РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 780/2013 НА КОМИСИЯТА
от 14 август 2013 година
за изменение на Регламент (EC) № 206/2010 на Комисията за установяване на списъци на трети страни, територии или части от тях, от които е разрешен вносът в Европейския съюз на някои животни и прясно месо, и за определяне на изискванията по отношение на ветеринарното сертифициране
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2004/68/ЕО на Съвета от 26 април 2004 г. относно определяне на ветеринарно-санитарните правила за внос и транзит в Общността на някои живи копитни животни, за изменение на Директиви 90/426/ЕИО и 92/65/ЕИО и за отмяна на Директива 72/462/ЕИО (1), и по-специално член 3, параграф 1, първа и втора алинея, член 6, параграф 1, първа алинея, член 7, буква д), член 8, буква в) и член 13, параграф 1 от нея,
като има предвид, че:
(1)
С Регламент (ЕС) № 206/2010 на Комисията (2) се установяват изискванията за въвеждане в Съюза, наред с другото, на някои копитни животни. Посоченият регламент не се прилага за неодомашнени животни, предназначени за одобрен орган, институт или център съгласно определението в член 2, параграф 1, буква в) от Директива 92/65/ЕИО на Съвета от 13 юли 1992 г. за определяне на ветеринарно-санитарните изисквания относно търговията и вноса в Общността на животни, сперма, яйцеклетки и ембриони, които не са предмет на ветеринарно-санитарните изисквания, определени в специалните правила на Общността, посочени в приложение А, раздел I към Директива 90/425/ЕИО (3).
(2)
Липсата на специални ветеринарно-санитарни изисквания относно въвеждането в Съюза на копитни животни, предназначени за одобрен орган, институт или център, създава практически проблеми за тези структури и в голяма степен ограничава тяхната дейност, като се има предвид необходимостта от въвеждане на такива животни.
(3)
Целесъобразно е да се установят ветеринарно-санитарни изисквания относно въвеждането в Съюза на копитни животни, предназначени за одобрен орган, институт или център, като в тези правила се отчете специфичната ситуация във връзка с тези животни. В интерес на опростяването на законодателството на Съюза е целесъобразно тези правила да бъдат установени в Регламент (ЕС) № 206/2010. Поради това обхватът на посочения регламент следва да бъде съответно изменен.
(4)
В Регламент (ЕС) № 206/2010 се предвижда, че пратките от копитни животни могат да бъдат въвеждани в Съюза само ако идват от трети страни, територии или части от тях, изброени в част 1 от приложение I към посочения регламент.
(5)
В Директива 2002/99/ЕО на Съвета от 16 декември 2002 г. за установяване на ветеринарно-санитарни правила, регулиращи производството, преработката, разпространението и пускането на пазара на продукти от животински произход за консумация от човека (4), се предвижда Комисията да приема списъци на трети страни или области от трети страни, от които вносът на определени продукти от животински произход е разрешен.
(6)
В Директива 2009/156/ЕО на Съвета от 30 ноември 2009 г. относно ветеринарно-санитарните условия, регулиращи движението и вноса от трети страни на еднокопитни животни (5), се предвижда, че вносът на еднокопитни животни в Съюза се разрешава единствено от трети страни, включени в списък, който се изготвя или изменя в съответствие с процедурата, установена в същата директива.
(7)
В Директива 2009/158/ЕО на Съвета от 30 ноември 2009 г. относно ветеринарно-санитарните изисквания за вътреобщностната търговия и вноса от трети държави на домашни птици и яйца за люпене (6) се предвижда, че внасяните в Съюза домашни птици и яйца за люпене произхождат от трета държава или част от трета държава, включена в списък, съставен от Комисията в съответствие с процедурата, установена в същата директива.
(8)
При въвеждането на копитни животни, предназначени за одобрен орган, институт или център в Съюза, следва по-специално да бъдат изпълнени общите изисквания относно въвеждането на живи животни в Съюза, както и специалните ветеринарно-санитарни изисквания, като бъдат предложени конкретни гаранции, че животните, въведени в Съюза, не застрашават здравния статус на животните в Съюза.
