РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1230/2012 НА КОМИСИЯТА
от 12 декември 2012 година
за прилагане на Регламент (ЕО) № 661/2009 на Европейския парламент и на Съвета във връзка с изискванията за одобрение на типа по отношение на масите и размерите на моторните превозни средства и техните ремаркета и за изменение на Директива 2007/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 661/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно изискванията за одобрение на типа по отношение на общата безопасност на моторните превозни средства, техните ремаркета и системи, компоненти и отделни технически възли, предназначени за тях (1), и по-специално член 14, параграф 1, буква а) от него,
като взе предвид Директива 2007/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 5 септември 2007 г. за създаване на рамка за одобрение на моторните превозни средства и техните ремаркета, както и на системи, компоненти и отделни технически възли, предназначени за такива превозни средства (Рамкова директива) (2), и по-специално член 39, параграфи 2, 3 и 5 от нея,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕО) № 661/2009 е отделен регламент за целите на одобрението на типа, предвидено в Директива 2007/46/ЕО.
(2)
С Регламент (ЕО) № 661/2009 се отменят Директива 92/21/ЕИО на Съвета от 31 март 1992 г. относно масите и размерите на моторните превозни средства от категория M1 (3) и Директива 97/27/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 юли 1997 г. относно масите и размерите на някои категории моторни превозни средства и техните ремаркета и за изменение на Директива 70/156/ЕИО (4). Изискванията към масите и размерите на моторните превозни средства и техните ремаркета, определени в посочените директиви, следва да се включат в настоящия регламент, а при необходимост - да се изменят, за да се адаптират към развитието на техническите и научните познания.
(3)
С Регламент (ЕО) № 661/2009 са определени основните разпоредби относно изискванията за одобрение на типа на моторните превозни средства и техните ремаркета по отношение на масите и размерите им. Поради това е необходимо също така да се определят специфичните процедури, изпитвания и изисквания за това одобрение на типа.
(4)
В Директива 96/53/ЕО на Съвета от 25 юли 1996 г. относно максимално допустимите размери в националния и международен трафик на някои пътни превозни средства, които се движат на територията на Общността, както и максимално допустимите маси в международния трафик (5) са установени определени допустими максимални размери в националния и международния трафик в държавите членки. Поради това за целите на конструирането на превозните средства е важно да се вземат предвид размерите, които вече са хармонизирани в Съюза, за да се насърчи и гарантира свободното движение на стоки.
(5)
С Директива 97/27/ЕО се даде възможност на държавите членки да издават ЕО одобрение на типа за превозните средства с външни размери, които не отговарят на допустимите максимални размери, предвидени в същата директива. С нея също така се даде възможност на държавите членки да отказват регистрация на превозните средства, за които е било издадено ЕО одобрение на типа, когато външните размери не отговарят на изискванията съгласно тяхното национално законодателство. Важно е да се запази възможността за издаване при определени условия на одобрение на типа на превозни средства, които надвишават допустимите гранични стойности, когато се докаже, че това е в интерес на пътния трафик и околната среда в държавите членки, където пътната инфраструктура позволява одобрението на такива превозни средства. По тази причина следва да се гарантира възможността за одобрение на такива превозни средства в рамките на схеми за одобрение на типа на превозни средства, произвеждани в малки серии, или в рамките на схеми за индивидуално одобрение, при условие че броят на превозните средства, които могат да се ползват от дерогация съгласно член 23 от Директива 2007/46/ЕО по отношение на допустимите максимални размери, се ограничава до този, който е необходим за целите на настоящия регламент. Поради това приложение XII към Директива 2007/46/ЕО следва съответно да се измени, за да се включат тези ограничения по отношение на броя.
(6)
В Директива 96/53/ЕО са определени допустимите максимални маси, които са приложими само при международен трафик. Посочената директива обаче дава възможност на държавите членки да продължават да прилагат националното си законодателство по отношение на националния трафик. Вследствие на това, за целите на движението в държавите членки не изглежда, че хармонизирането на технически допустимата максимална маса с товар и технически допустимата максимална маса на осите или група оси е осъществимо в краткосрочен план. Независимо от това, поради съществуването на нехармонизирани правила във връзка с изграждането на пътната инфраструктура е целесъобразно да се изисква от държавите членки да определят регистрационните/експлоатационните допустими максимални маси за превозните средства, които са разрешени за националния или международния трафик съгласно Директива 96/53/ЕО, и да установят процедура за определянето на тези маси.
(7)
С оглед на опита, придобит при прилагането на законодателството на Съюза относно масите и размерите на превозните средства, е необходимо да се осигурят ясно определени понятия. Някои от тези понятия вече са определени в директиви 97/27/ЕО и 92/21/ЕИО. С оглед на съгласуваността е целесъобразно да се включат тези определения в настоящия регламент и ако е необходимо - да се адаптират към развитието на техническите и научните познания.
(8)
Предвид на това, че определението на действителната маса на отделно превозно средство е включено в настоящия регламент, и за да се избегне объркване при попълване на сертификата за съответствие, е необходимо съответно да се измени приложение IХ към Директива 2007/46/ЕО.
(9)
Тъй като в Бялата книга „Пътна карта за постигането на Единно европейско транспортно пространство - към конкурентоспособна транспортна система с ефективно използване на ресурсите“ (6) се подчерта необходимостта от подобряване на аеродинамичните показатели на пътните превозни средства и тъй като научните изследвания показаха, че разходът на гориво на моторните превозни средства, а оттам - и емисиите на CO2, могат значително да се намалят чрез монтиране на аеродинамични устройства на превозните средства, е важно да се даде възможност за оборудването на превозните средства с такива устройства. Предвид на това, че аеродинамичните устройства се състоят от допълнителни елементи, които поради конструкцията си се издават извън най-външната задна или странична част на превозните средства, те следва да се включат в списъка на устройствата и оборудването, които не се вземат предвид при определяне на външните размери. От основно значение обаче е да се ограничи тяхното издаване отзад и отстрани на превозното средство по такъв начин, че да няма отражение върху безопасността по пътищата и върху възможността за интермодален транспорт. Поради това необходимите технически изисквания следва да се установят в настоящия регламент.
(10)
Софтуерът, с който разполагаме понастоящем, позволява използването на методи за виртуално изпитване на базата на компютърни техники. С оглед на това, че тези техники дават възможност за по-лесно изпитване при по-голяма ефективност на разходите, е целесъобразно да се предвиди възможността за използването им при проверката дали дадено превозно средство може да завива във всяка посока по кръгова траектория от 360° и при измерването на максималната описвана повърхност върху пътя при завиване на превозното средство в рамките на тази траектория. Поради това е също така необходимо да се добави настоящият регламент към списъка на регулаторните актове, включен в приложение ХVI към Директива 2007/46/ЕО.
(11)
За да се гарантира доброто функциониране на системата за одобрение на типа, е целесъобразно да се актуализират приложенията към Директива 2007/46/ЕО.
