РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 216/2014 НА КОМИСИЯТА
от 7 март 2014 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 2075/2005 относно установяване на специфични правила за официалния контрол на трихинели (Trichinella) в месото
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 854/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. за определяне на специфичните правила за организирането на официален контрол върху продуктите от животински произход, предназначени за човешка консумация (1), и по-специално член 18, параграфи 6, 8, 10 и 12 от него,
като има предвид, че:
(1)
В Регламент (ЕО) № 2075/2005 на Комисията от 5 декември 2005 г. относно установяване на специфични правила за официалния контрол на трихинели (Trichinella) в месото (2) се установяват правила за вземане на проби от кланични трупове от видове, възприемчиви към заразяване с Trichinella, с цел определяне на статута на стопанствата и регионите и условията за внос на месо в Съюза. В него също така се предвиждат референтни методи и еквивалентни методи за откриване наличието на Trichinella в проби от кланични трупове.
(2)
На 3 октомври 2011 г. Европейският орган за безопасност на храните (ЕОБХ) прие научно становище относно рисковете за общественото здраве, които трябва да бъдат обхванати от инспекциите на (свинско) месо (3). В посоченото становище ЕОБХ установи, че Trichinella представлява средна степен на риск за общественото здраве, свързан с консумацията на свинско месо, и стигна до заключението, че, по отношение на методите за проверка за биологични опасности, единственият начин да се гарантира ефективен контрол на основните опасности е осигуряване на безопасност на свински кланичен труп с набор от превантивни мерки и механизми за контрол, които се прилагат интегрирано в стопанствата и в кланиците.
(3)
ЕОБХ установи определени епидемиологични показатели във връзка с Trichinella. В зависимост от предназначението и от епидемиологичната обстановка в страната показателите могат да бъдат приложени на национално или на регионално равнище, както и на равнище кланица или стопанство.
(4)
ЕОБХ признава спорадично наличие на Trichinella в Съюза, предимно в свине, отглеждани свободно и/или в лични стопанства. ЕОБХ установи също така, че типът прозводствена система е най-големият рисков фактор за заразяване с Trichinella. Освен това наличните данни показват незначителен риск от заразяване с Trichinella на свине, отглеждани при официално признати контролирани условия.
(5)
Световната организация по опазване здравето на животните (OIE) вече не признава в международен контекст статута на незначителен риск за държава или за регион. Вместо това признаването е свързано с компартменти на едно или повече стопанства, прилагащи специфични контролирани условия на отглеждане.
(6)
От съображения за съгласуваност с международните стандарти, а също и с цел въвеждане на система за контрол, отговаряща на действителните рискове за общественото здраве, следва да се адаптират, рационализират и опростят мерките за намаляване на риска от Trichinella в кланиците, включително условията за внос, както и условията за определяне на статута на държави, региони или стопанства по отношение на заразяването с Trichinella.
(7)
През 2011 г. в съответствие с Регламент (ЕО) № 2075/2005 Белгия и Дания съобщиха за незначителен риск от Trichinella на тяхна територия. Статутът на незначителен риск за държава или регион вече не се признава. Въпреки това на стопанствата и компартментите в Белгия и Дания, които отговарят на условията за контролирано отглеждане към датата на влизане в сила на настоящия регламент, следва да се разреши да приложат дерогация за тези стопанства и компартменти без допълнителни предварителни условия, като например допълнителни изисквания за мерки след официалното признаване, предприемани от компетентния орган.
(8)
Референтната лаборатория на ЕС за паразити препоръча да се изясни текстът на регламента по отношение на процедурата на някои еквивалентни методи за тестване за Trichinella.
(9)
Следва да се предвиди гарантиране от страна на операторите, че мъртвите животни се събират, идентифицират и транспортират без излишно забавяне в съответствие с членове 21 и 22 от Регламент (ЕО) № 1069/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 21 октомври 2009 г. за установяване на здравни правила относно странични животински продукти и производни продукти, непредназначени за консумация от човека и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1774/2002 (Регламент за страничните животински продукти) (4) и с приложение VIII към Регламент (ЕС) № 142/2011 на Комисията от 25 февруари 2011 г. за прилагане на Регламент (ЕО) № 1069/2009 на Европейския парламент и на Съвета за установяване на здравни правила относно странични животински продукти и производни продукти, непредназначени за консумация от човека, и за прилагане на Директива 97/78/ЕО на Съвета по отношение на някои проби и артикули, освободени от ветеринарни проверки на границата съгласно посочената директива (5).
