РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 9 април 2014 година
относно схема за държавни помощи SA.23257 (12/C) [ex NN 8/10, ex CP 157/07], въведена от Франция (Междуотраслово споразумение, сключено в рамките на Френската асоциация за насърчаване на производството и браншовете, свързани с градинарството и ландшафта „Val'Hor“)
(нотифицирано под номер С(2014) 2223)
(само текстът на френски език е автентичен)
(2014/416/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС), и по-специално член 108, параграф 2, първа алинея от него,
след като покани заинтересованите страни да представят своите коментари съгласно горепосочения член и като взе предвид тези коментари,
като има предвид, че:
I. ПРОЦЕДУРА
(1)
С писмо от 9 май 2007 г. в Комисията постъпи жалба по повод удължаването на срока на валидност на Междуотрасловото споразумение, сключено в рамките на Френската асоциация за насърчаване на производството и браншовете, свързани с градинарството и ландшафта (междуотрасловата организация "Val'Hor"). Жалбата беше заведена под номер CP 157/07. На 4 февруари 2010 г. въпросната мярка беше описана под номер NN 8/10 като държавна помощ, за която не е постъпило уведомление.
(2)
В рамките на жалба CP 157/07 на 26 октомври 2009 г. и на 16 май 2011 г. в Комисията бяха получени коментари от страна на жалбоподателя.
(3)
Службите на Комисията поискаха от френските власти да предоставят допълнителна информация във връзка с възможна държавна помощ в сектора на градинарството с писма от 13 юли 2007 г., 10 декември 2007 г., 26 юни 2008 г., 22 февруари 2010 г., 16 декември 2010 г. и 13 октомври 2011 г. Франция изпрати въпросната информация с писма от 17 октомври 2007 г., 7 април 2008 г., 1 септември 2008 г., 2 април 2010 г., 22 февруари 2011 г. и 15 ноември 2011 г.
(4)
С решение C(2011) 10053 от 11 януари 2012 г. Комисията реши да започне процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от ДФЕС.
(5)
Решението на Комисията да започне процедурата беше публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (1). Комисията прикани заинтересованите страни да представят своите коментари относно съответната мярка.
(6)
Комисията получи коментарите на заинтересованите страни. Тя ги предаде на Франция, давайки ѝ възможност да направи коментар по тях.
(7)
С електронно писмо от 20 януари 2012 г. Постоянното представителство на Франция към Европейския съюз препрати на Комисията писмо от френските власти с искане за удължаване с още един месец на срока за представяне на техните коментари относно започването на процедурата. Срокът беше удължен, като съобщението за това бе изпратено по факс на 26 януари 2012 г.
(8)
С електронно писмо от 14 март 2012 г. Постоянното представителство на Франция към Европейския съюз изпрати на Комисията коментара на френските власти във връзка със започването на процедурата по член 108, параграф 2 от ДФЕС.
(9)
С електронно писмо от 10 юли 2012 г. Постоянното представителство на Франция към Европейския съюз препрати отговора на френските власти на коментарите, представени от заинтересованите страни.
II. ОПИСАНИЕ
ПРЕДСТАВЯНЕ НА МЕЖДУОТРАСЛОВАТА ОРГАНИЗАЦИЯ „VAL'HOR“
(10)
Френската асоциация за насърчаване на производството и браншовете, свързани с градинарството и ландшафта („Val'Hor“) е призната междуотраслова организация в сектора на градинарството във Франция. Устройството и начинът ѝ на функциониране са уредени в членове L. 631-1 и следващи от Кодекса за селските райони.
(11)
Асоциацията „Val'Hor“ е създадена през 1997 г., а на 13 август 1998 г. е призната от органите на публичната власт като национална междуотраслова организация по смисъла на член L. 632-1 от френския Кодекс за селските райони, що се отнася до браншовете, свързани с градинарството и ландшафта. Уставът ѝ е одобрен от общото събрание на 25 март 2004 г.
(12)
„Val'Hor“, подобно на останалите признати междуотраслови организации, може да сключва споразумения и да събира от всички членове на професии в състава ѝ доброволни вноски за целите на финансирането на въпросните споразумения. С междуведомствено постановление на тези споразумения (т.нар. „споразумения с разширен обхват“) може да бъде придаден задължителен характер по отношение на всички ангажирани в бранша, независимо от това дали са членове на междуотрасловата организация „Val'Hor“, при условията, предвидени във френския Кодекс за селските райони. Кодексът за селските райони позволява обхватът на споразуменията да бъде разширен само ако са насочени към удовлетворяването на „общ интерес“ чрез действия, „съответстващи на общия интерес и съвместими с правилата на Общата селскостопанска политика“ (вж. член L. 632-3 от Кодекса за селските райони).
(13)
На 12 ноември 2004 г.„Val'Hor“ прие междуотрасловото споразумение относно финансирането, което бе изменено с допълнение № 1 от 14 септември 2006 г. В член II от споразумението се предвижда, че всеки член - бил той физическо или юридическо лице - на професия, представлявана в рамките на междуотрасловата организация „Val'Hor“, е длъжен да плаща годишна вноска.
(14)
Срокът на действие на сключеното в рамките на „Val'Hor“ междуотраслово споразумение първоначално бе удължен с една година с постановление на Министерството на земеделието, храните, рибарството и селските райони от 12 април 2005 г., публикувано в Официален вестник на Френската република на 12 май 2005 г. Той бе повторно удължен с една година с постановление от 16 ноември 2006 г., публикувано в Официален вестник на Френската република на 8 декември 2006 г.
(15)
С постановление от 31 март 2008 г., публикувано в Официален вестник на Френската република на 11 април 2008 г., беше разширен обхватът на разпоредбите на междуотрасловото споразумение от 21 февруари 2008 г. в рамките на периода от 1 юли 2007 г. до 30 юни 2008 г., като те обхванаха всички членове на професии в състава на асоциацията. С постановление от 16 септември 2008 г., публикувано в Официален вестник на Френската република на 25 септември 2008 г., срокът на действие на разпоредбите на междуотрасловото споразумение от 22 юли 2008 г. беше удължен до 30 юни 2010 г. С постановление от 27 май 2010 г., публикувано в Официален вестник на Френската република на 8 юни 2010 г., срокът на действие на разпоредбите на междуотрасловото споразумение от 22 юли 2008 г. беше удължен, така че да обхване периода от 1 юли 2010 г. от 30 юни 2011 г. И накрая, с постановление от 3 октомври 2011 г., публикувано в Официален вестник на Френската република на 15 октомври 2011 г., срокът на действие на разпоредбите на междуотрасловото споразумение от 12 септември 2011 г. беше удължен до 30 юни 2014 г.