(9)
Общите изисквания по отношение на въвеждането на живи животни в Съюза под формата на ефективна система от ветеринарни служби, отговарящи за контрола на здравето на животните, в момента са изпълнени от онези трети страни, територии и части от тях, изброени съгласно директиви 2002/99/ЕО, 2009/156/ЕО и 2009/158/EO.
(10)
Общите изисквания относно въвеждането на живи животни в Съюза не гарантират обаче, че копитните животни не са засегнати от болест. Възможно е все пак отделни животни да пренасят инфекциозни болести, които могат да се разпространят в Съюза, и поради това представляват опасност за здравето на животните в Съюза. Поради тази причина копитните животни, предназначени за одобрен орган, институт или център, следва да се въвеждат в Съюза пряко от орган, институт или център, отговарящ на определени изисквания и одобрен от компетентния орган на третата страна, територия или част от нея, в която се намира.
(11)
Целесъобразно е държавите членки на местоназначение да съставят списък на тези органи, институти или центрове, след като оценят цялата имаща отношение информация.
(12)
От възлово значение за опазването на здравето на животните в Съюза е пратките от копитни животни, въведени в Съюза и предназначени за одобрени органи, институти или центрове, да се транспортират незабавно и директно до тяхното местоназначение в запечатани контейнери, като бъде ограничено по-нататъшното движение на тези животни в рамките на Съюза.
(13)
С цел справяне при извънредни обстоятелства, например при възникване на въпроси, свързани с хуманното отношение към животните, опазването на застрашените видове, непредвидени природни бедствия или политически вълнения - ситуации, при които не е възможно да бъдат приложени всички ветеринарно-санитарни изисквания и особено тези, свързани с одобряването на орган, институт или център на произход, държавите членки следва да имат възможност при определени условия да въвеждат на своя територия копитни животни, предназначени за одобрен орган, институт или център. Дори в такива случаи обаче следва да се изисква разрешително, за да се гарантира, че рискът за здравето на животните е сведен до минимум.
(14)
Поради това Регламент (ЕС) № 206/2010 следва да бъде съответно изменен.
(15)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕС) № 206/2010 се изменя, както следва:
1)
в член 1 се заличава параграф 3;
2)
добавя се следният член 3a:
„Член 3а
Условия за въвеждането на копитни животни, предназначени за одобрен орган, институт или център
1. Чрез дерогация от член 3 компетентният орган на дадена държава членка може да разреши въвеждането на нейна територия на пратки от копитни животни от видовете, изброени в таблици 1, 2 и 3 в приложение VI, част 1, ако пратките са предназначени за одобрен орган, институт или център и са спазени следните условия:
а)
компетентният орган на държавата членка на местоназначение е извършил оценка на рисковете за здравето на животните в Съюза, които всяка една от пратките може да представлява;
б)
съответните пратки идват от трета страна, територия или част от нея, включена в някой от списъците в:
i)
част 1 на приложение I или част 1 на приложение II към настоящия регламент,
ii)
Решение 2004/211/EO (7), Решение 2007/777/ЕО (8), Регламент (ЕО) № 798/2008 (9), Регламент (ЕО) № 119/2009 (10), Регламент (ЕС) № 605/2010 (11),
в)
копитните животни произхождат от орган, институт или център в трета страна, територия или част от нея, описана в буква а), включен в списък, съставен в съответствие с член 3в;
г)
копитните животни са били под карантина в защитено от вектори помещение на територията на органа, института или центъра, посочен в буква в), за срока, предвиден в съответните сертификати;
д)
копитните животни се превозват директно до одобрен орган, институт или център в държавата членка на местоназначение;
е)
копитните животни са придружени от подходящи ветеринарен сертификат, съставен съгласно съответния образец на ветеринарен сертификат, посочен в приложение VI, част 1, таблици 1, 2 и 3 и в част 2 на същото приложение;
ж)
копитните животни отговарят на изискванията, установени в образеца на ветеринарен сертификат, посочен в буква е).
Държавата членка на местоназначение уведомява Комисията и другите държави членки в рамките на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните за разрешението, предоставено съгласно първа алинея, преди въвеждането на копитни животни на нейна територия.
