РЕШЕНИЕ № 472/2014/ЕС НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 16 април 2014 година
относно Европейската година за развитие (2015 г.)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 209 и член 210, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет от 10 декември 2013 г. (1),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Политиката на сътрудничество за развитие има за първостепенна цел намаляването, а в дългосрочен план, премахването на бедността, както е предвидено в член 21 от Договора за Европейския съюз (ДЕС) и в член 208 от Договора за функционирането на Европейския съюз. Борбата с бедността в световен мащаб ще допринесе също така и за изграждането на по-стабилен, по-мирен, по-проспериращ и по-справедлив свят, който отразява взаимозависимостта между по-богатите и по-бедните страни.
(2)
Съгласно резолюцията на Европейския парламент от 23 октомври 2012 г., озаглавена „Програма за промяна: бъдещето на политиката на ЕС за развитие“, сътрудничеството за развитие се състои също така в насърчаване на човешкото развитие и реализирането на човешкото същество във всичките му измерения, включително културното измерение.
(3)
Съюзът предоставя подпомагане за сътрудничество за развитие от 1957 г. насам и в момента е най-големият донор на официално подпомагане за развитие в света.
(4)
Съгласно Договора от Лисабон политиката за развитие е твърдо залегнала във външната дейност на Съюза в подкрепа на интереса на Съюза за стабилен и проспериращ свят. Политиката за развитие също така спомага за справянето с други световни предизвикателства и допринася за изпълнението на стратегията „Европа 2020“, установена в Съобщение на Комисията от 3 март 2010 г., озаглавено „Европа 2020, стратегия за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж“.
(5)
Съюзът е има водеща роля в изготвянето и прилагането на идеята за последователност на политиките за развитие, която има за цел засилване на полезните взаимодействия между политиките, които не са свързани с отпускането на помощ, и целите за развитие, така че да се гарантира, че политиките на Съюза подкрепят нуждите за развитие на развиващите се страни или най-малко не противоречат на целта за премахване на бедността.
(6)
През 2000 г. с приемането на Целите на хилядолетието за развитие (ЦХР) - цели, които бяха приети от Съюза и неговите държави членки, - международната общност се ангажира да предприеме до 2015 г. конкретни стъпки за борба с бедността.
(7)
Съвместната декларация на Съвета и представителите на правителствата на държавите членки, заседаващи в рамките на Съвета, Европейския парламент и Комисията относно политиката на Европейския съюз за развитие - „Европейският консенсус“ (3), която продължава да бъде най-всеобхватната основа за сътрудничеството за развитие на Съюза, призовава Съюза да съдейства за укрепването на ролята на новите държави членки като нови донори.
(8)
През последните години светът претърпя огромни промени, включително значителни размествания в глобалното икономическо и политическо равновесие. В световен мащаб се появиха нови участници, в това число частни и други неправителствени субекти. Въпреки че страните с развити и бързо развиващи се икономики съставляват най-големия дял от световния брутен вътрешен продукт, вторите се превърнаха в основни двигатели на световния растеж и вече оказват значително въздействие върху световната икономика.
(9)
В настоящия бързо променящ се свят е от жизненоважно значение подкрепата за сътрудничеството за развитие да продължи. Около 1,3 милиарда души все още живеят в изключителна бедност, а нуждите от човешко развитие на много други все още не са задоволени. Вътрешните неравенства в самите държави са се увеличили в повечето части на света. Околната среда е подложена на все по-силен натиск, а развиващите се страни са особено тежко засегнати от последствията от изменението на климата. Тези предизвикателства са всеобщи и свързани помежду си и с тях трябва да се опитат да се справят всички страни чрез съвместни действия.
(10)
Започнаха дискусиите за рамката за периода след 2015 г.: като се основава на Съобщението на Комисията от 13 октомври 2011 г., озаглавено „Повишаване на въздействието на политиката на ЕС за развитие: програма за промяна“ и на заключенията на Съвета от 14 май 2012 г. относно програмата за промяна, които вече доведоха до основно преориентиране на политиките на Съюза за развитие, Комисията изложи своето виждане в съобщението от 27 февруари 2013 г., озаглавено „Достоен живот за всички: Премахване на бедността и осигуряване на устойчиво бъдеще за света“, а в своите заключения от 25 юни 2013 г. Съветът прие „Всеобхватна програма за периода след 2015 г.“, с цел да преодолее недостатъците на настоящата рамка за развитие и да въведе общ подход за обединяване в цялостна международна рамка проблемите, свързани с премахване на бедността и постигане на устойчивост.
(11)
2015 година следва да бъде емблематична година от ключово значение, тъй като тя е последната година за постигане на съвместно договорените ЦХР, предоставяйки по този начин уникална възможност да се направи равносметка на международните ангажименти. 2015 година ще бъде и годината, в която следва да се вземат важни международни решения относно рамката за развитие, която ще замени рамката на ЦХР през следващите десетилетия.
(12)
2015 година е подходящата година, за представяне на резултатите от политиката на Съюза за развитие след прилагането на принципите, установени в Съобщението на Комисията за програмата за промяна.
(13)
2015 година ще бъде също така година, през която ще се проведат важни международни събития в държавите членки, като Световното изложение „Изхранването на планетата: енергия за живот“ в Милано, което ще предостави специална възможност за обсъждане на политиките за развитие в световен мащаб и за провеждане на широкомащабни всеобхватни обществени дейности за устойчивото развитие и свързани с него въпроси.
(14)
В резолюцията си за програмата за промяна Европейският парламент прикани Комисията да обяви 2015 г. за Европейска година за развитие, като изрази надежда, че това ще популяризира сътрудничеството за развитие.
