РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1302/2013 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 17 декември 2013 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 1082/2006 относно Европейската група за териториално сътрудничество (ЕГТС) с цел по-голяма яснота, опростяване и усъвършенстване на процеса на създаване и функциониране на такива групи
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 175, трета алинея от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателен акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Икономическия и социален комитет (1),
като взеха предвид становището на Комитета на регионите (2),
в съответствие с обикновената законодателна процедура,
като имат предвид, че:
(1)
В съответствие с Регламент (ЕО) № 1082/2006 на Европейския парламент и на Съвета (3), на 29 юли 2011 г. Комисията прие доклад до Европейския парламент и до Съвета относно прилагането на посочения регламент. В посочения доклад Комисията обяви намерението си да предложи ограничен брой изменения на Регламент (ЕО) № 1082/2006, за да се улесни създаването и функционирането на ЕГТС, както и да бъде внесена яснота в някои от съществуващите разпоредби. Пречките пред създаването на нови ЕГТС следва да бъдат отстранени, като се запази приемствеността и се улесни функционирането на вече съществуващите групи, което ще позволи по-масовото използване на ЕГТС за подобряване на съгласуваността между политиките и на сътрудничеството между публичните органи, без това да създава допълнителна тежест за националните администрации или за тези на Съюза.
(2)
Създаването на ЕГТС е въпрос, който подлежи на решаване от нейните членове и техните национални органи и не е автоматично свързано с юридически или финансови преимущества на равнището на Съюза.
(3)
С Договора от Лисабон се добави териториалното измерение на политиката на сближаване и терминът „Общност“ беше заменен с термина „Съюз“. Поради това новата терминология следва да бъде въведена в Регламент (ЕО) № 1082/2006.
(4)
ЕГТС могат да имат потенциала да засилят насърчаването и постигането на хармоничното развитие на Съюза като цяло и по-специално на икономическото, социалното и териториалното сближаване на неговите региони, както и да допринесат за постигане на целите на стратегията „Европа 2020 за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж“ („стратегия Европа 2020“). ЕГТС могат също така да допринесат положително за намаляване на пречките пред териториалното сътрудничество между регионите, които са засегнати от сериозни и постоянни неблагоприятни природни или демографски условия, включително и по отношение на специфичната ситуация с най-отдалечените региони, и могат да бъдат от основно значение за укрепване на сътрудничеството между трети държави, отвъдморски страни и територии („ОСТ“) и пограничните региони на Съюза, включително чрез използване на програмите на Съюза за външно сътрудничество.
(5)
Опитът, натрупан от създадените до момента ЕГТС, показва, че ЕГТС се използват като правен инструмент и за сътрудничество в контекста на други политики на Съюза, различни от политиката на сближаване, включително чрез изпълнение на програми или части от програми, с финансова подкрепа от Съюза, различна от подкрепата в рамките на политиката на сближаване. Ефикасността и ефективността на ЕГТС следва да бъдат подобрени, като се добавят нови аспекти към същността на ЕГТС, като се премахнат съществуващите пречки и се улесни създаването и дейността на ЕГТС, като същевременно се запази способността на държавите-членки да ограничават действията, които ЕГТС могат да извършват без финансова подкрепа от Съюза. Съгласно Регламент (ЕО) № 1082/2006 на Съюза ЕГТС се ползват във всяка държава-членка с възможно най-широката правосубектност, предоставена на юридическите лица по националното право, включително способността да сключват споразумения с други ЕГТС или с други правни образувания за целите на осъществяване на съвместни проекти за сътрудничество, за да се осигури, наред с другото, по-ефективно управление на макрорегионалните стратегии.
(6)
По дефиниция ЕГТС извършват дейност в повече от една държава-членка. Поради това Регламент (ЕО) № 1082/2006 предвижда възможността в конвенцията за ЕГТС и устава им да бъде определено приложимото право по дадени въпроси. Следва да бъдат изяснени случаите, в които това определяне дава приоритет в йерархията на приложимото право, установена в същия регламент, на националното право на държавата-членка, в която е седалището на ЕГТС. В същото време обхватът на разпоредбите на Регламент (ЕО) № 1082/2006 относно приложимото право следва да бъде разширен, за да се включват актовете и дейностите на ЕГТС, които подлежат на правен контрол от страна на държавитe-членки във всеки отделен случай.
(7)
В резултат на разликите в статута на местните и регионалните органи в държавите-членки е възможно дадени правомощия да са от компетентността на регионален орган в една държава, а в съседна на нея държава -на национален орган, особено в по-малки или централизирани държави-членки. Затова национални органи следва да могат да станат членове на ЕГТС наред с държавата-членка.
(8)
Независимо че Регламент (ЕО) № 1082/2006 позволява членството в ЕГТС на организации, учредени по реда на частното право, при условие че се считат за „публичноправни организации по смисъла на Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (4), следва да е възможно ЕГТС да се използват в бъдеще за съвместно управление на публични услуги с особен акцент върху услугите от общ икономически интерес или в областта на инфраструктурата. По този начин други участници от частния и публичния сектор също следва да могат да станат членове на ЕГТС. Поради това в обхвата следва да се включат и „публичните предприятия“ по смисъла на Директива 2004/17/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (5), както и предприятия, натоварени с изпълнението на услуги от общ икономически интерес в области като образование и обучение, медицински грижи, социални нужди по отношение на здравеопазването и дългосрочни грижи, грижи за децата, достъп до и реинтеграция на пазара на труда, социални жилища и грижа за и социално включване на уязвими групи.
(9)
В Регламент (ЕО) № 1082/2006 не се съдържат подробни правила относно участието на образувания от трети държави в ЕГТС, създадена в съответствие със същия регламент, т.е. от членове от най-малко две държави-членки. Предвид допълнителното привеждане в съответствие на правилата относно сътрудничеството между една или повече държави-членки и една или повече трети държави - най-вече в контекста на трансграничното сътрудничество в рамките на Европейския инструмент за съседство (ЕИС) и Инструмента за предприсъединителна помощ (ИПП II), но също и в контекста на допълнителното финансиране от Европейския фонд за развитие, както и на транснационалното сътрудничество по цел „Европейско териториално сътрудничество“, като отпуснатите средства от ЕИС и ИПП II ще бъдат прехвърлени, за да бъдат обединени с отпуснатите средства от Европейския фонд за регионално развитие (ЕФРР) по линия на съвместни програми за сътрудничество - следва изрично да се предвиди участието на членове от трети държави, граничещи с държава-членка, в т.ч. нейните най-отдалечени региони, в ЕГТС, създадени от най-малко две държави-членки. Това следва да е възможно, ако законодателството на третата държава или споразуменията между най-малко една участваща държава-членка и трета държава позволяват това.
(10)
С цел да се укрепи икономическото, социалното и териториалното сближаване на Съюза, а с това да се повиши по-специално ефективността на един или повече аспекти на териториалното сътрудничество - трансграничен, транснационален и междурегионален - между членовете на ЕГТС, следва да се позволи участието в ЕГТС на трети държави, граничещи с държава-членка, в т.ч. нейните най-отдалечени региони. Поради това операциите в рамките на програми за европейско териториално сътрудничество, съфинансирани от Съюза, следва да продължават да преследват целите на политиката на сближаване на Съюза дори ако се изпълняват, частично или изцяло, извън територията на Съюза, като по този начин дейностите на дадена ЕГТС се осъществяват поне до известна степен извън територията на Съюза. В този контекст и когато въобще е от значение, приносът на дейностите на дадена ЕГТС с членове и от трети държави, граничещи най-малко с една държава-членка, в т.ч. с нейните най-отдалечени региони, към целите на политиките в областта на външната дейност на Съюза (напр. цели на сътрудничеството за развитие или на икономическото, финансовото и техническото сътрудничество) продължава да бъде само епизодичен, тъй като центърът на тежестта на съответните тематични програми за сътрудничество и следователно дейностите на дадена ЕГТС следва да бъде основно съсредоточен върху целите на политиката на сближаване на Съюза. Вследствие на това евентуалните цели на сътрудничеството за развитие или на икономическото, финансовото и техническото сътрудничество между само една държава-членка, в т.ч. нейните най-отдалечени региони, и една или повече трети държави имат единствено спомагателна функция по отношение на целите на териториалното сътрудничество, основаващо се на политиката на сближаване, между държавите-членки, включително техните най-отдалечени региони. Поради това член 175, трета алинея от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) е достатъчно правно основание за приемането на настоящия регламент.
(11)
След получаването на разрешение за участие в ЕГТС на национални, регионални, подрегионални и местни органи и организации, както и, когато е целесъобразно, други публични органи или институции, включително доставчици на публични услуги от ОСТ въз основа на Решение 2013/755/ЕС на Съвета (6), и като се има предвид намерението за програмния период 2014-2020 г. чрез отпускането на специални допълнителни финансови средства по многогодишната финансова рамка да се укрепи сътрудничеството на най-отдалечените региони на Съюза със съседни трети държави и някои от ОСТ, изброени в приложение II към ДФЕС и съседни на тези най-отдалечени региони, ЕГТС като правен инструмент следва да бъде отворен и за членове от ОСТ. С оглед на правната сигурност и прозрачността следва да се създадат специални процедури за одобряване за присъединяването на членове от ОСТ към ЕГТС, включително във връзка с това, ако е необходимо, и специални правила относно приложимото право по отношение на съответната ЕГТС с членове и от ОСТ.
(12)
Регламент (ЕО) № 1082/2006 прави разграничение между конвенцията, с която се определят съставните елементи на бъдещата ЕГТС, и устава, определящ елементите на нейното функциониране. Съгласно посочения регламент обаче уставът понастоящем трябва да съдържа всички разпоредби на конвенцията. Въпреки че и конвенцията, и уставът подлежат на изпращане на държавите-членки, те са различни документи и процедурата по одобряване следва да бъде ограничена до конвенцията. Освен това някои елементи, които понастоящем са в обхвата на устава, следва вместо това да бъдат включени в конвенцията.
(13)
Опитът, натрупан при създаването на ЕГТС, показва, че тримесечният срок за процедурата за одобряване от държавата-членка рядко се спазва. Затова този срок следва да бъде удължен на шест месеца. От друга страна, за да се осигури правна сигурност, след този срок конвенцията следва да се счита за одобрена с мълчаливо съгласие, ако е приложимо, в съответствие с националното право на съответните държави-членки, включително със съответните им конституционни изисквания. Държавата-членка, в която ще се намира предложеното седалище на ЕГТС, следва обаче официално да одобри конвенцията. Макар че държавите-членки следва да могат да прилагат национални правила по отношение на процедурата за одобряване на участие на потенциален член в ЕГТС или да създадат специални правила в рамките на националните правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 1082/2006, следва да бъдат изключени дерогации от разпоредбата относно мълчаливото съгласие след изтичане на шестмесечния срок, освен в случаите, предвидени в настоящия регламент.
(14)
Следва да бъдат определени основанията, при които държавите-членки могат да откажат да одобрят участието на потенциалния член или конвенцията.При одобрението следва да не се взема предвид всяко национално законодателство, с което се изискват различни правила и процедури от тези, предвидени в Регламент (ЕО) № 1082/2006.
(15)
Тъй като Регламент (ЕО) № 1082/2006 не може да се прилага в трети държави, държавата-членка, в която ще се намира предложеното седалище на ЕГТС, следва при одобряването на участието на потенциални членове от трети държави, създадени съгласно законодателството на тези трети държави, да се увери, като се консултира с тези държави-членки, съгласно чието законодателство са създадени други потенциалните членове на ЕГТС, че третите държави са приложили условия и процедури, равностойни на тези, предвидени в Регламент (ЕО) № 1082/2006, или приети в съответствие с международни двустранни или многостранни споразумения, сключени между държави членки на Съвета на Европа, независимо дали са и държави членки на Съюза, въз основа на Европейската рамковата конвенция за трансгранично сътрудничество между териториалните общности или власти, подписана в Мадрид на 21 май 1980 г., и допълнителните протоколи, приети съгласно нея. В случай на участие на няколко държави-членки на Съюза и една или повече трети държави следва да е достатъчно споразумението да е сключено между съответната трета държава и една от участващите държави-членки на Съюза.