(16)
Според информацията, предоставена от френските власти на 17 октомври 2007 г., целта на въведената задължителна доброволна вноска (ЗДВ) за предприятията в сектора на декоративната растителност, продукт на градинарството и разсадниковото производство, и в сектора на ландшафта беше да позволи предприемането и съответно осигуряването на необходимите мерки и средства за колективно насърчаване на градинарството, цветопроизводството и ладшафтните дейности, на техните продукти и бизнеса с тях на вътрешните и външните пазари; познаване на предлагането, търсенето и пазарните механизми; подобряване на функционирането, управлението и прозрачността на пазара; качеството на продуктите; организиране и подобряване на междуотрасловите практики и връзки в сектора; изпълнение на програми за обучение, приложна научноизследователска, експериментална и развойна дейност, както и във връзка с функционирането на асоциацията.
РОЛЯТА НА ДЪРЖАВАТА
(17)
С постановление от 13 август 1998 г. френската държава призна „Val'Hor“ за междуотраслова организация по смисъла на член L. 632-1 от френския Кодекс за селските райони.
(18)
Функционирането, задачите и съставът на „Val'Hor“ са уредени в Устава. За да стане възможно признаването на тази междуотраслова организация, компетентните органи трябваше да се уверят в това, че са изпълнени различни критерии, а именно че уставът ѝ е в съответствие със закона (член L. 632-1 от Кодекса за селските райони), че въпросните организации учредителки на „Val'Hor“ са представителни и се придържат към целите на националната политика и на политиката на Общността. Нейното съществуване, задачи и начин на функциониране са уредени в членове L. 631-1 и следващи от Кодекса за селските райони.
(19)
Според френските власти до 2007 г. ЗДВ, плащани от членовете на обединените в рамките на „Val'Hor“ професии, са били единственият източник на финансиране за тази междуотраслова организация. Независимо от това че „Val'Hor“ е юридическо лице, субект на частното право, и че финансирането ѝ се осигурява с помощта на вноски от въпросния сектор, за да може да работи нормално системата на ЗДВ е необходима намесата на държавата. Ето защо е необходим указ или министерско постановление, за да станат ЗДВ задължителни за цялата междуотраслова организация.
(20)
Възможно е консултирането с „Val'Hor“ във връзка с основните насоки и мерки на секторната политика в това отношение (член L. 632-2-1 от Кодекса за селските райони).
ПРАВНО ОСНОВАНИЕ ПО СМИСЪЛА НА ВЪТРЕШНОТО ПРАВО
(21)
Кодекс за селските райони, том шести, дял III (членове L. 631-1 - L. 632-13). Междуведомствени постановления относно удължаването на междуотрасловите споразумения (вж. точки 13-14); междуотраслови споразумения (вж. точки 10-12).
МЯРКАТА
(22)
Приходите от ЗДВ се използват за изпълнението на мерки в полза на сектора на градинарството, които могат да бъдат класифицирани в следните три категории: мерки за насърчаване, мерки в областта на научно-изследователската и развойна дейност и мерки за оказване на техническа помощ.
(23)
Френските власти остават на позицията, че финансирането не е предназначено за покриване на разходите на предприятията в който и да бил сектор, а става дума единствено за операции, имащи колективен характер.
III. ОСНОВАНИЯ ЗА ОФИЦИАЛНОТО ЗАПОЧВАНЕ НА ПРОЦЕДУРА ПО РАЗСЛЕДВАНЕ
(24)
Комисията започна процедурата по член 108, параграф 2 от ДФЕС, тъй като счете, че събираните вноски представляват парафискални такси, т.е. публично финансиране, и че отговорност за мерките, предприемани от междуотрасловите организации, може да носи държавата. По-конкретно тя се позова на своето тълкуване на решението „Pearle“ (2) и счете, че мярката не удовлетворява всички условия, посочени от Съда по това дело, в частност понеже одобрението от страна на правителството, по пътя на признаване на междуотрасловата организация, e предварително условие за въвеждането на вноските, а и понеже, за да могат самите вноски да произведат в пълен обем своето действие (3), е необходим акт на публичната власт (междуведомствено постановление).
IV. КОМЕНТАР НА ФРЕНСКИТЕ ВЛАСТИ ВЪВ ВРЪЗКА С ОФИЦИАЛНОТО ЗАПОЧВАНЕ НА ПРОЦЕДУРАТА
(25)
В писмото си от 14 март 2012 г., изпратено по електронна поща, френските власти оспориха позицията на Европейската комисия, според която отговорност за мерките, предприети от „Val'Hor“, използвайки приходите от ЗДВ, може да носи държавата и същите са финансирани с ресурси на държавата по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(26)
Според френските власти мерките, предприети от тази междуотраслова организация, съответстват на изискванията на решението по делото „Pearle“ и поради това не представляват държавна помощ. И наистина, асоциацията „Val'Hor“ е юридическо лице, субект на частното право, подчинено на разпоредбите на закона от 1 юли 1901 г. относно сдруженията. Тя е учредена свободно на 28 май 1997 г. по инициатива на най-представителните организации в сферата на производството, търговското разпространение и развитието на декоративни растения в секторите на градинарството и ландшафта. Съгласно член L. 632-1 от Кодекса за селските райони тя е призната с постановление от 13 август 1998 г., публикувано в Официален вестник на Френската република на 3 септември 1998 г. За да допусне това признаване, административният орган се е ограничил с това да се увери, че отрасловите организации, които стоят зад създаването на „Val'Hor“, са представителни и че въпросната междуотраслова организация има за предмет на дейност предприемането на колективни мерки в защита на икономическите интереси на частните компании в сектора.
(27)
Френските власти посочиха също така, че съгласно членове L. 632-3 и L. 632-6 от Кодекса за селските райони междуотрасловите споразумения, сключени от „Val'Hor“ с единодушие на отрасловите организации, влизащи в нейния състав, могат да станат задължителни за всички работещи в този сектор и да бъдат финансирани от ЗДВ, когато предвиждат общи мерки или целят общи интереси. Административният орган се ограничава с това да провери съответствието на споразумението с националната и европейската нормативна уредба и да се увери, че с приходите от събраните ЗДВ редовно се финансират определените от самата междуотраслова организация мерки в полза на целия сектор. По този начин административният орган не играе никаква роля по отношение на състава, устройството и функционирането на „Val'Hor“. По горната причина тя разполага с най-висока степен на самостоятелност при определянето на междуотрасловите мерки, които желае да проведе.
(28)
Поради това френските власти са заключили, че провежданите от „Val'Hor“ междуотраслови мерки не са инструмент за изпълнение на конкретна държавна политика, предвид това че държавата в нито един момент не разполага с правомощието да насочи използването на ЗДВ за финансиране на тези мерки.
