РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) 2015/171 НА КОМИСИЯТА
от 4 февруари 2015 година
относно някои аспекти на процедурата за лицензиране на железопътни предприятия
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2012/34/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 21 ноември 2012 г. за създаване на единно европейско железопътно пространство (1), и по-специално член 17, параграф 5 от нея,
като има предвид, че:
(1)
В Препоръката на Комисията от 7 април 2004 г. относно използването на общ европейски формат за лицензионните документи, издавани в съответствие с Директива 95/18/ЕО относно лицензирането на железопътните предприятия (2) бе препоръчано да се използва стандартен формат за лицензионните документи, издавани от националните лицензиращи органи.
(2)
В съответствие с член 23 от Директива 2012/34/ЕС издаваните от националните лицензиращи органи лицензи са валидни за цялата територия на ЕС. Националните лицензиращи органи следва да информират Европейската железопътна агенция за издадените лицензи, лицензите със спряно действие, отнетите или изменените лицензи, а Европейската железопътна агенция следва съответно да уведомява останалите държави членки. Използването на общ образец за лиценза би улеснило работата на националните лицензиращи органи и на Европейската железопътна агенция и би осигурило по-лесен достъп до информация за лицензите, по-специално на лицензиращите органи на други държави членки и на управителите на инфраструктура.
(3)
Цялата необходима информация, удостоверяваща че дадено железопътно предприятие е редовно лицензирано за определен вид железопътни транспортни услуги, може да бъде събрана в стандартизиран документ. Стандартният образец за лицензионен документ би улеснил публикуването на цялата съответна информация относно лицензите на уебсайта на Европейската железопътна агенция. В бъдеще би могло стандартният формат да бъде изменян в зависимост от опита при неговото използване и от възникването на потребности за допълнителна информация относно лицензите.
(4)
Възможно е условията, при които могат да бъдат изпълнени изискванията по член 22 от Директива 2012/34/ЕС във връзка с покритието на гражданската отговорност, да се различават в различните държави членки, в зависимост от националното законодателство. Данните, че железопътното предприятие е в съответствие с тези национални изисквания, следва да бъдат представени в приложение към лицензионния документ. За тази цел следва да се използва стандартният образец за това приложение. В случай че железопътното предприятие желае да изпълнява своите дейности в две или повече държави членки, покритието на гражданската отговорност във всяка от тези държави членки следва да бъде посочено в допълнително приложение, издадено от лицензиращия орган в съответната допълнителна държава членка, където железопътното предприятие желае да оперира.
(5)
Лицензиращите органи биха могли да намаляват своите административни разходи, размера на лицензионните такси и времето за вземане на решение по заявленията за лиценз, ако бързо обменят необходимите данни с други органи и други публични или частни институции.
(6)
Поради малката степен на промени в пазара в някои държави членки не се вземат лицензионни решения в течение на една или повече последователни години. В същото време високите такси биха могли да представляват препятствие за навлизането на железопътни предприятия на пазара.
(7)
Кандидатстващите за нов лиценз железопътни предприятия следва да са поставени при не по-малко благоприятни условия в сравнение със железопътните предприятия, които вече оперират на пазара.
(8)
Следва да бъдат намалени излишните административни натоварвания, налагани върху лицензиращите органи и предприятията, като стриктно се ограничат изискванията във връзка с условията, определени в Директива 2012/34/ЕС.
(9)
Лицензиращите органи не са длъжни да изискват лицензионна такса от железопътните предприятия. При все това, държавите членки могат да решат да налагат такава такса за дейностите, извършвани от лицензиращите органи при проучването на заявленията. В такъв случай лицензионната такса следва да бъде недискриминационна, да се събира реално от всички кандидатстващи за лиценз предприятия и да се базира на действителното работно натоварване на лицензиращия орган. Ако лицензионната такса надхвърля 5 000 EUR, лицензиращият орган следва да посочи в известието за плащане на таксата броя на изразходваните човекочасове и на направените разходи.