(16)
За да се насърчи присъединяването на нови членове към вече съществуващи ЕГТС, следва да бъде опростена процедурата за изменение на конвенцията в такива случаи. След това, в случай на нов член от държава-членка, която вече е одобрила конвенцията, за тези изменения следва да не бъдат уведомявани всички участващи държави-членки, а само държавата-членка, съгласно чието право е създаден новият потенциален член, и държавата-членка, в която се намира седалището на ЕГТС. За всички последващи изменения на конвенцията следва да бъдат уведомявани всички заинтересовани държави-членки. Това опростяване на процедурата за изменение обаче не следва да се прилага в случай на нов потенциален член от държава-членка, която все още не е одобрила конвенцията, от трета държава или от ОСТ, за да се даде възможност на всички участващи държави-членки да проверят дали неговото присъединяване е в съответствие с техния обществен интерес или обществен ред.
(17)
Предвид връзките между държавите-членки и ОСТ, процедурите за одобряване на участието на потенциални членове от ОСТ следва да включват тези държави-членки. В съответствие със специфичните управленски отношения между държавата-членка и ОСТ, държавата-членка следва или да одобри участието на потенциалния член от ОСТ, или да предостави писмено потвърждение на държавата-членка, в която ще се намира предложеното седалище на ЕГТС, че компетентните органи в ОСТ са одобрили участието на потенциалния член в съответствие с условия и процедури, равностойни на предвидените в Регламент (ЕО) № 1082/2006. Същата процедура следва да се прилага в случай че потенциален член от ОСТ желае да се присъедини към съществуваща ЕГТС.
(18)
Тъй като уставът вече не съдържа всички разпоредби на конвенцията, както конвенцията, така и уставът следва да се регистрират или публикуват или и двете. Освен това с цел прозрачност следва да бъде публикувано известие относно решението за създаване на ЕГТС в серия C на Официален вестник на Европейския съюз. От съображения за съответствие това известие следва да съдържа подробната информация, посочена в приложението към Регламент (ЕО) № 1082/2006, така както е изменен с настоящия регламент.
(19)
Обхватът на целта на ЕГТС следва да бъде разширен, за да включва улесняване и поощряване на териториалното сътрудничество като цяло, включително в областта на стратегическото планиране и разрешаването на въпроси от регионално и местно значение в съответствие с политиката на сближаване и други политики на Съюза, като по този начин се допринесе за изпълнението на стратегията „Европа 2020“ или на макрорегионалните стратегии. Поради това ЕГТС следва да може да изпълнява също така операции с финансова подкрепа, различна от предоставяната в рамките на политиката на сближаване на Съюза. Освен това, всеки член от държавите-членки или от трети представени държави следва да притежава необходимото правомощие за ефективното функциониране на ЕГТС, освен ако държавата-членка или трета държави одобряват участието на член, създаден по националното право, дори когато този член не е компетентен по всички задачи, посочени в конвенцията.
(20)
С ЕГТС като правен инструмента не се цели заобикаляне на рамката, предвидена от достиженията на правото на Съвета на Европа, която предлага различни възможности и рамки, позволяващи на регионалните и местните органи да осъществяват трансгранично сътрудничество, включително чрез новите еврорегионални групи за сътрудничество (7), нито се предлага набор от конкретни общи правила, които по еднакъв начин да уреждат всички такива механизми в целия Съюз.
(21)
Както конкретните задачи на ЕГТС, така и възможността държавите-членки да ограничат действията, които ЕГТС могат да осъществяват без финансовата подкрепа от Съюза, следва да бъдат в съответствие с разпоредбите, които уреждат ЕФРР, Европейския социален фонд и Кохезионния фонд за програмния период 2014 - 2020 г.
(22)
Въпреки че в Регламент (ЕО) № 1082/2006 е предвидено, че задачите на една ЕГТС, наред с другото, не включват „правомощията на регулиращите органи“, които може да имат различни правни последици в различните държави-членки, все пак събранието на ЕГТС следва да се определи, ако конвенцията нарочно предвижда това, и при спазване на националното право и правото на Съюза, да определи реда и условията за използване на дадена част от инфраструктурата, която ЕГТС управлява, или реда и условията, при които може да се предоставя дадена услуга от общ икономически интерес, включително тарифите и таксите, заплащани от нейните ползватели.
(23)
Вследствие на отварянето на ЕГТС към членове от трети държави или от ОТС в конвенцията следва да се съдържат разпоредбите, регламентиращи тяхното участие.
(24)
Конвенцията следва да съдържа освен позоваване на приложимото право като цяло, както понастоящем е предвидено в член 2 от Регламент (ЕО) № 1082/2006, така и да посочва правилата на Съюза и националното право, приложимо за ЕГТС. Освен това следва да е възможно за това национално право да бъде правото на държавата-членка, в която органите на ЕГТС упражняват своите правомощия, по-специално в случаите, в които персоналът работи под ръководството на директора и се намира в държава-членка, различна от държавата членка, в която е седалището на ЕГТС. Конвенцията следва също така да изброява приложимото право на Съюза и националното право, пряко относими към дейностите на ЕГТС, извършвани в рамките на посочените в конвенцията задачи, включително когато ЕГТС управлява услуги от общ интерес или инфраструктура.
(25)
Настоящият регламент не следва да обхваща срещаните от ЕГТС проблеми във връзка с възлагането на трансгранични обществени поръчки.
(26)
Предвид значимостта на правилата, приложими по отношение на персонала на ЕГТС, както и принципите, залегнали в разпоредбите във връзка с управлението на персонала и процедурите за неговото наемане, тези правила и принципи следва да се определят в конвенцията, а не в устава. Следва да е възможно в конвенцията да могат да се предвидят различни възможности за избора на приложимите правила за персонала на ЕГТС. Уставът следва да съдържа конкретни разпоредби относно управлението на персонала и процедурите за неговото наемане.
(27)
Държавите-членки следва да използват в по-голяма степен възможностите, предвидени в Регламент (ЕО) № 883/2004 на Европейския парламент и на Съвета (8), да се предвидят чрез общо споразумение изключения във връзка с определянето на приложимото законодателство съгласно посочения регламент в интерес на някои лица или категории лица и третират персонала на ЕГТС като такава категория лица.
(28)
Предвид значимостта на разпоредбите за отговорността на членовете тези разпоредби следва да бъдат уредени в конвенцията, а не в устава.
(29)
Когато дадена ЕГТС има за изключителна цел управлението на програма за сътрудничество или част от нея, подпомагана от ЕФРР, или когато ЕГТС има за цел междурегионално сътрудничество или мрежи, следва да не се изисква информация за територията, в която ЕГТС може да изпълнява своите задачи. В първия случай обхватът на територия следва да бъде определена, и когато е целесъобразно, да бъде и изменен в съответната програма за сътрудничество. Във втория случай изискванията за такава информация, макар че се отнасят главно до нематериални дейности, биха могли да попречат на участието на нови членове в междурегионалното сътрудничество или в мрежите.
(30)
Следва да бъдат изяснени различните правила във връзка с контрола на управлението на публичните фондове, от една страна, и одита на отчетните документи на ЕГТС, от друга.
(31)
ЕГТС, чиито членове са с ограничена отговорност, следва да бъдат по-ясно разграничени от тези, чиито членове са с неограничена отговорност. Освен това, за да се даде възможност на ЕГТС, чиито членове имат ограничена отговорност, да извършват дейности, от които потенциално може да възникнат дългове, на държавите-членки следва да се позволи да изискват тези ЕГТС да сключат подходяща застраховка или да са обект на подходяща финансова гаранция, която да покрива специфичните рискове във връзка с тези дейности.
(32)
Държавите-членки следва да предоставят на Комисията всички разпоредби, както и всички техни изменения, приети за прилагане на Регламент (ЕО) № 1082/2006. За да се подобри обменът на информация и координацията между държавите-членки, Комисията и Комитета на регионите, Комисията следва да предава текста на тези разпоредби на държавите-членки и на Комитета на регионите. Комитетът на регионите създава платформа за ЕГТС, която позволява на всички заинтересовани лица да обменят опит и добри практики и подобрява комуникацията относно възможностите и предизвикателствата пред ЕГТС, като улеснява обмена на опит във връзка със създаването на ЕГТС на териториално равнище и споделянето на знания за най-добрите практики за териториално сътрудничество.
(33)
Следва да бъде определен нов краен срок за доклада за прилагането на Регламент (ЕО) № 1082/2006. В съответствие с инициативата на Комисията за преминаване към разработване на политики въз основа на надеждни данни, в този доклад следва да се разглеждат основните въпроси във връзка с оценката, включително ефективността, ефикасността, относимостта, европейската добавена стойност, диапазона за опростяване и устойчивостта. Ефективността следва да се разбира и като отнасяща се, inter alia, до естеството на опитите в отделните служби на Комисията, както и между Комисията и други органи като например Европейската служба за външна дейност, за разпространяване на информация относно инструмента ЕГТС. Комисията следва да изпрати този доклад на Европейския парламент, Съвета и, съгласно член 307, първа алинея от ДФЕС, на Комитета на регионите. Този доклад следва да бъде изпратен до 1 август 2018 г.
(34)
За да се изготви списък с индикатори, който да се използва за изготвянето на доклада за прилагането на Регламент (ЕО) № 1082/2006, на Комисията следва да се делегира правомощието да приема актове съгласно член 290 от ДФЕС. От особена важност е Комисията да направи подходящи консултации по време на подготвителната си работа, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегирани актове Комисията следва да осигури незабавно, своевременно и по подходящ начин предаване на съответните документи на Европейския парламент и на Съвета.
(35)
Съществуващите ЕГТС следва да не бъдат задължавани да адаптират конвенцията и устава си съобразно измененията на Регламент (ЕО) № 1082/2006, въведени с настоящия регламент.
(36)
Необходимо е да се уточни при действието на кой набор от правила следва да бъдат одобрени ЕГТС, за които процедурата за одобряване вече е започнала преди настоящият регламент да започне да се прилага.
(37)
За да бъдат адаптирани съществуващите национални правила за прилагане на настоящия регламент преди програмите съгласно цел „Европейско териториално сътрудничество“ да бъдат представени на Комисията, настоящият регламент следва да започне да се прилага шест месеца след датата на влизането му в сила. При адаптиране на своите съществуващи национални правила държавите-членки следва да гарантират, че са определени компетентните органи, отговарящи за одобрението на ЕГТС, и че в съответствие с техните правни и административни разпоредби тези органи са същите такива, които отговарят за получаването на известия в съответствие с член 4 от Регламент (ЕО) № 1082/2006.
(38)
Тъй като целта на настоящия регламент, а именно подобряване на правния инструмент ЕГТС, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите-членки и следователно може да бъде по-добре постигната на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, установен в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на посочената цел, като се има предвид, че участието в ЕГТС не е задължително и се извършва при спазване на конституционния ред на всяка държава-членка.
(39)
Поради това Регламент (ЕО) № 1082/2006 следва да бъде съответно изменен,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Изменения на Регламент (ЕО) № 1082/2006
Регламент (ЕО) № 1082/2006 се изменя, както следва:
1)
Член 1 се изменя, както следва:
а)
параграфи 1 и 2 се заменят със следното:
„1. Европейска група за териториално сътрудничество („ЕГТС“) може да бъде създадена на територията на Съюза при условията и разпоредбите, предвидени в настоящия регламент.
2. Целта на ЕГТС е да улеснява и насърчава по-специално териториалното сътрудничество, включително един или повече аспекти на трансграничното, транснационалното и междурегионалното сътрудничество между нейните членове, както са определени в член 3, параграф 1, с цел по-голямо икономическо, социално и териториално сближаване на Съюза.“;
б)
добавя се следният параграф:
„5. Седалището на ЕГТС се намира в държава-членка, съгласно чието право е създаден поне един от членовете на ЕГТС.“;
2)
Член 2 се изменя, както следва:
а)
параграф 1 се заменя със следното:
„1. Актовете на органите на ЕГТС се уреждат от:
а)
настоящия регламент;
б)
конвенцията, посочена в член 8, когато това е изрично разрешено по настоящия регламент; както и
в)
при въпроси, които не са уредени от настоящия регламент или са само частично уредени от него - националното право на държавата-членка, в която се намира седалището на ЕГТС.
