РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 737/2014 НА КОМИСИЯТА
от 24 юни 2014 година
за изменение на приложения II и III към Регламент (ЕО) № 396/2005 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на максимално допустимите граници на остатъчни вещества от 2-фенилфенол, хлормекват, цифлуфенамид, цифлутрин, дикамба, флуопиколид, флутриафол, фозетил, индоксакарб, изопротиолан, мандипропамид, металдехид, метконазол, фосмет, пиклорам, пропизамид, пирипроксифен, сафлуфенацил, спинозад и трифлоксистробин във или върху определени продукти
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 396/2005 на Европейския парламент и на Съвета от 23 февруари 2005 г. относно максимално допустимите граници на остатъчни вещества от пестициди във и върху храни или фуражи от растителен или животински произход и за изменение на Директива 91/414/ЕИО на Съвета (1), и по-специално член 14, параграф 1, буква а) от него,
като има предвид, че:
(1)
Максимално допустимите граници на остатъчни вещества (МДГОВ) за 2-фенилфенол, индоксакарб и метконазол са определени в приложение II към Регламент (ЕО) № 396/2005. МДГОВ за хлормекват, цифлутрин, пропизамид и трифлоксистробин са определени в приложение II и в част Б от приложение III към Регламент (ЕО) № 396/2005. МДГОВ за цифлуфенамид, дикамба, флуопиколид, флутриафол, фозетил, изопротиолан, мандипропамид, металдехид, фосмет, пиклорам, пирипроксифен и спинозад са определени в част А от приложение III към Регламент (ЕО) № 396/2005. По отношение на сафлуфенацил няма конкретно определени МДГОВ и веществото не е включено в приложение IV към посочения регламент, така че се прилага по подразбиране стойността от 0,01 mg/kg, установена в член 18, параграф 1, буква б) от същия регламент.
(2)
В рамките на процедура по разрешаване използването на продукт за растителна защита, съдържащ активното вещество хлормекват, върху круши, зърнени култури и продукти от животински произход, бе подадено заявление съгласно член 6, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 396/2005 за изменение на съществуващите МДГОВ.
(3)
По отношение на цифлуфенамид такова заявление бе подадено за използването му върху ягоди и пиперки. По отношение на цифлутрин такова заявление бе подадено за използването му върху артишок. По отношение на дикамба такова заявление бе подадено за използването му върху билки и билкови настойки (листа и цвят). По отношение на флуопиколид такова заявление бе подадено за използването му върху хмел. По отношение на фозетил такова заявление бе подадено за използването му върху киви, картофи и подправки. По отношение на индоксакарб такова заявление бе подадено за използването му върху фасул (с шушулките) и синапено семе. По отношение на мандипропамид такова заявление бе подадено за използването му върху домати. По отношение на металдехид такова заявление бе подадено за използването му върху фасул (пресен и сушен) и грах (пресен и сушен). По отношение на метконазол такова заявление бе подадено за използването му върху ечемик и овес. По отношение на фосмет такова заявление бе подадено за използването му върху цитрусови плодове и ябълкови плодове. По отношение на пиклорам такова заявление бе подадено за използването му върху рапично семе и синапено семе. По отношение на пропизамид такова заявление бе подадено за използването му върху билкови настойки (листа, цвят и корени). По отношение на спинозад такова заявление бе подадено за използването му върху ягодови и други малки плодове с код 0154000 и продукти от животински произход. По отношение на трифлоксистробин такова заявление бе подадено за използването му върху хрян, корен от магданоз и тученица.
(4)
В съответствие с член 6, параграфи 2 и 4 от Регламент (ЕО) № 396/2005 бе подадено заявление за използването на сафлуфенацил върху портокали, лимони, грейпфрут, бадем, американски орех, ябълки, круши, праскови, сливи, череши, грозде, банани, манго, картофи, бобови и грахови растения, сладка царевица, царевица, пшеница, ориз, ечемик, овес, ръж, сорго, просо, захарна тръстика, сушен грах, сушен фасул, соя, слънчогледово семе, памуково семе и кафе на зърна. Заявителят твърди, че разрешеното използване на посоченото вещество върху тези култури в Латинска Америка, Съединените щати и Канада води до по-високи остатъчни вещества от предвидените в Регламент (ЕО) № 396/2005 МДГОВ и че е необходимо определянето на по-високи МДГОВ, за да се избегнат пречките пред търговията при вноса на посочените култури.
