РЕШЕНИЕ № 376/2014/ЕС НА СЪВЕТА
от 12 юни 2014 година
за разрешаване на Португалия да прилага намалени акцизни ставки за местно произвеждани и консумирани ром и ликьори в автономния регион Мадейра и за местно произвеждани и консумирани ликьори и спиртни напитки (eaux-de-vie) в автономния регион Азорски острови
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 349 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взе предвид становището на Европейския парламент,
като действа в съответствие със специалната законодателна процедура,
като има предвид, че:
(1)
С Решение 2009/831/ЕО на Съвета (1), прието въз основа на член 299, параграф 2 от Договора за ЕО (понастоящем член 349 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС), на Португалия се разрешава да прилага намалена акцизна ставка в автономния регион Мадейра за местно произведени и консумирани ром и ликьори и в автономния регион Азорски острови за местно произведени и консумирани ликьори и eaux-de-vie, която може да е по-ниска от минималната акцизна ставка, определена с Директива 92/84/ЕИО на Съвета (2), но не по-ниска с повече от 75 % от стандартната национална акцизна ставка за алкохола.
(2)
На 30 юли 2013 г. португалските власти поискаха от Комисията да внесе предложение за решение на Съвета за удължаване при същите условия на Решение 2009/831/ЕО до 31 декември 2020 г. Това искане беше променено на 19 ноември 2013 г., като Португалия поиска удължаване на Решение 2009/831/ЕО с шест месеца, до 30 юни 2014 г., за да съвпадне със сегашните насоки за регионална помощ, което да бъде последвано от ново удължаване, обхващащо периода от 1 юли 2014 г. до 31 декември 2020 г.
(3)
Предоставянето на новото разрешение е оправдано с цел да се избегне застрашаване на развитието на тези най-отдалечени региони. Поради трудностите, свързани с износа извън тези региони, въпросните продукти могат да се продават единствено на регионалните пазари.
(4)
В автономните региони Азорски острови и Мадейра суровините със земеделски произход са по-скъпи, отколкото при нормални условия на производство, поради малката площ, фрагментирания характер и ниската степен на механизация на земеделските стопанства. В допълнение, в случая на Мадейра получените количества при преработката на захарна тръстика са по-ниски, отколкото в други най-отдалечени региони, поради причини, свързани с релефа, климата, почвата и занаятчийското производство. Превозът до островите на някои суровини и опаковъчни материали, които не са местно производство, води до допълнителни разходи в сравнение с превоза само на крайния продукт. В случая на Азорските острови островният характер е още по-силно изразен, поради това че островите са силно разпръснати. Превозът и монтирането на оборудване в тези отдалечени островни региони увеличават още повече допълнителните разходи. Същото се отнася и до някои необходими пътувания и пратки до континента. Складирането на крайните продукти също изисква допълнителни разходи, тъй като местното потребление не поема произведените количества веднага след производството, а в рамките на цялата година. Малкият размер на регионалния пазар увеличава разходите за единица продукция по различни начини, по-конкретно чрез неблагоприятното съотношение между фиксираните разходи и произведените количества, както по отношение на оборудването, така и по отношение на разходите, необходими за спазване на екологичните норми. Освен това производителите на ром в Мадейра трябва да третират отпадъците от преработката на захарна тръстика, докато производителите в други региони могат да рециклират тези продукти. Накрая, засегнатите производители са изправени също така пред допълнителни разходи, които са присъщи за местните икономики, по-специално повишени разходи за труд и енергия.
(5)
Подробните изчисления, предоставени в докладите, посочени в член 4 от Решение 2009/831/ЕО, потвърждават, че намалението със 75 % на акцизната ставка не компенсира напълно конкурентно неизгодното положение на дестилираните алкохолни напитки, произведени в Мадейра и в Азорските острови, което е резултат на по-високите производствени и търговски разходи. Поради това прилагането на намалена акцизната ставка следва да остане разрешено в поискания размер.
(6)
Внимателно проучване на ситуацията потвърждава, че е необходимо искането на Португалия да бъде удовлетворено, за да се осигури запазване на алкохолната промишленост в засегнатите най-отдалечени региони.
(7)
Тъй като данъчното облекчение не надхвърля необходимото за компенсиране на допълнителните разходи и тъй като въпросните количества са сравнително малки, а данъчното облекчение е ограничено до потреблението в засегнатите региони, мярката не нарушава целостта и съгласуваността на правния ред на Съюза.
(8)
Следва да се изиска представянето на средносрочен доклад, за да може Комисията да прецени дали условията, оправдаващи предоставянето на такава дерогация, все още съществуват.