Когато е необходимо да се определи приложимото право съгласно правото на Съюза или международното частно право, дадена ЕГТС се счита за образувание от държавата-членка, в която е седалището й.“;
б)
вмъква се следният параграф:
„1a. Дейностите на ЕГТС във връзка с изпълнение на задачите, посочени в член 7, параграфи 2 и 3, в рамките на Съюза се уреждат от приложимото право на Съюза и националното право, определени от конвенцията, посочена в член 8.
Дейностите на ЕГТС, които са съфинансирани от бюджета на Съюза, отговарят на изискванията, установени в приложимото право на Съюза и националното право, по отношение на прилагането на правото на Съюза.“;
3)
Член 3 се изменя, както следва:
а)
параграф 1, първа алинея се заменя със следното:
„1. Следните образувания могат да станат членове на ЕГТС:
а)
държави-членки или органи на национално равнище;
б)
регионални органи;
в)
местни органи;
г)
публични предприятия по смисъла на член 2, параграф 1, буква б) от Директива 2004/17/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (9) или публичноправни организации по смисъла на член 1, параграф 9, втора алинея от Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (10);
д)
предприятия, на които е възложено извършването на услуги от общ икономически интерес, в съответствие с приложимото право на Съюза и национално право;
е)
национални, регионални или местни органи или организации, или публични предприятия, равностойни на посочените в буква г), от трети държави, при условията, определени в член 3а.“;
(9) Директива 2004/17/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 г. относно координиране на процедурите за възлагане на обществени поръчки от възложители, извършващи дейност във водоснабдяването, енергетиката, транспорта и пощенските услуги (ОВ L 134, 30.4.2004 г., стр. 1)." 						
(10) Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 г. относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, услуги и доставки (ОВ L 134, 30.4.2004 г., стр. 114)." 						
б)
параграф 2 се заменя със следното:
„2. ЕГТС се състои от членове, установени на територията на най-малко две държави-членки, с изключение на случаите, предвидени в член 3а, параграфи 2 и 5.“;
4)
Вмъква се следният член:
„Член 3а
Приемане на членове от трети държави или отвъдморски страни или територии (OCT)
1. В съответствие с член 4, параграф 3а ЕГТС може да се състои от членове, установени на територията на най-малко две държави-членки и една или повече трети държави, граничещи най-малко с една държава-членка, включително с нейните най-отдалечени региони, ако тези държави-членки и трети държави съвместно извършват действия за териториално сътрудничество и изпълнение на програми, подпомагани от Съюза.
За целите на настоящия регламент за трета държава или ОСТ се счита държава или ОСТ, граничеща с държава-членка, включително с нейните най-отдалечени региони, когато третата държава или ОСТ и същата държава-членка имат обща сухопътна граница или когато както третата държава или ОСТ, така и държавата-членка отговарят на условията на съвместна морска трансгранична или транснационална програма по целта „Европейско териториално сътрудничество“ или отговарят на условията на друга трансгранична програма за сътрудничество или програма за сътрудничество, свързана с прекосяване на море или с морски басейни, включително когато са разделени от международни води.
2. ЕГТС може да се състои от членове, установени на територията само на една държава-членка и една или повече трети държави, граничещи със същата държава-членка, включително нейните най-отдалечени региони, ако заинтересованата държава-членка счита, че тази ЕГТС е в съответствие с обхвата на провежданото от нея териториално сътрудничество в контекста на трансграничното или транснационалното сътрудничество или двустранните отношения със съответните трети държави.
3. За целите на параграфи 1 и 2 трети държави, граничещи с държава-членка, включително нейните най-отдалечени региони, включват морските граници между съответните държави.
4. В съответствие с член 4а и при условията по параграф 1 от настоящия член дадена ЕГТС може да се състои и от членове, установени на територията на най-малко две държави-членки, включително техните най-отдалечени региони, и една или повече ОСТ, със или без членове от една или повече трети държави.
5. В съответствие с член 4а и при условията по параграф 2 от настоящия член дадена ЕГТС може да се състои и от членове, установени на територията само на една държава-членка, включително нейните най-отдалечени региони, и една или повече ОСТ, със или без членове от една или повече трети държави.
6. ЕГТС не може да се създава от членове само от една държава-членка и една или повече ОСТ, свързани със същата държава-членка.“;
5)
Член 4 се изменя, както следва:
а)
параграф 3 се заменя със следното:
„3. След известие съгласно параграф 2, получено от потенциален член, държавата-членка, която е получила известието, като взима под внимание своята конституционна структура, одобрява участието на потенциалния член в ЕГТС и конвенцията, освен ако същата държава членка счита, че:
а)
това участие или конвенцията не е в съответствие с нито едно от следните:
i)
настоящия регламент;
ii)
други разпоредби на правото на Съюза относно актовете и дейностите на ЕГТС;
iii)
националното право, свързано с правомощията и компетентността на потенциалния член;
б)
такова участие не е обосновано по причини, свързани с обществения интерес или обществения ред на същата държава-членка; или
в)
уставът не е в съответствие с конвенцията.
В случай на отказ на одобрение държавата-членка излага мотивите си да откаже одобрение и, по целесъобразност, предлага необходимите изменения в конвенцията.
Държавата-членка взема решение относно одобрение в срок от шест месеца от датата на получаване на известие в съответствие с параграф 2. Ако държавата-членка, която е получила известието, не направи възражение в този срок, участието на потенциалния член и конвенцията се считат за одобрени. Независимо от това държавата-членка, в която ще се намира предложеното седалище на ЕГТС, официално одобрява конвенцията, за да се позволи създаването на ЕГТС.
Всяко искане за допълнителна информация от държавата-членка до потенциален член прекъсва срока, посочен в трета алинея. Прекъсването започва от деня, следващ датата, на която държавата-членка е изпратила забележките си до потенциалния член, и продължава, докато потенциалният член даде отговор по забележките.
Прекъсване на срока, посочен в трета алинея обаче не настъпва, ако потенциалният член представи отговор по забележките на държавата-членка в срок от десет работни дни след началото на периода на прекъсване.
При вземане на решение относно участието на потенциален член в ЕГТС държавите-членки могат да приложат националните си правила.“;
б)
вмъква се следният параграф:
„3a. В случай на ЕГТС с потенциални членове от една или повече трети държави държавата-членка, в която ще се намира предложеното седалище на ЕГТС, като се консултира с другите заинтересовани държави-членки, се уверява, че са спазени условията, определени в член 3а, и че всяка трета държава е одобрила участието на потенциалния член в съответствие с едно от следните:
а)
условия и процедури, равностойни на установените в настоящия регламент; или
б)
споразумение, сключено между най-малко една държава-членка, съгласно чието законодателство е създаден потенциалният член, и тази трета държава.“;
в)
параграфи 5 и 6 се заменят със следното:
„5. Членовете се споразумяват относно конвенцията, посочена в член 8, като осигуряват нейната съгласуваност с одобрението в съответствие с параграф 3 от настоящия член.
6. ЕГТС уведомява държавите-членки, съгласно чието право са създадени членовете на ЕГТС, за всички изменения на конвенцията или на устава. Всяко изменение в конвенцията, с изключение единствено в случай на присъединяване на нов член по реда и при условията на параграф 6а, буква а), подлежи на одобряване от тези държави-членки в съответствие с процедурата, предвидена в настоящия член.“;
г)
добавя се следният параграф:
„6a. В случай на присъединяване на нови членове към съществуваща ЕГТС се прилагат следните разпоредби:
а)
в случай на присъединяване на нов член от държава-членка, която вече е одобрила конвенцията, това присъединяване подлежи на одобряване само от държавата-членка, съгласно чието право е създаден новият член в съответствие с процедурата, предвидена в параграф 3, и за него се уведомява държавата-членка, в която се намира седалището на ЕГТС;
б)
в случай на присъединяване на нов член от държава-членка, която все още не е одобрила конвенцията, се прилага процедурата, предвидена в параграф 6;
в)
в случай на присъединяване на нов член от трета държава към вече съществуваща ЕГТС, това присъединяване подлежи на разглеждане от държавата-членка, в която се намира седалището на ЕГТС, в съответствие с процедурата, предвидена в параграф 3а.“;
6)
Вмъква се следният член:
„Член 4а
Участие на членове от ОСТ
В случай на ЕГТС с потенциален член от ОСТ, държавата-членка, с която е свързана ОСТ, се уверява, че са спазени условията по член 3а, и като взема предвид връзката си с ОСТ:
а)
одобрява участието на потенциалния член в съответствие с член 4, параграф 3; или
б)
дава писмено потвърждение на държавата-членка, в която ще се намира предложеното седалище на ЕГТС, че компетентните органи в ОСТ са одобрили участието на потенциалния член в съответствие с условия и процедури, равностойни на предвидените в настоящия регламент.“;
7)
Член 5 се заменя със следното:
„Член 5
Придобиване на статут на юридическо лице и публикуване в Официален вестник
1. Конвенцията и уставът, както и всяко последващо тяхно изменение, се регистрират или публикуват или и двете в държавата-членка, където се намира седалището на съответното ЕГТС, в съответствие с приложимото национално право в тази държава членка. ЕГТС придобива статут на юридическо лице от датата на регистрацията или публикуването на конвенцията и устава, в зависимост от това кое от тези събития настъпва първо. Членовете информират съответните държави-членки и Комитета на регионите за регистрацията или за публикуването на конвенцията и на устава.
2. ЕГТС гарантира, че в срок от десет работни дни от датата на регистрацията или от публикуването на конвенцията и устава се изпраща заявление до Комитета на регионите в съответствие с образеца, посочен в приложението към настоящия регламент. След това Комитетът на регионите предава това заявление на Службата за публикации на Европейския съюз за публикуване на известие в серия C на Официален вестник на Европейския съюз, оповестяващо създаването на ЕГТС и съдържащо данните, посочени в приложението към настоящия регламент.“;
8)
В член 6 параграф 4 се заменя със следното:
„4. Независимо от параграфи 1, 2 и 3 от настоящия член, ако задачите на дадена ЕГТС, както са посочени в член 7, параграф 3, включват дейности, съфинансирани от Съюза, се прилага съответното законодателство относно контрола на средствата, предоставени от Съюза.“;
9)
Член 7 се изменя, както следва:
а)
параграфи 2 и 3 се заменят със следното:
„2. ЕГТС действа съгласно възложените й задачи, а именно улесняване и поощряване на териториалното сътрудничество за укрепване на икономическото, социалното и териториалното сближаване в Съюза и преодоляване на пречките за вътрешния пазар. Всяка задача се определя от нейните членове, така че да попада в кръга на компетентност на всеки член, освен ако държавата-членка или третата държава не одобри участието на член, създаден съгласно национално й право, даже и ако този член не е компетентен по отношение на всички задачи, посочени в конвенцията.
3. Дадена ЕГТС може да извършва конкретни дейности във връзка с териториалното сътрудничество между нейните членове за постигане на целта, посочена в член 1, параграф 2, със или без финансова подкрепа от Съюза.
Преди всичко задачите на ЕГТС може да се отнасят до изпълнението на програми за сътрудничество или части от тях или до изпълнението на операции, подпомагани от Съюза чрез Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд и/или Кохезионния фонд.
