се предоставя по други програми на европейските институции и органи;
в)
безвъзмездни средства за финансиране на закупуването на оборудване, което да се използва от специализирани органи за борба срещу фалшифицирането за защита на еврото, в съответствие с член 10, параграф 3.
ГЛАВА II
ФИНАНСОВА РАМКА
Член 9
Финансов пакет
1. Финансовият пакет за изпълнението на Програмата за периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г. е в размер на 7 344 000 EUR (по текущи цени).
2. В рамките на финансовия пакет за Програмата средствата за допустимите действия по член 8, параграф 2 се разпределят в съответствие с индикативното разпределение на средствата, посочено в приложението.
Комисията не се отклонява от това индикативно разпределение на средствата с повече от 10 %. Ако се окаже необходимо да се превиши това ограничение, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 14, с цел да измени индикативното разпределение на средствата, посочено в приложението.
3. Годишните бюджетни кредити се одобряват от Европейския парламент и от Съвета в рамките на многогодишната финансова рамка.
Член 10
Видове финансово подпомагане и съфинансиране
1. Комисията изпълнява Програмата в съответствие с Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012.
2. Финансовото подпомагане в рамките на Програмата за допустимите действия, изброени в член 8, параграф 2, се извършва под формата на:
а)
безвъзмездни средства; или
б)
обществени поръчки.
3. Закупуването на оборудване не може да бъде единственият компонент на споразумението за отпускане на безвъзмездни средства.
4. Нивото на съфинансиране за безвъзмездни средства, отпуснати по Програмата, не надвишава 75 % от допустимите разходи. В изключителни и надлежно обосновани случаи, определени в годишните работни програми по член 11, нивото на съфинансиране не може да надвишава 90 % от допустимите разходи.
5. Когато допустимите действия, предвидени в член 8, параграф 2 се организират съвместно от Комисията и ЕЦБ, Евроюст, Европол или Интерпол, възникналите разходи се разпределят между тях. Във всеки случай всеки от тях поема командировъчните разходи и разходите за настаняване на собствените си гостуващи лектори.
Член 11
Годишни работни програми
За целите на изпълнението на Програмата Комисията приема годишни работни програми.
Всяка годишна работна програма изпълнява общата и специфичните цели, посочени съответно в членове 3 и 4, като определя следното:
а)
действията, които да бъдат предприети, в съответствие с тези обща и специфична цели, включително индикативното разпределение на средствата и метода на изпълнение;
б)
за безвъзмездните средства: основните критерии за подбор и максималното допустимо ниво на съфинансиране.
Средствата, разпределени за действия в областта на комуникацията в рамките на Програмата, допринасят също и за институционалната комуникация на политическите приоритети на Съюза, доколкото те са свързани с общата цел, посочена в член 3.
Член 12
Защита на финансовите интереси на Съюза
1. Комисията предприема необходимите мерки, за да гарантира, че при изпълнението на действията, финансирани по настоящия регламент, финансовите интереси на Съюза са защитени чрез прилагането на превантивни мерки срещу измама, корупция и всякакви други незаконни дейности, чрез ефективни проверки и, при установяването на нередности, чрез възстановяване на недължимо платените суми и, когато е уместно, чрез ефективни, пропорционални и възпиращи административни и финансови санкции.
2. Комисията или нейни представители и Сметната палата имат правомощия за извършване на одити по документи и на място на всички бенефициери на безвъзмездни средства, изпълнители и подизпълнители, които са получили средства от Съюза по Програмата.
3. Европейската служба за борба с измамите (OLAF) може да извършва разследвания, включително проверки и инспекции на място в съответствие с разпоредбите и процедурите, предвидени в Регламент (ЕС, Евратом) № 883/2013 на Европейския парламент и на Съвета (15) и Регламент (Евратом, ЕО) № 2185/96 на Съвета (16), с цел да се установи дали е налице измама, корупция или каквато и да е друга незаконна дейност, накърняваща финансовите интереси на Съюза във връзка със споразумение за отпускане на безвъзмездни средства, решение за отпускане на безвъзмездни средства или договор, финансирани в рамките на Програмата.