(29)
Що се отнася до позицията на Комисията относно това до каква степен ЗДВ и използването на генерираните от тях приходи предполага дискриминация срещу изнасяните или внасяните продукти, както и дали този начин на финансиране не крие риск от нарушаване на конкуренцията между държавите членки, френските власти посочиха, че доколкото основата за определяне размера на вноските по решение на междуотрасловата организация „Val'Hor“ зависи само от площта или броя на работниците и служителите в конкретното дружество, ЗДВ не се начисляват на внасяните или изнасяните продукти. Поради това финансирането на междуотрасловите мерки с приходите от ЗДВ не поражда каквато и да било дискриминация между продуктите местно производство и внасяните или изнасяните продукти, и не води по никакъв начин до нарушаване на конкуренцията.
(30)
И на последно място, френските власти припомнят, че във всеки случай, доколкото ЗДВ не се начисляват на внасяните продукти, те смятат, че финансираните от тях мерки попадат в обхвата на решението на Европейската комисия (C(2008) 7846 от 10 декември 2008 г.), с което тя признава съвместимостта на нотифицираната схема за помощ с вътрешния пазар.
V. КОМЕНТАРИ НА ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ ВЪВ ВРЪЗКА СЪС ЗАПОЧВАНЕТО НА ПРОЦЕДУРАТА
(31)
На 4 април 2012 г. в Комисията бе получен коментар от заинтересована трета страна във връзка със започването на процедурата.
(32)
В своя коментар заинтересованата страна си задава някои въпроси, свързани със създаването на системи, в които междуотрасловата организация „Val'Hor“ ще бъде не само инициатор, но и създател на правилата и ще събира плащанията. Тези питания са породени от прочита на устава на междуотрасловата организация, в който са залегнали подробни правила относно представителността на синдикатите, ограничавайки достъпа до междуотрасловата организация само до представителите на минимален брой крупни предприятия.
(33)
На 5 април 2012 г. в Комисията бе получен коментар от втора заинтересована трета страна във връзка със започването на процедурата.
(34)
В този коментар заинтересованата страна споделя изцяло анализа на Комисията, що се отнася до квалификацията на ЗДВ, и счита, че те противоречат на член 110 от ДФЕС. Въпросната заинтересована страна насочва вниманието на Комисията към напълно неправомерния характер на ЗДВ и ролята на националните правораздавателни органи, що се отнася до санкционирането на тази незаконосъобразност, което би трябвало да се конкретизира под формата на признаване на правото на възстановяване в пълен размер на платените ЗДВ.
(35)
На 6 април 2012 г. в Комисията бе получен коментар от още една заинтересована трета страна във връзка със започването на процедурата.
(36)
В този коментар заинтересованата страна изразява несъгласие с анализа на Комисията, считайки, че мерките, предприети от „Val'Hor“, подлежат на финансиране от страна на държавата и че нейните финансови средства следва да се третират като ресурси на държавата, тъй като държавата извършва единствено контрол на съответствието със закона, а не и с политиката, провеждана от междуотрасловата организация.
(37)
С писмо от 10 юли 2012 г. френските власти представиха своето становище във връзка с представените от заинтересованите трети страни коментари, в което заключава, че направените от тях бележки не са от такъв характер, че да поставят под съмнение коментарите, представени от френските власти на Комисията.
VI. ОЦЕНКА
(38)
Като начало, Комисията желае да отбележи, че част от разглежданите тук мерки за популяризиране или насърчаване на градинарството са били финансирани с безвъзмездни средства от France-Agrimer („FAM“) в рамките на схемите за помощи, за които Комисията бе нотифицирана, с номера N 671/07 и XA 220/07 (последният номер се отнася до освободена помощ). Настоящото решение не засяга вече направената оценка, отнасяща се до характера на държавни помощи на тези безвъзмездни средства. Аналогично, настоящото решение не се произнася относно характера на помощ за сектора на евентуални безвъзмездни средства, които не са отпуснати по конкретна мярка, а са внесени по бюджетната сметка на междуотрасловата организация „Val'Hor“.
(39)
Поради това Комисията ще се ограничи по-долу с анализ на това дали финансирането на въпросните мерки с постъпления от ЗДВ представлява държавна помощ.
VI.1. Наличие на помощ
(40)
Член 107, параграф 1 от ДФЕС предвижда, че „всяка помощ, предоставена от държава членка или чрез ресурси на държава членка, под каквато и да било форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки, доколкото засяга търговията между държавите членки, е несъвместима с вътрешния пазар“.
(41)
Ето защо, за да могат да бъдат окачествени като държавни помощи, разглежданите мерки трябва да подлежат на финансиране от страна на държавата и да са финансирани с ресурси на държавата.
(42)
Що се отнася до системата на междуотрасловите организации и характера на ЗДВ, за да бъде в състояние да определи дали вноските могат да представляват ресурси на държавата, Комисията анализира въпросната мярка, наред с другото, в светлината на решението на Съда от 30 май 2013 г. по дело C-677/11 „Doux élevages“.
Решение, възприето от Съда по делото „Doux élevages“
(43)
В рамките на делото „Doux élevages“ Съдът отговори на преюдициално запитване във връзка с тълкуването на член 107, параграф 1 от ДФЕС, и по-специално понятието „ресурси на държавата“ в случаите, касаещи направени задължителни доброволни вноски.
(44)
В постановеното от него решение Съдът заключава, че решението на национален орган, с което действието на споразумение - което, както разглежданото в главното производство междубраншово споразумение, въвежда вноска в рамките на призната от националния орган междубраншова организация и по този начин прави вноската задължителна - се разпростира по отношение на всички представители на професии от определена област в селското стопанство с цел да се позволи провеждането на комуникационни, промоционални дейности, на дейности, свързани с външните отношения, с осигуряването на качество, на изследователски дейности и на дейности за защита на интересите в съответния сектор, не е елемент от фактическия състав на държавната помощ.
(45)
В решението си Съдът е приел, че вноските се правят от частни икономически оператори, които упражняват икономическа дейност на съответните пазари, което означава, че този механизъм не включва пряко или непряко прехвърляне на държавни средства. Фондовете, натрупани от изплащането на тези вноски, не преминават през държавния бюджет или друго публичноправно образувание и държавата не прави отказ от никакви ресурси на каквото и да било основание (данъци, такси, вноски и пр.), които би трябвало да постъпят в държавния бюджет.