2. Ако поради извънредни обстоятелства е невъзможно спазването на параграф 1, букви в) и г), компетентният орган на държавата членка на местоназначение може да разреши въвеждането на своя територия на копитни животни от видовете, изброени в приложение VI, част 1, таблици 1, 2 и 3 от други стопанства, които не отговарят на изискванията, определени в посочените букви, при условие че са спазени изискванията, определени в параграф 1, букви а), б) и д) - ж), и са изпълнени следните условия:
а)
собственикът или физическото лице, което го представлява, е подал предварително заявление за разрешение и държавата членка на местоназначение е предоставила такова разрешение, след като е извършила оценка на риска, показала, че въвеждането на съответните копитни животни на нейна територия не представлява риск за здравето на животните в Съюза;
б)
копитните животни са били под карантина в третата страна на произход, територия или част от нея при официален надзор за времето, необходимо за да се отговори на ветеринарно-санитарните изисквания, съдържащи се в образеца на ветеринарен сертификат, посочен в буква е):
i)
на място, одобрено от компетентния орган на третата страна, територия или част от нея, от която произхождат животните;
ii)
в съответствие с условията, посочени в разрешителното, които трябва да осигуряват най-малко същите гаранции като тези, предвидени в параграф 1, букви а), б) и д) - ж).
Ако копитни животни се въвеждат в Съюза съгласно първа алинея, те се поставят под карантина в одобрен орган, институт или център на местоназначение за срок от най-малко шест месеца от момента на въвеждането им в Съюза, като през този срок компетентните органи могат да приложат изискванията, предвидени в член 8, параграф 1, буква а) от Директива 90/425/ЕИО на Съвета.
Държавата членка, която разрешава въвеждането на копитни животни съгласно първа алинея, информира за това Комисията и останалите държави членки в рамките на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните, преди копитните животни да бъдат въведени на нейна територия.
3)
Вмъква се следният член 3б:
„Член 3б
Условия за въвеждането и транзитното преминаване през територията на държави членки, различни от държавата на местоназначение, на копитни животни, предназначени за одобрен орган, институт или център
Транзитното преминаване на копитните животни, посочени в член 3а, през държава членка, различна от държавата членка на местоназначение, се разрешава само след разрешение на компетентния орган на държавата членка на транзитно преминаване. Такова разрешение може да бъде издадено само въз основа на оценка на риска, извършена от посочения компетентен орган с оглед на информацията, предоставена от държавата членка на местоназначение.
Преди транзитното преминаване държавата членка на местоназначение уведомява Комисията и другите държави членки в рамките на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните, че е разрешила въвеждането на животни при условията, предвидени в член 3а.“
4)
Вмъква се следният член 3в:
„Член 3в
Списък на одобрените органи, институти и центрове в трети страни, територии или части от тях
1. След оценка на съответствието с условията, установени в параграф 2, всяка държава членка може да изготви списък на органите, институтите и центровете, от които може да бъде разрешено въвеждането на копитни животни на нейна територия съгласно член 3а, параграф 1.
2. В списъка, посочен в параграф 1, могат да бъдат включвани органи, институти или центрове в трета страна, територия или част от нея само ако са изпълнени следните условия:
а)
органът, институтът или центърът отговаря на изискванията, установени в приложение VI, част 3;
б)
органът, институтът или центърът е одобрен от компетентния орган на третата страна, територия или част от нея, в която се намира същият орган, институт или център;
в)
компетентният орган на третата страна, територия или част от нея предоставя достатъчни гаранции, че са спазени определените в приложение VI, част 4 условия за одобряване на органи, институти или центрове.
3. Дадена държава членка може да включи в списъка, посочен в параграф 1, органи, институти или центрове в трети страни, които вече са включени в такъв списък в друга държава членка, без да оценява дали са спазени условията, установени в параграф 2.
4. Държавите членки актуализират списъците, посочени в параграф 1, като отразяват по-специално всяко спиране или оттегляне на одобрения, предоставени от компетентния орган на трета страна, територия или част от нея на органи, институти или центрове, намиращи се на нейна територия и включени в посочените списъци.
5. Посредством информационни интернет страници държавите членки предоставят на разположение на обществеността списъците, посочени в параграф 1, като редовно актуализират тези интернет страници.
6. Държавите членки съобщават на Комисията адреса на своите информационни интернет страници.“
5)
Член 4 се заменя със следното:
„Член 4
Условия относно събирателните центрове за някои пратки от копитни животни
1. Пратки от копитни животни, съдържащи живи животни от повече от едно стопанство, се въвеждат в Съюза само ако са събрани в събирателни центрове, одобрени от компетентния орган на третата страна, територия или част от нея, от която произхождат животните, в съответствие с изискванията, установени в приложение I, част 5.