(10)
Броят случаи (внос и местни) на Trichinella при хора, включително епидемиологични данни, следва да бъдат докладвани в съответствие с Решение 2000/96/ЕО на Комисията от 22 декември 1999 г. относно заразните болести, които постепенно се обхващат от мрежата на Общността съгласно Решение № 2119/98/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (6).
(11)
Поради това Регламент (ЕО) № 2075/2005 следва да бъде съответно изменен.
(12)
Изискванията, предвидени в настоящия регламент, включват адаптиране на настоящите практики на операторите в сектор храни и на компетентните органи. Поради това е целесъобразно да се разреши отложено прилагане на някои от разпоредбите на настоящия регламент.
(13)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните и нито Европейският парламент, нито Съветът възразиха срещу тях,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕО) № 2075/2005 се изменя, както следва:
1)
Член 1 се заменя със следния текст:
„Член 1
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
1)
„Trichinella“ е всеки нематод, който принадлежи към вид от рода Trichinella.
2)
„Контролирани условия на отглеждане“ е вид животновъдство, при който свинете се държат през цялото време при условия, контролирани от оператора в сектор храни по отношение на храненето и отглеждането.
3)
„Компартмент“ е група от стопанства, прилагащи контролирани условия на отглеждане. Всички стопанства, прилагащи контролирани условия на отглеждане в държава членка, могат да се считат за един компартмент.“
2)
Членове 2 и 3 се заменят със следното:
„Член 2
Вземане на проби от кланични трупове
1. От кланични трупове от домашни свине се вземат проби в кланиците като част от следкланичен преглед, както следва:
а)
За Trichinella се изследват всички кланични трупове на свине и нерези за разплод, или най-малко 10 % от кланичните трупове на животни, ежегодно изпращани за клане от всяко стопанство, което е официално признато за прилагащо контролирани условия на отглеждане.
б)
Всички кланични трупове от стопанства, които не са официално признати за прилагащи „контролирани условия на отглеждане“, се изследват систематично за Trichinella.
От всеки труп се взема проба и пробата се изследва за Trichinella в лаборатория, определена от компетентния орган, като се използва един от следните методи за откриване:
а)
референтен метод на откриване, посочен в глава I от приложение I; или
б)
еквивалентен метод за откриване, посочен в глава II от приложение I.
2. До получаване на резултатите от изследването за Trichinella и при условие че операторът в сектор храни гарантира пълна проследяемост, такива кланични трупове могат да бъдат разрязани най-много на шест части в кланица или в транжорна, която се намира в едно и също помещение с кланицата (помещението).
Чрез дерогация от първа алинея и след одобрение от компетентния орган, кланичните трупове могат да бъдат транжирани в транжорна, свързана със или отделена от кланицата, при условие че:
а)
процедурата е под наблюдение на компетентния орган;
б)
кланичният труп или частите от него няма да бъдат изпратени до повече от една транжорна;
в)
транжорната е разположена в рамките на територията на държавата членка; както и
г)
в случай на положителен резултат, всички части ще бъдат обявени като негодни за консумация от човека.
3. От трупове на коне, диви свине и други видове животни, отглеждани във ферми, и диви животни, възприемчиви към заразяване с Trichinella, системно се вземат проби в кланици или обекти за обработка на дивеч, като част от следкланичния преглед.
Проба се взема от всеки кланичен труп, като пробата се изследва в съответствие с приложения I и III в лаборатория, определена от компетентния орган.
Член 3
Дерогации
1. Чрез дерогация от член 2, параграф 1 месото от домашни свине, което е преминало замразяваща обработка в съответствие с приложение II под наблюдението на компетентния орган, се освобождава от изследването за Trichinella.
2. Чрез дерогация от член 2, параграф 1 кланични трупове и месо от неотбити домашни свине на възраст под 5 седмици се освобождават от изследването за Trichinella.