(12)
Поради това приложения I, III, IX, ХII и ХVI към Директива 2007/46/ЕО следва да бъдат съответно изменени. Тъй като разпоредбите на приложение ХII са достатъчно подробни и не налагат по-нататъшни мерки за транспониране от страна на държавите членки, е целесъобразно те да се заменят с регламент в съответствие с член 39, параграф 8 от Директива 2007/46/ЕО.
(13)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Техническия комитет по моторните превозни средства,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет и обхват
1. С настоящия регламент се определят изискванията за ЕО одобрение на типа на моторните превозни средства и техните ремаркета по отношение на масите и размерите им.
2. Настоящият регламент се прилага за некомплектувани, комплектувани и напълно комплектувани превозни средства от категории M, N и O.
Член 2
Определения
В допълнение към определенията, установени в Директива 2007/46/ЕО и Регламент (ЕО) № 661/2009, за целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
1)
„тип превозно средство“ са превозните средства, спадащи към група, която е определена в част Б от приложение II към Директива 2007/46/ЕО;
2)
„стандартно оборудване“ е базовата конфигурация на превозно средство, оборудвано с всички елементи, изисквани съгласно регулаторните актове по приложения IV и ХI към Директива 2007/46/ЕО, включително всички елементи, монтирани без да се налага установяването на допълнителни спецификации по отношение на конфигурацията или оборудването;
3)
„незадължително оборудване“ са всички елементи с възможност за поръчване от клиента, които не са включени в стандартното оборудване и които се монтират на превозното средство на отговорността на производителя;
4)
„маса в готовност за движение“
а)
в случай на моторно превозно средство е:
масата на превозното средство с резервоара(ите) си за гориво, напълнен най-малко до 90 % от капацитета си, включително масата на водача, горивото и течностите, като превозното средство е с монтирано стандартно оборудване съгласно спецификациите на производителя, и масата на каросерията, кабината, теглително-прикачното устройство, резервното(ите) колело(а) и инструментите, ако моторното превозно средство е оборудвано с тях;
б)
в случай на ремарке е:
масата на превозното средство, включително горивото и течностите, с монтирано стандартно оборудване съгласно спецификациите на производителя, и масата на каросерията, допълнителното(ите) теглително-прикачно(и) устройство(а), резервното(ите) колело(а) и инструментите, ако моторното превозно средство е оборудвано с тях;
5)
„маса на незадължителното оборудване“ е масата на оборудването, което може да се монтира на превозното средство в допълнение към стандартното оборудване съгласно спецификациите на производителя;
6)
„действителна маса на превозното средство“ е масата в готовност за движение плюс масата на незадължителното оборудване, монтирано на съответното превозно средство;
7)
„технически допустима максимална маса с товар (М)“ е максималната маса на превозно средство, базирана на неговата конструкция и експлоатационните му характеристики; технически допустимата маса с товар на ремарке или полуремарке включва статичното натоварване, предавано на теглещото превозно средство, когато е прикачено;
8)
„технически допустима максимална маса с товар на състав от превозни средства (МС)“ е пълната маса на състав от превозни средства, включващ моторното превозно средство и неговото ремарке или ремаркета, базирана на неговата конструкция и експлоатационните му характеристики, или е пълната маса на състав от превозни средства, включващ влекач и полуремарке;
9)
„технически допустима максимална теглена маса (TM)“ е максималната маса на едно или повече ремаркета, които могат да се прикачат към теглещо превозно средство, и съответства на общото натоварване, което колелата на ос или група оси на ремаркето, прикачено към теглещото превозно средство, предават на пътя;
10)
„ос“ е общата ос на въртене на две или повече колела, независимо дали е задвижвана от двигател, или е свободно въртяща, и независимо дали е в една или повече части, разположени в една и съща равнина, която е перпендикулярна на надлъжната осова линия на превозното средство;
11)
„група оси“ са няколко оси с разстояние помежду им, ограничено до едно от разстоянията между осите, посочени като разстояние „d“ в приложение I към Директива 96/53/ЕО, и които си взаимодействат поради специфичната конструкция на окачването;
12)
„единична ос“ е ос, която не може да се счита за част от група оси;
13)
„технически допустима максимална маса на оста (m)“ е масата, съответстваща на допустимото максимално вертикално статично натоварване, предавано на пътя от колелата на оста, в зависимост от конструкцията на оста и превозното средство и техните експлоатационни характеристики;
14)
„технически допустима максимална маса на група оси (μ)“ е масата, съответстваща на допустимото максимално вертикално статично натоварване, предавано на пътя от колелата на групата оси, в зависимост от конструкцията на групата оси и превозното средство и техните експлоатационни характеристики;
15)
„теглително-прикачно устройство“ е механично устройство, включително частите, определени в точки 2.1 - 2.6 от Правило 55 на Икономическата комисия за Европа на Организацията на обединените нации (ИКЕ на ООН) „Единни предписания относно одобрение на части на механични теглително-прикачни устройства за състав от превозни средства“ (7), и късо теглително-прикачно устройство, определено в точка 2.1.1 от Правило № 102 на ИКЕ на ООН „Единни разпоредби относно одобряването на: I. Късо теглително-прикачно устройство (КТПУ) II. Превозни средства по отношение на монтирането на одобрен тип КТПУ (8);
16)
„точка на прикачване“ е центърът на захващане на теглително-прикачното устройство, монтирано към тегленото превозно средство, в теглително-прикачното устройство, монтирано към съответното теглещо превозно средство;
17)
„маса на теглително-прикачното устройство“ е масата на самото теглително-прикачно устройство и на частите, необходими за прикачването му към превозното средство;
18)
„технически допустима максимална маса в точката на прикачване“:
а)
в случай на теглещи превозни средства е масата, съответстваща на допустимото максимално вертикално статично натоварване в точката на прикачване (стойност „S“ или „U“) на съответното теглещо превозно средство в зависимост от конструкцията на теглително-прикачното устройство и теглещото превозно средство;
б)
в случай на полуремаркета, ремаркета с централна ос и ремаркета с твърд теглич е масата, съответстваща на допустимото максимално статично вертикално натоварване (стойност „S“ или „U“), предавано от ремаркето на теглещото превозно средство в точката на прикачване в зависимост от конструкцията на теглително-прикачното устройство и ремаркето;
19)
„маса на пътниците“ е стандартна маса в зависимост от категорията превозно средство, умножена по броя на местата за сядане, включително местата за сядане за членовете на екипажа и броя на местата за правостоящи пътници, но без водача;
20)
„маса на водача“ е маса 75 kg в базовата точка на седалката на водача;
21)
„маса на товара“ e разликата между технически допустимата максимална маса с товар и масата в готовност за движение, увеличена с масата на пътниците и масата на незадължителното оборудване;
22)
„дължина“ е размерът, определен в точки 6.1.1, 6.1.2 и 6.1.3 от стандарт ISO 612:1978; това определение се прилага и към съчленени превозни средства от две или повече секции;
23)
„широчина“ е размерът, определен в точка 6.2 от стандарт ISO 612:1978;
24)
„височина“ е размерът, определен в точка 6.3 от стандарт ISO 612:1978;
25)