2. Пратки от копитни животни, въведени в Съюза в съответствие с член 3а или член 6, не трябва да са с произход от повече от едно стопанство и не се събират в събирателни центрове“.
6)
В член 8 буква б) се заменя със следното:
„б)
разтоварват, или - при транспорт по въздуха - прехвърлят на друго въздухоплавателното средство, транспортират с пътен или железопътен транспорт или придвижват на собствен ход през трета страна, територия или част от нея, която не разполага с разрешение за внос на съответните животни в Съюза.“
7)
В член 11 параграф 1 се заменя със следното:
„1. След въвеждането им в Съюза пратките от копитни животни, различни посочените в член 3а, незабавно се транспортират до стопанството на местоназначение в защитено от вектори транспортно средство.
Копитните животни остават в посоченото стопанство за срок от най-малко 30 дни, освен ако не бъдат директно изпратени в кланица.“
8)
Вмъква се следният член 13a:
„Член 13а
Условия, които се прилагат след въвеждането на пратки, предназначени за одобрени органи, институти или центрове
1. След въвеждането им в Съюза пратките от копитни животни, предназначени за одобрени органи, институти или центрове, се транспортират незабавно до одобрения орган, институт или център на местоназначение в транспортни средства, които са защитени от вектори и са конструирани така, че животните да не могат да избягат, а фекалии, урина, фураж, отпадъци или други материали да не могат да изтекат или изпаднат от транспортното средство или контейнера при транспортирането.
2. Животните се държат под карантина за срок от най-малко 30 дни в защитени от вектори помещения на територията на одобрения орган, институт или център в държавата членка на местоназначение. След като изтече 30-дневният карантинен период, животните могат да бъдат преместени в друг одобрен орган, институт или център.
3. Животни, въведени в одобрен орган, институт или център, могат да бъдат преместени в местоназначение, различно от одобрен орган, институт или център, само при условие че:
а)
са изминали най-малко шест месеца от момента на въвеждане в Съюза и
б)
преместването се извършва в съответствие с точка 4 от приложение В към Директива 92/65/ЕИО.
4. Чрез дерогация от параграф 3 животните могат да напускат даден одобрен орган, институт или център преди края на шестмесечния срок, предвиден в посочения параграф, само ако са изпълнени следните условия:
а)
животните се изнасят за трета страна, територия или част от нея;
б)
за целите на посочения в буква а) износ животните се транспортират в транспортни средства, които са защитени от вектори и са конструирани така, че животните да не могат да избягат, а фекалии, урина, фураж, отпадъци или други материали да не могат да изтекат или изпаднат от транспортното средство или контейнера при транспортирането.“
9)
Добавя се приложение VI, чийто текст се съдържа в приложението към настоящия регламент.
Член 2
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 14 август 2013 година.
REGLAMENTO DE EJECUCIÓN (UE) No 780/2013 DE LA COMISIÓN
de 14 de agosto de 2013
que modifica el Reglamento (UE) no 206/2010 de la Comisión, por el que se establecen listas de terceros países, territorios o bien partes de terceros países o territorios autorizados a introducir en la Unión Europea determinados animales o carne fresca y los requisitos de certificación veterinaria
(Texto pertinente a efectos del EEE)
LA COMISIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea,
Vista la Directiva 2004/68/CE del Consejo, de 26 de abril de 2004, por la que se establecen normas zoosanitarias para la importación y tránsito en la Comunidad de determinados ungulados vivos, se modifican las Directivas 90/426/CEE y 92/65/CEE y se deroga la Directiva 72/462/CEE (1), y, en particular, su artículo 3, apartado 1, párrafos primero y segundo, su artículo 6, apartado 1, párrafo primero, su artículo 7, letra e), su artículo 8, letra c), y su artículo 13, apartado 1,
Considerando lo siguiente:
(1)
En el Reglamento (UE) no 206/2010 de la Comisión (2) se establecen los requisitos de introducción en la Unión de determinados ungulados, entre otros animales. Dicho Reglamento no se aplica a los animales no domésticos destinados a un organismo, instituto o centro oficialmente autorizado, tal como queda definido en el artículo 2, apartado 1, letra c), de la Directiva 92/65/CEE, de 13 de julio de 1992, por la que se establecen las condiciones de policía sanitaria aplicables a los intercambios y las importaciones en la Comunidad de animales, esperma, óvulos y embriones no sometidos, con respecto a estas condiciones, a las normativas comunitarias específicas a que se refiere la sección I del Anexo A de la Directiva 90/425/CEE (3).