(5)
Такива заявления бяха подадени и по отношение на използването на флуопиколид върху грудкови и кореноплодни и по отношение на използването на флутриафол върху ябълкови плодове, череши, праскови и сливи. И в двата случая заявителите твърдят, че разрешеното използване на посочените веществата върху тези култури в Съединените щати води до по-високи остатъчни вещества от предвидените в Регламент (ЕО) № 396/2005 МДГОВ и че е необходимо определянето на по-високи МДГОВ, за да се избегнат пречките пред търговията при вноса на посочените култури. По отношение на пирипроксифен такова заявление бе подадено за използването му върху костилкови плодове и чай. Заявителят твърди, че разрешеното използване на посоченото вещество върху тези култури в Съединените щати и Япония води до по-високи остатъчни вещества от предвидените в Регламент (ЕО) № 396/2005 МДГОВ и че е необходимо определянето на по-високи МДГОВ, за да се избегнат пречките пред търговията при вноса на посочените култури.
(6)
В съответствие с член 8 от Регламент (ЕО) № 396/2005 посочените заявления бяха подложени на оценка от съответните държави членки и докладите за оценка бяха препратени на Комисията.
(7)
Европейският орган за безопасност на храните, наричан по-долу „Органът“, направи оценка на заявленията и на докладите за оценка, като обърна специално внимание на рисковете за потребителите и където е целесъобразно - за животните, и даде мотивирани становища относно предложените МДГОВ (2). Той препрати тези становища на Комисията и на държавите членки и ги направи обществено достояние.
(8)
В своите мотивирани становища Органът стигна до заключението, че по отношение на използването на фозетил върху картофи, пропизамид върху корени за билкови настойки, пирипроксифен върху кайсии и трифлоксистробин върху тученица предоставените данни не са достатъчни, за да се определи нова МДГОВ. Поради това съществуващите МДГОВ следва да останат непроменени.
(9)
По отношение на използването на спинозад върху ягодови и други малки плодове Органът стигна до заключението, че предоставените данни са достатъчни, за да се определи нова МДГОВ въз основа на употребата на открито.
(10)
По отношение на хлормекват в круши МДГОВ бе определена до 31 юли 2014 г., за да се вземе предвид прехвърлянето на остатъчни вещества от хлормекват, дължащи се на разрешени преди това употреби върху крушови дървета. Тъй като данните от наблюденията показват, че остатъчните вещества продължават да бъдат на ниво, по-високо от границата на установяване, целесъобразно е валидността на МДГОВ да се удължи до влизането в сила на регламента за преразглеждане на съществуващите МДГОВ за хлормекват.
(11)
По отношение на фозетил Органът основа своето мотивирано становище на приложимите определения за остатъчно вещество, предложени в рамките на преразглеждането на съществуващите МДГОВ в съответствие с член 12 от Регламент (ЕО) № 396/2005. Тъй като други вещества, чиито МДГОВ са в процес на преразглеждане, имат общ метаболит с фозетил, целесъобразно е съществуващото определение за остатъчно вещество да се запази непроменено до приключване на преразглеждането на тези вещества. Поради това Комисията поиска от Органа да препоръча МДГОВ, които са в съответствие с приложимото понастоящем определение за остатъчно вещество. Органът препоръча определянето на МДГОВ от 150 mg/kg за киви и 400 mg/kg за подправки.
(12)
По отношение на всички останали заявления Органът стигна до заключението, че всички изисквания във връзка с данните са изпълнени и че измененията на МДГОВ, поискани от заявителите, са приемливи с оглед на безопасността на потребителите въз основа на оценка на експозицията на потребителите за 27 конкретни европейски групи потребители. Той взе предвид най-актуалната информация относно токсикологичните свойства на веществата. Нито дългосрочната експозиция на посочените вещества чрез консумация на всички хранителни продукти, които биха могли да ги съдържат, нито краткосрочната експозиция, дължаща се на прекомерна консумация на съответните култури и продукти, не показаха, че има риск от превишаване на допустимата дневна доза (ДДД) или на острата референтна доза (ОРД).