(15)
2015 година следователно следва да бъде определена за „Европейска година за развитие“ („Европейската година“), за да осигури навременна възможност за повишаване на обществената информираност като цяло относно текущата ориентация на политиката на Съюза за развитие. Необходимо е предоставянето на информация за това как отвореният към външния свят Съюз може да допринесе за осигуряване на устойчиво развитие в световен мащаб. За това е необходимо да се повиши осведомеността относно глобалната взаимозависимост и да се демонстрира, че развитието е нещо повече от помощ.
(16)
Ключовият фактор за успеха на действията на Съюза за развитие е степента, в която те се ползват с широка обществена и политическа подкрепа и предоставят доказателства за ефективно и ефикасно използване на публични средства за постигането на резултати в областта на развитието. Европейската година следва да действа като катализатор за повишаване на осведомеността, включително чрез обществени политически дебати и образование по въпросите на развитието, набиране на инерция и обмен на най-добри практики между държавите членки, местните и регионалните власти, гражданското общество, частния сектор, социалните партньори, частния сектор и международните структури и организации, които се занимават с въпросите на развитието. Тя трябва да допринесе за фокусиране на политическото внимание и мобилизиране на всички засегнати страни, за да се придвижат и насърчат по-нататъшни действия и инициативи на равнище ЕС и държави членки, в сътрудничество с бенефициерите на подпомагането за развитие и техните представители.
(17)
Европейската година следва да повиши осведомеността за всички форми на основана на пола дискриминация, с която се сблъскват жените и момичетата в различни региони, по-специално по отношение на достъпа до образование, работни места и здравеопазване, както и за принудителните бракове, сексуалната експлоатация, гениталното осакатяване и други видове незаконни практики.
(18)
Специалното проучване на Евробарометър № 392, озаглавено „Солидарност без граници - европейците и помощта за развитие“, публикувано през октомври 2012 г., разкри че 85 % от гражданите на Съюза подкрепят подпомагането на населението в партньорските държави (). Както твърди докладът,въпреки настоящата икономическа обстановка над шест на всеки десет граждани смятат, че помощта за населението в партньорските държави следва да бъде увеличена. Същевременно посоченият доклад недвусмислено показа, че за сътрудничеството на Съюза за развитие не се знае достатъчно, което налага осъществяването на по-добра комуникация.
(19)
Осъществяването на ефикасна координация между всички партньори, които участват на съюзно, национално, регионално и местно равнище, е основна предпоставка за провеждането на ефективна Европейска година. Местните и регионалните партньори играят в този случай особена роля за насърчаването на политиката на Съюза за развитие.
(20)
Различните национални социалноикономически и културни условия и нагласи налагат някои от дейностите в рамките на Европейската година да бъдат децентрализирани на национално равнище, в съответствие с член 58 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета (4). Определянето на политическите приоритети на национално равнище обаче следва да се координира с Комисията с цел да се осигури съгласуваност със стратегическите цели на Европейската година. Тясната координация между дейностите на Комисията и на държавите членки е от първостепенно значение за създаването на полезни взаимодействия и за успешното провеждане на Европейската година.
(21)
Освен държавите членки, в дейностите, които подлежат на финансиране в рамките на европейската година, следва да могат да участват и страните кандидатки, ползващи се от предприсъединителна стратегия, в съответствие с общите принципи и общите условия за участие на тези страни в програмите на Съюза, установени в съответните рамкови споразумения и решенията на Съвета по асоцииране. Следва да се насърчава координацията с национални мерки, по-специално национални програми за „Образование и повишаване на осведомеността по въпросите на развитието“ (DEAR). Степента и формите на участие в Европейската година следва да бъдат оставени на преценката на всяка държава членка.
(22)
Следва да се осигури съгласуваност и взаимно допълване с друго законодателство и действия на Съюза, по-специално с Инструмента за сътрудничество за развитие, създаден с Регламент (ЕС) № 233/2014 на Европейския парламент и на Съвета (5), включително с програма DEAR, Европейския фонд за развитие, Европейския инструмент за съседство, създаден с Регламент (ЕС) № 232/2014 на Европейския парламент и на Съвета (6)и други финансови инструменти на Съюза за финансиране на външна дейност, когато имат връзка с политиката за развитие.
(23)
През целия цикъл на разходите финансовите интереси на Съюза следва да бъдат защитавани с пропорционални мерки, включително посредством предотвратяване, разкриване и разследване на нередности, събиране на изгубени, недължимо платени или неправилно използвани средства, и, когато е необходимо, административни и финансови санкции в съответствие с Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012.
(24)
За оптимална ефективност и ефикасност на дейностите, предвидени за Европейската година, е важно през 2014 г. да се изпълни набор от подготвителни действия.
(25)
Комисията вече предприе различни мерки за насърчаване на политиките за развитие и информиране на гражданите на Съюза за сътрудничеството си за развитие. Съществуващите мерки следва да се използват във възможно най-голяма степен за Европейската година.
(26)
Държавите членки носят основната отговорност за повишаване на осведомеността на гражданите относно проблемите в областта на развитието. Действията на равнището на Съюза са допълнение и добавка към мерките, предприемани на национално, регионално и местно равнища в това отношение, както се подчертава в политическата декларация, озаглавена „Да общуваме на тема Европа в партньорство“, подписана на 22 октомври 2008 г. от Европейския парламент, Съвета и Комисията.
(27)
Доколкото целите на настоящото решение не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите членки поради необходимостта от многостранни партньорства, транснационален обмен на информация и повишаване на осведомеността и разпространение на добри практики на цялата територия на Съюза, а поради обхвата на Европейската година могат да бъдат по-добре постигнати на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от ДЕС. В съответствие с принципа на пропорционалност, посочен в същия член, настоящото решение не надхвърля необходимото за постигането на тези цели,
ПРИЕХА НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Предмет
2015 година се обявява за „Европейска година за развитие“ („Европейската година“).