4. Без да се засягат параграфи 1, 2 и 3, споразуменията за сътрудничество с трети държави и с международни организации, договорите, споразуменията и решенията за отпускане на безвъзмездни средства, произтичащи от прилагането на настоящия регламент, съдържат разпоредби, с които Комисията, Сметната палата и OLAF изрично се упълномощават да провеждат такива одити и разследвания съгласно съответната си компетентност.
ГЛАВА III
МОНИТОРИНГ, ОЦЕНЯВАНЕ И ДЕЛЕГИРАНЕ НА ПРАВОМОЩИЯ
Член 13
Мониторинг и оценяване
1. Програмата се изпълнява от Комисията в сътрудничество с държавите членки чрез редовни консултации по време на различните етапи от изпълнението на Програмата в рамките на комитета, посочен в Регламент (ЕО) № 1338/2001, като се вземат предвид съответните мерки, предприети от други компетентни органи, и по-специално от ЕЦБ и Европол.
2. Комисията се стреми да осигури последователност и допълване между Програмата и други приложими програми и действия на равнището на Съюза.
3. Комисията предоставя годишна информация за резултатите от Програмата на Европейския парламент и на Съвета. В нея се включва информация относно последователността и допълването с други приложими програми и действия на равнището на Съюза. Комисията непрекъснато разпространява резултатите от действията, подкрепяни по линия на Програмата. Всички участващи държави и други бенефициери предоставят на Комисията всички необходими данни и информация с оглед на осъществяването на мониторинга и оценяването на Програмата.
4. Комисията извършва оценяване на програмата. В срок до 31 декември 2017 г. Комисията представя независим междинен доклад за оценка относно постигането на целите по всички мерки (от гледна точка на резултатите и въздействията), ефикасното и ефективно от гледна точка на разходите използване на ресурсите и неговата добавена стойност за Съюза. Докладът за оценка се изготвя с цел да предостави информация с оглед на вземането на решение за подновяване, изменяне или преустановяване на мерките. В оценката освен това се разглеждат възможността за опростяване, вътрешната и външната съгласуваност, продължаващата значимост на всички цели, както и приносът на мерките за приоритетите на Съюза за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж. В оценката се вземат предвид резултатите от оценяването на дългосрочното въздействие на предходните мерки.
5. Оценката на въздействието в по-дългосрочен план и на трайността на ефекта от Програмата също се прави по такъв начин, че да предостави информация с оглед на вземането на решение за евентуално подновяване, изменение или преустановяване на последваща програма.
6. Освен това в срок до 31 декември 2021 г. Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета окончателен доклад за оценка относно постигането на целите на Програмата.
Член 14
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на определените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 9, се предоставя на Комисията за срок от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 9, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 9, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът не са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и на Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
ГЛАВА IV
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 15
Отмяна
Отменят се решения 2001/923/ЕО, 2001/924/ЕО, 2006/75/ЕО, 2006/76/ЕО, 2006/849/ЕО и 2006/850/ЕО.
Въпреки това финансовите задължения, свързани с действия, провеждани съгласно тези решения, продължават да се уреждат от тези решения до изпълнението на тези задължения.
Член 16
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Прилага се от 1 януари 2014 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко в държавите членки в съответствие с Договорите.
Съставено в Страсбург на 11 март 2014 година.
REGLAMENTO (UE) No 331/2014 DEL PARLAMENTO EUROPEO Y DEL CONSEJO
de 11 de marzo de 2014
por el que se establece un programa en materia de intercambios, asistencia y formación para la protección del euro contra la falsificación de moneda (programa «Pericles 2020»), y se derogan las Decisiones 2001/923/CE, 2001/924/CE, 2006/75/CE, 2006/76/CE, 2006/849/CE y 2006/850/CE del Consejo
EL PARLAMENTO EUROPEO Y EL CONSEJO DE LA UNIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea y, en particular, su artículo 133,
Vista la propuesta de la Comisión Europea,
Previa transmisión del proyecto de acto legislativo a los Parlamentos nacionales,
Visto el dictamen del Banco Central Europeo (1),
De conformidad con el procedimiento legislativo ordinario (2),
Considerando lo siguiente:
(1)
La Unión y los Estados miembros se han fijado el objetivo de establecer las medidas necesarias para la utilización del euro como moneda única. Estas medidas incluyen la protección del euro contra la falsificación y los fraudes relacionados con la misma, contribuyendo con ello a la efectividad de la economía de la Unión y asegurándose la sostenibilidad de las finanzas públicas.