(2)
La falta de requisitos zoosanitarios específicos para la introducción en la Unión de ungulados destinados a un organismo, instituto o centro oficialmente autorizado es causa de problemas prácticos para dichos establecimientos y entorpece en gran medida su actividad, ya que necesitan introducir en la Unión dichos animales.
(3)
Procede establecer requisitos zoosanitarios para la introducción en la Unión de ungulados destinados a un organismo, instituto o centro autorizado, en los que se tenga en cuenta la situación específica de estos animales. En aras de la simplificación del Derecho de la Unión, procede incluir dichas normas en el Reglamento (UE) no 206/2010. Por lo tanto, debe modificarse en consecuencia el ámbito de aplicación del citado Reglamento.
(4)
En el Reglamento (UE) no 206/2010 se establece que solo se permitirá la introducción en la Unión de partidas de ungulados que procedan de los terceros países, territorios, o bien partes de los terceros países o territorios enumerados en el anexo I, parte 1, de dicho Reglamento.
(5)
En la Directiva 2002/99/CE del Consejo, de 16 de diciembre de 2002, por la que se establecen las normas zoosanitarias aplicables a la producción, transformación, distribución e introducción de los productos de origen animal destinados al consumo humano (4), se dispone que la Comisión adoptará las listas de los terceros países o partes de terceros países de los que estén permitidas las importaciones de determinados productos de origen animal.
(6)
En la Directiva 2009/156/CE del Consejo, de 30 de noviembre de 2009, relativa a las condiciones de policía sanitaria que regulan los movimientos de équidos y las importaciones de équidos procedentes de terceros países (5), se dispone que la importación de équidos en la Unión solo se autorizará a partir de los terceros países que figuren en una lista que se elaborará o modificará con arreglo al procedimiento contemplado en dicha Directiva.
(7)
En la Directiva 2009/158/CE del Consejo, de 30 de noviembre de 2009, relativa a las condiciones de policía sanitaria que regulan los intercambios intracomunitarios y las importaciones de aves de corral y de huevos para incubar procedentes de terceros países (6), se dispone que las aves de corral y los huevos para incubar deberán proceder de terceros países o de partes de terceros países que figuren en una lista elaborada por la Comisión con arreglo al procedimiento contemplado en dicha Directiva.
(8)
La introducción en la Unión de ungulados destinados a un organismo, instituto o centro oficialmente autorizado debe hacerse, en concreto, en cumplimiento de los requisitos generales en materia de introducción en la Unión de animales vivos y demás requisitos zoosanitarios; asimismo, debe ofrecer garantías específicas de que los animales introducidos en la Unión no entrañen un riesgo para la situación zoosanitaria de la Unión.
(9)
En la actualidad, los terceros países, territorios, o bien partes de los terceros países o territorios enumerados en las listas elaboradas con arreglo a las Directivas 2002/99/CE, 2009/156/CE y 2009/158/CE cumplen los requisitos generales de introducción en la Unión de animales vivos, que consisten en un sistema eficaz de servicios veterinarios encargados de controlar la salud de los animales.
(10)
No obstante, los requisitos generales para la introducción en la Unión de animales vivos no garantizan que los ungulados estén libres de enfermedades. Todavía es posible que algunos animales adolezcan de enfermedades infecciosas que podrían propagarse en la Unión y que, por lo tanto, constituirían un peligro para la sanidad animal en la Unión. Por lo tanto, solo se deberían introducirse en la Unión aquellos ungulados destinados a un organismo, instituto o centro oficialmente autorizado que procedan directamente de un organismo, instituto o centro que cumpla determinados requisitos y que esté oficialmente autorizado por la autoridad competente del tercer país, territorio o parte del tercer país o territorio en el que esté situado.