(9)
Настоящото решение не засяга възможното прилагане на членове 107 и 108 от ДФЕС,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Чрез дерогация от член 110 от ДФЕС на Португалия се разрешава да прилага акцизна ставка, по-ниска от пълната ставка за алкохол, определена в член 3 от Директива 92/84/ЕИО, за местно произведени и консумирани ром и ликьори в автономния регион Мадейра и за местно произведени и консумирани ликьори и eaux-de-vie в автономния регион Азорски острови.
Член 2
Дерогацията, посочена в член 1, се ограничава до:
1.
Мадейра:
а)
за ром съгласно определението в категория 1 от приложение II към Регламент (ЕО) № 110/2008 на Европейския парламент и на Съвета (3), с географското указание „Rum da Madeira“, посочено в категория 1 от приложение III към същия регламент;
б)
за ликьори и „crème de“ съгласно определенията съответно в категории 32 и 33 от приложение II към Регламент (ЕО) № 110/2008, произведени от регионални плодове или растения.
2.
Азорските острови:
а)
за ликьори и „crème de“, съгласно определенията съответно в категории 32 и 33 от приложение II към Регламент (ЕО) № 110/2008, произведени от регионални плодове или суровини;
б)
за eaux-de-vie, произведени от вино или гроздови джибри, имащи характеристиките и качествата, определени в членове 4 и 6 от приложение II към Регламент (ЕО) № 110/2008.
Член 3
Намалената акцизна ставка, приложима за продуктите, посочени в член 1, може да бъде по-ниска от минималната акцизна ставка за алкохола, определена с Директива 92/84/ЕИО, но не може да бъде по-ниска с повече от 75 % от стандартната национална акцизна ставка за алкохола.
Член 4
Най-късно до 30 септември 2017 г. Португалия изпраща на Комисията доклад, който да позволи на Комисията да прецени дали причините, оправдаващи предоставянето на намалена ставка, все още съществуват.
Член 5
Настоящото решение се прилага от 1 юли 2014 г. до 31 декември 2020 г.
Член 6
Адресат на настоящото решение е Португалската република.
Съставено в Люксембург на 12 юни 2014 година.
DECISIÓN No 376/2014/UE DEL CONSEJO
de 12 de junio de 2014
por la que se autoriza a Portugal a aplicar una reducción del tipo de los impuestos especiales en la región autónoma de Madeira en relación con el ron y los licores allí producidos y consumidos, así como en la región autónoma de las Azores en relación con los licores y aguardientes allí producidos y consumidos
EL CONSEJO DE LA UNIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea y, en particular, su artículo 349,
Vista la propuesta de la Comisión Europea,
Previa transmisión del proyecto de acto legislativo a los Parlamentos nacionales,
Visto el dictamen del Parlamento Europeo,
De conformidad con un procedimiento legislativo especial,
Considerando lo siguiente:
(1)
La Decisión 2009/831/CE del Consejo (1), adoptada de conformidad con el artículo 299, apartado 2, del Tratado CE [actualmente artículo 349 del Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea (TFUE)] autorizaba a Portugal a aplicar una reducción del tipo de impuesto especial en la región autónoma de Madeira en relación con el ron y los licores allí producidos y consumidos, así como en la región autónoma de las Azores en relación con los licores y aguardientes allí producidos y consumidos, que podía ser inferior al tipo mínimo del impuesto especial fijado por la Directiva 92/84/CEE del Consejo (2), pero no inferior en más del 75 % al tipo nacional normal del impuesto especial sobre el alcohol.
(2)
El 30 de julio de 2013, las autoridades portuguesas solicitaron a la Comisión que presentara una propuesta de Decisión mediante la que se prorrogara la Decisión 2009/831/CE del Consejo, en las mismas condiciones, hasta el 31 de diciembre de 2020. Esta solicitud fue modificada el 19 de noviembre de 2013, cuando Portugal solicitó una prórroga de la Decisión 2009/831/CE por seis meses, hasta el 30 de junio de 2014, para hacerla coincidir con las actuales Directrices sobre ayudas regionales, que debía ir seguida de una nueva prórroga que abarcara el período comprendido entre el 1 de julio de 2014 y el 31 de diciembre de 2020.
(3)
La concesión de la nueva autorización solicitada se justifica por la necesidad de no poner en riesgo el desarrollo de estas regiones ultraperiféricas. La exportación fuera de estas regiones presenta dificultades, por lo que los mercados regionales constituyen la única vía posible de venta de estos productos.