(2)
El Reglamento (CE) no 1338/2001 del Consejo (3) dispone que se efectúen intercambios de información, cooperación y asistencia mutua, estableciendo así un marco armonizado para la protección del euro. Los efectos de este Reglamento se extendieron mediante el Reglamento (CE) no 1339/2001 del Consejo (4) a aquellos Estados miembros que no han adoptado el euro como moneda única, con el fin de dotar al euro de un nivel de protección equivalente en toda la Unión.
(3)
Las actuaciones cuyo objetivo es promover los intercambios de información y de personal, la asistencia técnica y científica y la formación especializada ayudan considerablemente a proteger la moneda única de la Unión contra la falsificación y los fraudes relacionados con la misma, y al mismo tiempo a alcanzar un nivel equivalente de protección en toda la Unión, al tiempo que demuestran la capacidad de la Unión para luchar contra la delincuencia organizada grave.
(4)
El programa para la protección del euro contra la falsificación (programa Pericles) contribuye a una mayor sensibilización de los ciudadanos de la Unión mejorando la protección del euro, especialmente a través de la divulgación ininterrumpida de los resultados de las medidas que apoya el programa.
(5)
El apoyo prestado en el pasado a dichas medidas, mediante las Decisiones 2001/923/CE (5) y 2001/924/CE (6) del Consejo, modificadas y ampliadas posteriormente por las Decisiones 2006/75/CE (7), 2006/76/CE (8), 2006/849/CE (9) y 2006/850/CE (10) del Consejo, hizo posible mejorar las actuaciones de la Unión y de los Estados miembros en el campo de la protección del euro contra la falsificación. Los objetivos del programa Pericles para los períodos 2002-2006 y 2007-2013 se han alcanzado con éxito.
(6)
En la evaluación de impacto que realizó en 2011 y en la que evaluaba la conveniencia de proseguir o no con el programa Pericles, la Comisión llegó a la conclusión de que este debía renovarse, mejorando sus objetivos y metodología.
(7)
En la evaluación de impacto se aconsejaba proseguir y seguir desarrollando las actividades tanto a escala de la Unión como de los Estados miembros para proteger el euro contra la falsificación, teniendo también en cuenta los nuevos retos en un contexto de austeridad presupuestaria. Con arreglo al nuevo programa, el programa Pericles 2020, las propuestas presentadas por los Estados miembros participantes podrán incluir la participación de terceros países, cuando sea importante a efectos de la protección del euro.
(8)
Debe garantizarse que el programa Pericles 2020 guarda coherencia con otros programas y actividades aplicables y los complementa. Por ello, la Comisión debe efectuar todas las consultas necesarias con respecto a las necesidades de evaluación para la protección del euro con las principales partes interesadas (en particular las autoridades nacionales competentes designadas por los Estados miembros, el Banco Central Europeo y Europol) en el comité a que se hace referencia en el Reglamento (CE) no 1338/2001, particularmente por lo que respecta a los intercambios, la asistencia y la formación, a efectos de aplicar el programa Pericles 2020.
(9)
El programa Pericles 2020 debe aplicarse de acuerdo con el Reglamento (UE, Euratom) no 966/2012 del Parlamento Europeo y del Consejo (11). De conformidad con dicho Reglamento, una subvención no puede estar destinada exclusivamente a la adquisición de equipos. Se entiende que una subvención financiará «una acción destinada a promover la consecución de un objetivo de una política de la Unión».
(10)
La importancia que reviste el euro como moneda mundial requiere un nivel adecuado de protección a escala internacional, que se puede alcanzar poniendo a disposición fondos para la adquisición de equipos que utilizarán los servicios de terceros países que investiguen la falsificación de dicha moneda.