(11)
Procede, pues, que los Estados miembros de destino elaboren la lista de dichos organismos, institutos o centros tras haber evaluado toda la información pertinente.
(12)
Para proteger la salud de los animales en la Unión es esencial que las partidas de ungulados introducidas en la Unión y destinadas a un organismo, instituto o centro oficialmente autorizado sean transportadas directamente y sin demora a su destino en contenedores precintados y que, una vez dentro de la Unión, se limite el desplazamiento de dichos animales.
(13)
En determinadas condiciones, los Estados miembros deben disponer de la posibilidad de introducir en su territorio determinados ungulados destinados a un organismo, instituto o centro oficialmente autorizado, con el fin de tener en cuenta circunstancias excepcionales como, por ejemplo, situaciones en que se den problemas de bienestar animal, casos de conservación de especies amenazadas, catástrofes naturales repentinas o inestabilidad política, en los que no es posible aplicar las normas zoosanitarias y, especialmente, las relativas a la autorización oficial del organismo, instituto o centro de origen. Sin embargo, incluso en dichos casos debe exigirse un permiso con el fin de garantizar una reducción suficiente del riesgo que supone para la salud animal.
(14)
Procede, por lo tanto, modificar el Reglamento de Ejecución (UE) no 206/2010 en consecuencia.
(15)
Las medidas previstas en el presente Reglamento se ajustan al dictamen del Comité Permanente de la Cadena Alimentaria y de Sanidad Animal.
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
Artículo 1
El Reglamento (UE) no 206/2010 queda modificado como sigue:
1)
En el artículo 1 se suprime el apartado 3.
2)
Se inserta el artículo 3 bis siguiente:
«Artículo 3 bis
Condiciones para la introducción de ungulados destinados a un organismo, instituto o centro oficialmente autorizado
1. No obstante lo dispuesto en el artículo 3, la autoridad competente de un Estado miembro podrá autorizar la introducción en su territorio de partidas de ungulados de las especies enumeradas en el anexo VI, parte I, cuadros 1, 2 y 3, siempre que las partidas estén destinadas a un organismo, instituto o centro oficialmente autorizado y que se cumplan las siguientes condiciones:
a)
La autoridad competente del Estado miembro de destino deberá haber evaluado los riesgos zoosanitarios que puede presentar cada partida para la Unión.
b)
Las partidas en cuestión deben proceder de un tercer país, territorio o parte de un tercer país o territorio incluido en una de las listas establecidas en:
i)
el anexo I, parte 1, o en el anexo II, parte 1, del presente Reglamento;
ii)
la Decisión 2004/211/CE (7), la Decisión 2007/777/CE (8), el Reglamento (CE) no 798/2008 (9), el Reglamento (CE) no 119/2009 (10) o el Reglamento (UE) no 605/2010 (11).
c)
Los ungulados deben proceder de un organismo, instituto o centro de un tercer país, territorio o parte de un tercer país o territorio mencionado en la letra a) e incluido en una lista establecida de conformidad con el artículo 3, letra c).
d)
Los ungulados deberán haber estado en cuarentena en una instalación protegida frente a los vectores en los locales del organismo, instituto o centro mencionado en la letra c) durante el período establecido en los correspondientes certificados.
e)
Los ungulados deberán ser transportados directamente a un organismo, instituto o centro oficialmente autorizado en el Estado miembro de destino.
f)
Los ungulados deberán ir acompañados de un certificado veterinario adecuado, extendido con arreglo al modelo pertinente de certificado veterinario mencionado en el anexo VI, parte 1, cuadros 1, 2 y 3, y establecido en la parte 2 de dicho anexo.
g)
Los ungulados deberán cumplir los requisitos establecidos en el modelo de certificado veterinario mencionado en la letra f).
En el Comité Permanente de la Cadena Alimentaria y de Sanidad Animal, el Estado miembro de destino informará a la Comisión y a los demás Estados miembros de las autorizaciones concedidas con arreglo al párrafo primero, antes de la introducción de los ungulados en su territorio.