Девизът на Европейската година е „Нашият свят, нашето достойнство, нашето бъдеще“.
Член 2
Цели
Целите на Европейската година са:
а)
да информира гражданите на Съюза за сътрудничеството на Съюза и на държавите членки за развитие, като подчертае резултатите, които Съюза, заедно с държавите членки, вече постигна като фактор в световен мащаб и които той ще продължи да осъществява в съответствие с последните обсъждания на всеобхватната рамка за периода след 2015 г.;
б)
да насърчава прякото участие, критичното мислене и активния интерес на гражданите на Съюза и заинтересовани страни към въпросите на сътрудничеството за развитие, включително в изготвянето на политиката и нейното изпълнение; и
в)
да повиши осведомеността за ползите от сътрудничеството на Съюза за развитие не само за бенефициерите от подкрепата за развитие на Съюза, но и за гражданите на Съюза и да постигне по-широко разбиране на последователността на политиките за развитие, както и да засили сред гражданите в Европа и развиващите се страни чувството за споделена отговорност, солидарност и възможности в настоящия променящ се и все по-взаимозависим свят.
Член 3
Мерки
1. Мерките, предприети за постигане на предвидените цели на Европейската година, включват следните мерки, които могат да бъдат организирани на съюзно, национално, регионално или местно равнище, както е предвидено в приложението, и в партньорски държави, в съответствие с член 6, параграф 5:
а)
комуникационни кампании за разпространяване на ключови послания, насочени към широката общественост и по-конкретно дефинирани групи, по-специално младите хора и други ключови целеви групи, включително чрез социалните мрежи;
б)
организиране на конференции, прояви и инициативи с всички заинтересовани страни с цел насърчаване на активното участие и дебат и повишаване на осведомеността на всички равнища;
в)
конкретни мерки в държавите членки, насочени към популяризиране на целите на Европейската година, по-специално чрез образование по въпросите на развитието, обмен на информация и споделяне на опит и добри практики сред националните, регионалните или местните административни органи и други организации; и
г)
извършване на проучвания и изследвания и разпространение на резултатите от тях.
2. Комисията може да прецени, че и други мерки допринасят за осъществяване на целите на Европейската година, и да позволи наименованието на Европейската година и девизът да се използват за тяхното популяризиране, доколкото те допринасят за постигане на посочените целите.
Член 4
Координация с държавите членки
1. Комисията приканва всяка от държавите членки да назначи национален координатор, отговарящ за организирането на участието на съответната държава членка в Европейската година. Държавите членки информират Комисията за всяко такова назначение.
2. Националните координатори, в тясно сътрудничество с Комисията, провеждат консултации и си сътрудничат с широк кръг от заинтересовани страни, в това число гражданското общество и частния сектор, националните парламенти, социалните партньори, и когато е уместно, националните агенции, органите на федерално държавно или поднационално равнище, включително регионалните и местните органи, и когато е приложимо - с асоциираните отвъдморски страни и територии (ОСТ) или звената за контакт за съответните програми на Съюза.
3. Комисията приканва държавите членки да ѝ предадат до 1 септември 2014 г. своята работна програма, в което се съдържа подробна информация за националните дейности, планирани в рамките на Европейската година, в съответствие с целите на Европейската година и подробните мерки в приложението.
4. Преди да одобри работните програми, Комисията проверява дали в съответствие с Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 и Делегиран регламент (ЕС) № 1268/2012 на Комисията (7) тези дейности са съобразени с целите на Европейската година.
Член 5
Участие
В дейностите в рамките на Европейската година, които подлежат на финансиране от бюджета на Съюза, могат да участват държавите членки и страните кандидатки, ползващи се от предприсъединителна стратегия, в съответствие с общите принципи и общите условия за участие на тези страни в програмите на Съюза, установени в съответното рамково споразумение и в решенията на Съвета за асоцииране.
Член 6
Координация на равнището на Съюза и изпълнение
1. Комисията прилага настоящото решение на равнището на Съюза, по-специално чрез приемане на необходимите решения за финансиране в съответствие с регламентите за създаване на инструменти за финансиране на външната дейност, отнасящи се до съответните действия, а именно Инструментът за сътрудничество за развитие (ИСР), Европейският инструмент за демокрация и права на човека, създаден с Регламент (ЕС) № 235/2014 на Европейския парламент и на Съвета (8), Европейският инструмент за съседство, Инструментът, допринасящ за стабилността и мира, създаден с Регламент (ЕС) № 230/2014 на Европейския парламент и на Съвета (9), Инструментът за предприсъединителна помощ, създаден с Регламент (ЕС) № 231/2014 на Европейския парламент и на Съвета (10) и Инструментът за партньорство за сътрудничество с трети държави, създаден с Регламент (ЕС) № 234/2014 на Европейския парламент и на Съвета (11), („Инструментите за финансиране на външната дейност“).
2. Комисията, заедно с Европейската служба за външна дейност (ЕСВД), работи в тясно сътрудничество с Европейския парламент, Съвета и държавите членки, Европейския икономически и социален комитет, Комитета на регионите и органите и асоциациите, които се занимават с въпросите на развитието на равнището на Съюза.
3. Комисията свиква работни срещи на националните координатори с оглед координиране на изпълнението на дейностите във връзка с Европейската година и с цел обмен на информация относно изпълнението на равнището на Съюза и на национално равнище. Комисията може да отправи покани до представители на гражданското общество, регионалните и местните органи, както и до членове на Европейския парламент, да присъстват на съответните срещи като наблюдатели.