(11)
La evaluación del programa Pericles llevado a cabo con las partes interesadas demuestra el valor añadido de dicho programa, en términos del elevado nivel de cooperación entre los Estados miembros y con terceros países, así como su complementariedad con actuaciones realizadas a escala nacional, lo que produce un incremento de la eficacia. Se espera que la continuación del programa Pericles a nivel de la Unión contribuya considerablemente a mantener y mejorar el gran nivel de protección del euro, unido a la intensificación de la cooperación transfronteriza, el intercambio y la asistencia. Al mismo tiempo, se logrará un ahorro global gracias a las actividades y a la contratación organizadas de forma colectiva, en comparación con potenciales iniciativas nacionales individuales.
(12)
La Comisión debe presentar al Parlamento Europeo y al Consejo un informe de evaluación intermedio e independiente sobre la ejecución del programa Pericles 2020, así como un informe de evaluación final sobre la realización de sus objetivos.
(13)
El presente Reglamento se ajusta a los principios de valor añadido y proporcionalidad. El programa Pericles 2020 debe facilitar la cooperación entre los Estados miembros y entre la Comisión y los Estados miembros para proteger el euro contra la falsificación, sin por ello afectar a las responsabilidades de los Estados miembros, y utilizando los recursos de manera más eficiente de lo que podría hacerse a nivel nacional. La actuación a nivel de la Unión es necesaria y está justificada, ya que ayuda claramente a los Estados miembros a proteger colectivamente el euro y alienta a utilizar estructuras comunes de la UE para incrementar la cooperación y el intercambio de información entre las autoridades competentes.
(14)
El programa Pericles 2020 debe funcionar durante un período de siete años para adaptar su duración a la del Marco Financiero Plurianual establecido en el Reglamento (UE, Euratom) no 1311/2013 del Consejo (12).
(15)
A fin de garantizar condiciones uniformes de ejecución del programa Pericles 2020, deben conferirse a la Comisión competencias de ejecución. La Comisión debe adoptar los programas de trabajo anuales que establecen las prioridades, el desglose presupuestario y los criterios de evaluación para las subvenciones destinadas a acciones. La Comisión debe debatir con los Estados miembros la aplicación del presente Reglamento, en el marco del comité a que se hace referencia en el Reglamento (CE) no 1338/2001. Los casos excepcionales y debidamente justificados en que sea necesario un incremento de la cofinanciación para conceder a los Estados miembros una mayor flexibilidad económica que les permita realizar y completar proyectos para proteger y salvaguardar el euro de manera satisfactoria, deben estar incluidos en el programa de trabajo anual.
(16)
El presente Reglamento establece una dotación financiera para toda la duración del programa Pericles 2020, que ha de constituir el importe de referencia privilegiado para el Parlamento Europeo y el Consejo durante el procedimiento presupuestario anual, a tenor del punto 17 del Acuerdo Interinstitucional de 2 de diciembre de 2013 entre el Parlamento Europeo, el Consejo y la Comisión sobre disciplina presupuestaria, cooperación en materia presupuestaria y buena gestión financiera (13).
(17)
A fin de prever un grado de flexibilidad en la asignación de fondos, deben delegarse en la Comisión los poderes para adoptar actos con arreglo al artículo 290 del Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea por lo que respecta a la modificación de la asignación indicativa de dichos fondos. Reviste especial importancia que la Comisión lleve a cabo las consultas oportunas durante la fase preparatoria, en particular con expertos. Al preparar y elaborar actos delegados, la Comisión debe garantizar que los documentos pertinentes se transmitan al Parlamento Europeo y al Consejo de manera simultánea, oportuna y adecuada.
(18)
Los intereses financieros de la Unión deben ser protegidos mediante medidas proporcionadas a lo largo de todo el ciclo del gasto, incluidas la prevención, la detección y la investigación de irregularidades, la recuperación de los fondos perdidos, indebidamente pagados o mal utilizados y, en su caso, sanciones administrativas y financieras.
(19)
Deben derogarse las Decisiones 2001/923/CE, 2001/924/CE, 2006/75/CE, 2006/76/CE, 2006/849/CE y 2006/850/CE. Es preciso establecer medidas transitorias para completar las obligaciones financieras relativas a las actuaciones contempladas en dichas decisiones.