(10)
В опит да бъдат създадени равноправни условия за железопътните предприятия с Директива 2012/34/ЕС бяха отменени някои разпоредби, които не са съвместими със засилване на пазарните условия, и се изисква железопътните предприятия да бъдат застраховани или да имат адекватни гаранции при пазарни условия. Лицензиращите органи следва да бъдат приканени да проверяват, съвместно с други органи на държавите членки, прилагането на така ревизираните условия.
(11)
Предоставянето на лиценз на железопътно предприятие не трябва да зависи от това дали предприятието притежава сертификат за безопасност по член 10 от Директива 2004/49/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (3).
(12)
Новите железопътни предприятия имат критично важно значение за конкуренцията, но те биха могли да имат практически трудности при представянето на документация за тяхната финансова стабилност, даваща възможност за реалистични допускания за период от 12 месеца напред, в съответствие с член 20, параграфи 1 и 2 от Директива 2012/34/ЕС. Докато по отношение на някои по-малки въздушни превозвачи законодателите на ЕС са предвидили възможност за опростено доказване съгласно член 5, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1008/2008 на Европейския парламент и на Съвета (4), по отношение на кандидатстващите за лиценз железопътни предприятия при процедурата за издаване на лиценз тези практически трудности могат да бъдат взети предвид чрез облекчаване на процедурата за доказване на финансова стабилност.
(13)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Комитета, създаден съгласно член 62, параграф 1 от Директива 2012/34/ЕС,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет
В настоящия регламент са формулирани подробни указания за използването на общ образец за лицензионния документ. Освен това, в регламента са определени и някои аспекти на процедурата за предоставяне на лиценз.
Член 2
Определения
За целите по настоящия регламент „лицензионен документ“ означава попълненият и надлежно подписан общ образец, определен в приложение I и приложение II към настоящия регламент, който се подава в Европейската железопътна агенция.
Член 3
Употребата на общия образец за лицензионен документ
1. При издаването на лицензи съгласно глава III от Директива 2012/34/ЕС трябва да бъде използван стандартният формат, определен в приложение I и приложение II към настоящия регламент.
В случай на издаване на нов лиценз лицензиращият орган определя ЕО нотификационен номер на лиценза в съответствие с хармонизираната система за номериране, наречена Европейски идентификационен номер (EIN), както е зададена в допълнение 2 към Решение 2007/756/ЕО на Комисията (5).
Всеки път когато се издава лиценз или се изменя лиценз по начин, засягащ лицензионния документ, или се спира действието на лиценз, или той се отнема, или се заменя с временен лиценз, лицензиращият орган издава лицензионен документ въз основа на горепосочения формат.
2. Лицензиращите органи съответно уведомяват Европейската железопътна агенция в съответствие с член 24, параграф 8 от Директива 2012/34/ЕС, като предоставят копие на лицензионния документ в съответствие с договорения между тях комуникационен протокол.
3. Информацията относно финансовото покритие на гражданската отговорност по член 22 от Директива 2012/34/ЕС се посочва в приложението към лицензионния документ, като се използва стандартният формат, определен в приложение II към настоящия регламент. Приложението към лицензионния документ се прилага от издаващия лиценза орган. Номерът на това приложение трябва да е номер едно (1).
4. Чрез информацията, дадена в приложенията за отговорността, определена в приложение II към настоящия регламент, лицензиращият орган в дадена държава членка или даден управител на инфраструктура може да провери дали покритието на гражданската отговорност, направено от съответното железопътно предприятие и одобрено от други лицензиращи органи, е достатъчно в тази държава членка. Ако лицензиращият орган прецени, че размерът на покритието е недостатъчен, той може да поиска от железопътното предприятие да осигури допълнително покритие. Железопътното предприятие е длъжно да предостави на лицензиращия орган изискваната информация за неговото покритие.