„колесна база“ е:
а)
размерът, посочен в точка 6.4.1 от стандарт ISO 612:1978;
б)
за ремаркета с централна ос, които имат една ос - хоризонталното разстояние между вертикалната ос на теглително-прикачното устройство и центъра на оста;
в)
за ремаркета с централна ос, които имат повече от една ос - хоризонталното разстояние между вертикалната ос на теглително-прикачното устройство и центъра на първата ос;
26)
„разстояние между осите“ е разстоянието между две последователни оси, определено в точка 6.4 от стандарт 612:1978, в случай на превозни средства с повече от две оси; ако превозното средство има само две оси или в случай на полуремаркета, ремаркета с теглич и ремаркета с твърд теглич, разстоянието, посочено в точка 6.4.2 от стандарт ISO 612:1978, има значението на „колесна база“, както е определено в точка 25;
27)
„колея“ е разстоянието, определено в точка 6.5 от стандарт ISO 612:1978;
28)
„надвес на седлото“ е разстоянието, определено в точка 6.19.2 от стандарт ISO 612: 1978, като се взема предвид бележката по точка 6.19 от същия стандарт;
29)
„преден монтажен радиус на полуремарке“ е хоризонталното разстояние между оста на централния болт и всяка точка в предната част на полуремаркето;
30)
„преден надвес“ е хоризонталното разстояние между вертикалната равнина, която минава през първата ос или оста на централния болт в случай на полуремарке, и най-предната точка на превозното средство;
31)
„заден надвес“ е хоризонталното разстояние между вертикалната равнина, която минава през последната задна ос и най-задната точка на превозното средство; ако превозното средство е с теглително-прикачно устройство, което не е демонтируемо - най-задната точка на превозното средство е точката на прикачване;
32)
„дължина на товарната площ“ е разстоянието от най-предната вътрешна точка до най-задната вътрешна точка на товарната площ, измерено хоризонтално в надлъжната равнина на превозното средство;
33)
„описвана повърхност върху пътя при завиване“ е разстоянието между действителната крайна точка, достигната от задната край на превозно средство при завиване в условията, определени в част Б, раздел 7 или част В, раздел 6 от приложение I към настоящия регламент;
34)
„устройство за повдигане на осите“ е устройство, което е монтирано към превозното средство с цел повдигане на оста от опорната равнина и свалянето ѝ на опорната равнина;
35)
„повдигаща ос“ е ос, която може да се повдига или сваля от нормалното си положение с помощта на устройство за повдигане на осите;
36)
„натоварваща ос“ е ос, чието натоварване може да бъде променяно, без това да изисква повдигането ѝ с устройство за повдигане на осите;
37)
„пневматично окачване“ е окачваща система, при която най-малко 75 % от пружинния ефект се причинява от въздушно налягане;
38)
„клас на градски или туристически автобус“ е съвкупността от превозните средства, определени в точки 2.1.1 и 2.1.2 от Правило № 107 на ИКЕ на ООН „Единни изисквания относно одобрението на превозни средства от категория M2 или M3 по отношение на тяхната обща конструкция“ (9);
39)
„съчленено превозно средство“ е превозно средство от категория M2 или M3, както е определено в точка 2.1.3 от Правило № 107 на ИКЕ на ООН;
40)
„неделим товар“ е товар, който не може да се дели на две и повече части с оглед да бъде превозен, тъй като това деление би довело до излишни разходи или би породило риск от нанасяне на повреди, и който поради своята маса или размери не може да бъде превозван от превозно средство, чиято маса и размери отговарят на допустимите максимални маси и размери, приложими в съответната държава членка.
Член 3
Задължения на производителите
1. За всяка версия в рамките на тип превозно средство и независимо от степента на комплектуване на превозното средство производителят определя следните маси:
а)
технически допустимата максимална маса с товар;
б)
технически допустимата максимална маса с товар на състав от превозни средства;
в)
технически допустимата максимална теглена маса;
г)
технически допустимата максимална маса на осите или технически допустимата максимална маса на група оси;
д)
технически допустимата максимална маса в точката(ите) на прикачване, като се вземат предвид техническите характеристики на теглително-прикачните устройства, които са монтирани или могат да се монтират върху превозното средство.
2. При определяне на масите по параграф 1 производителят взема предвид най-добрите инженерни практики и налични технически познания, за да се сведат до минимум рисковете от механична неизправност, и особено тези, които се дължат на умората на материалите, и за да се избегнат щетите върху пътната инфраструктура.
3. При определянето на посочените в параграф 1 маси производителят взема предвид максималната конструктивна скорост на превозното средство.
Когато превозното средство е оборудвано от производителя с устройство за ограничаване на скоростта, максималната конструктивна скорост е действителната скорост, за която дава възможност устройството за ограничаване на скоростта.
4. При определяне на масите по параграф 1 производителят не налага ограничения при използването на превозното средство освен тези във връзка с капацитета на гумите, които могат да се регулират спрямо конструктивната скорост съгласно Правило № 54 на ИКЕ на ООН „Единни разпоредби за одобрение на пневматични гуми за товарни превозни средства и техните ремаркета“ (10) и раздел 5 от приложение II към Регламент (ЕС) № 458/2011 на Комисията (11).
5. За некомплектувани превозни средства, включително и превозните средства с шаси с кабина, които изискват допълнителен етап на комплектуване, производителят представя цялата съответна информация на производителите от следващия етап, за да могат да продължат да се съблюдават изискванията по настоящия регламент.
За целите на първа алинея производителят посочва местоположението на центъра на тежестта на масата, съответстваща на сумата от натоварванията.
6. Некомлектуваните превозни средства от категории M2, M3, N2 и N3, които не са оборудвани с каросерия, се проектират така, че да дават възможност на производителите от следващия етап да изпълняват изискванията по част Б, раздели 7 и 8 и част В, раздели 6 и 7 от приложение I.
Член 4
Разпоредби за ЕО одобрението на типа за тип превозно средство по отношение на масите и размерите му
1. Производителят или негов представител подават до органа по одобряването на типа заявление за ЕО одобрение на типа за тип превозно средство по отношение на масите и размерите му.
2. Заявлението се изготвя в съответствие с образеца на информационен документ, установен в част А от приложение V.
3. За изчисленията във връзка с разпределението на масата и за всяка техническа конфигурация в рамките на типа превозно средство, както е определен от стойностите по съответните точки в приложение V, производителят представя на органа по одобряването на типа информацията, необходима за установяване на следните маси:
а)
технически допустимата максимална маса с товар;
б)
технически допустимата максимална маса на осите или група оси;
в)
технически допустимата максимална теглена маса;
г)
технически допустимата максимална маса в точката(ите) на прикачване;
д)
технически допустимата максимална маса с товар на състав от превозни средства.
Информацията се представя в таблична или всякаква друга подходяща форма след съгласуване с органа по одобряването на типа.
4. Когато незадължителното оборудване има значително отражение върху масите и размерите на превозното средство, производителят съобщава на техническата служба разположението, масата и геометричното положение на центъра на тежестта спрямо осите на незадължителното оборудване, което може да се монтира на превозното средство.