(46)
Според Съда тези вноски запазват своя частноправен характер на всеки от етапите и националните органи не могат ефективно да използват тези ресурси в главното производство, за да оказват подкрепа на някои предприятия. Съответните междубраншови организации вземат решение за използването на тези ресурси, които са изцяло отредени за определените от самите тях цели. Също така посочените ресурси не са неизменно под контрола на държавата и не са на разположение на държавните органи.
(47)
Що се отнася до евентуалното влияние на държавата членка върху функционирането на междубраншовата организация в резултат от решението за разпростиране по отношение на всички представители на професиите в определена област на действието на междубраншовото споразумение, Съдът е на мнение, че то не може да промени направените по-горе констатации. Съдът действително подчертава, че разглежданата правна уредба не предоставя на компетентния орган правото да ръководи или оказва влияние върху управлението на фондовете.
(48)
Освен това, в съответствие с практиката на компетентните национални юрисдикции разпоредбите на Кодекса за селските райони, които уреждат разпростирането на действието на споразумение, въвеждащо вноски в рамките на междубраншова организация, не позволяват на публичните власти да подлагат гореспоменатите вноски на друг контрол освен за редовност и законосъобразност. Публичните органи изпълняват единствено функцията на „инструмент“, който прави задължителни вноските, въведени от междубраншовите организации за преследването на целите, които те сами са си поставили. Наред с това, Съдът подчертава, че частните средства, използвани от междубраншовите организации, не се превръщат в „публични ресурси“ само поради това че се използват съвместно със суми, евентуално получавани от държавния бюджет.
(49)
От друга страна, Съдът посочва, че нито правото на държавата да признае междубраншовата организация в съответствие с член L. 632-1 от Кодекса за селските райони, нито правото ѝ да разпростре по отношение на всички представители на професии от определена област действието на междубраншово споразумение в съответствие с членове L. 632-3 и L. 632-4 от този кодекс позволяват да се направи извод, че за осъществяваните от междубраншовата организация дейности отговорност може да се носи от държавата.
(50)
В решението за започване на процедурата Комисията изрично аргументира своята оценка за наличието на държавна помощ, и по-специално за участието на държавни ресурси и за отговорността за тези ресурси, която може да носи държавата, като се позовава на аргументацията, отхвърлена от Съда в цитираното по-горе решение по делото „Doux élevages“.
Прилагане на съдебната практика по делото „Doux Elevages“ в конкретния случай
(51)
По отношение на междуотрасловата организация „Val'Hor“: както и при останалите междуотраслови организации във Франция, нейното съществуване, задачи и функциониране са подчинени на признаването ѝ от държавен орган. При все това тя продължава да бъде юридическо лице, субект на частното право, което не е част от държавната администрация, като ролята на държавата се ограничава с признаването ѝ и разширяването на обхвата на споразуменията, които тя има компетентност да сключва, което е видно от информацията, предоставена от френските власти
(52)
По отношение на механизма на ЗДВ: по силата на член L. 632-6 от Кодекса за селските райони, въпреки задължителния си характер вноските продължават да се считат за частноправни вземания. Те не преминават нито през държавния бюджет, нито през публичноправно образувание, нито през фонд, намиращ се под контрола на публичните власти. И действително, от разпоредбите на Кодекса за селските райони става видно, че ролята на държавата се ограничава до разпростирането на действието на споразуменията, докато междуотрасловата организация - в конкретния случай, „Val'Hor“ - продължава да носи отговорност за определянето на размера на вноските и тяхното използване за определените от самата нея цели.
(53)
По отношение на горепосочените цели, които трябва да постигнат междубраншовите организации, включително посредством осъществяваните дейности, в решението по делото „Doux élevages“ Съдът отбелязва, че в член L. 632-3 от Кодекса за селските райони са посочени по неизчерпателен начин твърде общи цели, към които междубраншовите споразумения следва да се стремят, за да бъде разпростряно действието им от държавния орган, като разпростирането на действието на подобно споразумение не е обвързано с преследването на конкретни цели, набелязани и определени от държавните власти.
(54)
От решението по делото „Doux élevages“ следва, че националните власти не могат ефективно да използват ресурсите от въпросните вноски, за да оказват подкрепа на някои предприятия. Съответната междубраншова организация взема решение за използването на тези ресурси, които са изцяло отредени за определените от самата нея цели. Също така тези ресурси не са неизменно под контрола на държавата и не са на разположение на държавните органи. Разглежданата правна уредба не предоставя на компетентния орган правото да ръководи или оказва влияние върху управлението на фондовете. В съответствие с направеното допълнително уточнение от Съда, евентуалното влияние на държавата върху функционирането на междубраншовата организация в резултат от решението за разпростиране по отношение на всички представители на професиите в определена област на действието на междубраншовото споразумение не може да промени направените по-горе констатации.
(55)
Предвид изтъкнатото от Съда обстоятелство, че частните средства, използвани от междубраншовите организации, не се превръщат в „публични ресурси“ само поради това че се използват съвместно със суми, евентуално получавани от държавния бюджет, самият факт, че част от въпросните дейности са били финансирани и с безвъзмездни средства от FAM, не позволява въпросните ЗДВ да бъдат квалифицирани като ресурси на държавата, в отсъствието на данни в подкрепа на това, че тези безвъзмездни средства са позволили на държавата да упражни достатъчен контрол върху събраните средства от ЗДВ.
(56)
От друга страна, Съдът направи уточнението, че нито правото на държавата да признае междубраншовата организация в съответствие с член L. 632-1 от Кодекса за селските райони, нито правото ѝ да разпростре по отношение на всички представители на професии от определена област действието на междубраншово споразумение в съответствие с членове L. 632-3 и L. 632-4 от този кодекс позволяват да се направи извод, че за осъществяваните от междубраншовата организация дейности отговорност може да се носи от държавата.
(57)
Поради изложените в съображенията по-горе причини Комисията счита, че финансирането на въпросните дейности, осъществявани от междубраншовата организация „Val'Hor“ с постъпления от ЗДВ няма за източник държавни средства и съответно не представлява държавна помощ.
VII. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(58)
Оттук следва, че финансирането на дейностите с постъпления от ЗДВ не представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Финансирането на осъществяваните от междубраншовата организация „Val'Hor“ промоционални и рекламни дейности, дейности за оказване на техническа помощ и научно-изследователски и развойни дейности с постъпления от задължителни доброволни вноски в периода 2005-2014 г. не представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС, без с това да се дава отговор на въпроса дали финансирането от страна на държавата на конкретна междубраншова организация с безвъзмездни средства представлява помощ за въпросния сектор или дали отпуснатите за тези дейности безвъзмездни средства представляват държавни помощи.
Член 2
Адресат на настоящото решение е Френската република.
Съставено в Брюксел на 9 април 2014 година.