(13)
По отношение на 2-фенилфенол в цитрусови плодове МДГОВ бяха определени до 30 септември 2014 г. в очакване на представянето и оценяването на две допълнителни проби от остатъчни вещества върху цитрусови плодове и на валидни проучвания за стабилността при съхранение. Посочените проби и данни бяха предоставени на Испания - докладваща държава членка за това вещество, през месец март 2012 г. Испания направи оценка на данните и изготви доклад за оценка, който бе представен на Комисията на 18 юли 2012 г. За да може Органът да разполага с достатъчно време, за да направи оценка на посочения доклад, а Комисията - да вземе решение, е целесъобразно валидността на посочените МДГОВ да бъде удължена до влизането в сила на регламента за преразглеждане на съществуващите МДГОВ за 2-фенилфенол.
(14)
По отношение на изопротиолан в ориз от заявителя бе поискано да предостави до 31 декември 2013 г. на извършващата оценката държава членка, Органа и Европейската комисия проучвания относно естеството на изопротиолан при условия на печене/варене. Тези данни бяха подадени в рамките на съответния срок и извършващата оценката държава членка и Органът стигнаха до заключението, че не е необходимо изменение на съществуващата МДГОВ.
(15)
На 7 юли 2012 г. Комисията по Codex Alimentarius (3) прие максимално допустими граници на остатъчни вещества по Codex Alimentarius (CXL) за сафлуфенацил върху годна за консумация карантия (от бозайници) и рапично семе. Тези CXL са безопасни за потребителите в Съюза и поради това следва да бъдат включени в Регламент (ЕО) № 396/2005 като МДГОВ (4).
(16)
Въз основа на мотивираните становища на Органа и като се вземат предвид факторите, които са от значение за разглеждания въпрос, се счита, че необходимите изменения на МДГОВ отговарят на изискванията на член 14, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 396/2005.
(17)
Поради това Регламент (ЕО) № 396/2005 следва да бъде съответно изменен.
(18)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Приложения II и III към Регламент (ЕО) № 396/2005 се изменят в съответствие с приложението към настоящия регламент.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 24 юни 2014 година.
REGLAMENTO (UE) No 737/2014 DE LA COMISIÓN
de 24 de junio de 2014
por el que se modifican los anexos II y III del Reglamento (CE) no 396/2005 del Parlamento Europeo y del Consejo en lo que se refiere a los límites máximos de residuos de 2-fenilfenol, ciflufenamida, ciflutrina, clormecuat, dicamba, fluopicolide, flutriafol, fosetil, fosmet, indoxacarbo, isoprotiolano, mandipropamid, metaldehído, metconazol, picloram, piriproxifén, propizamida, saflufenacil, spinosad y trifloxistrobina en determinados productos
(Texto pertinente a efectos del EEE)
LA COMISIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea,
Visto el Reglamento (CE) no 396/2005 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 23 de febrero de 2005, relativo a los límites máximos de residuos de plaguicidas en alimentos y piensos de origen vegetal y animal y que modifica la Directiva 91/414/CEE del Consejo (1), y, en particular, su artículo 14, apartado 1, letra a),
Considerando lo siguiente:
(1)
En el anexo II del Reglamento (CE) no 396/2005 se fijaron límites máximos de residuos (LMR) para el 2-fenilfenol, el indoxacarbo y el metconazol. En el anexo II y en la parte B del anexo III del Reglamento (CE) no 396/2005 se fijaron LMR para la ciflutrina, el clormecuat, la propizamida y la trifloxistrobina. En la parte A del anexo III del Reglamento (CE) no 396/2005 se fijaron LMR para la ciflufenamida, la dicamba, el fluopicolide, el flutriafol, el fosetil, el fosmet, el isoprotiolano, el mandipropamid, el metaldehído, el picloram, el piriproxifén y el spinosad. Con respecto al saflufenacil, no se estableció un LMR específico ni se incluyó la sustancia en el anexo IV de ese Reglamento, por lo que se aplica el valor por defecto de 0,01 mg/kg establecido en el artículo 18, apartado 1, letra b), de dicho Reglamento.
(2)
En el marco de un procedimiento de autorización del uso de un producto fitosanitario que contenía la sustancia activa clormecuat en las peras, los cereales y los productos de origen animal, se presentó una solicitud de modificación de los LMR vigentes con arreglo al artículo 6, apartado 1, del Reglamento (CE) no 396/2005.