5. Чрез дерогация от параграф 4, когато незадължителното оборудване е съставено от няколко части, разположени на различни места в превозното средство, производителят може да съобщи на техническата служба единствено разпределението на масата на незадължителното оборудване върху осите.
6. За групи оси производителят посочва разпределението между осите на общата маса, приложена върху групата.
Ако е необходимо, производителят посочва формулата за разпределението или представя съответните диаграми за разпределението.
7. Ако органът по одобряването на типа или техническата служба счете за необходимо, може да изиска от производителя да представи за проверка превозно средство, представително за одобрявания тип.
8. Производителят на превозното средство може да подаде пред органа по одобряването на типа заявление за признаване на окачване за еквивалентно на пневматично окачване.
Органът по одобряването на типа признава окачване за еквивалентно на пневматично окачване, когато са изпълнени изискванията по приложение III.
Когато техническата служба е признала еквивалентността, тя издава протокол от изпитване. Органът по одобряването на типа прилага към сертификата за ЕО одобрение на типа протокола от изпитването и техническо описание на окачването.
9. Когато са изпълнени изискванията по приложения I - IV към настоящия регламент, органът по одобряването издава одобрение на типа в съответствие със системата за номериране, установена в приложение VII към Директива 2007/46/ЕО.
Съответната държава членка не може да предоставя същия номер на друг тип превозно средство.
10. За целите на параграф 9 органът по одобряването на типа издава сертификат за ЕО одобрение на типа в съответствие с образеца по част Б от приложение V.
11. Допустимите отклонения по допълнение 2 към приложение I се прилагат за целите на член 12, параграф 2 от Директива 2007/46/ЕО.
Член 5
Регистрационни/експлоатационни допустими максимални маси
1. За целите на регистрацията и пускането в движение на превозни средства, чийто тип е одобрен съгласно настоящия регламент, националните органи определят за всеки вариант и версия в рамките на типа превозно средство всички долупосочени маси, които са разрешени за националния или международния трафик в съответствие с Директива 96/53/ЕО:
а)
регистрационна/експлоатационна допустима максимална маса с товар;
б)
регистрационна/експлоатационна допустима максимална маса на оста (осите);
в)
регистрационна/експлоатационна допустима максимална маса на групата оси;
г)
регистрационна/експлоатационна допустима максимална теглена маса;
д)
регистрационна/експлоатационна допустима максимална маса с товар на състав от превозни средства.
Националните органи установяват процедурата за определяне на посочените в първа алинея регистрационни/експлоатационни допустими максимални маси. Те определят компетентния орган, оправомощен за определяне на тези маси, и уточняват информацията, която трябва да му се представя.
2. Регистрационните/експлоатационните допустими максимални маси, определени съгласно процедурата по параграф 1, не могат да надвишават максималните маси по член 3, параграф 1.
3. Компетентният орган обсъжда с производителя разпределението на масата върху осите или групите оси, за да се гарантира правилното функциониране на системите на превозното средство, по-конкретно спирачната и кормилната уредба.
4. При определяне на регистрационните/експлоатационните допустими максимални маси националните органи предприемат необходимото, за да се продължи спазването на изискванията на регулаторните актове по приложения IV и XI към Директива 2007/46/ЕО.
5. Когато националните органи заключат, че изискванията на някой от регулаторните актове по приложения IV и XI към Директива 2007/46/ЕО, с изключение на настоящия регламент, не се спазват повече, те изискват провеждането на нови изпитвания и издаването на ново одобрение на типа или изменение от страна на органа по одобряването на типа, който е издал първоначалното одобрение на типа съгласно съответния регулаторен акт.
Член 6
Дерогации
1. Без да се засяга член 4, параграф 3 от Директива 96/53/ЕО, ЕО одобрение на типа може да се издаде за предназначени за превоз на неделими товари превозни средства с размери, които надвишават размерите съгласно настоящия регламент. В този случай в сертификата за одобрение на типа и сертификата за съответствие ясно се посочва, че превозното средство е предназначено единствено за превоз на неделими товари.
2. Държавите членки могат да издават одобрения съгласно членове 23 и 24 от Директива 2007/46/ЕО за превозни средства с размери, надвишаващи допустимите максимални размери по точки 1.1 от части Б, В и Г от приложение I към настоящия регламент.
Към одобренията на типа по член 23 от Директива 2007/46/ЕО се прилагат количествените ограничения по част А, раздел 3 от приложение ХII към посочената директива.
Член 7
Преходни разпоредби
1. Националните органи разрешават продажбата и пускането в движение на превозни средства от тип, одобрен преди датата, посочена в член 13, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 661/2009, и продължават да издават изменения на одобренията, издадени съгласно директиви 92/21/ЕИО и 97/27/ЕО.
2. Чрез дерогация от параграф 1 ЕО одобренията на типа, издадени съгласно член 7 от Директива 97/27/ЕО, не са повече валидни считано от датата по член 19, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 661/2009.
Държавите членки обаче могат да регистрират и разрешават продажбата или пускането в движение на превозни средства, излезли от серийно производство и чието ЕО одобрение на типа повече не е валидно, когато производителят формулира искане за целта съгласно член 27 от Директива 2007/46/ЕО.
3. От 10 януари 2014 г. производителите издават сертификати за съответствие, които отговарят на разпоредбите на настоящия регламент.
До 9 януари 2014 г. те посочват действителната маса на превозното средство в точка 52 от сертификата за съответствие, освен ако тя е посочена в някоя от другите точки в сертификата за съответствие.
Член 8
Изменения на Директива 2007/46/ЕО
Приложения I, III, IX и XVI към Директива 2007/46/ЕО се изменят в съответствие с приложение VI към настоящия регламент.
Приложение XII към Директива 2007/46/ЕО се заменя с приложение VII към настоящия регламент.
Член 9
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага за новите типове превозни средства, чието одобрение на типа е издадено след 1 ноември 2012 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 12 декември 2012 година.
REGLAMENTO (UE) No 1230/2012 DE LA COMISIÓN
de 12 de diciembre de 2012
por el que se desarrolla el Reglamento (CE) no 661/2009 del Parlamento Europeo y del Consejo en lo que respecta a los requisitos de homologación de tipo relativos a las masas y dimensiones de los vehículos de motor y de sus remolques y por el que se modifica la Directiva 2007/46/CE del Parlamento Europeo y del Consejo
(Texto pertinente a efectos del EEE)
LA COMISIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea,
Visto el Reglamento (CE) no 661/2009 del Parlamento Europeo y del Consejo, relativo a los requisitos de homologación de tipo referentes a la seguridad general de los vehículos de motor, sus remolques y sistemas, componentes y unidades técnicas independientes a ellos destinados (1), y, en particular, su artículo 14, apartado 1, letra a),
Vista la Directiva 2007/46/CE del Parlamento Europeo y del Consejo, por la que se crea un marco para la homologación de los vehículos de motor y de los remolques, sistemas, componentes y unidades técnicas independientes destinados a dichos vehículos (Directiva marco) (2), y, en particular, su artículo 39, apartados 2, 3 y 5,
Considerando lo siguiente:
(1)
El Reglamento (CE) no 661/2009 es un reglamento particular a efectos de homologación de tipo conforme a la Directiva 2007/46/CE.