(4)
En las regiones autónomas de las Azores y Madeira, las materias primas de origen agrícola son más caras que en condiciones de producción normales, debido al pequeño tamaño, la fragmentación y la escasa mecanización de las explotaciones agrícolas. En el caso de Madeira, además, la transformación de caña de azúcar da lugar a una producción inferior a la de otras regiones ultraperiféricas, como consecuencia del relieve, el clima, el terreno y el carácter artesanal de la producción. El transporte hacia las islas de ciertas materias primas y materiales deenvasado no producidos localmente añade costes, frente al mero transporte de productos acabados. En el caso de las Azores, la insularidad es doble, pues las islas están muy diseminadas. El transporte y la instalación de equipo en esas regiones apartadas e insulares aumenta aún más los costes adicionales. Lo mismo ocurre en el caso de determinados viajes y envíos necesarios al territorio continental. El almacenamiento de los productos acabados entraña asimismo costes adicionales, ya que el consumo local no absorbe la producción en el momento en que está disponible, sino a lo largo de todo el año. El pequeño tamaño del mercado regional incrementa los costes unitarios de diversas formas, en particular por la desfavorable relación entre costes fijos y producción, tanto en lo que atañe al equipo como a los costes que conlleva el cumplimiento de las normas medioambientales. Además, los productores de ron de Madeira deben someter a tratamiento los residuos procedentes de la transformación de la caña de azúcar, mientras que los productores de otras regiones pueden reciclar esos productos. Por último, cabe señalar que los productores considerados soportan también los costes adicionales en que incurren generalmente las empresas locales, en particular mayores costes laborales y energéticos.
(5)
Los cálculos pormenorizados facilitados en los informes a que se refiere el artículo 4 de la Decisión 2009/831/CE de la Comisión confirman que la reducción del 75 % del tipo del impuesto especial no compensa completamente la desventaja competitiva que sufren las bebidas alcohólicas destiladas producidas en Madeira y las Azores como consecuencia de costes de producción y de comercialización más elevados. Por tanto, procede seguir autorizando una reducción de los tipos de los impuestos especiales aplicables al nivel solicitado.
(6)
Un análisis detallado de la situación confirma que es necesario admitir la solicitud de Portugal si se desea mantener la industria del alcohol en las regiones ultraperiféricas consideradas.
(7)
Dado que la ventaja impositiva no excede de lo necesario para compensar los costes adicionales, que los volúmenes de producción en juego siguen siendo modestos y la citada ventaja se circunscribe a los productos consumidos en las regiones consideradas, la medida no pone en riesgo la integridad y coherencia del ordenamiento jurídico comunitario.
(8)
Es preciso exigir la presentación de un informe a mediados del período de prórroga, a fin de que la Comisión pueda comprobar si siguen cumpliéndose las condiciones que justificaron la autorización.
(9)
La presente Decisión no afecta a la posible aplicación de las disposiciones de los artículos 107 y 108 del TFUE.
HA ADOPTADO LA PRESENTE DECISIÓN:
Artículo 1
No obstante lo dispuesto en el artículo 110 del TFUE, se autoriza a Portugal a aplicar un tipo impositivo especial inferior al tipo íntegro del impuesto sobre el alcohol establecido en el artículo 3 de la Directiva 92/84/CEE, en la región autónoma de Madeira en relación con el ron y los licores en ella producidos y consumidos, y en la región autónoma de las Azores en relación con los licores y aguardientes en ella producidos y consumidos.
Artículo 2
La excepción a que se refiere el artículo 1 se circunscribirá:
1)
en Madeira
a)
al ron, según se define en el anexo II, categoría 1, del Reglamento (CE) no 110/2008 del Parlamento Europeo y del Consejo (3), que posea la indicación geográfica «Rum da Madeira» contemplada en el anexo III, categoría 1, de ese Reglamento;
b)
a los licores y «crème de», tal como se definen, respectivamente, en el anexo II, categorías 32 y 33, del Reglamento (CE) no 110/2008, obtenidos a partir de frutas o plantas regionales;
2)
en las Azores
a)
a los licores y «crème de», tal como se definen, respectivamente, en el anexo II, categorías 32 y 33, del Reglamento (CE) no 110/2008, obtenidos a partir de frutas o materias primas regionales;
b)
al aguardiente de vino y de orujo con las características y las cualidades definidas en el anexo II, categorías 4 y 6, del Reglamento (CE) no 110/2008.
Artículo 3
El tipo reducido del impuesto especial aplicable a los productos a que se refiere el artículo 1 podrá ser inferior al tipo mínimo del impuesto especial sobre el alcohol establecido en la Directiva 92/84/CEE, pero no podrá ser inferior en más del 75 % al tipo impositivo especial nacional normal sobre el alcohol.
Artículo 4
A más tardar el 30 de septiembre de 2017, Portugal presentará a la Comisión un informe que le permita determinar si persisten las razones que justificaron la concesión del tipo reducido.
Artículo 5
La presente Decisión será aplicable del 1 de julio de 2014 al 31 de diciembre de 2020.
Artículo 6
El destinatario de la presente Decisión es la República Portuguesa.
Hecho en Luxemburgo, el 12 de junio de 2014.