4. Комисията свиква работни срещи на всички компетентни заинтересовани страни, участващи в сътрудничеството на Съюза за развитие, за да я подпомагат при изпълнението на дейностите във връзка с Европейската година на съюзно равнище. На тези работни срещи са поканени и националните координатори.
5. Комисията отдава на Европейската година приоритетно значение в комуникационните дейности на представителствата си в държавите членки и на делегациите на ЕС в партньорските държави. С оглед на участието им в дейности, свързани с Европейската година, когато тези дейности се провеждат в Съюза или в трети държави, делегациите на ЕС подкрепят партньорите за развитие в трети държави чрез делегациите на ЕС, докато отвъдморските страни и територии се подкрепят чрез подходящи институционални канали.
6. ЕСВД и делегациите на ЕС превръщат Европейската година в неизменна част от текущите си информационни и комуникационни дейности.
Член 7
Съгласуваност и взаимно допълване
В съответствие с регламентите за създаване на инструменти за финансиране на външната дейност, отнасящи се до съответните действия, Комисията гарантира, че предвидените в настоящото решение мерки са съгласувани с всички други съюзни, национални и регионални мерки, които спомагат за постигане на целите на Европейската година, и допълват в максимална степен съществуващите съюзни, национални и регионални мерки.
Член 8
Специални разпоредби за финансовата и нефинансовата подкрепа
1. Мерките, които обхващат целия Съюз и са посочени в част А от приложението довеждат до процедура за възлагане на обществена поръчка или отпускане на безвъзмездни средства от Съюза в съответствие с дялове V и VI от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012.
2. Мерките, които обхващат целия Съюз и са посочени в част Б от приложението, могат да бъдат съфинансирани от Съюза.
3. Комисията може да отпусне съфинансиране на всеки национален координатор в съответствие с процедурата по част В от приложението.
4. Когато е уместно, Европейската година може да се ползва с подкрепа по линия на съществуващите програми, които допринасят за популяризиране на развитието, без това да се отразява на техните цели и бюджет. Освен това в националните работни програми могат да бъдат взети предвид и извънредните усилия на държавите членки да организират международни прояви или международни направления за работа по въпросите на развитието.
5. Комисията може да предоставя нефинансова подкрепа за дейности, предприети от публични и частни организации и, които са в съответствие с член 3, параграф 2.
6. За да бъдат счетени за допустими за финансиране съгласно настоящото решение, за мерките се изисква да осигуряват ефективно използване на публичните разходи, да създават добавена стойност и да са ориентирани към постигането на резултати.
Член 9
Защита на финансовите интереси на Съюза
1. Комисията предприема необходимите мерки, за да гарантира, че при изпълнението на действията, финансирани по силата на настоящото решение, финансовите интереси на Съюза са защитени чрез прилагането на превантивни мерки срещу измама, корупция и всякакви други незаконни дейности, чрез ефективни проверки и инспекции и в случай на установяване на нередности - чрез възстановяване на недължимо платените суми и, когато е уместно, чрез ефективни, пропорционални и възпиращи административни и финансови санкции.
2. Комисията или нейни представители и Сметната палата имат правомощия за извършване на одити по документи и проверки и инспекции на място на всички бенефициери на безвъзмездни средства, изпълнители и подизпълнители, които са получили средства от Съюза по силата на настоящото решение.
3. Европейската служба за борба с измамите (OLAF) може да извършва разследвания - включително проверки и инспекции на място съгласно реда и условията, определени в Регламент (Евратом, ЕО) № 2185/96 на Съвета (12) и Регламент (ЕС, Евратом) № 883/2013 на Европейския парламент и на Съвета (13) - с оглед установяването на извършени измами, корупция или друга незаконна дейност, засягаща финансовите интереси на Съюза във връзка със споразумение за отпускане на безвъзмездни средства или решение или договор за отпускане на безвъзмездни средства, предоставени по силата на настоящето решение.
Член 10
Докладване и оценка
До 31 декември 2016 г. Комисията представя доклад до Европейския парламент, Съвета, Европейския икономически и социален комитет и Комитета на регионите относно изпълнението, резултатите и общата оценка на мерките, предвидени в настоящото решение с цел да се разгледат подходящи последващи действия.
Член 11
Влизане в сила
Настоящото решение влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Страсбург на 16 април 2014 година.
DECISIÓN No 472/2014/UE DEL PARLAMENTO EUROPEO Y DEL CONSEJO
de 16 de abril de 2014
relativa al Año Europeo del Desarrollo (2015)
EL PARLAMENTO EUROPEO Y EL CONSEJO DE LA UNIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea y, en particular, su artículo 209 y su artículo 210, apartado 2,
Vista la propuesta de la Comisión Europea,
Previa transmisión del proyecto de acto legislativo a los Parlamentos nacionales,
Visto el dictamen del Comité Económico y Social Europeo de 10 de diciembre de 2013 (1),
De conformidad con el procedimiento legislativo ordinario (2),
Considerando lo siguiente:
(1)
El objetivo principal de la política de cooperación para el desarrollo es la reducción y, a largo plazo, la erradicación de la pobreza, como se establece en el artículo 21 del Tratado de la Unión Europea (TFUE) y en el artículo 208 del Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea. La lucha contra la pobreza en el mundo contribuirá a construir un mundo más estable, pacífico, próspero y equitativo, que refleje la interdependencia entre los países más ricos y los más pobres.
(2)
Como se indica en la Resolución del Parlamento Europeo de 23 de octubre 2012, titulada «Programa para el Cambio: el futuro de la política de desarrollo de la UE», la cooperación al desarrollo consiste asimismo en promover el desarrollo humano y la realización del ser humano en todas sus dimensiones, incluida la cultural.