5. След като лицензиращият орган бъде удовлетворен по отношение на покритието, той съответно информира Европейската железопътна агенция като актуализира съществуващо приложение, изпратено от лицензиращ орган на същата държава членка, или като добави следващо приложение към лиценза, като за тази цел използва стандартния формат съгласно приложение II към настоящия регламент и означи съответното приложение със следващия пореден номер (2, 3, 4 и т.н.).
6. Във всяко приложение, отнасящо се за отговорността, се посочват сумата, обхватът - например географският обхват или видът на услугите, началната дата и, ако е приложимо, крайната дата на покритието. Във всяко приложение се посочва нотификационният номер на лиценза, за да има ясна връзка с лицензираното железопътно предприятие. Ако бъде информиран за промяна в покритието за гражданската отговорност, лицензиращият орган издава актуализирано приложение и го изпраща на Европейската железопътна агенция.
Член 4
Лицензионни такси
Държавите членки могат да изискват лицензионна такса за прегледа на всяко заявление. Лицензионните такси трябва да се начисляват по недискриминиращ начин.
Член 5
Някои аспекти във връзка с изискванията за покритие на гражданската отговорност и адекватни гаранции
1. Лицензиращият орган публикува минимално изискваните равнища на покритието, включително в случай че размерът на този вид покритие е определен в националното законодателство.
2. Лицензиращият орган не може да изисква влизане на покритието в сила преди железопътното предприятие да започне своите влакови операции.
3. Най-късно до 25 август 2015 г. издалият лиценза лицензиращ орган трябва да изиска от всички лицензирани железопътни предприятия данни за равнището и обхвата на тяхното съществуващо покритие за отговорността в случай на произшествия освен ако те не са сключили застраховка или лицензиращият орган вече има тази информация. Също така лицензиращият орган може да изисква от железопътните предприятия съответни данни, в случай че се съмнява дали тяхното покритие съответства на изискванията по член 22 от Директива 2012/34/ЕС.
4. Ако предприятието вместо да докаже, че е адекватно застраховано, изясни че разполага с адекватни гаранции в ролята на покритие, лицензиращият орган трябва, ако е уместно след консултация с регулаторния орган, да проучи дали условията, при които предприятието е получило такива гаранции, съответстват на пазарните условия, които биха били получени от всяко друго предприятие със същото равнище на финансово състояние и рискова експозиция.
5. Ако лицензиращият орган спре действието на лиценз съгласно член 24, параграф 1 от Директива 2012/34/ЕС или предостави временен лиценз съгласно член 24, параграф 3 от цитираната директива, той трябва съответно да информира всички останали компетентни органи, посочени в Регламент (ЕО) № 1370/2007 на Европейския парламент и на Съвета (6), за които знае, че съответното железопътно предприятие е договорило с тях изпълнението на услуги. Ако лицензиращият орган има съмнения по отношение на съответствието на гаранциите за покриване на отговорности с правилата на ЕС относно държавната помощ, той може да изпрати необходимата информация на органите, отговарящи за контрола на прилагането на правилата за държавната помощ.
Член 6
Връзка със сертификатите за безопасност
1. Предоставянето на лиценз не може да зависи от това дали съответното предприятие има сертификат за безопасност по член 10 от Директива 2004/49/ЕО.
2. Ако предприятието притежава сертификат за безопасност, лицензиращият орган не проверява при предоставянето на лиценз изискванията за сертификат за безопасност.
Член 7
Някои аспекти на процедурата за предоставяне на лиценз
1. В срок от един месец след получаването на съответно заявление, лицензиращият орган или информира предприятието, че документацията е пълна, или иска допълнителна информация. При изключителни обстоятелства този срок може да бъде удължен с две седмици, за което предприятието трябва да бъде съответно информирано. В срок от максимум един месец след като бъде получена допълнителната информация, лицензиращият орган информира предприятието дали документацията е пълна.