(2)
El Reglamento (CE) no 661/2009 deroga la Directiva 92/21/CEE del Consejo, de 31 de marzo de 1992, relativa a las masas y dimensiones de los vehículos de motor de la categoría M1 (3), así como la Directiva 97/27/CE del Parlamento Europeo y del Consejo, de 22 de julio de 1997, relativa a las masas y dimensiones de determinadas categorías de vehículos de motor y de sus remolques y por la que se modifica la Directiva 70/156/CEE (4). Los requisitos sobre masas y dimensiones de los vehículos de motor y de sus remolques contenidos en esas Directivas deben traspasarse al presente Reglamento y, si es necesario, modificarse para adaptarlos al progreso de los conocimientos técnicos y científicos.
(3)
El Reglamento (CE) no 661/2009 establece las disposiciones fundamentales sobre los requisitos de homologación de tipo de los vehículos de motor y de sus remolques en lo que se refiere a sus masas y dimensiones. Por consiguiente, es necesario fijar también los procedimientos, ensayos y requisitos específicos para esta homologación de tipo.
(4)
La Directiva 96/53/CE del Consejo, de 25 de julio de 1996, por la que se establecen, para determinados vehículos de carretera que circulan en la Comunidad, las dimensiones máximas autorizadas en el tráfico nacional e internacional y los pesos máximos autorizados en el tráfico internacional (5), dispone determinadas dimensiones máximas autorizadas para el tráfico nacional e internacional en los Estados miembros. Al fabricar los vehículos es, pues, importante tener en cuenta las dimensiones que ya han sido armonizadas en la Unión, a fin de fomentar y garantizar la libre circulación de mercancías.
(5)
La Directiva 97/27/CE permitía a los Estados miembros conceder la homologación de tipo CE a vehículos cuyas dimensiones máximas no se ajustaban a las dimensiones máximas autorizadas en ella establecidas. Igualmente les permitía denegar la matriculación de vehículos que hubieran recibido la homologación de tipo CE pero cuyas dimensiones máximas no cumplieran los requisitos de la legislación nacional correspondiente. Es importante mantener la posibilidad de que, en determinadas condiciones, puedan homologarse tipos de vehículos que sobrepasen los límites autorizados, si se demuestra que ello es beneficioso para el tráfico rodado y para el medio ambiente en los Estados miembros donde la infraestructura de carreteras esté adaptada a esa situación. Por tanto, debe garantizarse la posibilidad de homologar esos vehículos con homologaciones de tipo individuales o de series cortas, a condición de que la cantidad de vehículos que puedan beneficiarse de una exención conforme al artículo 23 de la Directiva 2007/46/CE con respecto a las dimensiones máximas autorizadas se limite a lo necesario a efectos del presente Reglamento. Así pues, debe modificarse el anexo XII de la Directiva 2007/46/CE para incluir esos límites cuantitativos.
(6)
La Directiva 96/53/CE establece las masas máximas autorizadas que son aplicables únicamente al tráfico internacional. Sin embargo, esa Directiva permite a los Estados miembros seguir aplicando su legislación nacional al tráfico en su territorio. En consecuencia, no parece que sea viable a corto plazo armonizar la masa máxima en carga técnicamente admisible y la masa máxima técnicamente admisible sobre los ejes o sobre un grupo de ejes para la circulación en los Estados miembros. No obstante, dada la existencia de normas no armonizadas sobre la construcción de infraestructura vial, conviene exigir a los Estados miembros que determinen las masas máximas admisibles para la matriculación/circulación de los vehículos de cara al tráfico nacional o internacional conforme a la Directiva 96/53/CE y que establezcan un procedimiento para esa determinación.
(7)
Habida cuenta de la experiencia adquirida con la aplicación de la legislación de la Unión relativa a masas y dimensiones de los vehículos, es preciso establecer conceptos claramente definidos. Algunos de esos conceptos se han definido ya en las Directivas 97/27/CE y 92/21/CEE. En aras de la coherencia, conviene retomar esas definiciones y, si es necesario, adaptarlas en función de los conocimientos técnicos y científicos.
(8)
Puesto que en el presente Reglamento se ha incluido la definición de la masa real de un vehículo individual, es preciso modificar en consecuencia el anexo IX de la Directiva 2007/46/CE, a fin de evitar confusiones en la cumplimentación del certificado de conformidad.
(9)
Dado que el Libro Blanco «Hoja de ruta hacia un espacio único europeo de transporte: por una política de transportes competitiva y sostenible» (6) subraya la necesidad de mejorar el rendimiento aerodinámico de los vehículos de carretera y dado que la investigación ha demostrado que el consumo de combustible de los vehículos de motor, y por tanto las emisiones de CO2, podrían reducirse significativamente instalando en ellos dispositivos aerodinámicos, es importante permitir la instalación de tales dispositivos. En vista de que los dispositivos aerodinámicos son accesorios que, por su diseño, sobresalen de los extremos traseros o laterales de los vehículos, deben incluirse en la lista de dispositivos o equipos que no se tienen en cuenta en la determinación de las dimensiones máximas. Sin embargo, es esencial impedir que sobresalgan en exceso por la parte trasera y por los laterales, para que no afecten a la seguridad vial y siga siendo posible el transporte intermodal. Por tanto, en el presente Reglamento deben exponerse los requisitos técnicos necesarios.
(10)
Los programas informáticos disponibles permiten utilizar métodos de ensayo virtuales basados en técnicas asistidas por ordenador. Esas técnicas permiten realizar ensayos más rentables y menos gravosos, por lo que conviene establecer la posibilidad de utilizarlas para comprobar si un vehículo es capaz de maniobrar en una trayectoria completa de 360° y para medir el desbordamiento trasero máximo cuando el vehículo circula dentro de la trayectoria. Por consiguiente, también es preciso añadir el presente Reglamento a la lista de actos reglamentarios del anexo XVI de la Directiva 2007/46/CE.
(11)
Para garantizar el correcto funcionamiento del sistema de homologación de tipo, conviene actualizar los anexos de la Directiva 2007/46/CE.
(12)
Por tanto, deben modificarse en consecuencia los anexos I, III, IX, XII y XVI de la Directiva 2007/46/CE. Puesto que las disposiciones del anexo XII son lo bastante detalladas y no requieren medidas de transposición adicionales por parte de los Estados miembros, procede sustituir dicho anexo por medio de un reglamento, de conformidad con el artículo 39, apartado 8, de la Directiva 2007/46/CE.
(13)
Las medidas previstas en el presente Reglamento se ajustan al dictamen del Comité Técnico sobre Vehículos de Motor.
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
Artículo 1
Objeto y ámbito de aplicación
1. El presente Reglamento establece los requisitos de homologación de tipo CE de los vehículos de motor y de sus remolques por lo que respecta a sus masas y dimensiones.