(3)
La Unión Europea proporciona ayuda para la cooperación al desarrollo desde 1957 y es el mayor donante de ayuda oficial al desarrollo del mundo.
(4)
El Tratado de Lisboa ha anclado firmemente la política de desarrollo en la acción exterior de la Unión, para coadyuvar a lograr el objetivo de estabilidad y prosperidad mundial perseguido por la Unión. La política de desarrollo también ayuda a afrontar otros retos globales y contribuye a la Estrategia Europa 2020, establecida en la Comunicación de la Comisión, de 3 de marzo de 2010, titulada «Europa 2020: Una estrategia para un crecimiento inteligente, sostenible e integrador».
(5)
La Unión ha mostrado el camino a la hora de formular y aplicar el concepto de coherencia de las políticas en favor del desarrollo, cuya finalidad es reforzar las sinergias entre las políticas no relacionadas con la ayuda y los objetivos de desarrollo, a fin de garantizar que las políticas de la Unión atiendan a las necesidades de desarrollo de los países en desarrollo o, al menos, no contradigan el objetivo de erradicación de la pobreza.
(6)
En 2000, la comunidad internacional se comprometió a adoptar medidas concretas, hasta 2015, para luchar contra la pobreza, con la adopción de los Objetivos de Desarrollo del Milenio (ODM), que fueron aceptados por la Unión y los Estados miembros.
(7)
La declaración conjunta del Consejo y de los Representantes de los Gobiernos de los Estados miembros reunidos en el seno del Consejo, del Parlamento Europeo y de la Comisión sobre la política de desarrollo de la Unión Europea titulada el «Consenso Europeo sobre el desarrollo» (3), que representa la base más completa para la cooperación al desarrollo de la Unión, afirma el compromiso de la Unión en contribuir a reforzar el papel de los nuevos Estados miembros como nuevos donantes.
(8)
En los últimos años, el mundo ha registrado enormes cambios, como las grandes alteraciones producidas en el equilibrio económico y político mundial. También han surgido nuevos actores en la escena mundial, como el sector privado y otros agentes no gubernamentales. Aunque las economías desarrolladas y emergentes representan la mayor parte del producto interior bruto mundial, estas últimas se han convertido en el motor principal de crecimiento y su impacto en la economía mundial es significativo.
(9)
Mantener el apoyo a la cooperación al desarrollo es vital en un mundo que cambia rápidamente. Alrededor de 1 300 millones de personas continúan viviendo en condiciones de extrema pobreza y son muchas más las que no ven cubiertas sus necesidades de desarrollo humano. La desigualdad interna ha aumentado en la mayor parte de los países del mundo. El entorno natural está sometido a una presión creciente y los países en desarrollo se han visto especialmente afectados por los efectos del cambio climático. Estos retos son universales y están interrelacionados, por lo que deben ser abordados conjuntamente por todos los países.
(10)
Se han iniciado los debates sobre el marco posterior a 2015. Sobre la base de la Comunicación de la Comisión de 13 de octubre de 2011 titulada «Incremento del impacto de la política de desarrollo de la UE: Programa para el Cambio» y de las Conclusiones del Consejo de 14 de mayo de 2012 sobre el Programa para el cambio, que ya se han traducido en una importante reorientación de las políticas de desarrollo de la Unión, la Comisión expuso su punto de vista en su comunicación de 27 de febrero de 2013 titulada «Una vida digna para todos: Acabar con la pobreza y dar al mundo un futuro sostenible» y el Consejo adoptó en sus conclusiones de 25 de junio de 2013«el Programa general posterior a 2015», con el fin de solucionar las deficiencias del actual marco de desarrollo y establecer un enfoque común que reúna en un marco internacional general las cuestiones relativas a la erradicación de la pobreza y a la sostenibilidad.
(11)
El año 2015 debería ser un año emblemático y crucial, al ser el último año para la consecución de los ODM acordados conjuntamente, y ofrecer así una oportunidad única para hacer balance de los compromisos internacionales asumidos. También 2015 será el año en que deba tomarse una importante decisión internacional sobre el marco de desarrollo que sustituirá al de los ODM en los próximos decenios.
(12)
El año 2015 es el momento adecuado de presentar los resultados de la política de desarrollo de la Unión tras la aplicación de los principios expuestos por la comunicación de la Comisión sobre un Programa para el cambio.
(13)
El año 2015 es también un año en el tendrán lugar importantes acontecimientos internacionales en los Estados miembros, como, por ejemplo, la Exposición Universal con el lema «Alimentar el planeta, energía para la vida», que se celebrará en Milán y brindará una oportunidad especial para debatir las políticas mundiales de desarrollo y proceder a una extensa divulgación pública sobre el desarrollo sostenible y asuntos conexos.
(14)
En su Resolución sobre un Programa para el cambio, el Parlamento Europeo invitó a la Comisión a hacer de 2015 el «Año Europeo del Desarrollo», con la esperanza de que se aumente así la visibilidad de la cooperación al desarrollo.
(15)
El año 2015 se debería por tanto proclamar «Año Europeo del Desarrollo» (en lo sucesivo, «el Año Europeo») con el fin de crear una oportunidad de sensibilizar a la opinión pública en general sobre la actual orientación de la política de la Unión de desarrollo. Es preciso informar sobre cómo una Unión abierta al mundo puede contribuir a garantizar la sostenibilidad global, en particular, insistiendo en la interdependencia global y explicando que el desarrollo es más que simple ayuda.