Държавите-членки могат да ограничат задачите, които ЕГТС може да изпълняват без финансова подкрепа от Съюза. Държавите-членки обаче, без да се засяга член 13, не могат да изключват задачите относно инвестиционните приоритети, посочени в член 7 от Регламент (ЕС) № 1299/2013 на Европейския парламент и на Съвета (11).“;
(11) Регламент (ЕС) № 1299/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. относно конкретните разпоредби за подкрепа от Европейския регионален фонд за развитие на целта за европейско териториално сътрудничество (ОВ L 347, 20.12.2013 г., стр. 259)“;" 						
б)
в параграф 4 се добавя следната алинея:
„В съответствие с приложимото право на Съюза и национално право, посоченото в член 10, параграф 1, буква а) събрание на ЕГТС може обаче да определи реда и условията за използване на дадена част от инфраструктурата, която ЕГТС управлява, или реда и условията, при които се предоставя дадена услуга от общ икономически интерес, включително тарифите и таксите, заплащани от ползвателите.“;
10)
В член 8 параграф 2 се заменя със следното:
„2. В конвенцията се определят:
а)
наименованието и седалището на ЕГТС;
б)
териториалният обхват, в който ЕГТС може да изпълнява своите задачи;
в)
целта и задачите на ЕГТС;
г)
срокът, за който е учредена ЕГТС, и условията за прекратяването й;
д)
списъкът на членовете на ЕГТС;
е)
списъкът на органите на ЕГТС и съответните им правомощия;
ж)
приложимото право на Съюза и национално право на държавата-членка, в която се намира седалището на ЕГТС, за целите на тълкуването и прилагането на конвенцията;
з)
приложимото право на Съюза и национално право на държавата-членка, в която функционират органите на ЕГТС;
и)
условията за участие на членове от трети държави или от ОСТ, ако е целесъобразно, включително установяването на приложимото право, когато ЕГТС изпълнява задачи в трети държави или в ОСТ;
й)
приложимото право на Съюза и национално право, пряко свързани с дейностите на ЕГТС, извършвани в рамките на посочените в конвенцията задачи;
к)
правилата, приложими по отношение на персонала на ЕГТС, както и принципите, уреждащи разпоредбите във връзка с управлението на персонала и процедурите за неговото наемане;
л)
разпоредбите относно отговорността на ЕГТС и на нейните членове в съответствие с член 12;
м)
съответните условия за взаимно признаване, включително по отношение на финансовия контрол на управлението на обществените фондове; и
н)
процедурите за приемане на устава и изменение на конвенцията, които са в съответствие със задълженията, посочени в членове 4 и 5.
3. Ако задачите на ЕГТС се отнасят единствено до управлението на програма за сътрудничество или част от нея съгласно Регламент (ЕС) № 1299/2013 или ако ЕГТС се отнася до междурегионално сътрудничество или мрежи, информацията съгласно параграф 2, буква б) не се изисква.“;
11)
Член 9 се заменя със следния текст:
„Член 9
Устав
1. Уставът на ЕГТС се приема от нейните членове с единодушие въз основа на нейната конвенцията и в съответствие с нея.
2. В устава на ЕГТС се определя най-малко следното:
а)
разпоредбите относно работата на органите на ЕГТС и техните правомощия, както и броят на представителите на членовете в съответните органи;
б)
нейните процедури за вземане на решение;
в)
нейният работен език или работни езици;
г)
редът за нейното функциониране;
д)
нейните процедури относно управлението на персонала и неговото наемане;
е)
редът за финансовата вноска на нейните членове;
ж)
отчетните и бюджетните правила, приложими от нейните членове;
з)
назначеният независим външен одитор на нейните отчетни документи; и
и)
процедурите за изменение на нейния устав, които са в съответствие със задълженията, установени в членове 4 и 5.“;
12)
В член 11 параграф 2 се заменя със следното:
„2. Изготвянето на отчетните документи на ЕГТС и при необходимост на годишния отчет към тях, както и одитът и публикуването на тези отчетни документи, се уреждат от националното право на държавата-членка, в която е седалището на ЕГТС.“;
13)
Член 12 се изменя, както следва:
а)
в параграф 1 се добавя следната алинея:
„ЕГТС носи отговорност за всичките си дългове.“;
б)
параграф 2 се заменя със следното:
„2. Без да се засяга параграф 3, когато активите на ЕГТС се окажат недостатъчни, за да покрият пасивите й, членове й носят отговорност за дълговете на ЕГТС независимо от естеството на дълговете, като делът на всеки от членовете се определя пропорционално на неговата финансова вноска. Условията за финансовото участие се определят в устава.
Членовете на ЕГТС могат да предвидят в устава, че те носят отговорност и след като са престанали да бъдат членове на ЕГТС, за задължения, произтичащи от дейности на ЕГТС, извършени по време на тяхното членство.
2a. Ако отговорността на най-малко един от членовете на ЕГТС от държава-членка е ограничена по силата на националното право, съгласно което е създаден той, останалите членове могат също да ограничат своята отговорност в конвенцията, когато националното право за прилагането на настоящия регламент им дава възможност за това.
Наименованието на ЕГТС, съставена от членове с ограничена отговорност, включва думата „ограничена“.
Изискванията за публикуване на конвенцията, устава и отчетните документи на ЕГТС, чиито членове са с ограничена отговорност, са най-малко равностойни на изискванията за другите правни субекти с ограничена отговорност, съгласно законите на държавата-членка, в която се намира седалището на ЕГТС.
В случай на ЕГТС, чиито членове са с ограничена отговорност, всяка заинтересована държава-членка може да изиска ЕГТС да сключи подходяща застраховка или да е обект на гаранция, предоставена от банка или друга финансова институция, установена в държава-членка, или да е покрита от инструмент, предоставен като гаранция от публичен орган или от държавата-членка, за да се покрият специфичните рискове във връзка с дейностите на ЕГТС.“;
14)
В член 15, параграф 2 първа алинея се заменя със следното:
„2. Ако в настоящия регламент не е предвидено друго, при спорове, по които ЕГТС е страна, се прилага правото на Съюза относно юрисдикцията. За всички случаи, които не са уредени от правото на Съюза в тази област, компетентните съдебните инстанции за уреждане на споровете са тези в държавата-членка, в която е седалището на ЕГТС.“;
15)
Член 16 се изменя, както следва:
а)
параграф 1 се заменя със следното:
„1. Държавите-членки приемат разпоредби за осигуряване на ефективното прилагане на настоящия регламент, включително във връзка с определянето на компетентните органи, които отговарят за процедурата за одобрение в съответствие с тяхната правна и административна уредба.
Когато това се изисква съгласно националното право, съответната държава-членка може да установи подробен списък на задачите, които членовете на дадена ЕГТС по смисъла на член 3, параграф 1, създадени съгласно нейните закони, вече изпълняват в същата държава-членка във връзка с териториалното сътрудничество.
Държавата-членка предоставя на Комисията текста на всички разпоредби, приети съгласно настоящия член, както и техните изменения. Комисията предава тези разпоредби на останалите държави-членки и Комитета на регионите.”;
б)
вмъква се следният параграф:
„1a. Разпоредбите, посочени в параграф 1, доколкото засягат държава-членка, с която е свързана ОСТ, като се вземе предвид връзката на държавата-членка с тази ОСТ, осигуряват ефективното прилагане на настоящия регламент и по отношение на онези ОСТ, които граничат с други държави-членки или най-отдалечени региони на тези държави-членки.“;
16)
Член 17 се заменя със следното:
„Член 17
Доклад
До 1 август 2018 г. Комисията представя на Европейския парламент, на Съвета и на Комитета на регионите доклад относно прилагането на настоящия регламент, в който се оценява, въз основа на показатели, неговата ефективност, ефикасност, практическо значение, европейска добавена стойност и възможностите за неговото опростяване.
На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 17а, с които се определя списъкът на показателите, посочен в първа алинея.“;
17)
Създава се следният член 17а:
„Член 17а
Упражняване на делегирането
1. Правомощията да приема делегирани актове се предоставят на Комисията при условията, предвидени в настоящия член.
2. Правомощията за приемане на делегирани актове, посочени в член 17, втора алинея, се предоставят на Комисията за период от пет години, считано от 21 декември 2013 г..
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 17, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията уведомява за това едновременно Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 17, втора алинея, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът не са представили възражения в срок от три месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с три месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.“.
Член 2
Преходни разпоредби
1. ЕГТС, създадени преди 21 декември 2013 г., не са задължени да приведат своята конвенция и устава си в съответствие с разпоредбите на Регламент (ЕО) № 1082/2006 във версията му, както е изменен с настоящия регламент.
2. В случай на ЕГТС, по отношение на които е започнала процедура съгласно член 4 от Регламент (ЕО) № 1082/2006 преди 22 юни 2014 г., и за които остава само регистрация или публикуване съгласно член 5 от Регламент (ЕО) № 1082/2006, конвенцията или уставите се регистрират, публикуват или и двете в съответствие с разпоредбите на Регламент (ЕО) № 1082/2006 във версията му преди неговото изменение с настоящия регламент.
3. ЕГТС, по отношение на които е започнала процедура съгласно член 4 от Регламент (ЕО) № 1082/2006 повече от шест месеца преди 22 юни 2014 г., се одобряват в съответствие с разпоредбите на Регламент (ЕО) № 1082/2006 преди изменението му с настоящия регламент.
4. ЕГТС, различни от посочените в параграфи 2 и 3 от настоящия член, по отношение на които е започнала процедура съгласно член 4 от Регламент (ЕО) № 1082/2006 преди 22 юни 2014 г., се одобряват в съответствие с разпоредбите на Регламент (ЕО) № 1082/2006, така както е изменен с настоящия регламент.
5. Държавите-членки предават на Комисията текста на необходимите изменения на националните разпоредби, приети в съответствие с член 16, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1082/2006, така както е изменен с настоящия регламент, не по-късно от 22 юни 2014 г.
Член 3
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 22 юни 2014 г..
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 17 декември 2013 година.
REGLAMENTO (UE) No 1302/2013 DEL PARLAMENTO EUROPEO Y DEL CONSEJO
de 17 de diciembre de 2013
por el que se modifica el Reglamento (CE) no 1082/2006 sobre la Agrupación Europea de Cooperación Territorial (AECT) en lo que se refiere a la clarificación, a la simplificación y a la mejora de la creación y el funcionamiento de tales agrupaciones
EL PARLAMENTO EUROPEO Y EL CONSEJO DE LA UNIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea, y en particular su artículo 175, párrafo tercero,
Vista la propuesta de la Comisión Europea,
Previa transmisión del proyecto de acto legislativo a los Parlamentos nacionales,
Visto el dictamen del Comité Económico y Social Europeo (1),
Visto el dictamen del Comité de las Regiones (2),
De conformidad con el procedimiento legislativo ordinario,
Considerando lo siguiente:
(1)
De conformidad con el Reglamento (CE) no 1082/2006 del Parlamento Europeo y del Consejo (3), la Comisión adoptó, el 29 de julio de 2011, un informe dirigido al Parlamento Europeo y al Consejo sobre la aplicación de dicho reglamento. En dicho informe la Comisión anunció su intención de proponer un número limitado de modificaciones del Reglamento (CE) no 1082/2006 para facilitar la creación y el funcionamiento de las AECT, así como su intención de proponer la clarificación de algunas de las disposiciones vigentes. Deben eliminarse los obstáculos a la creación de nuevas AECT manteniendo al mismo tiempo la continuidad y facilitando el funcionamiento de las ya existentes, permitiendo así un mayor uso de las AECT a fin de contribuir a una mejor coherencia de las políticas y la cooperación entre los organismos públicos sin que ello suponga una carga adicional para las administraciones nacionales o de la Unión.
(2)
La creación de una AECT es una cuestión que deben decidir sus miembros y sus autoridades nacionales, y que no está automáticamente vinculada a ninguna ventaja jurídica o económica a escala de la Unión.
(3)
El Tratado de Lisboa añadió una dimensión territorial a la política de cohesión y la «Unión» sustituyó a la «Comunidad». Por tanto, procede introducir la nueva terminología en el Reglamento (CE) no 1082/2006.
(4)
Las AECT pueden tener la capacidad de reforzar el fomento y la consecución de un desarrollo armonioso de la Unión en su conjunto y, en particular, de la cohesión económica, social y territorial de sus regiones, y contribuir a que se alcancen los objetivos establecidos en la estrategia Europa 2020 para un crecimiento inteligente, sostenible e integrador («estrategia Europa 2020»). Las AECT pueden asimismo contribuir de manera positiva a la reducción de las barreras a la cooperación territorial entre las regiones que padecen desventajas naturales o demográficas graves y permanentes, como la situación específica de las regiones ultraperiféricas, y pueden desempeñar un papel decisivo en el refuerzo de la cooperación entre terceros países, países y territorios de ultramar (PTU) y regiones fronterizas de la Unión, en particular mediante la aplicación de los programas de cooperación exterior de la Unión.