2. Лицензиращият орган може да изисква наличието само на такива документи, които са посочени в глава III от Директива 2012/34/ЕС, или се изискват съгласно националното законодателство. Също така, лицензиращият орган трябва да публикува списък на всички необходими документи и тяхното съдържание и не може да изисква от предприятията каквито и да са допълнителни документи. Ако списъкът е актуализиран и новият списък е публикуван, предприятията все още могат да се съобразяват с предходния списък по отношение на заявленията, подадени преди актуализацията.
3. По отношение на предприятия с годишни приходи от железопътни транспортни дейности под 5 милиона евро лицензиращият орган би могъл да смята за изпълнено изискването по отношение на способността на предприятието да посрещне своите действителни и потенциални задължения за период от 12 месеца от началото на работата в съответствие с член 20, параграф 1 от Директива 2012/34/ЕС, ако предприятието може да докаже, че неговият нетен капитал е поне 100 000 EUR, или възлиза на сума, съгласувана с регулаторния орган. Лицензиращият орган публикува размера на тази сума.
Член 8
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент се прилага от 16 юни 2015 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 4 февруари 2015 година.
REGLAMENTO DE EJECUCIÓN (UE) 2015/171 DE LA COMISIÓN
de 4 de febrero de 2015
relativo a determinados aspectos del procedimiento de concesión de licencias a las empresas ferroviarias
(Texto pertinente a efectos del EEE)
LA COMISIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea,
Vista la Directiva 2012/34/UE del Parlamento Europeo y del Consejo, de 21 de noviembre de 2012, por la que se establece un espacio ferroviario europeo único (1), y, en particular, su artículo 17, apartado 5,
Considerando lo siguiente:
(1)
La Recomendación de la Comisión, de 7 de abril de 2004, relativa a la utilización de un modelo común europeo para las licencias expedidas de conformidad con la Directiva 95/18/CE del Consejo sobre concesión de licencias a las empresas ferroviarias (2), recomienda la utilización del modelo normalizado para los documentos de licencia expedidos por las autoridades otorgantes nacionales.
(2)
Con arreglo a lo dispuesto en el artículo 23 de la Directiva 2012/34/UE, las licencias expedidas por las autoridades otorgantes nacionales serán válidas en el conjunto del territorio de la Unión. Las autoridades otorgantes nacionales deben informar a la Agencia Ferroviaria Europea de las licencias que se hayan concedido, suspendido, revocado o modificado y la Agencia debe informar en consecuencia a los demás Estados miembros. Una plantilla común para las licencias facilitaría el trabajo de las autoridades otorgantes nacionales y de la Agencia Ferroviaria Europea y facilitaría a todas las partes interesadas el acceso a la información sobre las licencias, en particular a las autoridades otorgantes de los demás Estados miembros y a los administradores de infraestructuras.
(3)
Toda la información necesaria para confirmar que a una determinada empresa ferroviaria se le ha concedido debidamente una licencia para un determinado tipo de servicios de transporte ferroviario puede incluirse en un documento normalizado. La plantilla normalizada para los documentos de licencia facilitaría la publicación de toda la información pertinente sobre las licencias en el sitio web de la Agencia Ferroviaria Europea. El modelo normalizado podría modificarse en el futuro en función de la experiencia obtenida con su utilización y de la evolución de la necesidad de información adicional sobre las licencias.
(4)
Las condiciones bajo las cuales pueden cumplirse los requisitos establecidos en el artículo 22 de la Directiva 2012/34/UE en lo que se refiere a la cobertura de la responsabilidad civil pueden variar entre Estados miembros, según la legislación nacional. La prueba de que la empresa ferroviaria cumple estos requisitos nacionales debe contemplarse en un anexo del documento de licencia. La plantilla normalizada de dicho anexo debe utilizarse con este fin. En caso de que la empresa ferroviaria desee ejercer sus actividades en dos o más Estados miembros, la cobertura de la responsabilidad civil respecto a cada uno de estos Estados miembros debe mencionarse en un anexo adicional, aportado por la autoridad otorgante del Estado miembro adicional en el que la empresa ferroviaria desee operar.