(16)
La clave del éxito de la acción de la Unión para el desarrollo radica en la amplitud del apoyo popular y político de que goza y en la capacidad de demostrar el uso efectivo y eficiente de los fondos públicos para lograr resultados en el ámbito del desarrollo. El Año Europeo debe, por consiguiente, servir de catalizador para sensibilizar a la opinión pública, incluso a través del debate político público y la educación para el desarrollo, dar impulso a la acción e intercambiar las mejores prácticas entre los Estados miembros, las autoridades locales y regionales, la sociedad civil, el sector privado, los interlocutores sociales y las entidades y organizaciones internacionales implicadas en cuestiones de desarrollo. Debería ayudar a focalizar la atención política y a movilizar a todos los interesados, a fin de avanzar y promover nuevas medidas e iniciativas a escala de la Unión y de los Estados miembros, en asociación con los beneficiarios de la ayuda al desarrollo y sus representantes.
(17)
El Año Europeo debe concienciar sobre todas las formas de discriminación por razón de género a que se enfrentan las mujeres y las niñas en diversas regiones, en particular en términos de acceso a la educación, al empleo y a los sistemas sanitarios, así como respecto del matrimonio forzado, la explotación sexual, la mutilación genital y otras prácticas perniciosas.
(18)
El Eurobarómetro especial no 392 titulado «La solidaridad se expande por el mundo. Los europeos y el desarrollo» publicado en octubre de 2012 puso de manifiesto que 85 % de los ciudadanos de la Unión estaban a favor de ayudar a las poblaciones de los países socios. Como se indicaba en dicho informe, a pesar de la actual situación económica, más de seis de cada diez europeos creen que deberían aumentarse estas ayudas. Al mismo tiempo, ese informe mostró claramente el desconocimiento existente sobre la cooperación al desarrollo de la Unión, lo que exige una mejor comunicación.
(19)
Una coordinación eficiente entre todos los actores implicados a nivel de la Unión y a nivel nacional, regional y local es una premisa fundamental para la eficacia de un Año Europeo. Los interlocutores locales y regionales tienen, en este caso, un papel particular que desempeñar en la promoción de la política de desarrollo de la Unión.
(20)
Las diversas sensibilidades y contextos socioeconómicos y culturales nacionales requieren la descentralización a nivel nacional de algunas de las actividades del Año Europeo, de conformidad con el artículo 58 del Reglamento (UE, Euratom) no 966/2012 del Parlamento Europeo y del Consejo (4). No obstante, la definición de las prioridades a nivel nacional debe ser coordinada con la Comisión con el fin de garantizar su coherencia con los objetivos estratégicos del Año Europeo. La estrecha coordinación entre las actividades de la Comisión y las de los Estados miembros es de importancia capital para crear sinergias y hacer que el Año Europeo sea un éxito.
(21)
Además de a los Estados miembros, la participación en las actividades que vayan a financiarse en el Año Europeo debe estar abierta a los países candidatos beneficiarios de una estrategia de preadhesión, de conformidad con los principios y las condiciones generales para la participación de esos países en programas de la Unión establecidos en los respectivos acuerdos marco y en las decisiones de los consejos de asociación. Es preciso fomentar la coordinación con las medidas nacionales, en particular con los programas nacionales de Educación para el Desarrollo y Sensibilización (programas DEAR según sus siglas en inglés). El nivel y la forma de participación en el Año Europeo deben quedar a discreción de cada Estado miembro.
(22)
Debe garantizarse la coherencia y la complementariedad con otras acciones de la Unión, en particular con el Instrumento de Cooperación al Desarrollo establecido mediante el Reglamento (UE) no 233/2014 del Parlamento Europeo y del Consejo (5), que incluye el Programa DEAR, el Fondo Europeo de Desarrollo, el Instrumento Europeo de Vecindad establecido mediante el Reglamento (UE) no 232/2014 del Parlamento Europeo y del Consejo (6) y otros instrumentos de financiación de la Unión para la acción exterior, cuando resulten pertinentes para la política de desarrollo.
(23)
Conviene proteger los intereses financieros de la Unión a lo largo de todo el ciclo del gasto mediante medidas proporcionadas, incluidas la prevención, la detección y la investigación de irregularidades, la recuperación de los fondos perdidos, indebidamente pagados o mal utilizados y, en su caso, la aplicación de sanciones administrativas y financieras de conformidad con el Reglamento (UE, Euratom) no 966/2012.
(24)
A fin de optimizar la eficacia y eficiencia de las actividades previstas para el Año Europeo, es importante realizar una serie de acciones preparatorias en 2014.
(25)
La Comisión ya ha tomado varias medidas para promover las políticas de desarrollo e informar a los ciudadanos de la Unión sobre sus labores de cooperación al desarrollo. Esas medidas existentes deberían utilizarse tanto como sea posible para el Año Europeo.
(26)
La responsabilidad primaria de sensibilizar a los ciudadanos sobre las cuestiones relacionadas con el desarrollo incumbe a los Estados miembros. La acción a nivel de la Unión complementa las acciones emprendidas en el plano nacional, regional y local, como se puso de relieve en la declaración política, firmada el 22 de octubre de 2008 por el Parlamento Europeo, el Consejo y la Comisión, titulada «Comunicar sobre Europa en asociación».
(27)
Dado que los objetivos de la presente Decisión no pueden ser alcanzados de manera suficiente por los Estados miembros, habida cuenta de la necesidad de establecer asociaciones multilaterales y de llevar a cabo un intercambio transnacional de información y una labor de sensibilización y de difusión de buenas prácticas a nivel de la Unión, sino que, debido a la dimensión del Año Europeo, pueden lograrse mejor a escala de la Unión, esta puede adoptar medidas, de acuerdo con el principio de subsidiariedad establecido en el artículo 5 del TUE. De conformidad con el principio de proporcionalidad establecido en el mismo artículo, la presente Decisión no excede de lo necesario para alcanzar dichos objetivos.