(20)
La transición del programa Pericles al programa Pericles 2020 debe ser fluida y sin interrupciones, por lo que procede ajustar la duración de este último al Reglamento (UE, Euratom) no 1311/2013. En consecuencia, el programa Pericles 2020 debe aplicarse a partir del 1 de enero de 2014.
HAN ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
CAPÍTULO I
DISPOSICIONES GENERALES
Artículo 1
Objeto
Se establece el programa de acción plurianual destinado a promover las acciones para la protección y salvaguarda del euro contra la falsificación y los fraudes relacionados con ella, «Pericles 2020» («el Programa»), en el período comprendido entre el 1 de enero de 2014 y el 31 de diciembre de 2020.
Artículo 2
Valor añadido
El Programa fomentará activamente y comportará un incremento de la cooperación transnacional para la protección del euro dentro y fuera de la Unión y con sus socios comerciales, prestándose atención asimismo a aquellos Estados miembros o terceros países que tengan los mayores índices de falsificación del euro, como figura en los informes pertinentes publicados por las autoridades competentes. Esta cooperación contribuirá a incrementar la eficacia de la protección del euro mediante el intercambio de buenas prácticas, normas comunes y formación especializada conjunta.
Artículo 3
Objetivo general
El objetivo general del Programa será prevenir y combatir la falsificación y los fraudes relacionados con la misma, mejorando así la competitividad de la economía de la Unión y garantizando la sostenibilidad de las finanzas públicas.
Artículo 4
Objetivo específico
El objetivo específico del Programa será proteger los billetes y monedas en euros contra la falsificación y los fraudes relacionados con ella, apoyando y complementando las medidas emprendidas por los Estados miembros y ayudando a las autoridades nacionales y de la Unión competentes en sus esfuerzos para desarrollar entre ellas y con la Comisión una cooperación estrecha y periódica, así como un intercambio de buenas prácticas, incluyendo también, cuando proceda, a terceros países y organizaciones internacionales.
Este objetivo se medirá, entre otras cosas, mediante la eficacia de la actuación por las autoridades financieras, técnicas, con poder coercitivo y judiciales, en función del número de falsificaciones detectadas, talleres ilegales desmantelados, individuos arrestados y sanciones impuestas.
Artículo 5
Organismos que pueden recibir financiación
Los organismos que podrán recibir financiación con arreglo al Programa serán las autoridades nacionales competentes tal como se definen en el artículo 2, letra b), del Reglamento (CE) no 1338/2001.
Artículo 6
Participación en el Programa
1. Los países participantes serán los Estados miembros que hayan adoptado el euro como moneda única.
2. Las propuestas presentadas por los Estados miembros a que se refiere el apartado 1 podrán incluir participantes de terceros países, en caso de que ello sea importante para la consecución de los objetivos generales y específicos establecidos, respectivamente, en los artículos 3 y 4.
Artículo 7
Grupos destinatarios y acciones conjuntas
1. El Programa estará orientado a la participación de los siguientes grupos:
a)
el personal de los organismos que intervienen en la detección y persecución de la falsificación de moneda (en particular las fuerzas de seguridad y las administraciones financieras, según sus distintas atribuciones en el ámbito nacional);
b)
el personal de los servicios de información;
c)
los representantes de los bancos centrales nacionales, de las fábricas de moneda nacionales, de los bancos comerciales y de los demás intermediarios financieros, especialmente en relación con las obligaciones de las entidades financieras;
d)
los magistrados y los juristas y miembros de la judicatura especializados en este ámbito;
e)
cualquier otro grupo de especialistas interesado, como cámaras de comercio e industria o estructuras equivalentes que puedan facilitar el acceso a las pequeñas y medianas empresas, los minoristas y las empresas de transporte de fondos.