(5)
La experiencia con las AECT creadas hasta ahora pone de manifiesto que, como instrumento jurídico, las AECT también se utilizan para la cooperación en el marco de políticas de la Unión distintas de la política de cohesión, en particular en la aplicación de programas o partes de los mismos que reciben apoyo financiero de la Unión distinto del proporcionado por la política de cohesión. Deben aumentarse la eficiencia y la eficacia de las AECT ampliando su naturaleza, eliminando las barreras que persisten y facilitando la creación y el funcionamiento de las AECT, mientras se mantiene al mismo tiempo la capacidad de los Estados miembros para limitar las acciones que pueden llevar a cabo las AECT sin el apoyo financiero de la Unión. En virtud del Reglamento (CE) no 1082/2006, las AECT gozan en cada Estado miembro de la más amplia capacidad jurídica reconocida a las personas jurídicas con arreglo al Derecho nacional de cada Estado miembro, lo que incluye la posibilidad de celebrar acuerdos con otras AECT u otras personas jurídicas a efectos de llevar a cabo proyectos de cooperación conjunta para, en particular, facilitar un funcionamiento más eficiente de las estrategias macrorregionales.
(6)
Por definición, las AECT son operativas en más de un Estado miembro. Por consiguiente, el Reglamento (CE) no 1082/2006 contempla la posibilidad de que el convenio y los estatutos de las AECT contengan cláusulas sobre el Derecho aplicable en determinadas cuestiones. Es necesario aclarar los casos en que tales cláusulas han de dar primacía -dentro de la jerarquía del Derecho aplicable establecida en dicho Reglamento- al Derecho nacional del Estado miembro en el que la AECT tiene su domicilio social. Al mismo tiempo, las disposiciones del Reglamento (CE) no 1082/2006 relativas al Derecho aplicable deben ampliarse a los actos y las actividades de la AECT, sin perjuicio del examen jurídico de los Estados miembros en cada caso concreto.
(7)
Como consecuencia del diferente estatuto de los organismos locales y regionales en los Estados miembros, competencias que son regionales en un lado de la frontera pueden ser nacionales en el otro, especialmente en los Estados miembros más pequeños o centralizados. Por consiguiente, las autoridades nacionales han de poder convertirse en miembros de una AECT junto con el Estado miembro.
(8)
Si bien el Reglamento (CE) no 1082/2006 permite que los organismos de Derecho privado se conviertan en miembros de una AECT siempre que se les considere organismos regidos por el Derecho público en la definición de la Directiva 2004/18/CE del Parlamento Europeo y del Consejo (4), en el futuro tiene que ser posible usar las AECT para gestionar conjuntamente los servicios públicos, prestando especial atención a los servicios de interés económico general o las infraestructuras. Por tanto, otros agentes de Derecho privado o público también han de poder convertirse en miembros de una AECT. Por consiguiente, también deben contemplarse las «empresas públicas» en la definición de la Directiva 2004/17/CE del Parlamento Europeo y del Consejo (5), y las empresas a las que se encomienda la prestación de servicios de interés económico general en ámbitos como la educación y la formación, la asistencia médica, las necesidades sociales en relación con la asistencia sanitaria y la asistencia de larga duración, las guarderías, el acceso al mercado laboral o la reinserción en él, las viviendas sociales y la protección e inclusión social de los grupos vulnerables.
(9)
El Reglamento (CE) no 1082/2006 no contiene normas detalladas sobre la participación de entidades de terceros países en una AECT constituida en virtud de dicho Reglamento, es decir, entre miembros de, al menos, dos Estados miembros. Dada la mayor aproximación entre las normas que regulan la cooperación entre uno o varios Estados miembros y uno o varios terceros países, predominantemente en el contexto de la cooperación transfronteriza en virtud del Instrumento Europeo de Vecindad (IEV) y el Instrumento de Ayuda Preadhesión (IAP II), pero también en el contexto de la financiación complementaria procedente del Fondo Europeo de Desarrollo y de la cooperación transnacional en virtud del objetivo de cooperación territorial europea (CTE), cuando las asignaciones del IEV y del IAP II se tengan que transferir para unirlas a las asignaciones del Fondo Europeo de Desarrollo Regional (FEDER) en el marco de los programas conjuntos de cooperación, debe preverse explícitamente la participación de miembros de terceros países que sean vecinos de un Estado miembro, incluidas sus regiones ultraperiféricas, en las AECT constituidas entre al menos dos Estados miembros. Esto ha de ser posible siempre que la legislación de un tercer país o los acuerdos entre al menos un Estado miembro participante y un tercer país lo permitan.
(10)
A fin de fortalecer la cohesión económica, social y territorial de la Unión y por tanto reforzar en particular la eficacia de la cooperación territorial, incluida una o algunas de las formas de cooperación transfronteriza, transnacional e interregional entre miembros de una AECT, debe permitirse la participación en una AECT de terceros países que sean vecinos de un Estado miembro, incluidas sus regiones ultraperiféricas. Por consiguiente, las actividades realizadas en el marco de los programas de cooperación territorial europea, cuando sean cofinanciadas por la Unión, deben seguir persiguiendo los objetivos de la política de cohesión de la Unión, incluso cuando se lleven a cabo, parcial o totalmente, fuera del territorio de la Unión y, como consecuencia, las actividades de una AECT también se efectúen al menos en alguna medida fuera del territorio de la Unión. En este contexto, y cuando proceda, la contribución de las actividades de una AECT que también tenga miembros de terceros países vecinos de al menos un Estado miembro, incluidas sus regiones ultraperiféricas, a los objetivos de las políticas de acción exterior de la Unión, como, por ejemplo, los objetivos de la cooperación para el desarrollo o de la cooperación económica, financiera y técnica, sigue siendo meramente incidental, ya que el centro de gravedad de los programas de cooperación de que se trate y, por lo tanto, de las actividades de una AECT debe situarse fundamentalmente en los objetivos de la política de cohesión de la Unión. Por consiguiente, cualesquiera objetivos de la cooperación para el desarrollo o de la cooperación económica, financiera o técnica entre un solo Estado miembro, incluidas sus regiones ultraperiféricas, y uno o varios terceros países son solo accesorios por lo que respecta a la política de cohesión basada en los objetivos de la cooperación territorial entre los Estados miembros, incluidas sus regiones ultraperiféricas. Por ello el párrafo tercero del artículo 175 del Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea (TFUE) constituye una base jurídica suficiente para la adopción del presente Reglamento.
(11)
Al autorizarse la participación de las autoridades y entidades nacionales, regionales, subregionales y locales, y en su caso de otros organismos e instituciones públicos, incluidos los prestadores de servicios públicos, de un PTU en una AECT, sobre la base de la Decisión 2013/755/UE del Consejo (6) y habida cuenta de que, en el caso del período de programación 2014-2020, una asignación financiera adicional especial con arreglo al marco financiero plurianual ha de reforzar la cooperación de las regiones ultraperiféricas de la Unión con terceros países vecinos y algunos de los PTU enumerados en el anexo II del TFUE y vecinos de dichas regiones ultraperiféricas, las AECT, como instrumento jurídico, también han de estar abiertas a los miembros de los PTU. En aras de la seguridad jurídica y de la transparencia deben establecerse procedimientos especiales de aprobación para el acceso de miembros de un PTU a una AECT, incluidas a este respecto, en caso necesario, normas especiales sobre el Derecho aplicable a la AECT de que se trate que cuente con miembros de un PTU.
(12)
El Reglamento (CE) no 1082/2006 distingue entre el convenio por el que se establecen los elementos constitutivos de las futuras AECT y los estatutos que contienen disposiciones de aplicación. No obstante, en virtud de dicho Reglamento, en los estatutos actualmente deben figurar todas las disposiciones del convenio. A pesar de que tanto el convenio como los estatutos deben enviarse a los Estados miembros, se trata de documentos distintos y el procedimiento de aprobación debe limitarse al convenio. Además, algunos elementos que actualmente se incluyen en los estatutos deben, en su lugar, figurar en el convenio.
(13)
La experiencia adquirida con la creación de AECT demuestra que raramente se ha respetado el plazo de tres meses para el procedimiento de aprobación por parte de los Estados miembros. Ese plazo debe por tanto ampliarse a seis meses. Por otra parte, para garantizar la seguridad jurídica después de ese plazo, el convenio debe considerarse aprobado por acuerdo tácito, cuando sea aplicable, de conformidad con el Derecho nacional de los Estados miembros de que se trate, incluidas sus respectivas normas constitucionales. Ahora bien, el Estado miembro en el que vaya a ubicarse el domicilio social propuesto de la AECT tiene que aprobar formalmente el convenio. Si bien los Estados miembros han de poder aplicar normas nacionales sobre el procedimiento de aprobación de la participación futura de un miembro en la AECT o crear normas específicas en el marco de las normas nacionales de aplicación del Reglamento (CE) no 1082/2006, deben excluirse las excepciones a la disposición relativa al acuerdo tácito una vez transcurrido el plazo de seis meses, sin perjuicio de las previstas en el presente Reglamento.
(14)
Deben establecerse los motivos de la no aprobación, por parte de los Estados miembros, de la participación de futuros miembros o del convenio. No obstante, al decidir dicha aprobación no deben tenerse en cuenta el Derecho nacional que exija normas y procedimientos distintos a los previstos en el Reglamento (CE) no 1082/2006.
(15)
Como el Reglamento (CE) no 1082/2006 no puede aplicarse en terceros países, el Estado miembro en que haya de ubicarse el domicilio social propuesto para la AECT, al aprobar la participación de futuros miembros de terceros países, constituidos con arreglo al Derecho de dichos países, debe cerciorarse, en consulta con aquellos Estados miembros en virtud de cuya normativa se hayan constituido otros futuros miembros de la AECT, de que los terceros países hayan aplicado condiciones y procedimientos equivalentes a los establecidos en el Reglamento (CE) no 1082/2006, o hayan procedido de conformidad con acuerdos internacionales bilaterales o multilaterales celebrados entre los Estados miembros del Consejo de Europa, con independencia de que también sean o no Estados miembros de la Unión, sobre la base del Convenio marco europeo sobre cooperación transfronteriza entre comunidades o autoridades territoriales, hecho en Madrid el 21 de mayo de 1980, y los protocolos adicionales adoptados con arreglo a este. En caso de que participen varios Estados miembros de la Unión y uno o varios terceros países, debe ser suficiente con que se haya celebrado un acuerdo de este tipo entre el tercer país respectivo y un Estado miembro de la Unión participante.
(16)
A fin de favorecer la adhesión de nuevos miembros a una AECT, debe simplificarse el procedimiento para modificar los convenios en tales casos. En consecuencia, en el caso de un nuevo miembro de un Estado miembro que ya ha aprobado el convenio, tales modificaciones no deben notificarse a todos los Estados miembros participantes, sino únicamente al Estado miembro conforme a cuyo Derecho se haya constituido el futuro miembro y al Estado miembro en el que la AECT tenga su domicilio social. Cualquier modificación ulterior del convenio debe notificarse a todos los Estados miembros de que se trate. No obstante, esta simplificación del procedimiento de modificación no debe aplicarse en caso de un futuro miembro de un Estado miembro que todavía no haya aprobado el convenio, de un tercer país o de un PTU, ya que es necesario permitir a todos los Estados miembros participantes comprobar si tal adhesión es conforme a su interés público o su orden público.
(17)
Dados los vínculos entre Estados miembros y PTU, los Estados miembros deben participar en los procedimientos para aprobar la participación de futuros miembros procedentes de los PTU. De conformidad con la relación de gobierno específica entre un Estado miembro y un PTU, el Estado miembro debe aprobar la participación del futuro miembro del PTU o proporcionar confirmación escrita al Estado miembro en el que vaya a ubicarse el domicilio social propuesto de la AECT de que las autoridades competentes en el PTU han aprobado la participación del futuro miembro con arreglo a condiciones y procedimientos equivalentes a los establecidos en el Reglamento (CE) no 1082/2006. El mismo procedimiento debe aplicarse en caso de un futuro miembro procedente de un PTU que desea adherirse a una AECT existente.