(3)
Por lo que se refiere a la ciflufenamida, se presentó una solicitud de ese tipo para las fresas y los pimientos. Por lo que se refiere a la ciflutrina, se presentó una solicitud de ese tipo para las alcachofas. Por lo que se refiere a la dicamba, se presentó una solicitud de ese tipo para las hierbas y las infusiones de hierbas (hojas y flores). Por lo que se refiere al fluopicolide, se presentó una solicitud de ese tipo para el lúpulo. Por lo que se refiere al fosetil, se presentó una solicitud de ese tipo para los kiwis, las patatas y las especias. Por lo que se refiere al indoxacarbo, se presentó una solicitud de ese tipo para las judías (con vaina) y las semillas de mostaza. Por lo que se refiere al mandipropamid, se presentó una solicitud de ese tipo para los tomates. Por lo que se refiere al metaldehído, se presentó una solicitud de ese tipo para las judías (frescas y secas) y para los guisantes (frescos y secos). Por lo que se refiere al metconazol, se presentó una solicitud de ese tipo para la cebada y la avena. Por lo que se refiere al fosmet, se presentó una solicitud de ese tipo para los cítricos y las frutas de pepita. Por lo que se refiere al picloram, se presentó una solicitud de ese tipo para las semillas de colza y las semillas de mostaza. Por lo que se refiere a la propizamida, se presentó una solicitud de ese tipo para las infusiones de hierbas (hojas, flores y raíces). Por lo que se refiere al spinosad, se presentó una solicitud de ese tipo para las bayas y frutas pequeñas del número de código 0154000 y los productos de origen animal. Por lo que se refiere a la trifloxistrobina, se presentó una solicitud de ese tipo para los rábanos rusticanos, la raíz de perejil y la verdolaga.
(4)
Con arreglo al artículo 6, apartados 2 y 4, del Reglamento (CE) no 396/2005, se presentó una solicitud con respecto al saflufenacil en las naranjas, los limones, los pomelos, las almendras, las pacanas, las manzanas, lasperas, los melocotones, las ciruelas, las cerezas, las uvas, los plátanos, los mangos, las patatas, las leguminosas, el maíz dulce, el maíz, el trigo, el arroz, la cebada, la avena, el centeno, el sorgo, el mijo, la caña de azúcar, los guisantes secos, las judías secas, las habas de soja, las semillas de girasol, las semillas de algodón y los granos de café. El solicitante alega que el uso autorizado de dicha sustancia en esos cultivos en América Latina, los Estados Unidos y en Canadá da lugar a residuos superiores a los LMR del Reglamento (CE) no 396/2005 y que es preciso fijar LMR más elevados para evitar la existencia de obstáculos al comercio para la importación de dichos cultivos.
(5)
También se presentaron solicitudes de ese tipo con respecto al fluopicolide en raíces y tubérculos, y con respecto al flutriafol en frutas de pepita, cerezas, melocotones y ciruelas. En ambos casos, los solicitantes alegan que el uso autorizado de dichas sustancias en esos cultivos en los Estados Unidos da lugar a residuos superiores a los LMR del Reglamento (CE) no 396/2005 y que es preciso fijar LMR más elevados para evitar la existencia de obstáculos al comercio para la importación de dichos cultivos. Por lo que se refiere al piriproxifén, se presentó una solicitud de ese tipo para las frutas de hueso y el té. El solicitante alega que el uso autorizado de dicha sustancia en esos cultivos en América Latina, los Estados Unidos y en Canadá da lugar a residuos superiores a los LMR del Reglamento (CE) no 396/2005 y que es necesario establecer LMR más elevados para evitar la existencia de obstáculos al comercio para la importación de dichos cultivos.
(6)
De conformidad con el artículo 8 del Reglamento (CE) no 396/2005, los Estados miembros afectados evaluaron estas solicitudes y enviaron los informes de evaluación correspondientes a la Comisión.
(7)
La Autoridad Europea de Seguridad Alimentaria, en lo sucesivo, «la Autoridad», estudió las solicitudes y los informes de evaluación, prestando especial atención a los riesgos para el consumidor y, en su caso, para los animales, y emitió dictámenes motivados sobre los LMR propuestos (2). A continuación, remitió dichos dictámenes a la Comisión y a los Estados miembros y los puso a disposición del público.
(8)
La Autoridad concluyó en sus dictámenes motivados que, con respecto al uso del fosetil en las patatas, la propizamida en las raíces y las infusiones de hierbas, el piriproxifén en los melocotones y la trifloxistrobina en la verdolaga, los datos presentados eran insuficientes para fijar un nuevo LMR. Por lo tanto, se mantienen sin cambios los LMR vigentes.
(9)
Con respecto al uso del spinosad en las bayas y frutas pequeñas, la Autoridad concluyó que los datos presentados eran insuficientes para fijar un nuevo LMR basado en el uso al aire libre.