DECISIÓN DE LA COMISIÓN
de 9 de abril de 2014
relativa al régimen de ayudas estatales SA.23257 (12/C) [ex NN 8/10, ex CP 157/07] aplicado por Francia (Acuerdo interprofesional celebrado en el marco de la Asociación Francesa para la Valorización de los Productos y los Sectores Profesionales de la Horticultura y el Paisajismo -Val'Hor)
[notificada con el número C(2014) 2223]
(El texto en lengua francesa es el único auténtico)
(2014/416/UE)
LA COMISIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea (TFUE) y, en particular, su artículo 108, apartado 2, párrafo primero,
Después de haber emplazado a los interesados para que presentaran sus observaciones, de conformidad con el citado artículo, y teniendo en cuenta dichas observaciones,
Considerando lo siguiente:
I. PROCEDIMIENTO
(1)
Por carta de 9 de mayo de 2007, la Comisión recibió una denuncia acerca de la extensión del acuerdo interprofesional celebrado en el marco de la Asociación Francesa para la Valorización de los Productos y los Sectores Profesionales de la Horticultura y el Paisajismo (organización interprofesional «Val'Hor»). El caso se registró con el no CP 157/07. El 4 de febrero de 2010, esta medida fue registrada con el no NN 8/10 como ayuda estatal no notificada.
(2)
En el marco de la denuncia CP 157/07, la Comisión recibió observaciones por parte del denunciante el 26 de octubre de 2009 y el 16 de mayo de 2011.
(3)
Los servicios de la Comisión solicitaron a las autoridades francesas que presentasen información adicional sobre una posible ayuda estatal en el sector de la horticultura por cartas de 13 de julio y 10 de diciembre de 2007, 26 de junio de 2008, 22 de febrero y 16 de diciembre de 2010, y 13 de octubre de 2011. Francia transmitió dicha información por cartas de 17 de octubre de 2007, 7 de abril y 1 de septiembre de 2008, 2 de abril de 2010, y 22 de febrero y 15 de noviembre de 2011.
(4)
Mediante la Decisión C(2011) 10053 de 11 de enero de 2012, la Comisión decidió incoar el procedimiento previsto en el artículo 108, apartado 2, del TFUE.
(5)
La decisión de la Comisión de incoar el procedimiento se publicó en el Diario Oficial de la Unión Europea (1). La Comisión invitó a los interesados a presentar sus observaciones sobre la medida.
(6)
La Comisión recibió observaciones de partes interesadas y las transmitió a Francia, dándole la posibilidad de comentarlas.
(7)
Por correo electrónico de 20 de enero de 2012, la Representación Permanente de Francia ante la Unión Europea transmitió a la Comisión una carta de las autoridades francesas en la que solicitaban un plazo adicional de un mes para presentar sus observaciones sobre la incoación del procedimiento. La prórroga del plazo se concedió mediante fax de 26 de enero de 2012.
(8)
Por correo electrónico de 14 de marzo de 2012, la Representación Permanente de Francia ante la Unión Europea comunicó las observaciones de las autoridades francesas sobre la incoación del procedimiento previsto en el artículo 108, apartado 2, del TFUE.
(9)
Por correo electrónico de 10 de julio de 2012, la Representación Permanente de Francia ante la Unión Europea comunicó la respuesta de las autoridades francesas a las observaciones presentadas por las partes interesadas.
II. DESCRIPCIÓN
PRESENTACIÓN DE LA ORGANIZACIÓN INTERPROFESIONAL VAL'HOR
(10)
La Asociación Francesa para la Valorización de los Productos y los Sectores Profesionales de la Horticultura y el Paisajismo (organización interprofesional «Val'Hor») es una organización interprofesional reconocida del sector hortícola francés. Su organización y su funcionamiento están regulados por los artículos L.631-1 y siguientes del Code rural (Código Rural).
(11)
La asociación Val'Hor se creó en 1997 y fue reconocida por los poderes públicos como organización interprofesional nacional, a tenor del artículo L.632-1 del Code rural francés, del sector de la horticultura y del paisajismo el 13 de agosto de 1998. Sus Estatutos se aprobaron en junta general el 25 de marzo de 2004.
(12)
Como toda organización interprofesional reconocida, Val'Hor puede celebrar acuerdos y percibir cotizaciones voluntarias, para su financiación, de todos los miembros de las profesiones que la constituyen. Esos acuerdos pueden convertirse en obligatorios por orden interministerial (acuerdos «extensivos») para todos los operadores del sector, sean o no miembros de la organización, en las condiciones previstas en el Code rural francés. El Code rural solo autoriza la extensión de los acuerdos que persiguen «un interés común» sobre la base de medidas «acordes con el interés general y compatibles con las normas de la política agrícola común» (véase el artículo L.632-3 del Code rural).
(13)
El 12 de noviembre de 2004, Val'Hor adoptó el acuerdo interprofesional de financiación, que se modificó mediante la cláusula adicional no 1 de 14 de septiembre de 2006. El artículo II de dicho acuerdo establece que todos los miembros de una profesión representada en la organización interprofesional Val'Hor, ya sean personas físicas o jurídicas, deben abonar una cotización anual.
(14)
El acuerdo interprofesional de financiación celebrado en el marco de Val'Hor se prorrogó por primera vez mediante orden del Ministerio de Agricultura, Alimentación, Pesca y Desarrollo Rural el 12 de abril de 2005, publicada en el Journal Officiel de la República Francesa el 12 de mayo de 2005, por un período de un año. Mediante orden de 16 de noviembre de 2006, publicada en el Journal Officiel de la República Francesa el 8 de diciembre de 2006, se prorrogó una segunda vez por otro período de un año.
(15)
Por orden de 31 de marzo de 2008, publicada en el Journal Officiel de la República Francesa el 11 de abril de 2008, las disposiciones del acuerdo interprofesional de 21 de febrero de 2008 se hicieron extensivos, para el período comprendido entre el 1 de julio de 2007 y el 30 de junio de 2008, a todos los miembros de las profesiones que la constituyen. Por orden de 16 de septiembre de 2008, publicada en el Journal Officiel de la República Francesa el 25 de septiembre de 2008, las disposiciones del acuerdo interprofesional de 22 de julio de 2008 se prorrogaron hasta el 30 de junio de 2010. Por orden de 27 de mayo de 2010, publicada en el Journal Officiel de la República Francesa el 8 de junio de 2010, las disposiciones del acuerdo interprofesional de 22 de julio de 2008 se prorrogaron para la campaña comprendida entre el 1 de julio de 2010 y el 30 de junio de 2011. Por último, mediante orden de 3 de octubre de 2011, publicada en el Journal Officiel de la República Francesa el 15 de octubre de 2011, las disposiciones del acuerdo interprofesional de 12 de septiembre de 2011 se prorrogaron hasta el 30 de junio de 2014.