2. Las acciones emprendidas con arreglo al Programa podrán ser organizadas conjuntamente por la Comisión y otros socios que posean conocimientos técnicos adecuados, entre ellos:
a)
los bancos centrales nacionales y el Banco Central Europeo (BCE);
b)
los Centros Nacionales de Análisis (CNA) y los Centros Nacionales de Análisis de Monedas (CNAM);
c)
el Centro Técnico y Científico Europeo (CTCE) y las Fábricas de moneda;
d)
Europol, Eurojust e Interpol;
e)
las oficinas centrales nacionales de lucha contra la falsificación de moneda previstas en el artículo 12 del Convenio de represión de la falsificación de moneda, firmado en Ginebra el 20 de abril de 1929 (14), así como los demás servicios especializados en la prevención, la detección y la represión de la falsificación de moneda;
f)
los organismos especializados en materia de técnica de reprografía y autenticación, los impresores y grabadores;
g)
organismos distintos de los referidos en las letras a) a f), que cuenten con conocimientos técnicos específicos, incluidos, cuando proceda, los de terceros países, en particular los de Estados adherentes y países candidatos, y
h)
las entidades privadas que hayan desarrollado y acreditado conocimientos técnicos y los equipos especializados en la detección de billetes y monedas falsificados.
Artículo 8
Acciones financiables
1. El Programa tendrá en cuenta los aspectos transnacionales e interdisciplinares de la lucha contra la falsificación y promoverá las buenas prácticas adaptadas a las características nacionales de cada Estado miembro.
2. El Programa, con arreglo a las condiciones establecidas en los programas de trabajo anuales mencionados en el artículo 11, proporcionará apoyo financiero a las siguientes acciones:
a)
el intercambio y la difusión de información, en particular mediante la organización de talleres, reuniones y seminarios, incluida la formación, contrataciones adaptadas e intercambios de personal de las autoridades nacionales competentes y otras acciones similares. El intercambio de información se referirá entre otras cosas a:
-
los métodos para supervisar y analizar la incidencia económica y financiera de la falsificación de moneda,
-
el funcionamiento de las bases de datos y los sistemas de alerta temprana,
-
la utilización de herramientas de detección, especialmente con ayuda de aplicaciones informáticas,
-
los métodos de instrucción e investigación,
-
la colaboración científica, en particular, bases de datos científicos y vigilancia tecnológica/seguimiento de la evolución de los acontecimientos,
-
la protección del euro fuera de la Unión,
-
las actividades de investigación,
-
la aportación de competencias operativas especializadas;
b)
la asistencia técnica, científica y operativa, dado que parece necesaria como parte del Programa, estará dirigida, en particular a:
-
cualquier medida apropiada que permita desarrollar a nivel de la Unión instrumentos pedagógicos, como por ejemplo una guía de la legislación de la Unión, boletines informativos, manuales prácticos, glosarios y léxicos, bases de datos, especialmente en materia de asistencia científica o vigilancia tecnológica, o aplicaciones de apoyo informáticas como programas informáticos,
-
la realización de estudios que tengan un interés interdisciplinar y transnacional,
-
el desarrollo de instrumentos y métodos técnicos de apoyo a las acciones de detección en el plano de la Unión,
-
el suministro de apoyo financiero para la cooperación en operaciones que afecten como mínimo a dos Estados, cuando dicho apoyo no pueda obtenerse de otros programas de las instituciones y organismos europeos;
c)
subvenciones para financiar la compra de equipo destinado a las autoridades de lucha contra la falsificación de moneda para proteger el euro contra la falsificación, de conformidad con el artículo 10, apartado 3.
CAPÍTULO II
MARCO FINANCIERO
Artículo 9
Dotación financiera
1. La dotación financiera para la ejecución del Programa para el período comprendido entre el 1 de enero de 2014 y el 31 de diciembre de 2020 será de 7 344 000 EUR (en precios corrientes).
2. Dentro de los límites de la dotación financiera para el Programa, los fondos se asignarán a las acciones financiables enumeradas en el artículo 8, apartado 2, con arreglo a la asignación indicativa de fondos que figura en el anexo.
La Comisión no se desviará de dicha asignación indicativa de fondos en más del 10 %. En caso de que fuera preciso rebasar esos límites, la Comisión estará facultada para adoptar actos delegados de conformidad con el artículo 14 para modificar la asignación indicativa de los importes que figura en el anexo.
3. El Parlamento Europeo y el Consejo autorizarán las asignaciones anuales dentro de los límites del marco financiero plurianual.