2. El presente Reglamento se aplica a los vehículos incompletos, completos y completados de las categorías M, N y O.
Artículo 2
Definiciones
A efectos del presente Reglamento, además de las definiciones que figuran en la Directiva 2007/46/CE y el Reglamento (CE) no 661/2009 se aplicarán las definiciones siguientes:
1) «tipo de vehículo»: un conjunto de vehículos conforme a lo definido en la parte B del anexo II de la Directiva 2007/46/CE;
2) «equipamiento estándar»: la configuración básica de un vehículo equipado con todos los elementos exigidos por los actos reglamentarios citados en los anexos IV y XI de la Directiva 2007/46/CE, incluidos todos aquellos instalados sin que sean necesarias especificaciones adicionales de configuración o equipamiento;
3) «equipamiento opcional»: todo elemento no incluido en el equipamiento estándar, que se instala en un vehículo bajo la responsabilidad del fabricante y a petición del cliente;
4) «masa en orden de marcha»:
a)
en el caso de un vehículo de motor:
la masa del vehículo con su depósito o depósitos de combustible llenos, como mínimo, al 90 % de su capacidad, incluida la masa del conductor, del combustible y de los líquidos, con el equipamiento estándar conforme a las especificaciones del fabricante y, si están instalados, la masa de la carrocería, de la cabina, del acoplamiento y de la rueda o ruedas de repuesto, así como de las herramientas;
b)
en el caso de un remolque:
la masa del vehículo, combustible y líquidos incluidos, con el equipamiento estándar conforme a las especificaciones del fabricante y, si están instalados, la masa de la carrocería, del acoplamiento o acoplamientos adicionales, de la rueda o ruedas de repuesto y de las herramientas;
5) «masa del equipamiento opcional»: la masa del equipamiento que puede instalarse en el vehículo además del equipamiento estándar, de acuerdo con las especificaciones del fabricante;
6) «masa real del vehículo»: la masa en orden de marcha más la masa del equipamiento opcional instalado en un vehículo individual;
7) «masa máxima en carga técnicamente admisible» (M): la masa máxima asignada a un vehículo sobre la base de sus características constructivas y sus prestaciones nominales; la masa máxima en carga técnicamente admisible de un remolque o de un semirremolque incluye la masa estática transferida al vehículo tractor cuando está enganchado;
8) «masa máxima en carga técnicamente admisible del conjunto» (MC): la masa máxima asignada al conjunto formado por un vehículo de motor y uno o más remolques según sus características constructivas y sus prestaciones nominales, o la masa máxima asignada al conjunto formado por un tractocamión y un semirremolque;
9) «masa remolcable máxima técnicamente admisible» (TM): la masa máxima de uno o más remolques que puede ser remolcada por un vehículo tractor, correspondiente a la carga total transmitida al suelo por las ruedas de un eje o un grupo de ejes de cualquiera de los remolques enganchados al vehículo tractor;
10) «eje»: el eje común de rotación de dos o más ruedas, ya sea motor o libre, y ya esté en uno o más segmentos situados en el mismo plano perpendicular a la línea central longitudinal del vehículo;
11) «grupo de ejes»: una serie de ejes separados entre sí por una de las distancias entre ejes designadas con la letra «d» en el anexo I de la Directiva 96/53/CE y que interactúan merced al diseño específico de la suspensión;
12) «eje solo»: aquel que no puede considerarse parte de un grupo de ejes;
13) «masa máxima técnicamente admisible sobre el eje» (m): la masa correspondiente a la carga vertical estática máxima admisible transmitida al suelo por las ruedas del eje, según las características constructivas del eje y del vehículo y las prestaciones nominales de ambos;
14) «masa máxima técnicamente admisible sobre un grupo de ejes» (μ): la masa correspondiente a la carga vertical estática máxima admisible transmitida al suelo por las ruedas del grupo de ejes, según las características constructivas del grupo de ejes y del vehículo y las prestaciones nominales de ambos;
15) «acoplamiento»: un dispositivo mecánico que incluye componentes según lo definido en los puntos 2.1 a 2.6 del Reglamento no 55 de la Comisión Económica para Europa de las Naciones Unidas (CEPE), relativo a las prescripciones uniformes sobre la homologación de los dispositivos mecánicos de acoplamiento de vehículos combinados (7), y un dispositivo de acoplamiento corto según se define en el punto 2.1.1 del Reglamento no 102 de la Comisión Económica de las Naciones Unidas para Europa (CEPE), de disposiciones uniformes relativas a la homologación de I. Dispositivos de acoplamiento corto (DAC) II. Vehículos en lo que respecta a la instalación de un tipo homologado de DAC (8);
16) «punto de acoplamiento»: el punto central donde el acoplamiento instalado en un vehículo remolcado se engancha en el acoplamiento de un vehículo tractor;
17) «masa del acoplamiento»: la masa del propio acoplamiento y de las piezas necesarias para su fijación en el vehículo;
18) «masa máxima técnicamente admisible en el punto de acoplamiento»:
a)
en el caso de un vehículo tractor, la masa correspondiente a la carga vertical estática máxima admisible sobre su punto de acoplamiento (valor «S» o «U»), según las características constructivas del acoplamiento y del vehículo tractor;
b)
en el caso de un semirremolque, un remolque de eje central o un remolque con barra de tracción rígida, la masa correspondiente a la carga vertical estática máxima admisible (valor «S» o «U») que ha de transferir el remolque al vehículo tractor en el punto de acoplamiento, según las características constructivas del acoplamiento y del remolque;
19) «masa de los pasajeros»: una masa asignada en función de la categoría del vehículo, multiplicada por el número de plazas de asiento, incluidas, de haberlas, las plazas de asiento de los miembros de la tripulación y el número de plazas de pie, pero excluida la plaza del conductor;
20) «masa del conductor»: masa asignada de 75 kg localizada en el punto de referencia del asiento del conductor;
21) «masa útil»: la diferencia entre la masa máxima en carga técnicamente admisible y la masa en orden de marcha más la masa de los pasajeros y la masa del equipamiento opcional;
22) «longitud»: la dimensión definida en los puntos 6.1.1, 6.1.2 y 6.1.3 de la norma ISO 612:1978; esta definición se aplica asimismo a los vehículos articulados compuestos de dos o más secciones;
23) «anchura»: la dimensión definida en el punto 6.2 de la norma ISO 612:1978;
24) «altura»: la dimensión definida en el punto 6.3 de la norma ISO 612:1978;
25) «batalla»:
a)
la dimensión indicada en el punto 6.4.1 de la norma ISO 612:1978;
b)
en el caso de un remolque de eje central con un solo eje, la distancia horizontal entre el eje vertical del acoplamiento y el centro del eje;
c)
en el caso de un remolque de eje central con más de un eje, la distancia horizontal entre el eje vertical del acoplamiento y el centro del primer eje;