(16)
Según la información facilitada por las autoridades francesas el 17 de octubre de 2007, las cotizaciones voluntarias obligatorias («CVO») exigidas a las empresas del sector de las plantas ornamentales procedentes de la horticultura y de los viveros y del sector del paisajismo se destinaban a la aplicación de las medidas y medios necesarios para la promoción colectiva de la horticultura, la floristería y el paisajismo, sus productos y sus oficios, en los mercados nacionales y foráneos; el conocimiento de la oferta, la demanda y los mecanismos del mercado; la mejora del funcionamiento, el control y la transparencia del mercado; la calidad de los productos; la organización y mejora de las prácticas y relaciones interprofesionales en el sector; la puesta en marcha de programas de formación, investigación aplicada, experimentación y desarrollo, y el funcionamiento de la organización.
LA FUNCIÓN DEL ESTADO
(17)
Mediante orden de 13 de agosto de 1998, el Estado francés reconoció Val'Hor como organización interprofesional a tenor del artículo L.632-1 del Code rural francés.
(18)
El funcionamiento, las misiones y la composición de Val'Hor se rigen por sus Estatutos. Para su reconocimiento, las autoridades competentes deben verificar el cumplimiento de diversos criterios, concretamente que los Estatutos respeten la ley (artículo L.632-1 del Code rural) y que las organizaciones constitutivas pertinentes sean representativas y se ajusten a los objetivos de las políticas nacionales y comunitarias. Su existencia, sus misiones y su funcionamiento están regulados por los artículos L.631-1 y siguientes del Code rural.
(19)
Según las autoridades francesas, hasta el año 2007, las CVO abonadas por los miembros de las profesiones reunidas en Val'Hor eran los únicos recursos de la organización interprofesional. Si bien Val'Hor es una persona jurídica de Derecho privado y su funcionamiento depende de las cotizaciones del sector correspondiente, el funcionamiento del sistema de las CVO exige la intervención del Estado. Así pues, se precisan un decreto o una orden ministerial a fin de que las CVO sean obligatorias para el conjunto de la organización interprofesional.
(20)
Val'Hor facilita asesoramiento sobre las orientaciones y las medidas de las políticas sectoriales pertinentes (artículo L.632-2-1 del Code rural).
Base jurídica nacional
(21)
Code rural, libro sexto, título III (artículos L.631-1 a L.632-13). Órdenes interministeriales relativas a la prórroga de los acuerdos interprofesionales (véanse los considerandos 13 y 14); acuerdos interprofesionales (véanse los considerandos 10-12).
LA MEDIDA
(22)
El producto de las CVO se utiliza para desarrollar actividades en beneficio del sector de la horticultura, que pueden clasificarse en tres categorías: actividades de promoción, de investigación y desarrollo, y de asistencia técnica.
(23)
Las autoridades francesas sostienen que la financiación no se destina en ningún caso a sufragar gastos de las empresas, sea cual sea el ramo profesional, sino que se trata exclusivamente de operaciones colectivas.
III. RAZONES QUE MOTIVARON LA INCOACIÓN DEL PROCEDIMIENTO DE INVESTIGACIÓN FORMAL
(24)
La Comisión incoó el procedimiento previsto en el artículo 108, apartado 2, del TFUE al considerar que las cotizaciones recaudadas constituían gravámenes parafiscales -es decir, recursos públicos- y que las actividades interprofesionales eran imputables al Estado. La Comisión se basaba fundamentalmente en su interpretación de la sentencia en el asunto «Pearle» (2), y sostenía que la medida no reunía todas las condiciones establecidas por el Tribunal en este asunto, en particular porque la aprobación estatal, por la vía del reconocimiento de la organización interprofesional, era una condición previa de la adopción de las cotizaciones y que, para surtir todos sus efectos (3), las propias cotizaciones requerían un acto de autoridad pública (el decreto interministerial).
IV. OBSERVACIONES DE LAS AUTORIDADES FRANCESAS SOBRE LA INCOACIÓN DEL PROCEDIMIENTO DE INVESTIGACIÓN FORMAL
(25)
En su escrito comunicado por correo electrónico de 14 de marzo de 2012, las autoridades francesas rebatieron la posición de la Comisión Europea según la cual las actividades desarrolladas por Val'Hor mediante los ingresos de las CVO eran imputables al Estado y estaban financiadas por fondos estatales a tenor del artículo 107, apartado 1, del TFUE.
(26)
Según las autoridades francesas, las actividades desarrolladas por esta organización interprofesional satisfacen las exigencias de la sentencia en el asunto Pearle y, por tanto, no son constitutivas de ayuda estatal. Alegan que la asociación Val'Hor es una persona jurídica de Derecho privado que se rige por la Ley de 1 de julio de 1901, relativa al contrato de asociación. Se constituyó libremente el 28 de mayo de 1997 a iniciativa de las organizaciones más representativas de la producción, comercialización y valorización de las plantas ornamentales de los sectores de la horticultura y del paisajismo. En aplicación del artículo L.632-1 del Code rural, fue reconocida por orden de 13 de agosto de 1998, publicada en el Journal officiel de la República Francesa el 3 de septiembre de 1998. Para otorgar tal reconocimiento, la autoridad administrativa comprobó que las organizaciones profesionales que componían Val'Hor eran representativas y que la organización tenía por objeto desarrollar actividades colectivas en interés económico de las empresas privadas del sector.
(27)
A juicio de las autoridades francesas, en aplicación de los artículos L.632-3 y L.632-6 del Code rural, los acuerdos interprofesionales celebrados en el marco de Val'Hor por unanimidad de las organizaciones profesionales que la componen pueden convertirse en obligatorios para el conjunto de los profesionales del sector y pueden financiarse con las CVO, siempre y cuando prevean el ejercicio de actividades colectivas o con un interés común. La autoridad administrativa se limita a comprobar la conformidad del acuerdo con la normativa nacional y europea y a verificar si los ingresos de las CVO recaudadas financian con regularidad las actividades definidas por la propia organización interprofesional en beneficio de todo el sector. Así, la autoridad administrativa no desempeña ningún papel en la composición, la organización ni el modo de funcionamiento de Val'Hor, que dispone de plena autonomía para determinar las actividades interprofesionales que desea llevar a cabo.
(28)
Las autoridades francesas concluyen, por tanto, que las actividades interprofesionales que desarrolla Val'Hor no sirven como instrumentos de implementación de una política de Estado, dado que el Estado en ningún momento tiene el poder de dar una orientación específica al uso de las CVO para financiar tales actividades.