HAN ADOPTADO LA PRESENTE DECISIÓN:
Artículo 1
Objeto
Se declara 2015 «Año Europeo del Desarrollo» (en lo sucesivo, «el Año Europeo»).
El lema del Año Europeo será «Nuestro mundo, nuestra dignidad, nuestro futuro».
Artículo 2
Objetivos
El Año Europeo tendrá como objetivos:
a)
informar a los ciudadanos de la Unión sobre la cooperación al desarrollo de la Unión y los Estados miembros, destacando los resultados que la Unión, actuando conjuntamente con los Estados miembros, ha logrado como actor global y que seguirá logrando en línea con los últimos debates sobre el marco general posterior a 2015;
b)
impulsar la participación directa, el pensamiento crítico y el interés activo de los ciudadanos de la Unión y las partes interesadas en la cooperación al desarrollo, incluidas la formulación y ejecución de las políticas, y
c)
sensibilizar a la opinión pública sobre los beneficios de la cooperación al desarrollo de la Unión, no solo para los beneficiarios de la ayuda al desarrollo de la Unión sino también para los ciudadanos de la Unión, y conseguir una mayor comprensión de la coherencia de las políticas en favor del desarrollo, así como impulsar entre los ciudadanos de Europa y las personas que viven en los países en desarrollo un sentido de la responsabilidad, la solidaridad y la oportunidad comunes en un mundo en evolución y cada vez más interdependiente.
Artículo 3
Medidas
1. Las medidas adoptadas para lograr los objetivos del Año Europeo incluirán las siguientes, que podrán organizarse a nivel de la Unión o a nivel nacional, regional o local, tal como se indica en el anexo de la presente Decisión, y en los países socios, de conformidad con el artículo 6, apartado 5:
a)
campañas de comunicación para difundir mensajes clave destinados al público en general y a públicos más específicos, en particular los jóvenes y otros grupos destinatarios clave, también a través de los medios sociales;
b)
la organización de conferencias, actos e iniciativas con todas las partes interesadas pertinentes, a fin de promover una participación activa y el debate, y de aumentar la sensibilización a todos los niveles;
c)
medidas concretas en los Estados miembros destinadas a promover los objetivos del Año Europeo, especialmente mediante la educación para el desarrollo, el intercambio de información, experiencias y buenas prácticas entre administraciones nacionales, regionales y locales y otras organizaciones, y
d)
la realización de estudios y encuestas, y la difusión de sus resultados.
2. La Comisión podrá especificar otras medidas que contribuyan a alcanzar los objetivos del Año Europeo y permitir que se utilicen referencias a este último y a su lema en la promoción de esas actividades, en la medida en que contribuyan a la consecución de dichos objetivos.
Artículo 4
Coordinación con los Estados miembros
1. La Comisión invitará a los Estados miembros a nombrar cada uno a un coordinador nacional responsable de organizar la participación de ese Estado miembro en el Año Europeo. Los Estados miembros comunicarán a la Comisión tal nombramiento.
2. Los coordinadores nacionales, en estrecha coordinación con la Comisión, consultarán y cooperarán con una amplia gama de partes interesadas pertinentes, en particular la sociedad civil y el sector privado, los parlamentos nacionales, los interlocutores sociales y, cuando proceda, las agencias nacionales, las administraciones a nivel de Estado federal o central o a nivel subcentral, incluidas las autoridades regionales y locales y, en su caso, los países y territorios de ultramar (PTU) asociados o los puntos de contacto de los programas pertinentes de la Unión.
3. La Comisión invitará a los Estados miembros a transmitirle, a más tardar el 1 de septiembre de 2014, su programa de trabajo, que contendrá una descripción de las actividades nacionales previstas para el Año Europeo, de conformidad con los objetivos del Año Europeo y los detalles de las medidas que figuran en el anexo.
4. Antes de aprobar los programas de trabajo, la Comisión verificará si dichas actividades cumplen los objetivos del Año Europeo, de conformidad con el Reglamento (UE, Euratom) no 966/2012 y el Reglamento Delegado (UE) no 1268/2012 de la Comisión (7).
Artículo 5
Participación
La participación en las actividades del Año Europeo que se financie con cargo al presupuesto de la Unión estará abierta a los Estados miembros y a los países candidatos beneficiarios de una estrategia de preadhesión, de conformidad con los principios y las condiciones generales para la participación de estos países en programas de la Unión establecidos en los respectivos acuerdos marco y en las decisiones de los consejos de asociación.
Artículo 6
Coordinación a nivel de la Unión y aplicación
1. La Comisión aplicará la presente Decisión a nivel de la Unión, en particular mediante la adopción de las decisiones de financiación necesarias de conformidad con los Reglamentos por los que se establecen los instrumentos financieros pertinentes para las acciones en cuestión, a saber, el Instrumento de Cooperación para el Desarrollo, el Instrumento Europeo para la Democracia y los Derechos Humanos, establecido mediante el Reglamento (UE) no 235/2014 del Parlamento Europeo y del Consejo (8), el Instrumento Europeo de Vecindad, el Instrumento en pro de la Estabilidad y la Paz, establecido mediante el Reglamento (UE) no 230/2014 del Parlamento Europeo y del Consejo (9), el Instrumento de Ayuda Preadhesión, establecido mediante el Reglamento (UE) no 231/2014 del Parlamento Europeo y del Consejo (10), y el Instrumento de Asociación para la cooperación con terceros países establecido mediante el Reglamento (UE) no 234/2014 del Parlamento Europeo y del Consejo (11) («instrumentos de financiación de la acción exterior»).