(5)
Las autoridades otorgantes pueden reducir sus costes administrativos, el nivel de las tasas de expedición de licencias y el plazo para tomar una decisión sobre una solicitud de licencia si intercambian rápidamente los datos necesarios con otras autoridades y otras entidades públicas o privadas.
(6)
Debido a lo escaso de los movimientos del mercado, en algunos Estados miembros no se toma ninguna decisión de concesión de licencias durante uno o más años consecutivos. Al mismo tiempo, unas tasas elevadas pueden suponer un obstáculo para la entrada en el mercado de las empresas ferroviarias.
(7)
A las empresas ferroviarias que solicitan una nueva licencia no se les deben aplicar condiciones menos favorables de concesión de licencias que a las empresas ferroviarias que ya estaban activas en el mercado.
(8)
La carga administrativa innecesaria impuesta a las autoridades otorgantes y a las empresas debe reducirse limitando estrictamente las exigencias a las condiciones fijadas en la Directiva 2012/34/UE.
(9)
Las autoridades otorgantes no tienen obligación de exigir a las empresas ferroviarias el pago de una tasa de expedición de licencias. Sin embargo, los Estados miembros pueden decidir imponer una tasa por el trabajo que realizan las autoridades otorgantes para el examen de la solicitud. En tal caso, la tasa de expedición de licencias debe ser no discriminatoria, cobrarse efectivamente a todas las empresas solicitantes de una licencia y basarse en el volumen de trabajo real de la autoridad otorgante. Si la tasa de expedición de licencias excede de 5 000 EUR, la autoridad otorgante debe indicar en la nota de pago de la tasa el número de horas-persona empleado y los gastos.
(10)
Con el fin de crear unas condiciones de competencia equitativas entre las empresas ferroviarias, la Directiva 2012/34/UE ha derogado determinadas disposiciones que no son compatibles con la mejora de las condiciones del mercado y en virtud de las cuales las empresas ferroviarias han de estar aseguradas o disponer de garantías adecuadas con arreglo a las condiciones de mercado. Debe invitarse a las autoridades otorgantes a que verifiquen la aplicación de las condiciones revisadas en cooperación con otras autoridades de los Estados miembros.
(11)
La concesión de una licencia a una empresa ferroviaria no debe estar supeditada a la posesión de un certificado de seguridad de los contemplados en el artículo 10 de la Directiva 2004/49/CE del Parlamento Europeo y del Consejo (3).
(12)
Las nuevas empresas ferroviarias son fundamentales para la competencia, pero pueden tener dificultades prácticas para presentar un registro sobre su capacidad financiera que les permita establecer hipótesis realistas para un período de 12 meses en el futuro, con arreglo al artículo 20, apartados 1 y 2, de la Directiva 2012/34/UE. Mientras que los legisladores de la UE han creado la posibilidad de la prueba simplificada para determinadas compañías aéreas pequeñas de conformidad con el artículo 5, apartado 3, del Reglamento (CE) no 1008/2008 del Parlamento Europeo y del Consejo (4), el procedimiento de obtención de una licencia puede tener en cuenta estas dificultades prácticas aligerando el procedimiento para demostrar la capacidad financiera de las empresas ferroviarias que soliciten una licencia.
(13)
Las medidas previstas en el presente Reglamento se ajustan al dictamen del Comité establecido de conformidad con el artículo 62, apartado 1, de la Directiva 2012/34/UE.
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
Artículo 1
Objeto
El presente Reglamento establece normas detalladas de uso de una plantilla común para los documentos de licencia. También establece determinados aspectos del procedimiento de concesión de la licencia.