(29)
En lo que respecta a la posición de la Comisión sobre la medida en la cual las CVO y la utilización de los ingresos que generan implican una discriminación de los productos exportados o importados y a la cuestión de determinar si ese modo de funcionamiento podría obstaculizar la competencia entre los Estados miembros, las autoridades francesas señalan que la base de las cotizaciones decididas por la organización interprofesional Val'Hor depende exclusivamente de la superficie o de la plantilla del establecimiento, de modo que no se recaudan CVO respecto a los productos importados o exportados. Por tanto, la financiación de las actividades interprofesionales mediante las CVO no genera discriminación entre los productos nacionales y los productos importados o exportados ni falsea la competencia.
(30)
Por último, las autoridades francesas recuerdan que, en cualquier caso, como las CVO no gravan los productos importados, las medidas que financian entran en el ámbito de aplicación de la Decisión de la Comisión Europea C(2008) 7846, de 10 de diciembre de 2008, en la que la Comisión admitió la compatibilidad del régimen de ayudas notificado con el mercado interior.
V. OBSERVACIONES DE LOS INTERESADOS SOBRE LA INCOACIÓN DEL PROCEDIMIENTO
(31)
El 4 de abril de 2012, la Comisión Europea recibió observaciones de una parte interesada sobre la incoación del procedimiento.
(32)
En sus observaciones, la parte interesada cuestiona la implantación de un sistema por el cual la organización interprofesional Val'Hor es a la vez iniciador, legislador y perceptor de las contrapartidas financieras, tal como se deduce de la lectura de los Estatutos de la organización, que desvirtúan la representación de los sindicatos limitando el acceso a la organización exclusivamente a los representantes de una minoría de empresas de gran tamaño.
(33)
El 5 de abril de 2012, la Comisión recibió observaciones de una segunda parte interesada sobre la incoación del procedimiento.
(34)
En sus observaciones, esa parte interesada comparte plenamente el análisis de la Comisión sobre la calificación de las CVO y considera que estas contravienen el artículo 110 del TFUE. La parte interesada llama la atención de la Comisión sobre el carácter completamente ilegal de las CVO y sobre el papel de los tribunales nacionales en la sanción de esa ilegalidad, que debe concretarse en el reconocimiento del derecho al reembolso íntegro de las CVO abonadas.
(35)
El 6 de abril de 2012, la Comisión recibió observaciones de una tercera parte interesada sobre la incoación del procedimiento.
(36)
En sus observaciones, esa parte interesada rebate el análisis de la Comisión según el cual las actividades desarrolladas por Val'Hor son imputables al Estado y sus recursos deben equipararse a fondos estatales, ya que, en su opinión, el Estado se limita a ejercer un control de legalidad y no un control de la política de la organización interprofesional.
(37)
Por carta de 10 de julio de 2012, las autoridades francesas comunicaron sus comentarios sobre las observaciones presentadas por las partes interesadas, en los que concluían que las observaciones transmitidas por esas partes interesadas no ponían en entredicho las consideraciones expuestas por las autoridades francesas a la Comisión.
VI. EVALUACIÓN
(38)
Con carácter preliminar, la Comisión observa que una parte de las actividades de publicidad o promoción de la horticultura aquí consideradas se financió con subvenciones de France-Agrimer («FAM») en virtud de los regímenes de ayudas notificados a la Comisión con los números N 671/07 y XA 220/07 (esta última era una ayuda exenta). La presente Decisión se entiende sin perjuicio de la apreciación ya realizada sobre el carácter de ayudas estatales de esas subvenciones. De la misma manera, la presente Decisión no determina si toda subvención no asignada a una actividad específica, sino abonada al presupuesto de Val'Hor, constituye una ayuda estatal.
(39)
Así pues, la Comisión se limita a examinar si la financiación de tales actividades mediante las CVO representa una ayuda estatal.
VI.1. Existencia de ayuda
(40)
El artículo 107, apartado 1, del TFUE establece que serán incompatibles con el mercado interior, «en la medida en que afecten a los intercambios comerciales entre Estados miembros, las ayudas otorgadas por los Estados o mediante fondos estatales, bajo cualquier forma, que falseen o amenacen falsear la competencia, favoreciendo a determinadas empresas o producciones».
(41)
Así, para poder ser calificadas de ayudas estatales, las actividades examinadas deben ser imputables al Estado y deben estar financiadas por fondos estatales.
(42)
En lo que respecta al sistema de las organizaciones interprofesionales y a la naturaleza de las CVO, para poder determinar si las cotizaciones pueden constituir fondos estatales, la Comisión ha examinado la medida, en particular, a la luz de la sentencia del Tribunal de 30 de mayo de 2013 en el asunto C-677/11, «Doux Élevage».
La solución elegida por el Tribunal en el asunto «Doux Élevage»
(43)
En el asunto «Doux Élevage», el Tribunal respondió a una cuestión prejudicial sobre la interpretación del artículo 107, apartado 1, del TFUE y, más en concreto, del concepto de «fondos estatales» en los casos relacionados con cotizaciones voluntarias convertidas en obligatorias.
(44)
En su sentencia, el Tribunal concluía que la decisión de una autoridad nacional de extender a la totalidad de los profesionales de un ramo agrícola un acuerdo que - como el acuerdo interprofesional examinado en el litigio principal- establece una cotización en el marco de una organización interprofesional reconocida por la autoridad nacional y la convierte de ese modo en obligatoria, con el fin de permitir la ejecución de acciones de comunicación, promoción, relaciones exteriores, garantía de calidad, investigación y defensa de los intereses del sector, no constituye un elemento de ayuda estatal.
(45)
El Tribunal dictaminó que las cotizaciones en cuestión procedían de operadores económicos privados que ejercían una actividad en los mercados afectados, por lo que ese mecanismo no implicaba ninguna transferencia directa o indirecta de fondos estatales. Los fondos generados por el pago de las cotizaciones no transitaban por el presupuesto del Estado ni por otra entidad pública, y el Estado no renunciaba a ningún recurso, fuera cual fuera su concepto (impuesto, exacción, contribución, etc.), que habrían debido abonarse al presupuesto del Estado de conformidad con la legislación nacional.
(46)
Según el Tribunal, las cotizaciones conservan en todo momento su carácter privado, y las autoridades nacionales no pueden utilizar de manera efectiva esos recursos principalmente para sostener a ciertas empresas. Son las organizaciones interprofesionales correspondientes las que deciden acerca de la utilización de tales recursos, los cuales, por consiguiente, se dedican en su totalidad a satisfacer los objetivos determinados por las propias organizaciones. Del mismo modo, tales recursos no están sometidos a un control público permanente ni están a disposición de las autoridades del Estado.