Artículo 10
Tipos de apoyo financiero y cofinanciación
1. La Comisión ejecutará el Programa de conformidad con el Reglamento (UE, Euratom) no 966/2012.
2. El apoyo financiero del Programa para las acciones financiables contempladas en el artículo 8, apartado 2, adoptará la forma de:
a)
subvenciones, o
b)
contratación pública.
3. La adquisición de equipo no constituirá el único componente del acuerdo de subvención.
4. El porcentaje de cofinanciación para las subvenciones concedidas en virtud del Programa no sobrepasará el 75 % de los gastos financiables. En casos excepcionales y debidamente justificados, definidos en los programas de trabajo anuales mencionados en el artículo 11, el porcentaje de cofinanciación no sobrepasará el 90 % de los gastos financiables.
5. Cuando las acciones financiables contempladas en el artículo 8, apartado 2, sean organizadas conjuntamente por la Comisión y el BCE, Eurojust, Europol o Interpol, los gastos correspondientes se dividirán entre ellos. Cada parte asumirá en cualquier caso los gastos de viaje y alojamiento de sus propios conferenciantes.
Artículo 11
Programas de trabajo anuales
Con el fin de ejecutar el Programa, la Comisión adoptará programas de trabajo anuales.
Cada programa de trabajo anual pondrá en práctica los objetivos generales y específicos establecidos en los artículos 3 y 4 respectivamente, fijando lo siguiente:
a)
las acciones que vayan a acometerse, de acuerdo con dichos objetivos generales y específicos, incluidos la asignación indicativa de los fondos y el método de ejecución;
b)
en el caso de las subvenciones, los criterios esenciales de selección y el porcentaje máximo posible de cofinanciación.
Los fondos asignados a las acciones de comunicación con arreglo al Programa también contribuirán a financiar la comunicación institucional de las prioridades políticas de la Unión, siempre que estas guarden relación con los objetivos generales establecidos en el artículo 3.
Artículo 12
Protección de los intereses financieros de la Unión
1. La Comisión adoptará las medidas adecuadas para garantizar que, cuando se realicen las acciones financiadas en el marco del presente Reglamento, los intereses financieros de la Unión queden protegidos mediante la aplicación de medidas preventivas contra el fraude, la corrupción y cualesquiera otras actividades ilegales, mediante la realización de controles efectivos y, si se detectan irregularidades, mediante la recuperación de las cantidades abonadas indebidamente y, cuando proceda, mediante la imposición de sanciones administrativas y financieras efectivas, proporcionadas y disuasorias.
2. La Comisión o sus representantes y el Tribunal de Cuentas estarán facultados para auditar, sobre la base de documentos e in situ, a todos los beneficiarios de subvenciones, contratistas y subcontratistas que hayan recibido fondos de la Unión en el marco del Programa.
3. La Oficina Europea de Lucha contra el Fraude (OLAF) podrá realizar investigaciones, incluidos controles y verificaciones in situ, de conformidad con las disposiciones y los procedimientos establecidos en el Reglamento (UE, Euratom) no 883/2013 del Parlamento Europeo y del Consejo (15), y el Reglamento (Euratom, CE) no 2185/96 del Consejo (16), con vistas a determinar la existencia de fraude, corrupción o cualesquiera otras actividades ilegales que afecten a los intereses financieros de la Unión en relación con un convenio o decisión de subvención o con un contrato financiado por el Programa.
4. Sin perjuicio de lo dispuesto en los apartados 1, 2 y 3, los acuerdos de cooperación con terceros países y con organizaciones internacionales, así como los contratos, los convenios y decisiones de subvención derivados de la aplicación del presente Reglamento contendrán disposiciones que establezcan expresamente la potestad de la Comisión, del Tribunal de Cuentas y de la OLAF de llevar a cabo las auditorías y las investigaciones mencionadas, según sus respectivas competencias.
CAPÍTULO III
SEGUIMIENTO, EVALUACIÓN Y DELEGACIÓN DE PODERES
Artículo 13
Seguimiento y evaluación
1. El Programa será ejecutado por la Comisión en cooperación con los Estados miembros, mediante consultas periódicas en diferentes fases de la ejecución del Programa, en el comité mencionado en el Reglamento (CE) no 1338/2001, teniendo en cuenta las medidas pertinentes emprendidas por otras entidades competentes, en particular el BCE y Europol.