Artículo 2
Definiciones
A efectos del presente Reglamento, se entenderá por «documento de licencia» la plantilla común cumplimentada y debidamente firmada, según los modelos de los anexos I y II del presente Reglamento, que debe presentarse a la Agencia Ferroviaria Europea.
Artículo 3
Uso de la plantilla común para el documento de licencia
1. Las licencias expedidas de conformidad con el capítulo III de la Directiva 2012/34/UE utilizarán los modelos normalizados que figuran en los anexos I y II del presente Reglamento.
En caso de que se expida una nueva licencia, la autoridad otorgante asignará el número de notificación de la licencia CE de conformidad con el sistema de numeración armonizado, denominado número de identificación europeo (NIE), tal como se establece en el apéndice 2 de la Decisión 2007/756/CE de la Comisión (5).
Cada vez que una licencia se conceda, se modifique de forma pertinente para el documento de licencia, se suspenda, se revoque o sea sustituida por una licencia temporal, la autoridad otorgante establecerá un documento de licencia sobre la base de este modelo.
2. Las autoridades otorgantes informarán a la Agencia Ferroviaria Europea con arreglo al artículo 24, apartado 8, de la Directiva 2012/34/UE aportándole una copia del documento de licencia conforme a lo establecido en el protocolo de comunicación acordado entre ellas.
3. La información sobre la cobertura económica de la responsabilidad civil a que se refiere el artículo 22 de la Directiva 2012/34/UE figurará en el anexo del documento de licencia, utilizando el modelo normalizado establecido en el anexo II del presente Reglamento. La autoridad que expide la licencia adjuntará un anexo al documento de licencia. Este anexo recibirá el número uno (1).
4. Gracias a la información proporcionada en los anexos relativos a la responsabilidad, como se indica en el anexo II del presente Reglamento, la autoridad otorgante de un Estado miembro concreto o un administrador de infraestructuras podrá verificar si la cobertura de la responsabilidad civil suscrita por la empresa ferroviaria y aprobada por otras autoridades otorgantes es suficiente en ese Estado miembro concreto. Si la autoridad otorgante determina que el nivel de cobertura es insuficiente, podrá solicitar a la empresa ferroviaria que suscriba una cobertura complementaria. La empresa ferroviaria facilitará a la autoridad otorgante la información solicitada sobre su cobertura.
5. Cuando la autoridad otorgante se muestre satisfecha con la cobertura, deberá informar de ello a la Agencia Ferroviaria Europea actualizando un anexo existente comunicado por una autoridad otorgante del mismo Estado miembro o añadiendo un nuevo anexo a la licencia, empleando para ello el modelo normalizado del anexo II del presente Reglamento y asignándole a este anexo el número siguiente (2, 3, 4, etc.).
6. Cada anexo sobre responsabilidad mencionará el importe, el ámbito, del tipo del ámbito geográfico o de los tipos de servicios, y la fecha de inicio y, si procede, de expiración de la cobertura. El número de notificación de la licencia deberá figurar en cada anexo para establecer un vínculo claro con la empresa ferroviaria titular de la licencia. La autoridad otorgante establecerá un anexo actualizado cuando sea informada de una modificación de la cobertura de la responsabilidad civil y comunicará el anexo a la Agencia Ferroviaria Europea.
Artículo 4
Tasas de expedición de licencias
Los Estados miembros podrán solicitar una tasa de expedición de licencias por el examen de cada solicitud. Las tasas de expedición de licencias se aplicarán de forma no discriminatoria.
Artículo 5
Aspectos de los requisitos sobre cobertura de la responsabilidad civil y garantías adecuadas
1. La autoridad otorgante publicará los niveles mínimos obligatorios de cobertura, también en caso de que el importe de dicha cobertura esté fijado por la legislación nacional.
2. La autoridad otorgante no podrá exigir que la cobertura surta efecto antes de que la empresa ferroviaria comience su explotación ferroviaria.