2. Cuando se den circunstancias excepcionales que impidan el cumplimiento de lo dispuesto en el apartado 1, letras c) y d), la autoridad competente del Estado miembro de destino podrá autorizar la introducción en su territorio de ungulados de las especies enumeradas en el anexo VI, parte 1, cuadros 1, 2 y 3, procedentes de otras explotaciones que no cumplan los requisitos establecidos en dichos puntos, siempre que se cumplan los requisitos establecidos en el apartado 1, letras a), b) y e) a g), y que se reúnan las siguientes condiciones adicionales:
a)
El propietario o una persona física en representación del propietario ha solicitado previamente un permiso y el Estado miembro de destino ha concedido dicho permiso tras haber llevado a cabo una evaluación del riesgo, según la cual la introducción de los ungulados en su territorio no supone un riesgo zoosanitario para la Unión.
b)
Los ungulados han estado en cuarentena en el tercer país, territorio o parte del tercer país o territorio de origen bajo supervisión oficial durante el tiempo necesario para cumplir las condiciones zoosanitarias establecidas en el modelo de certificado veterinario mencionado en la letra f):
i)
en un lugar aprobado por la autoridad competente del tercer país, territorio o parte del tercer país o territorio de origen de los animales;
ii)
de conformidad con las modalidades prescritas en el permiso, que supondrán como mínimo las mismas garantías que las establecidas en las letras a), b) y e) a g) del apartado 1.
Cuando se introduzcan ungulados en la Unión con arreglo al párrafo primero, deberán ponerse en cuarentena en un organismo, instituto o centro oficialmente autorizado de destino durante un período mínimo de seis meses a partir de la introducción en la Unión; durante dicho período las autoridades competentes podrán aplicar los requisitos establecidos en el artículo 8, apartado 1, letra a), de la Directiva 90/425/CEE del Consejo.
En el Comité Permanente de la Cadena Alimentaria y de Sanidad Animal, el Estado miembro que autorice la introducción de los ungulados con arreglo a lo dispuesto en el párrafo primero informará a la Comisión y a los demás Estados miembros de dicha autorización, antes de la introducción de los ungulados en su territorio.
3)
Se inserta el artículo 3 ter siguiente:
«Artículo 3 ter
Condiciones de entrada y tránsito de ungulados destinados a un organismo, instituto o centro oficialmente autorizado en el territorio de Estados miembros distintos del Estado miembro de destino
El tránsito de los ungulados mencionados en el artículo 3 bis por un Estado miembro distinto del Estado miembro de destino quedará supeditado a la autorización de la autoridad competente del Estado miembro de tránsito. La autorización solo se podrá conceder sobre la base de una evaluación del riesgo llevada a cabo por dicha autoridad competente tras examinar la información presentada por el Estado miembro de destino.
Cuando el Estado miembro de destino autorice la introducción de animales en las condiciones establecidas en el artículo 3 bis, antes del tránsito informará a la Comisión y a los demás Estados miembros en el Comité Permanente de la Cadena Alimentaria y de Sanidad Animal.».
4)
Se inserta el artículo 3 quater siguiente:
«Artículo 3 quater
Lista de organismos, institutos o centros oficialmente autorizados en terceros países, territorios, o bien partes de los terceros países o territorios
1. Todo Estado miembro podrá, tras haber evaluado el cumplimiento de las condiciones del apartado 2, establecer una lista de organismos, institutos y centros a partir de los cuales se puede autorizar la introducción de ungulados en su territorio con arreglo a lo dispuesto en el artículo 3 bis, apartado 1.
2. Un organismo, instituto o centro de un tercer país, territorio o parte de un tercer país o territorio solo podrá ser incluido en la lista mencionada en el apartado 1 si se dan las siguientes condiciones:
a)
El organismo, instituto o centro cumple los requisitos establecidos en el anexo VI, parte 3.
b)
El organismo, instituto o centro está oficialmente autorizado por la autoridad competente del tercer país, territorio o parte de un tercer país o territorio en el que dicho organismo, instituto o centro esté situado.
c)
La autoridad competente del tercer país, territorio o parte de un tercer país o territorio proporciona suficientes garantías de que se cumplan las condiciones relativas a la autorización de organismos, institutos o centros establecidas en el anexo VI, parte 4.
3. Un Estado miembro podrá incluir en la lista mencionada en el apartado 1 organismos, institutos o centros de terceros países que estén ya incluidos en una lista similar por otro Estado miembro sin haber evaluado previamente el cumplimiento de las condiciones establecidas en el apartado 2.