2. La Comisión procurará garantizar la coherencia y complementariedad entre el Programa y otros programas y acciones pertinentes a escala de la Unión.
3. La Comisión presentará al Parlamento Europeo y al Consejo un informe anual sobre los resultados del Programa. En dicho informe se incluirá información sobre su coherencia y complementariedad con otros programas y acciones a nivel de la Unión. La Comisión divulgará constantemente los resultados de las acciones apoyadas con arreglo al Programa. Todos los países participantes y demás beneficiarios facilitarán a la Comisión todos los datos y la información necesarios para el seguimiento y la evaluación del Programa.
4. La Comisión llevará a cabo una evaluación del Programa. La Comisión presentará a más tardar el 31 de diciembre de 2017 un informe intermedio de evaluación independiente de la consecución de los objetivos de todas las medidas (en cuanto a resultados e incidencia), la eficiencia y la rentabilidad en la utilización de los recursos y su valor añadido para la Unión. El informe de evaluación se elaborará a efectos de adoptar una decisión informada sobre la renovación, modificación o suspensión de las medidas. La evaluación examinará además el margen de simplificación, la coherencia interna y externa, el mantenimiento de la pertinencia de todos los objetivos, así como la contribución de las medidas a las prioridades de la Unión en términos de crecimiento inteligente, sostenible e integrador. Tendrá en cuenta los resultados de las evaluaciones de la incidencia a largo plazo de las medidas anteriores.
5. Las repercusiones a largo plazo y la sostenibilidad de los efectos del Programa serán evaluados asimismo con vistas a llegar a una decisión informada sobre la posible renovación, modificación o suspensión de cualquier programa posterior.
6. Por otra parte, a más tardar el 31 de diciembre de 2021, la Comisión presentará al Parlamento Europeo y al Consejo un informe final de evaluación sobre la realización de los objetivos del Programa.
Artículo 14
Ejercicio de la delegación
1. Se otorgan a la Comisión los poderes para adoptar actos delegados en las condiciones establecidas en el presente artículo.
2. Los poderes para adoptar actos delegados mencionados en el artículo 9 se otorgan a la Comisión del 1 de enero de 2014 al 31 de diciembre de 2020.
3. La delegación de poderes mencionada en el artículo 9 podrá ser revocada en cualquier momento por el Parlamento Europeo o por el Consejo. La decisión de revocación pondrá término a la delegación de los poderes que en ella se especifiquen. La decisión surtirá efecto al día siguiente de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea o en una fecha posterior indicada en la misma. No afectará a la validez de los actos delegados que ya estén en vigor.
4. Tan pronto como la Comisión adopte un acto delegado lo notificará simultáneamente al Parlamento Europeo y al Consejo.
5. Los actos delegados adoptados en virtud del artículo 9 entrarán en vigor únicamente si, en un plazo de dos meses desde su notificación al Parlamento Europeo y al Consejo, ni el Parlamento Europeo ni el Consejo formulan objeciones o si, antes del vencimiento de dicho plazo, tanto el uno como el otro informan a la Comisión de que no las formularán. El plazo se prorrogará dos meses a iniciativa del Parlamento Europeo o del Consejo.
CAPÍTULO IV
DISPOSICIONES FINALES
Artículo 15
Derogación
Quedan derogadas las Decisiones 2001/923/CE, 2001/924/CE, 2006/75/CE, 2006/76/CE, 2006/849/CE y 2006/850/CE.
No obstante, las obligaciones financieras derivadas de las acciones que se lleven a cabo en virtud de las citadas decisiones seguirán rigiéndose por ellas hasta el cumplimiento de dichas obligaciones.
Artículo 16
Entrada en vigor
El presente Reglamento entrará en vigor al día siguiente de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
El presente Reglamento será aplicable a partir del 1 de enero de 2014.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en los Estados miembros de conformidad con los Tratados.
Hecho en Estrasburgo, el 11 de marzo de 2014.