(47)
Según el Tribunal, la influencia que el Estado puede ejercer sobre el funcionamiento de la organización interprofesional al tomar la decisión de extender un acuerdo interprofesional al conjunto de los profesionales de un sector no altera las consideraciones expuestas. En efecto, el Tribunal subraya que la reglamentación en cuestión no confiere a la autoridad competente el poder de dirigir la administración de los fondos o de ejercer influencia al respecto.
(48)
Por otro lado, el Tribunal aludía a la jurisprudencia de los tribunales nacionales competentes, según la cual las disposiciones del Code rural que regulan la extensión de los acuerdos que establecen cotizaciones en el marco de una organización interprofesional no autorizan a las autoridades públicas a someter tales cotizaciones a un escrutinio distinto que el de la regularidad y la legalidad. Las autoridades públicas no actúan más que como «instrumento» para convertir en obligatorias las cotizaciones instituidas por las organizaciones interprofesionales para la consecución de los fines determinados por las propias organizaciones. Además, subraya que los fondos privados utilizados por las organizaciones interprofesionales no se convierten en «fondos públicos» por el mero hecho de ser utilizados conjuntamente con fondos procedentes, en su caso, del presupuesto público.
(49)
Por otro lado, el Tribunal indicaba que ni el poder del Estado de reconocer una organización interprofesional con arreglo al artículo L.632.1 del Code rural, ni el poder de ese mismo Estado de extender un acuerdo interprofesional al conjunto de los profesionales de un sector con arreglo a los artículos L.632-3 y L.632-4 del Code rural, permiten concluir que las actividades desarrolladas por la organización interprofesional sean imputables al Estado.
(50)
En la decisión de incoar el procedimiento de investigación formal, la Comisión fundamentó de manera explícita su apreciación de la existencia de una ayuda estatal y, más en concreto, de la implicación de fondos estatales y de la imputabilidad de las actividades al Estado en los argumentos refutados por el Tribunal en el citado asunto «Doux Élevage».
Aplicación de la jurisprudencia en el asunto «Doux Élevage» en el presente caso
(51)
Sobre la organización interprofesional Val'Hor: A semejanza de cualquier otra organización interprofesional en Francia, Val'Hor supedita su existencia, sus misiones y su funcionamiento al reconocimiento por una autoridad del Estado. Ahora bien, se mantiene como persona jurídica de Derecho privado que no forma parte de la Administración pública, y la función del Estado se limita a su reconocimiento y a la extensión de los acuerdos que la organización tiene la competencia de celebrar, tal como se desprende de la información facilitada por las autoridades francesas.
(52)
Sobre el mecanismo de las CVO: En virtud del artículo L.632-6 del Code rural, a pesar de ser obligatorias, las cotizaciones conservan su condición de créditos de Derecho privado. No transitan ni por el presupuesto del Estado, ni por una entidad pública ni por un fondo controlado por los poderes públicos. En efecto, de los artículos del Code rural se desprende que la función del Estado se limita a la extensión de los acuerdos, mientras que la organización interprofesional, en este caso Val'Hor, sigue siendo responsable de la fijación del tipo de las cotizaciones y de su utilización para los objetivos determinados por la propia organización.
(53)
En cuanto a los objetivos citados, que las organizaciones deben alcanzar sobre todo mediante las actividades que desarrollan, en el asunto «Doux Élevage» el Tribunal señala que el artículo L.632-3 del Code rural alude con carácter muy general y no exhaustivo a los objetivos que debe favorecer una organización interprofesional para que la autoridad pública extienda un acuerdo, sin supeditar la extensión a la existencia de objetivos concretos, fijados y definidos por las autoridades del Estado.
(54)
De la sentencia en el asunto «Doux Élevage» se deduce que las autoridades nacionales no pueden utilizar de manera efectiva los fondos procedentes de las cotizaciones en cuestión para sostener a ciertas empresas. Es la propia organización la que decide sobre la utilización de tales recursos, que se dedican en su totalidad a cumplir objetivos determinados por ella misma. Además, esos recursos no están sometidos al control público permanente ni están a disposición de las autoridades estatales. La reglamentación pertinente no confiere a la autoridad competente el poder de dirigir la administración de los fondos o de ejercer influencia al respecto. Tal como precisó también el Tribunal, toda influencia que el Estado pueda ejercer sobre el funcionamiento de la organización interprofesional mediante la decisión de extender un acuerdo interprofesional al conjunto de los profesionales de un sector no altera las consideraciones expuestas.
(55)
Al señalar el Tribunal que los fondos privados utilizados por las organizaciones interprofesionales no se convierten en «fondos públicos» simplemente por ser utilizados junto con fondos procedentes, en su caso, del presupuesto público, el mero hecho de que algunas de las actividades consideradas también sean financiadas mediante subvenciones de FAM no permite calificar las CVO de fondos estatales, en ausencia de indicios de que tales subvenciones hayan permitido al Estado ejercer un control suficiente sobre los fondos generados por la recaudación de las CVO.
(56)
Por otra parte, el Tribunal precisó que ni el poder del Estado de reconocer una organización interprofesional con arreglo al artículo L.632-1 del Code rural, ni el poder de ese mismo Estado de extender un acuerdo interprofesional al conjunto de los profesionales de un ramo de conformidad con los artículos L.632-3 et L.632-4 del Code rural, permiten concluir que las actividades desarrolladas por la organización interprofesional sean imputables al Estado.
(57)
Por las razones señaladas en los considerandos precedentes, la Comisión sostiene que la financiación de las actividades desarrolladas por la organización interprofesional Val'Hor mediante las CVO no procede de fondos estatales y, por tanto, no constituye una ayuda estatal.
VII. CONCLUSIÓN
(58)
Habida cuenta de las consideraciones expuestas, la financiación de las actividades mediante las CVO no constituye una ayuda estatal a tenor del artículo 107, apartado 1, del TFUE.
HA ADOPTADO LA PRESENTE DECISIÓN:
Artículo 1
La financiación de las actividades de promoción, publicidad, asistencia técnica e investigación y desarrollo llevadas a cabo por la organización interprofesional Val'Hor mediante las cotizaciones voluntarias obligatorias durante el período 2005-2014 no constituye ayuda estatal a tenor del artículo 107, apartado 1, del TFUE, sin perjuicio de la cuestión de determinar si las subvenciones del Estado a una organización interprofesional constituyen o no una ayuda al sector en cuestión o si las subvenciones concedidas para tales actividades constituyen ayudas estatales.
Artículo 2
La destinataria de la presente Decisión es la República Francesa.
Hecho en Bruselas, el 9 de abril de 2014.