3. A más tardar el 25 de agosto de 2015, la autoridad otorgante que haya expedido la licencia solicitará a todas las empresas ferroviarias titulares de una licencia que aporten pruebas del nivel y del ámbito de su cobertura existente de la responsabilidad en caso de accidente, a menos que hayan contratado un seguro o que la autoridad ya disponga de dicha información. También podrá reclamar tales pruebas a las empresas ferroviarias en caso de que tenga dudas sobre si su cobertura cumple los requisitos mencionados en el artículo 22 de la Directiva 2012/34/UE.
4. En caso de que la empresa no demuestre que está debidamente asegurada, pero sí que dispone de garantías suficientes para la cobertura, la autoridad otorgante, si procede previa consulta del organismo regulador, examinará si las condiciones en que la empresa ha obtenido tales garantías se corresponden con las condiciones de mercado que hubiera obtenido cualquier otra empresa con el mismo nivel de situación financiera y de exposición al riesgo.
5. Si la autoridad otorgante suspende la licencia de conformidad con el artículo 24, apartado 1, de la Directiva 2012/34/UE, o concede una licencia temporal, de conformidad con el artículo 24, apartado 3, de dicha Directiva, lo comunicará a las demás autoridades competentes eventuales a que se hace referencia en el Reglamento (CE) no 1370/2007 del Parlamento Europeo y del Consejo (6), con las que sepa que la empresa ferroviaria ha contratado servicios. Si la autoridad otorgante tiene dudas en cuanto a la compatibilidad de las garantías para la cobertura de sus responsabilidades con las normas de la Unión sobre ayudas estatales, podrá remitir la información necesaria a las autoridades competentes para el control de dichas normas sobre ayudas estatales.
Artículo 6
Relación con los certificados de seguridad
1. La concesión de una licencia no podrá estar condicionada a que la empresa sea titular de un certificado de seguridad contemplado en el artículo 10 de la Directiva 2004/49/CE.
2. Si una empresa es titular de un certificado de seguridad, la autoridad otorgante no comprobará los requisitos en relación con los certificados de seguridad a la hora de conceder la licencia.
Artículo 7
Aspectos del procedimiento de concesión de licencias
1. En el plazo de un mes a partir de la recepción de la solicitud, la autoridad otorgante informará a la empresa de que el expediente está completo o le pedirá información complementaria. En circunstancias excepcionales, este plazo podrá ampliarse en dos semanas, y la empresa será informada al respecto. Una vez que se haya recibido la información complementaria, la autoridad otorgante tendrá el plazo máximo de un mes para informar a la empresa de si el expediente está completo.
2. La autoridad otorgante solo podrá pedir los documentos a que se hace referencia en el capítulo III de la Directiva 2012/34/UE, o exigidos en virtud de la legislación nacional. La autoridad otorgante deberá publicar una lista de todos los documentos y su contenido y no exigirá ningún otro documento a las empresas. Si la lista se actualiza y publica, las empresas podrán seguir basándose en la lista anterior por lo que se refiere a las solicitudes presentadas antes de la actualización.
3. Respecto a las empresas con ingresos anuales de menos de 5 millones EUR procedentes de actividades de transporte ferroviario, la autoridad otorgante podrá considerar que se cumple el requisito relativo a la capacidad de hacer frente a las obligaciones reales y potenciales durante un período de doce meses desde el inicio de las operaciones, de conformidad con el artículo 20, apartado 1, de la Directiva 2012/34/UE, si la empresa puede demostrar que su capital neto es como mínimo 100 000 EUR o un importe acordado con el organismo regulador. La autoridad otorgante publicará este importe.
Artículo 8
Entrada en vigor
El presente Reglamento entrará en vigor el vigésimo día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
El presente Reglamento será aplicable a partir del 16 de junio de 2015.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, el 4 de febrero de 2015.