(18)
Dado que los estatutos ya no han de contener todas las disposiciones del convenio, tanto este como aquellos deben registrarse, publicarse o ambas cosas. Además, por motivos de transparencia, debe publicarse un anuncio relativo a la decisión por la que se crea una AECT en la serie C del Diario Oficial de la Unión Europea. Por motivos de coherencia, dicho anuncio debe contener los datos que se indican en el anexo del Reglamento (CE) no 1081/2006 en su versión modificada por el presente Reglamento.
(19)
Debe ampliarse la finalidad de una AECT para incluir la facilitación y la promoción de la cooperación territorial en general, incluida la planificación estratégica y la gestión de cuestiones regionales y locales en consonancia con la política de cohesión y otras políticas de la Unión, contribuyendo así a la Estrategia Europa 2020 o a la aplicación de estrategias macrorregionales. Por consiguiente, una AECT debe poder llevar a cabo operaciones con apoyo financiero distinto del proporcionado por la política de cohesión de la Unión. Además, se debe exigir a cada miembro de cada uno de los Estados miembros o terceros países representados que tenga todas las competencias necesarias para el funcionamiento eficaz de una AECT, salvo que el Estado miembro o tercer país apruebe la participación de un miembro establecido en virtud de su Derecho nacional aunque este no sea competente para todas las funciones que se especifican en el convenio.
(20)
Como instrumento jurídico, las AECT no están destinadas a eludir el marco establecido por el acervo del Consejo de Europa, que ofrece distintas oportunidades y marcos en los que las autoridades regionales y locales pueden cooperar a través de las fronteras, incluidas las agrupaciones de cooperación eurorregional (7), ni a proporcionar un conjunto de normas comunes específicas que regirían uniformemente estos acuerdos en toda la Unión.
(21)
Tanto las tareas específicas de una AECT como la posibilidad de que los Estados miembros limiten las acciones que las AECT pueden realizar sin ayuda financiera de la Unión deben ajustarse a las disposiciones que rigen el FEDER, el Fondo Social Europeo y el Fondo de Cohesión durante el período de programación 2014-2020.
(22)
Si bien el Reglamento (CE) no 1082/2006 establece que las tareas de una AECT no se refieren, entre otros, a los «poderes reguladores», que pueden tener distintas consecuencias jurídicas en los distintos Estados miembros, una asamblea de AECT ha de poder definir, no obstante, si el convenio lo dispone expresamente y de conformidad con el Derecho nacional y de la Unión, los términos y las condiciones de utilización de un elemento de infraestructura que gestione la AECT, o los términos y las condiciones con arreglo a los cuales puede prestarse un servicio de interés económico general, incluidas las tarifas y los honorarios que deban pagar los usuarios.
(23)
Como consecuencia de la apertura de las AECT a los miembros de terceros países o PTU, el convenio debe especificar las modalidades de su participación.
(24)
El convenio, además de incluir una referencia al Derecho aplicable en general, como establece el artículo 2 del Reglamento (CE) no 1082/2006, también debe enumerar la normativa de la Unión y nacional aplicable a la AECT. Asimismo, dicha normativa nacional ha de poder ser la del Estado miembro en que los órganos de la AECT ejercen sus competencias, especialmente en el caso de personal que trabaje bajo la responsabilidad del Director y esté ubicado en un Estado miembro distinto del Estado miembro en que la AECT tiene su domicilio social. El convenio también debe enumerar la normativa de la Unión o nacional aplicable que tiene relación directa con las actividades de la AECT desempeñadas en el marco de las funciones que se especifican en el convenio, incluso en caso de que gestione servicios públicos de interés general o infraestructura.
(25)
El presente Reglamento no debe regular problemas relacionados con la contratación pública transfronteriza que afecten a las AECT.
(26)
Dada la importancia de las normas aplicables al personal de las AECT y de los principios que rigen las disposiciones relativas a la gestión del personal y los procedimientos de contratación, es el convenio, y no los estatutos, el que debe especificar dichas normas y principios. Ha de ser posible establecer en el convenio diferentes opciones por lo que se refiere a la elección de normas aplicables al personal de las AECT. Las disposiciones específicas relativas a la gestión de personal y los procedimientos de contratación deben constar en los estatutos.
(27)
Los Estados miembros deben hacer mayor uso de las posibilidades previstas en el Reglamento (CE) no 883/2004 del Parlamento Europeo y del Consejo (8) para autorizar de común acuerdo excepciones en lo que atañe a la determinación de la legislación aplicable en virtud de dicho Reglamento, en interés de determinadas personas o categorías de personas, y para considerar como tal categoría de personas al personal de las AECT.
(28)
Dada la importancia de las disposiciones relativas a la responsabilidad de los miembros, el convenio, y no los estatutos, debe especificar dichas disposiciones.
(29)
Si una AECT tiene como único objetivo la gestión de un programa de cooperación, o de parte de este, financiado por el FEDER, o si tiene como objeto la cooperación o las redes interregionales, no debe requerirse información sobre el territorio en que la AECT puede realizar su tarea. En el primer caso, se debe definir, y en su caso modificar, la parte de territorio en el programa de cooperación correspondiente. En el segundo caso, si bien se trata fundamentalmente de actividades inmateriales, el requisito de tal información podría comprometer la adhesión de nuevos miembros a la cooperación o las redes interregionales.
(30)
Deben aclararse las distintas modalidades relativas al control de la gestión de los fondos públicos, por una parte, y de la auditoría de las cuentas de la AECT, por otra.
(31)
Las AECT cuyos miembros tienen una responsabilidad limitada deben distinguirse más claramente de aquellas cuyos miembros tienen una responsabilidad ilimitada. Además, para permitir a las AECT cuyos miembros tienen una responsabilidad limitada realizar actividades que puedan generar deudas, se debe autorizar a los Estados miembros a exigir que tales AECT adquieran pólizas de seguro adecuadas o que dichas AECT estén avaladas por una garantía financiera adecuada para cubrir los riesgos inherentes a su actividad.
(32)
Los Estados miembros deben someter a la Comisión cualquier disposición, así como cualquiera de sus modificaciones, adoptada en aplicación del Reglamento (CE) no 1082/2006. Para mejorar el intercambio de información y coordinación entre los Estados miembros, la Comisión y el Comité de las Regiones, la Comisión debe transmitir dichas disposiciones a los Estados miembros y al Comité de las Regiones. El Comité de las Regiones ha creado una plataforma AECT que permite a todas las partes interesadas intercambiar sus experiencias y buenas prácticas y mejorar la comunicación sobre las oportunidades y los retos de las AECT, al facilitar que se intercambien experiencias sobre la creación de AECT a nivel territorial y se compartan conocimientos sobre mejores prácticas en materia de cooperación territorial.
(33)
Debe fijarse un nuevo plazo para el próximo informe relativo a la aplicación del Reglamento (CE) no 1082/2006. Conforme a la iniciativa de la Comisión de tender hacia una elaboración de políticas más basadas en datos fehacientes, dicho informe debe abordar los principales aspectos de la evaluación, como la eficacia, la eficiencia, la pertinencia, el valor añadido europeo, el margen de simplificación y la sostenibilidad. La eficacia debe entenderse que se refiere, entre otras cuestiones, a la naturaleza de los intentos de divulgar, dentro de los diferentes servicios de la Comisión, así como entre esta y otros órganos -como el Servicio Europeo de Acción Exterior-, los conocimientos sobre el instrumento AECT. La Comisión debe remitir el informe al Parlamento Europeo, al Consejo y, en virtud del artículo 307, párrafo primero, del TFUE, al Comité de las Regiones. Dicho informe debe transmitirse a más tardar el 1 de agosto de 2018.
(34)
A fin de establecer un lista de indicadores que se utilicen para evaluar y preparar el informe sobre la aplicación del Reglamento (CE) no 1082/2006, deben delegarse en la Comisión los poderes para adoptar actos con arreglo al artículo 290 de TFUE. Reviste especial importancia que la Comisión lleve a cabo las consultas oportunas durante la fase preparatoria, en particular con expertos. Al preparar y elaborar actos delegados, la Comisión debe garantizar que los documentos pertinentes se transmitan al Parlamento Europeo y al Consejo de manera simultánea, oportuna y adecuada.
(35)
Las AECT existentes no deben estar obligadas a adaptar su convenio y estatutos a modificaciones del Reglamento (CE) no 1082/2006 introducidas por el presente Reglamento.
(36)
Es necesario especificar con arreglo a qué conjunto de normas procede aprobar una AECT para la que se haya iniciado un procedimiento de aprobación antes de la fecha de aplicación del presente Reglamento.
(37)
A fin de adaptar las normas nacionales vigentes en aplicación del presente Reglamento antes de que deban presentarse a la Comisión los programas en el marco del objetivo de CTE, el presente Reglamento debe empezar a aplicarse seis meses después de su fecha de entrada en vigor. A la hora de adaptar sus normas nacionales vigentes, los Estados miembros deben garantizar que se designe a las autoridades competentes responsables de la aprobación de las AECT y que, de conformidad con sus disposiciones legales y administrativas, dichas autoridades sean las mismas entidades encargadas de recibir las notificaciones de conformidad con el artículo 4 del Reglamento (CE) no 1082/2006.
(38)
Dado que el objetivo del presente Reglamento, a saber, la mejora del instrumento jurídico de la AECT, no puede ser alcanzado de manera suficiente por los Estados miembros, sino que puede lograrse mejor a escala de la Unión, esta puede adoptar medidas, de acuerdo con el principio de subsidiariedad establecido en el artículo 5 del Tratado de la Unión Europea. De conformidad con el principio de proporcionalidad establecido en el mismo artículo, el presente Reglamento no excede de lo necesario para alcanzar dicho objetivo, puesto que el recurso a la AECT tiene carácter facultativo, de conformidad con el orden constitucional de cada Estado miembro.
(39)
Procede, por lo tanto, modificar el Reglamento (CE) no 1082/2006 en consecuencia.
HAN ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
Artículo 1
Modificaciones del Reglamento (CE) no 1082/2006
El Reglamento (CE) no 1082/2006 se modifica como sigue:
1)
El artículo 1 se modifica de la siguiente manera:
a)
Los apartados 1 y 2 se sustituyen por el texto siguiente:
«1. Podrá crearse en el territorio de la Unión una Agrupación europea de cooperación territorial, en lo sucesivo denominada «AECT», con arreglo a las condiciones y modalidades recogidas en el presente Reglamento.
2. La AECT tendrá por objetivo facilitar y fomentar en particular entre sus miembros, tal como se definen en el artículo 3, apartado 1, la cooperación territorial, incluidas una o varias de las formas de cooperación transfronteriza, transnacional e interregional, con el fin de reforzar la cohesión económica, social y territorial de la Unión.».
b)
Se añade el apartado siguiente:
«5. El domicilio social de la AECT estará ubicado en un Estado miembro en virtud de cuyo Derecho esté establecido al menos uno de los miembros de la AECT.».
2)
El artículo 2 se modifica como sigue:
a)
El apartado 1 se sustituye por el texto siguiente:
«1. Los actos de los órganos de una AECT se regirán por:
a)
el presente Reglamento;
b)
el convenio contemplado en el artículo 8, siempre que el presente Reglamento lo autorice expresamente; y
c)
en el caso de cuestiones no reguladas o reguladas solo en parte por el presente Reglamento, el Derecho nacional del Estado miembro en el que la AECT tenga su domicilio social.
Cuando sea necesario para determinar la ley aplicable en virtud del Derecho de la Unión o del Derecho internacional privado, una AECT se considerará una entidad del Estado miembro en que tenga su domicilio social.».
b)
Se inserta el apartado siguiente:
«1 bis. Las actividades de una AECT relativas al ejercicio de las funciones contempladas en el artículo 7, apartados 2 y 3, se regirán por el Derecho de la Unión aplicable y el Derecho nacional tal como se especifique en el convenio contemplado en el artículo 8.
Las actividades de una AECT cofinanciadas por el presupuesto de la Unión respetarán los requisitos establecidos en el Derecho de la Unión aplicable y en el Derecho nacional relativo a la aplicación de dicho Derecho de la Unión.».