26) «distancia entre ejes»: en el caso de vehículos con más de dos ejes, la distancia entre dos ejes consecutivos según el punto 6.4 de la norma ISO 612:1978; si el vehículo solo tiene dos ejes, o si se trata de un semirremolque, un remolque con barra de tracción o un remolque con barra de tracción rígida, la distancia entre ejes a la que se refiere el punto 6.4.2 de la norma ISO 612:1978 es la «batalla» definida en el punto 25;
27) «pista»: la distancia a la que se refiere el punto 6.5 de la norma ISO 612:1978;
28) «avance de la quinta rueda»: la distancia a la que se refiere el punto 6.19.2 de la norma ISO 612: 1978, teniendo en cuenta la nota mencionada en el punto 6.19 de esa misma norma;
29) «radio frontal del semirremolque»: la distancia horizontal desde el eje del pivote de acoplamiento a cualquier punto de la parte frontal del semirremolque;
30) «voladizo delantero»: la distancia horizontal entre el plano vertical que pasa por el primer eje, o, en el caso de un semirremolque, por el eje del pivote de acoplamiento, y el punto más avanzado del vehículo;
31) «voladizo trasero»: la distancia horizontal entre el plano vertical que pasa por el último eje trasero y el punto postrero del vehículo; si el vehículo está equipado con un acoplamiento no desmontable, el punto postrero del vehículo será el punto de acoplamiento;
32) «longitud de la zona de carga»: la distancia desde el punto interior más avanzado al punto interior postrero de la zona de carga, medida horizontalmente en el plano longitudinal del vehículo;
33) «desbordamiento trasero»: la distancia al punto extremo real alcanzado por el extremo posterior de un vehículo que maniobra en las condiciones especificadas en la sección 7 de la parte B o en la sección 6 de la parte C del anexo I;
34) «dispositivo de elevación del eje»: el mecanismo instalado en un vehículo para levantar el eje del suelo y posarlo sobre él;
35) «eje elevable o retráctil»: aquel que puede elevarse o bajarse mediante un dispositivo de elevación del eje;
36) «eje descargable»: aquel sobre el cual puede variarse la carga sin necesidad de levantarlo por medio de un dispositivo de elevación del eje;
37) «suspensión neumática»: un sistema de suspensión en el que por lo menos el 75 % del efecto elástico se debe a un resorte neumático;
38) «clase de autobús o autocar»: un conjunto de vehículos según se define en los puntos 2.1.1 y 2.1.2 del Reglamento no 107 de la Comisión Económica para Europa de las Naciones Unidas (CEPE), sobre disposiciones uniformes relativas a la homologación de vehículos de la categoría M2 o M3 en lo que respecta a sus características generales de construcción (9);
39) «vehículo articulado»: un vehículo de la categoría M2 o M3 según se define en el punto 2.1.3 del Reglamento CEPE no 107;
40) «carga indivisible»: aquella que, para su transporte por carretera, no puede dividirse en dos o más cargas sin ocasionar un gasto o un riesgo de perjuicio innecesarios y que, debido a su masa o sus dimensiones, no puede transportarse en un vehículo cuyas masas y dimensiones se ajustan a las masas y dimensiones máximas autorizadas aplicables en un Estado miembro.
Artículo 3
Obligaciones de los fabricantes
1. Con respecto a cada versión dentro de un tipo de vehículo, el fabricante deberá determinar las siguientes masas, sea cual sea el estado de acabado del vehículo:
a)
la masa máxima en carga técnicamente admisible;
b)
la masa máxima en carga técnicamente admisible del conjunto;
c)
la masa remolcable máxima técnicamente admisible;
d)
la masa máxima técnicamente admisible sobre los ejes o la masa máxima técnicamente admisible sobre un grupo de ejes;
e)
las masas máximas técnicamente admisibles en el punto o puntos de acoplamiento, teniendo en cuenta las características técnicas de los acoplamientos instalados o instalables en el vehículo, según el caso.
2. Al determinar las masas indicadas en el apartado 1, el fabricante deberá tener en cuenta las mejores prácticas de buena ingeniería y los mejores conocimientos técnicos disponibles, a fin de minimizar los riesgos de fallo mecánico, en particular los debidos a la fatiga de los materiales, y para evitar daños a la infraestructura vial.
3. En la determinación de las masas indicadas en el apartado 1, el fabricante deberá tener en cuenta la velocidad nominal máxima del vehículo.
Si el fabricante equipa el vehículo con un dispositivo limitador de la velocidad, la velocidad nominal máxima será la velocidad real permitida por dicho dispositivo.
4. Al determinar las masas indicadas en el apartado 1, el fabricante no impondrá otras restricciones al uso del vehículo que no sean las relativas a las capacidades de los neumáticos que pueden ajustarse a la velocidad nominal conforme a lo permitido por el Reglamento no 54 de la Comisión Económica para Europa de las Naciones Unidas (CEPE): prescripciones uniformes relativas a la homologación de neumáticos para vehículos industriales y sus remolques (10), y por la sección 5 del anexo II del Reglamento (UE) no 458/2011 de la Comisión (11).
5. En el caso de vehículos incompletos, incluidos los de cabina y bastidor, que requieran una fase más de acabado, el fabricante deberá proporcionar toda la información pertinente a los fabricantes de la fase siguiente, de manera que sigan cumpliéndose los requisitos del presente Reglamento.
A efectos del párrafo primero, el fabricante deberá especificar la posición del centro de gravedad de la masa correspondiente a la suma de la carga.
6. Los vehículos incompletos de las categorías M2, M3, N2 y N3 sin carrocería deberán diseñarse de manera que los fabricantes de las fases siguientes puedan cumplir los requisitos de las secciones 7 y 8 de la parte B y de las secciones 6 y 7 de la parte C del anexo I.
Artículo 4
Disposiciones relativas a la homologación de tipo CE de un tipo de vehículo con respecto a sus masas y dimensiones
1. El fabricante o su representante deberán presentar a la autoridad de homologación de tipo la solicitud de homologación de tipo CE de un tipo de vehículo con respecto a sus masas y dimensiones.
2. La solicitud deberá redactarse de conformidad con el modelo de ficha de características que figura en la parte A del anexo V.
3. A efectos del cálculo de la distribución de masas, el fabricante deberá proporcionar a la autoridad de homologación de tipo, en relación con cada configuración técnica dentro del tipo de vehículo según determine el conjunto de valores de los puntos pertinentes del anexo V, la información necesaria para determinar las siguientes masas:
a)
la masa máxima en carga técnicamente admisible;
b)
la masa máxima técnicamente admisible sobre los ejes o el grupo de ejes;
c)
la masa remolcable máxima técnicamente admisible;
d)
la masa máxima técnicamente admisible en el punto o puntos de acoplamiento;
e)
la masa máxima en carga técnicamente admisible del conjunto.
La información deberá proporcionarse en forma de tablas o con cualquier otro formato adecuado, de común acuerdo con la autoridad de homologación de tipo.
4. Cuando el equipamiento opcional afecte significativamente a las masas y dimensiones del vehículo, el fabricante deberá indicar al servicio técnico la ubicación, la masa y la posición geométrica del centro de gravedad con respecto a los ejes del equipamiento opcional que pueda instalarse en el vehículo.