4. Los Estados miembros mantendrán actualizadas las listas mencionadas en el apartado 1, teniendo en cuenta especialmente toda suspensión o retirada de la autorización concedida por la autoridad competente del tercer país, territorio o parte de un tercer país o territorio a los organismos, institutos y centros situados en ellos e incluidos en dichas listas.
5. Los Estados miembros pondrán a disposición del público, a través de páginas de información en internet, las listas mencionadas en el apartado 1 y mantendrán actualizadas dichas páginas de información en internet.
6. Los Estados miembros comunicarán a la Comisión la dirección internet de sus páginas de información.».
5)
El artículo 4 se sustituye por el texto siguiente:
«Artículo 4
Condiciones para los centros de concentración de animales destinados a determinadas partidas de ungulados
1. Las partidas de ungulados vivos procedentes de más de una explotación podrán introducirse en la Unión únicamente si los animales se han agrupado en centros de concentración de animales autorizados por la autoridad competente del tercer país, territorio o parte del tercer país o territorio de origen de acuerdo con los requisitos establecidos en el anexo I, parte 5.
2. Las partidas de ungulados introducidas en la Unión de conformidad con el artículo 3 bis o con el artículo 6 no podrán proceder de más de una explotación y no se agruparán en centros de concentración.».
6)
En el artículo 8, la letra b) se sustituye por el texto siguiente:
«b)
descargarse o bien trasladarse a otro avión -en el caso del transporte aéreo-, transportarse por carretera, por ferrocarril o a pie a través de terceros países, territorios o partes de un tercer país o territorio que no estén autorizados a importar en la Unión los animales en cuestión.».
7)
En el artículo 11, el apartado 1 se sustituye por el texto siguiente:
«1. Una vez introducidas en la Unión, las partidas de ungulados distintas de las mencionadas en el artículo 3 bis se remitirán sin dilación a la explotación de destino en un medio de transporte protegido frente a los vectores.
Los ungulados permanecerán en dicha explotación durante un mínimo de treinta días salvo que se envíen directamente a un matadero.».
8)
Se inserta el artículo 13 bis siguiente:
«Artículo 13 bis
Condiciones aplicables a raíz de la introducción de partidas de ungulados destinadas a un organismo, instituto o centro oficialmente autorizado
1. Tras su introducción en la Unión, las partidas de ungulados destinadas a un organismo, instituto o centro oficialmente autorizado serán transportadas sin dilación a dicho organismo, instituto o centro oficialmente autorizado en medios de transporte protegidos frente a los vectores y construidos de manera que durante el transporte los animales no puedan escapar del vehículo o contenedor y no puedan derramarse o caer heces, orina, yacija, pienso, desechos o cualquier otro material.
2. Los animales estarán en cuarentena en una instalación protegida frente a los vectores en los locales del organismo, instituto o centro oficialmente autorizado del Estado miembro de destino durante un período mínimo de treinta días. Después del período de cuarentena de treinta días los animales pueden ser trasladados a otro organismo, instituto o centro oficialmente autorizado.
3. Los animales introducidos en un organismo, instituto o centro oficialmente autorizado solo se podrán trasladar a un destino que no sea un organismo, instituto o centro oficialmente autorizado siempre que:
a)
hayan transcurrido seis meses como mínimo desde su introducción en la Unión y
b)
el traslado se lleve a cabo con arreglo a lo dispuesto en el anexo C, punto 4, de la Directiva 92/65/CEE.
4. No obstante lo dispuesto en el apartado 3, los animales podrán salir del organismo, instituto o centro oficialmente autorizado antes de acabar el período de seis meses únicamente si se cumplen las siguientes condiciones:
a)
los animales van a ser exportados a un tercer país, territorio o parte de un tercer país o territorio;
b)
para la exportación mencionada en la letra a), los animales serán transportados en medios de transporte protegidos frente a los vectores y construidos de manera que durante el transporte los animales no puedan escapar del vehículo o contenedor y no puedan derramarse o caer heces, orina, yacija, pienso, desechos o cualquier otro material.».
9)
Se añade el anexo VI, cuyo texto figura en el anexo del presente Reglamento.
Artículo 2
Entrada en vigor
El presente Reglamento entrará en vigor el vigésimo día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, el 14 de agosto de 2013.