3)
El artículo 3 se modifica como sigue:
a)
El párrafo primero del apartado 1 se sustituye por el texto siguiente:
«1. Podrán ser miembros de una AECT las entidades siguientes:
a)
Estados miembros o autoridades de ámbito nacional;
b)
autoridades regionales;
c)
autoridades locales;
d)
empresas públicas a efectos del artículo 2, apartado 1, letra b), de la Directiva 2004/17/CE del Parlamento Europeo y del Consejo (9) u organismos de Derecho público a efectos del artículo 1, apartado 9, párrafo segundo, de la Directiva 2004/18/CE del Parlamento Europeo y del Consejo (10);
e)
empresas a las que se confíen actividades de servicios de interés económico general de conformidad con el Derecho de la Unión y nacional aplicable;
f)
autoridades nacionales, regionales o locales, u organismos o empresas públicas equivalentes a los mencionados en la letra d), de terceros países, sujetos a las condiciones establecidas en el artículo 3 bis.
(9) Directiva 2004/17/CE del Parlamento Europeo y del Consejo, de 31 de marzo de 2004, sobre la coordinación de los procedimientos de adjudicación de contratos en los sectores del agua, de la energía, de los transportes y de los servicios postales (DO L 134 de 30.4.2004, p. 1)." 						
(10) Directiva 2004/18/CE del Parlamento Europeo y del Consejo, de 31 de marzo de 2004, sobre coordinación de los procedimientos de adjudicación de los contratos públicos de obras, de suministro y de servicios (DO L 134 de 30.4.2004, p. 114).»." 						
b)
El apartado 2 se sustituye por el texto siguiente:
«2. La AECT estará integrada por miembros situados en el territorio de al menos dos Estados miembros, a excepción de lo dispuesto en el artículo 3 bis, apartados 2 y 5.».
4)
Se inserta el siguiente artículo:
«Artículo 3 bis
Adhesión de miembros de terceros países o de países o territorios de ultramar (PTU)
1. De conformidad con el artículo 4, apartado 3 bis, una AECT podrá estar formada por miembros situados en el territorio de al menos dos Estados miembros y uno o varios terceros países, que sean vecinos de por lo menos uno de esos Estados miembros, incluidas sus regiones ultraperiféricas, siempre que dichos Estados miembros y terceros países realicen conjuntamente acciones de cooperación territorial o apliquen programas apoyados por la Unión.
A efectos del presente Reglamento se considerará que un tercer país o un PTU es vecino de un Estado miembro, incluidas sus regiones ultraperiféricas, cuando el tercer país o el PTU y ese Estado miembro tengan una frontera terrestre común o cuando tanto el tercer país como el PTU y dicho Estado miembro tengan derecho a acogerse a un programa marítimo transfronterizo o a un programa transnacional conjunto en el marco del objetivo de la cooperación territorial europea, o bien a otro programa de cooperación a través de fronteras, mares o cuencas marítimas, incluso cuando estén separados por aguas internacionales.
2. Una AECT podrá estar formada por miembros situados en el territorio de un solo Estado miembro y de uno o varios terceros países, vecinos de ese Estado miembro incluidas sus regiones ultraperiféricas, en caso de que dicho Estado miembro de que se trate considere que tal AECT es coherente con el alcance de su cooperación territorial en el contexto de la cooperación transfronteriza o transnacional o de las relaciones bilaterales con los terceros países de que se trate.
3. A efectos de los apartados 1 y 2, los terceros países vecinos de un Estado miembro, incluidas sus regiones ultraperiféricas, incluyen las fronteras marítimas entre los países de que se trate.
4. De conformidad con el artículo 4 bis y a reserva de las condiciones establecidas en el apartado 1 del presente artículo, una AECT también podrá estar formada por miembros situados en el territorio de al menos dos Estados miembros, incluidas sus regiones ultraperiféricas, y de uno o varios PTU, con o sin miembros procedentes de uno o varios terceros países.
5. De conformidad con el artículo 4 bis y a reserva de las condiciones establecidas en el apartado 2 del presente artículo, una AECT también podrá estar formada por miembros situados en el territorio de un único Estado miembro, incluidas sus regiones ultraperiféricas, y de uno o varios PTU, con o sin miembros procedentes de uno o varios terceros países.
6. Una AECT no podrá estar formada únicamente por miembros procedentes de un Estado miembro y de uno o varios PTU relacionados con el mismo Estado miembro.».
5)
El artículo 4 se modifica como sigue:
a)
El apartado 3 se sustituye por el texto siguiente:
«3. Tras la notificación mencionada en el apartado 2 que haga un futuro miembro, el Estado miembro que haya recibido la notificación aprobará, teniendo en cuenta su estructura constitucional, la participación del futuro miembro en la AECT y el convenio, a no ser que el Estado miembro considere que:
a)
esa participación o el convenio no es conforme con ninguno de los siguientes:
i)
el presente Reglamento;
ii)
otra normativa de la Unión relativa a los actos y las actividades de la AECT;
iii)
el Derecho nacional relativo a los poderes y competencias del futuro miembro;
b)
esa participación no está justificada por razones de interés público o de orden público de dicho Estado miembro; o
c)
los estatutos no son coherentes con el convenio.
En caso de no aprobación, el Estado miembro indicará sus motivos de denegación de la aprobación y propondrá, en su caso, las modificaciones necesarias del convenio.
El Estado miembro tomará su decisión por lo que respecta a la aprobación en un plazo de seis meses a partir de la fecha de recepción de la notificación de conformidad con el apartado 2. Si el Estado miembro que haya recibido la notificación no formula objeciones dentro de ese plazo, la participación del futuro miembro y el convenio se considerarán aprobados. Ahora bien, el Estado miembro en el que vaya a situarse el domicilio social propuesto de la AECT aprobará formalmente el convenio para permitir la creación de la AECT.
Cualquier petición de información adicional por parte del Estado miembro a un futuro miembro interrumpirá el plazo indicado en el párrafo tercero. El período de interrupción se iniciará el día siguiente a la fecha en que el Estado miembro haya enviado sus observaciones al futuro miembro y durará hasta que el futuro miembro haya respondido a las observaciones.
No obstante, no se interrumpirá el plazo indicado en el párrafo tercero si el futuro miembro presenta una respuesta a las observaciones hechas por el Estado miembro en un plazo de diez días hábiles desde el inicio del período de interrupción.
Al decidir acerca de la participación de un futuro miembro en una AECT, los Estados miembros podrán aplicar sus normas nacionales.».
b)
Se inserta el apartado siguiente:
«3 bis. En el caso de una AECT con futuros miembros de uno o varios terceros países, el Estado miembro en que vaya a estar situado el domicilio social de la AECT propuesto se cerciorará, en consulta con los demás Estados miembros interesados, de que se cumplen las condiciones establecidas en el artículo 3 bis y de que el tercer país ha aprobado la participación de los futuros miembros de conformidad con:
a)
condiciones y procedimientos equivalentes a los establecidos en el presente Reglamento; o
b)
un acuerdo celebrado entre al menos un Estado miembro conforme a cuyo Derecho está establecido un futuro miembro y dicho tercer país.».
c)
Los apartados 5 y 6 se sustituyen por el texto siguiente:
«5. Los miembros se pondrán de acuerdo sobre el convenio contemplado en el artículo 8, garantizando la coherencia con la aprobación de conformidad con el apartado 3 del presente artículo.
6. La AECT notificará cualquier modificación del convenio o los estatutos a los Estados miembros en virtud de cuya legislación se crean los miembros de la AECT. Toda modificación del convenio, excepto únicamente en caso de adhesión de un nuevo miembro en virtud del artículo 6 bis, letra a), será aprobada por esos Estados miembros, de conformidad con el procedimiento establecido en el presente artículo.».
d)
Se añade el apartado siguiente:
«6 bis. En caso de adhesión de un nuevo miembro a una AECT existente, se aplicarán las siguientes disposiciones:
a)
en caso de adhesión de un nuevo miembro procedente de un Estado miembro que ya haya aprobado el convenio, dicha adhesión solo se aprobará por el Estado miembro en virtud de cuya legislación se ha establecido el nuevo miembro con arreglo al procedimiento que figura en el apartado 3 y se notificará al Estado miembro en el que la AECT tenga su domicilio social;
b)
en caso de adhesión de un nuevo miembro procedente de un Estado miembro que todavía no haya aprobado el convenio, se aplicará el procedimiento que figura en el apartado 6;
c)
en caso de adhesión de un nuevo miembro procedente de un tercer país a una AECT existente, dicha adhesión será objeto de examen por parte del Estado miembro en el que la AECT tenga su domicilio social con arreglo al procedimiento que figura en el apartado 3 bis.».
6)
Se inserta el siguiente artículo:
«Artículo 4 bis
Participación de miembros procedentes de un PTU
En caso de una AECT con un futuro miembro procedente de un PTU, el Estado miembro al que el PTU está vinculado se cerciorará de que se cumplen las condiciones establecidas en el artículo 3 bis y, teniendo en cuenta su relación con el PTU:
a)
aprobará la participación del futuro miembro en consonancia con el artículo 4, apartado 3; o
b)
confirmará por escrito al Estado miembro en el que vaya a estar situado el domicilio social propuesto de la AECT que las autoridades competentes del PTU han aprobado la participación del futuro miembro, conforme a condiciones y procedimientos equivalentes a los establecidos en el presente Reglamento.».
7)
El artículo 5 se sustituye por el texto siguiente:
«Artículo 5
Adquisición de personalidad jurídica y publicación en el Diario Oficial
1. El convenio y los estatutos y sus modificaciones posteriores se registrarán o se publicarán, o ambas cosas, en el Estado miembro en el que la AECT de que se trate tenga su domicilio social, de conformidad con el Derecho nacional aplicable de dicho Estado miembro. La AECT adquirirá personalidad jurídica en la fecha de registro o de publicación del convenio y los estatutos, según lo que tenga lugar primero. Los miembros informarán a los Estados miembros afectados y al Comité de las Regiones del registro o la publicación del convenio y los estatutos.
2. La AECT garantizará que, en un plazo de diez días laborables a partir del registro o la publicación del convenio y los estatutos, se envíe al Comité de las Regiones una solicitud que siga el modelo que figura el anexo del presente Reglamento. A continuación, el Comité de las Regiones transferirá dicha solicitud a la Oficina de Publicaciones Oficiales de la Unión Europea para que publique una nota en la serie C del Diario Oficial de la Unión Europea, en la que se anuncie la creación de la AECT, con los detalles indicados en el anexo del presente Reglamento.».
8)
En el artículo 6, el apartado 4 se sustituye por el texto siguiente:
«4. No obstante lo dispuesto en los apartados 1, 2 y 3 del presente artículo, cuando las funciones de una AECT contempladas en el artículo 7, apartado 3, incluyan actuaciones cofinanciadas por la Unión, se aplicará la legislación pertinente relativa al control de fondos proporcionados por la Unión.».
9)
El artículo 7 se modifica de la siguiente manera:
a)
Los apartados 2 y 3 se sustituyen por el texto siguiente:
«2. La AECT actuará dentro de los límites de las funciones que se le encomienden, en concreto la facilitación y el fomento de la cooperación territorial para fortalecer la cohesión económica, social y territorial de la Unión, y la superación de los obstáculos existentes en el mercado interior. Sus miembros determinarán que cada función entra en el ámbito de competencia de cada miembro, a menos que el Estado miembro o el tercer país apruebe la participación de un miembro constituido con arreglo a su Derecho nacional, aun cuando dicho miembro no sea competente para todas las funciones contempladas en el convenio.
3. La AECT podrá realizar acciones específicas de cooperación territorial entre sus miembros y en el marco del objetivo a que se refiere el artículo 1, apartado 2, con o sin contribución financiera de la Unión.
En primer lugar, las funciones de la AECT podrán referirse a la ejecución de los programas, o partes de estos, o a la ejecución de operaciones que reciben apoyo de la Unión a través del Fondo Europeo de Desarrollo Regional, el Fondo Social Europeo y/o el Fondo de Cohesión.