5. No obstante lo dispuesto en el apartado 4, cuando el equipamiento opcional esté compuesto por varias partes situadas en diversos espacios del vehículo, el fabricante podrá indicar al servicio técnico la distribución de la masa de dicho equipamiento opcional únicamente sobre los ejes.
6. En el caso de grupos de ejes, el fabricante deberá indicar la distribución de la carga entre los ejes atendiendo a la masa total aplicada al grupo.
Si es preciso, el fabricante deberá declarar las fórmulas de distribución o presentar los gráficos de distribución pertinentes.
7. Si la autoridad de homologación o el servicio técnico lo consideran necesario, podrán pedir al fabricante que ponga a su disposición un vehículo representativo del tipo que deba homologarse, con vistas a su inspección.
8. El fabricante del vehículo podrá presentar a la autoridad de homologación de tipo una solicitud de reconocimiento de la equivalencia de la suspensión con respecto a una suspensión neumática.
La autoridad de homologación de tipo reconocerá la equivalencia de la suspensión con respecto a una suspensión neumática cuando se cumplan los requisitos del anexo III.
Si el servicio técnico ha reconocido la equivalencia, emitirá un acta de ensayo. La autoridad de homologación de tipo adjuntará el acta de ensayo y una descripción técnica de la suspensión al certificado de homologación de tipo CE.
9. Si se cumplen los requisitos de los anexos I a IV del presente Reglamento, la autoridad de homologación concederá una homologación de tipo de conformidad con el sistema de numeración expuesto en el anexo VII de la Directiva 2007/46/CE.
Los Estados miembros no podrán asignar el mismo número a otro tipo de vehículo.
10. A efectos del apartado 9, la autoridad de homologación de tipo deberá expedir un certificado de homologación de tipo CE establecido de conformidad con el modelo que figura en la parte B del anexo V.
11. Las tolerancias indicadas en el apéndice 2 del anexo I se aplicarán a efectos del artículo 12, apartado 2, de la Directiva 2007/46/CE.
Artículo 5
Masas máximas admisibles para la matriculación/circulación
1. Para la matriculación y puesta en servicio de vehículos de tipo homologado conforme al presente Reglamento, las autoridades nacionales deberán determinar, en relación con cada variante y con cada versión del tipo de vehículo, cada una de las siguientes masas que la Directiva 96/53/CE permite para el tráfico nacional o internacional:
a)
masa máxima en carga admisible para la matriculación/circulación;
b)
masa máxima admisible sobre el eje o ejes para la matriculación/circulación;
c)
masa máxima admisible sobre el grupo de ejes para la matriculación/circulación;
d)
masa remolcable máxima admisible para la matriculación/circulación;
e)
masa máxima en carga admisible para la matriculación/circulación del conjunto.
Las autoridades nacionales establecerán el procedimiento de determinación de las masas máximas admisibles para la matriculación/circulación a las que se refiere el párrafo primero. Deberán designar a la autoridad competente que se encargará de determinar esas masas, y especificar la información que deberá proporcionarse a dicha autoridad.
2. Las masas máximas admisibles para la matriculación/circulación determinadas conforme al procedimiento al que se refiere el apartado 1 no podrán exceder de las masas máximas a las que hace referencia el artículo 3, apartado 1.
3. La autoridad competente deberá consultar al fabricante acerca de la distribución de masas sobre los ejes o el grupo de ejes, a fin de garantizar el correcto funcionamiento de los sistemas del vehículo, en particular del sistema de frenado y del sistema de dirección.
4. Cuando determinen las masas máximas admisibles para la matriculación/circulación, las autoridades nacionales deberán asegurarse de que siguen cumpliéndose los requisitos de los actos reglamentarios citados en los anexos IV y XI de la Directiva 2007/46/CE.
5. Si las autoridades nacionales concluyen que ya no se cumplen los requisitos de uno de los actos reglamentarios citados en los anexos IV y XI de la Directiva 2007/46/CE, a excepción del presente Reglamento, exigirán que se lleven a cabo nuevos ensayos y que la autoridad de homologación de tipo que concedió la homologación de tipo inicial conforme al acto reglamentario en cuestión expida una nueva homologación de tipo o una extensión de la homologación de tipo, según el caso.
Artículo 6
Excepciones
1. Sin perjuicio de lo dispuesto en el artículo 4, apartado 3, de la Directiva 96/53/CE, podrá concederse la homologación de tipo CE a vehículos cuyas dimensiones sobrepasen las exigidas en el presente Reglamento y que vayan a utilizarse para el transporte de cargas indivisibles. En ese caso, el certificado de homologación de tipo y el certificado de conformidad deberán indicar claramente que el vehículo está destinado únicamente al transporte de cargas indivisibles.
2. Los Estados miembros podrán conceder homologaciones conforme a los artículos 23 y 24 de la Directiva 2007/46/CE a vehículos de dimensiones superiores a las máximas autorizadas que se indican en el punto 1.1 de las partes B, C y D del anexo I del presente Reglamento.
Las homologaciones de tipo conforme al artículo 23 de la Directiva 2007/46/CE estarán sujetas a los límites cuantitativos contenidos en la sección 3 de la parte A del anexo XII de dicha Directiva.
Artículo 7
Disposiciones transitorias
1. Las autoridades nacionales permitirán la venta y la puesta en servicio de vehículos cuya homologación de tipo se haya concedido antes de la fecha mencionada en el artículo 13, apartado 2, del Reglamento (CE) no 661/2009, y seguirán concediendo extensiones de las homologaciones concedidas con arreglo a las Directivas 92/21/CEE y 97/27/CE.
2. No obstante lo dispuesto en el apartado 1, las homologaciones de tipo CE concedidas con arreglo al artículo 7 de la Directiva 97/27/CE dejarán de ser válidas en la fecha indicada en el artículo 19, apartado 1, del Reglamento (CE) no 661/2009.
Sin embargo, cuando el fabricante así lo solicite, de conformidad con el artículo 27 de la Directiva 2007/46/CE, los Estados miembros podrán matricular y permitir la venta o puesta en servicio de vehículos de fin de serie cuya homologación de tipo CE ya no sea válida.
3. A partir del 10 de enero de 2014, los fabricantes expedirán certificados de conformidad que se ajusten a lo dispuesto en el presente Reglamento.
Hasta el 9 de enero de 2014, deberán indicar la masa real del vehículo en el punto 52 del certificado de conformidad, salvo que se indique en algún otro punto de dicho certificado.
Artículo 8
Modificaciones de la Directiva 2007/46/CE
Los anexos I, III, IX y XVI de la Directiva 2007/46/CE quedan modificados de conformidad con lo dispuesto en el anexo VI del presente Reglamento.
El anexo XII de la Directiva 2007/46/CE se sustituye por el anexo VII del presente Reglamento.
Artículo 9
Entrada en vigor
El presente Reglamento entrará en vigor el vigésimo día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
Se aplicará a los nuevos tipos de vehículos cuya homologación de tipo se conceda a partir del 1 de noviembre de 2012.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, el 12 de diciembre de 2012.