(10)
Con respeto al clormecuat en las peras, se fijjó un LMR hasta el 31 de julio de 2014 para tener en cuenta la transmisión de residuos de clormecuat debido a usos anteriormente autorizados en los perales. Dado que los datos de seguimiento muestran que siguen encontrándose residuos en un nivel superior al límite de determinación, procede ampliar la validez del LMR hasta la entrada en vigor del Reglamento por el que se revisan los LMR vigentes de clormecuat.
(11)
Con respecto al fosetil, la Autoridad basó su dictamen motivado en las definiciones del residuo aplicables propuestas en el marco de la revisión de los LMR vigentes con arreglo al artículo 12 del Reglamento (CE) no 396/2005. Dado que otras sustancias, para las que se están revisando actualmente los LMR, comparten un metabolito con el fosetil, procede mantener la definición existente sin cambios hasta que se hayan revisado dichas sustancias. Por lo tanto, la Comisión pidió a la Autoridad que recomendara LMR con arreglo a la actual definición del residuo aplicable. La Autoridad recomendó fijar LMR de 150 mg/kg para los kiwis y de 400 mg/kg para las especias.
(12)
Por lo que respecta a todas las demás solicitudes, la Autoridad concluyó que se cumplían todos los requisitos relativos a los datos y que las modificaciones de los LMR solicitadas eran aceptables por lo que se refiere a la seguridad de los consumidores, basándose en una evaluación de la exposición realizada con veintisiete grupos de consumidores europeos específicos. La Autoridad tuvo en cuenta la información más reciente sobre las propiedades toxicológicas de las sustancias. Ni la exposición a lo largo de toda la vida a esas sustancias a través del consumo de alimentos que puedan contenerlas ni una exposición breve derivada de la ingesta elevada de los cultivos y los productos en cuestión indicaron que exista un riesgo de rebasar la ingesta diaria admisible ni la dosis aguda de referencia.
(13)
Con respecto al 2-fenilfenol en los cítricos, los LMR se fijaron hasta el 30 de septiembre de 2014, a la espera de que se presenten y evalúen dos ensayos adicionales de los residuos en cítricos y estudios válidos de estabilidad durante el almacenamiento. Dichos ensayos y datos se presentaron en marzo de 2012 a las autoridades de España, Estado miembro ponente para dicha sustancia. Las autoridades españolas evaluaron los datos y elaboraron un informe de evaluación, que se presentó a la Comisión el 18 de julio de 2012. A fin de facilitar el tiempo necesario para que la Autoridad evalúe el informe y la Comisión tome una decisión, procede ampliar la validez de estos LMR hasta la entrada en vigor del Reglamento por el que se revisan los LMR vigentes de 2-fenilfenol.
(14)
Con respecto al isoprotiolano en el arroz, se pidió al solicitante que presentara estudios de investigación de la naturaleza del isoprotiolano en condiciones de cocción al Estados miembro evaluador, a la Autoridad y a la Comisión a más tardar el 31 de diciembre de 2013. Dichos datos se presentaron en el plazo establecido y tanto el Estado miembro evaluador como la Autoridad concluyeron que no era necesario modificar el LMR vigente.
(15)
El 7 de julio de 2012, la Comisión del Codex Alimentarius (CAC) (3) adoptó límites máximos de residuos del Codex (CXL) para el saflufenacil en despojos comestibles (mamíferos) y semillas de colza. Estos CXL son seguros para los consumidores de la Unión y, por lo tanto, deben incluirse en el Reglamento (CE) no 396/2005 como LMR (4).
(16)
De acuerdo con los dictámenes motivados de la Autoridad, y teniendo en cuenta los factores pertinentes para el asunto considerado, las modificaciones correspondientes de los LMR cumplen los requisitos establecidos en el artículo 14, apartado 2, del Reglamento (CE) no 396/2005.
(17)
Procede, por tanto, modificar el Reglamento (CE) no 396/2005 en consecuencia.
(18)
Las medidas previstas en el presente Reglamento se ajustan al dictamen del Comité Permanente de la Cadena Alimentaria y de Sanidad Animal.
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
Artículo 1
Los anexos II y III del Reglamento (CE) no 396/2005 quedan modificados con arreglo a lo dispuesto en el anexo del presente Reglamento.
Artículo 2
El presente Reglamento entrará en vigor el vigésimo día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, el 24 de junio de 2014.