Los Estados miembros podrán restringir las funciones que las AECT pueden realizar sin contribución financiera de la Unión. Ahora bien, no obstante lo dispuesto en el artículo 13, los Estados miembros no excluirán las funciones relativas a las prioridades de inversión mencionadas en el artículo 7 del Reglamento (UE) no 1299/2013 del Parlamento Europeo y del Consejo (11).
(11) Reglamento (UE) no 1299/2013 del Parlamento Europeo y del Consejo de 17 de diciembre de 2013, por el que se establecen disposiciones específicas relativas al apoyo del Fondo Europeo de Desarrollo Regional al objetivo de la cooperación territorial europea (DO L 347 de 20.12.2013, p. 259).»." 						
b)
En el apartado 4, se añade el párrafo siguiente:
«No obstante, de conformidad con el Derecho de la Unión y nacional aplicable, la asamblea de una AECT, a que se hace referencia en el artículo 10, apartado 1, letra a), podrá definir los términos y las condiciones de utilización de un elemento de una infraestructura que gestione la AECT, o los términos y las condiciones con arreglo a los cuales se presta un servicio de interés económico general, incluidas las tarifas y los honorarios que deben pagar los usuarios.».
10)
En el artículo 8, el apartado 2 se sustituye por el texto siguiente:
«2. En el convenio se especificarán:
a)
el nombre de la AECT y su domicilio social;
b)
la parte de territorio en el que la AECT puede ejercer sus funciones;
c)
el objetivo y las funciones de la AECT;
d)
el período por el que se constituye la AECT y las condiciones de su disolución;
e)
la lista de los miembros de la AECT;
f)
la lista de los órganos de la AECT y sus respectivas competencias;
g)
el Derecho aplicable de la Unión y nacional del Estado miembro en el que la AECT tiene su domicilio social a efectos de interpretación y aplicación del convenio;
h)
el Derecho aplicable de la Unión y nacional del Estado miembro en el que actúan los órganos de la AECT;
i)
las modalidades de participación de los miembros procedentes de terceros países o de PTU cuando proceda, incluida la determinación del Derecho aplicable cuando la AECT ejerza sus funciones en un tercer país o PTU;
j)
el Derecho de la Unión y nacional aplicable que guarde relación directa con las actividades de la AECT realizadas en el marco de las funciones especificadas en el convenio;
k)
las normas aplicables al personal de la AECT, así como los principios que rigen las modalidades relativas a la gestión del personal y los procedimientos de contratación;
l)
las modalidades de responsabilidad de la AECT y de sus miembros de conformidad con el artículo 12;
m)
las modalidades apropiadas para el reconocimiento mutuo, también en relación con el control financiero de la gestión de los fondos públicos; y
n)
los procedimientos de adopción de los estatutos y de modificación del convenio, que cumplirán las obligaciones establecidas en los artículos 4 y 5.
3. En caso de que las funciones de una AECT se refieran únicamente a la gestión de un programa de cooperación o parte de este en el marco del Reglamento (UE) no 1299/2013, o en caso de que la AECT se refiera a la cooperación o a redes interregionales, la información con arreglo al apartado 2, letra b), no será necesaria.».
11)
El artículo 9 se sustituye por el texto siguiente:
«Artículo 9
Estatutos
1. Los miembros de la AECT aprobarán por unanimidad sus estatutos sobre la base del convenio y de conformidad con este.
2. Los estatutos de la AECT especificarán, como mínimo, los siguientes elementos:
a)
las disposiciones operativas de sus órganos y las competencias de estos, así como el número de representantes de los miembros en los órganos de gobierno pertinentes;
b)
sus procedimientos de toma de decisiones;
c)
su lengua o lenguas de trabajo;
d)
las modalidades de su funcionamiento;
e)
sus procedimientos relativos a la gestión de personal y la contratación;
f)
las modalidades de la contribución financiera de sus miembros;
g)
las normas contables y presupuestarias aplicables a sus miembros;
h)
la designación del auditor externo independiente de sus cuentas; y
i)
los procedimientos de modificación de los estatutos, que cumplirán las obligaciones establecidas en los artículos 4 y 5.».
12)
En el artículo 11, el apartado 2 se sustituye por el texto siguiente:
«2. La elaboración de las cuentas, incluido, cuando se solicite, el informe anual adjunto a las mismas, así como la auditoría y la publicación de dichas cuentas, se regirán por el Derecho del Estado miembro en el que la AECT tenga su domicilio social.».
13)
El artículo 12 se modifica de la siguiente manera:
a)
En el apartado 1 se añade el párrafo siguiente:
«La AECT será responsable de todas sus deudas.».
b)
El apartado 2 se sustituye por el texto siguiente:
«2. Sin perjuicio de lo dispuesto en el apartado 3, cuando los activos de una AECT resulten insuficientes para atender a sus responsabilidades, sus miembros asumirán las deudas de la AECT, cualquiera que sea la naturaleza de estas, fijándose la parte de cada miembro en proporción a su contribución financiera. Las modalidades de las contribuciones financieras quedarán establecidas en los estatutos.
Los miembros de la AECT podrán comprometerse en los estatutos a asumir, una vez que hayan dejado de ser miembros de la AECT, las obligaciones que se hayan derivado de las actividades de la AECT durante el período en que han sido miembros.
2 bis. Si la responsabilidad de al menos uno de los miembros de una AECT procedente de un Estado miembro es limitada, con arreglo al Derecho nacional en virtud del cual se ha constituido, los demás miembros también podrán limitar en el convenio su responsabilidad cuando el Derecho nacional por el que se aplique el presente Reglamento así lo permita.
El nombre de una AECT cuyos miembros tengan responsabilidad limitada incluirá el término «limitada».
Los requisitos de publicación del convenio, los estatutos y las cuentas de una AECT cuyos miembros tengan responsabilidad limitada deberán ser al menos iguales a los exigidos para otras entidades jurídicas con responsabilidad limitada en virtud de la legislación del Estado miembro en que la AECT tenga su domicilio social.
En el caso de una AECT cuyos miembros tengan responsabilidad limitada, cualquier Estado miembro interesado podrá exigir que la AECT suscriba una póliza de seguro adecuada o esté avalada por una garantía prestada por un banco u otra entidad financiera establecida en un Estado miembro, o que esté cubierta por una línea de crédito que ofrezca como garantía un organismo público o un Estado miembro para cubrir los riesgos inherentes a la actividad de la AECT.».
14)
En el artículo 15, apartado 2, el párrafo primero se sustituye por el texto siguiente:
«2. Excepto cuando se estipule de otro modo en el presente Reglamento, la legislación de la Unión en materia de competencia jurisdiccional se aplicará a los litigios en los que intervenga una AECT. En los casos que no estén previstos en la legislación de la Unión, los órganos judiciales competentes en materia de resolución de litigios serán los órganos judiciales del Estado miembro en que la AECT tenga su domicilio social.».
15)
El artículo 16 se modifica como sigue:
a)
El apartado 1 se sustituye por el texto siguiente:
«1. Los Estados miembros adoptarán disposiciones para garantizar la aplicación efectiva del presente Reglamento, también por lo que respecta a la determinación de las autoridades competentes responsables del procedimiento de aprobación con arreglo a las disposiciones legales y administrativas vigentes.
Cuando lo exija la legislación nacional de un Estado miembro, este podrá establecer una lista exhaustiva de las funciones que los miembros de una AECT en el sentido del artículo 3, apartado 1, constituida en virtud de su legislación ya tengan, en lo que se refiere a la cooperación territorial dentro de dicho Estado miembro.
El Estado miembro presentará a la Comisión toda disposición adoptada en virtud del presente artículo, así como cualquiera de sus modificaciones. La Comisión transmitirá dichas disposiciones a los demás Estados miembros y al Comité de las Regiones.».
b)
Se inserta el apartado siguiente:
«1 bis. En la medida en que las disposiciones del apartado 1 se refieren a un Estado miembro al que está vinculado un PTU, dichas disposiciones también garantizarán, teniendo en cuenta la relación del Estado miembro con ese PTU, la efectiva aplicación del presente Reglamento por lo que respecta a aquellos PTU que son vecinos de otros Estados miembros o de sus regiones ultraperiféricas.».
16)
El artículo 17 se sustituye por el texto siguiente:
«Artículo 17
Informe
El 1 de agosto de 2018, a más tardar, la Comisión transmitirá al Parlamento Europeo, al Consejo y al Comité de las Regiones un informe sobre la aplicación del presente Reglamento, evaluando, sobre la base de indicadores, su eficacia, eficiencia, pertinencia, su valor añadido europeo y el alcance de su simplificación.
La Comisión adoptará actos delegados con arreglo al artículo 17 bis en lo referente a la elaboración de la lista de indicadores a que se refiere el párrafo primero.».
17)
Se inserta el artículo siguiente:
«Artículo 17 bis
Ejercicio de la delegación
1. Se otorgan a la Comisión poderes para adoptar actos delegados en las condiciones establecidas en el presente artículo.
2. Los poderes para adoptar actos delegados mencionados en el artículo 17, párrafo segundo, se otorgan a la Comisión por un período de cinco años a partir de 21 de diciembre de 2013.
3. La delegación de poderes mencionada en el artículo 17, párrafo segundo, podrá ser revocada en cualquier momento por el Parlamento Europeo o por el Consejo. La decisión de revocación pondrá término a la delegación de los poderes que en ella se especifiquen. La decisión surtirá efecto el día siguiente al de la publicación de la decisión en el Diario Oficial de la Unión Europea o en una fecha posterior indicada en la misma. No afectará a la validez de los actos delegados que ya estén en vigor.
4. Tan pronto como la Comisión adopte un acto delegado lo notificará de inmediato y de manera simultánea al Parlamento Europeo y al Consejo.
5. Los actos delegados adoptados en virtud del artículo 17, párrafo segundo, entrarán en vigor únicamente si, en un plazo de tres meses desde su notificación al Parlamento Europeo y al Consejo, ni el Parlamento Europeo ni el Consejo formulan objeciones o si, antes del vencimiento de dicho plazo, tanto el uno como el otro informan a la Comisión de que no las formularán. El plazo se prorrogará tres meses a iniciativa del Parlamento Europeo o del Consejo.».
Artículo 2
Disposiciones transitorias
1. Las AECT creadas antes del 21 de diciembre de 2013 no estarán obligadas a adaptar su convenio y sus estatutos a lo dispuesto en el Reglamento (CE) no 1082/2006 en su versión modificada por el presente Reglamento.
2. En el caso de las AECT respecto a las cuales se haya iniciado un procedimiento en virtud del artículo 4 del Reglamento (CE) no 1082/2006 antes del 22 de junio de 2014 y para las que solo esté pendiente el registro o la publicación en virtud del artículo 5 del Reglamento (CE) no 1082/2006, el convenio y los estatutos se registrarán o publicarán, o ambas cosas, conforme a lo dispuesto en el Reglamento (CE) no 1082/2006 antes de su modificación por el presente Reglamento.
3. Las AECT respecto a las cuales se haya iniciado un procedimiento en virtud del artículo 4 del Reglamento (CE) no 1082/2006 con más de seis meses de antelación al 22 de junio de 2014 se aprobarán conforme a lo dispuesto en el Reglamento (CE) no 1082/2006 antes de su modificación por el presente Reglamento.
4. Otras AECT distintas de las contempladas en los apartados 2 y 3 del presente artículo respecto a las cuales se haya iniciado un procedimiento en virtud del artículo 4 del Reglamento (CE) no 1082/2006 antes del 22 de junio de 2014 se aprobarán conforme a lo dispuesto en el Reglamento (CE) no 1082/2006, en su versión modificada por el presente Reglamento.
5. Los Estados miembros presentarán a la Comisión las modificaciones necesarias de las disposiciones nacionales adoptadas con arreglo al artículo 16, apartado 1, del Reglamento (CE) no 1082/2006, en su versión modificada por el presente Reglamento, a más tardar el 22 de junio de 2014.
Artículo 3
Entrada en vigor
El presente Reglamento entrará en vigor al día siguiente de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
Será aplicable a partir del 22 de junio de 2014.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, 17 de diciembre de 2013.