2. La Comisión, junto con el Servicio Europeo de Acción Exterior (SEAE), colaborará estrechamente con el Parlamento Europeo, el Consejo y los Estados miembros, el Comité Económico y Social Europeo, el Comité de las Regiones y los organismos y asociaciones activos en el ámbito del desarrollo a escala de la Unión.
3. La Comisión organizará reuniones de coordinadores nacionales con el fin de coordinar la aplicación del Año Europeo e intercambiar información relativa a su aplicación a escala de la Unión y nacional. La Comisión podrá invitar a esas reuniones, en calidad de observadores, a representantes de la sociedad civil y autoridades regionales y locales, así como a diputados al Parlamento Europeo.
4. La Comisión convocará reuniones de todas las partes interesadas pertinentes que participen en la cooperación al desarrollo en la Unión para recabar su ayuda en la puesta en marcha del Año Europeo a escala de la Unión. Se invitará a los coordinadores nacionales a estas reuniones.
5. La Comisión considerará prioritario el tema del Año Europeo entre las actividades de comunicación de sus representaciones en los Estados miembros y las delegaciones de la UE en los países socios. Con el fin de que participen en actividades relacionadas con el Año Europeo, independientemente de que dichas actividades tengan lugar en la Unión o en terceros países, los socios en materia de desarrollo de terceros países recibirán apoyo de las delegaciones de la UE, mientras los PTU recibirán apoyo a través de los canales institucionales apropiados.
6. El SEAE y las delegaciones de la Unión harán del Año Europeo parte integrante de sus actividades en curso en materia de información y comunicación.
Artículo 7
Coherencia y complementariedad
De conformidad con los Reglamentos por los que se establecen los instrumentos financieros para la acción exterior pertinentes para las acciones de que se trate, la Comisión velará por que las medidas contempladas en la presente Decisión sean coherentes con cualesquiera otras medidas de la Unión, nacionales y regionales que ayuden a lograr los objetivos del Año Europeo, y complementen plenamente las medidas existentes a nivel de la Unión o a nivel nacional, regional y nacional.
Artículo 8
Disposiciones específicas sobre apoyo financiero y no financiero
1. Las medidas que, por su naturaleza, tengan alcance europeo y figuren en la parte A del anexo serán objeto de un procedimiento de contratación pública o de concesión de subvenciones financiado por la Unión, de conformidad con los títulos V y VI del Reglamento (UE, Euratom) no 966/2012.
2. Las medidas que, por su naturaleza, tengan alcance europeo y figuren en la parte B del anexo podrán ser cofinanciadas por la Unión.
3. La Comisión podrá conceder cofinanciación a cada organismo nacional de coordinación, de conformidad con el procedimiento establecido en la parte C del anexo.
4. Cuando proceda, y sin perjuicio de sus objetivos y presupuesto, los programas existentes que contribuyen a la promoción del desarrollo podrán prestar apoyo al Año Europeo. Asimismo, en los programas de trabajo nacionales podrán tenerse en cuenta también los esfuerzos excepcionales de los Estados miembros en la gestión de eventos internacionales relacionados con el desarrollo o de líneas de trabajo internacionales sobre el desarrollo.
5. La Comisión podrá conceder apoyo no financiero a las actividades emprendidas por organizaciones públicas o privadas que cumplan lo dispuesto en el artículo 3, apartado 2.
6. Para que las medidas puedan considerarse subvencionables en virtud de la presente Decisión se requerirá que hagan un uso eficaz del gasto público, aporten valor añadido y estén dirigidas a la obtención de resultados.
Artículo 9
Protección de los intereses financieros de la Unión
1. La Comisión adoptará las medidas adecuadas para garantizar que, cuando se realicen las acciones financiadas en virtud de la presente Decisión, los intereses financieros de la Unión queden protegidos mediante la aplicación de medidas preventivas contra el fraude, la corrupción y cualquier otra actividad ilegal, mediante la realización de controles efectivos e inspecciones y, si se detectan irregularidades, mediante la recuperación de las cantidades abonadas indebidamente y, cuando proceda, la imposición de sanciones administrativas y económicas efectivas, proporcionadas y disuasorias.
2. La Comisión o sus representantes y el Tribunal de Cuentas estarán facultados para auditar, sobre la base de documentos y de controles e inspecciones in situ, a todos los beneficiarios de subvenciones, contratistas y subcontratistas que hayan recibido fondos de la Unión en virtud de la presente Decisión.
3. La Oficina Europea de Lucha contra el Fraude (OLAF) podrá realizar investigaciones, incluidos controles e inspecciones in situ, de conformidad con las disposiciones y los procedimientos previstos en el Reglamento (Euratom, CE) no 2185/96 del Consejo (12), y el Reglamento (UE, Euratom) no 883/2013 del Parlamento Europeo y del Consejo (13), con el fin de establecer cualquier posible fraude, corrupción u otra actividad ilegal que ataña a los intereses financieros de la Unión en relación con un convenio o decisión de subvención o con un contrato financiado en virtud de la presente Decisión.
Artículo 10
Informes y evaluación
A más tardar el 31 de diciembre de 2016, la Comisión presentará un informe al Parlamento Europeo, al Consejo, al Comité Económico y Social Europeo y al Comité de las Regiones sobre la ejecución, los resultados y la evaluación general de las medidas previstas en la presente Decisión, con el fin de prever un seguimiento adecuado.
Artículo 11
Entrada en vigor
La presente Decisión entrará en vigor a los veinte días de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
Hecho en Estrasburgo, el 16 de abril de 2014.