3. Чрез дерогация от член 2, параграф 1, кланични трупове и месо от домашни свине могат да се освободят от изследването за Trichinella, когато животните идват от стопанство или компартмент, които са официално признати за прилагащи контролирани условия на отглеждане в съответствие с приложение IV, ако:
а)
през последните 3 години в държавата членка не са открити местни зарази с Trichinella при домашни свине, държани в стопанства, които са официално признати за прилагащи контролирани условия на отглеждане, като през този период непрекъснато са провеждани изследвания в съответствие с член 2; или
б)
историческите данни за непрекъснатите изследвания, провеждани върху популацията от заклани свине, дават най-малко 95 % сигурност, че болестността от Trichinella не надвишава 1 на милион в тази популация; или
в)
стопанствата, прилагащи контролирани условия на отглеждане, се намират в Белгия или Дания.
4. Когато държава членка приложи дерогацията, предвидена в параграф 3, съответната държава членка информира Комисията и другите държави членки в рамките на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните и представя годишен доклад на Комисията, съдържащ информацията, посочена в глава II от приложение IV. Комисията публикува на своя уебсайт списък на държавите членки, прилагащи дерогацията.
Когато държава членка не успее да представи този годишен доклад или годишният доклад е незадоволителен за целите на настоящия член, дерогацията престава да бъде прилагана за тази държава членка.“
3)
Членове 8-12 се заменят със следния текст:
„Член 8
Официално признаване на стопанства за прилагащи условия на контролирано отглеждане
1. За целите на настоящия регламент компетентният орган може официално да признае дадено стопанство или компартмент за прилагащи контролирани условия на отглеждане, когато са изпълнени изискванията, предвидени в приложение IV.
2. Стопанства или компартмент, прилагащи контролирани условия на отглеждане в Дания или Белгия в съответствие с член 3, параграф 3, буква в) към датата на прилагане на настоящия регламент, се считат за официално признати за прилагащи контролирани условия на отглеждане, както са изброени в приложение IV към настоящия регламент.
Член 9
Задължение за информиране от страна на оператора в сектор храни
Операторите в сектор храни на стопанства, официално признати за прилагащи контролирани условия на отглеждане, информират компетентния орган за всяко изискване, установено в приложение IV, което повече не се изпълнява, или за всяка друга промяна, която би могла да промени статута на стопанствата по отношение на Trichinella.
Член 10
Одити на стопанства, официално признати за прилагащи контролирани условия на отглеждане
Компетентният орган гарантира редовното извършване на одити в стопанства, официално признати за прилагащи контролирани условия на отглеждане.
Честотата на одитите е на база на риска, като се отчитат историята на болестта и болестността, предишните констатации, географският район, местните възприемчиви диви видове, животновъдните практики, ветеринарният надзор и спазването на законодателството от земеделските производители.
Компетентният орган проверява дали домашните свине, идващи от тази стопанства, са изследвани в съответствие с член 2, параграф 1.
Член 11
Мониторингови програми
Компетентният орган може да въведе мониторингова програма, която обхваща популацията от домашни свине, идващи от стопанство или компартмент, които са официално признати за прилагащи контролирани условия на отглеждане, с цел да установи дали Trichinella действително не се среща в тази популация.
Честотата на изследванията, броят на животните, които се изследват и планът за вземане на проби, са определени в мониторинговата програма. Във връзка с това пробите от месо се събират и изследват за наличие на паразити Trichinella в съответствие с глава I или II от приложение I.
Мониторинговата програма може да включва серологични методи като допълнително средство, след като даден подходящ тест е потвърден от референтната лаборатория на ЕС.
Член 12
Оттегляне на официалното признаване от стопанства, прилагащи условия на контролирано отглеждане
1. Когато резултатите от одитите, извършени в съответствие с член 10, показват, че изискванията на приложение IV вече не са изпълнени, компетентният орган незабавно оттегля официалното признаване от стопанството.
2. Когато домашни свине от стопанство, официално признато за прилагащо контролирани условия на отглеждане, дадат положителен резултат при изследване за Trichinella, компетентният орган незабавно:
а)
оттегля официалното признаване на стопанството;
б)
изследва всички домашни свине от това стопанство при клането;
в)
проследява и изследва всички разплодни животни, които пристигат в стопанството и, доколкото е възможно, всички, които са напуснали стопанството най-малко шест месеца преди положителните резултати; във връзка с това, проби от месо се събират и изследват за наличие на паразити Trichinella, като се използват методите за откриване, изброени глава I и II от приложение I;
г)
когато е необходимо и доколкото е приложимо, разследва разпространението на опаразитяването в резултат от дистрибуцията на месо от домашни свине, заклани в периода преди положителния резултат;
д)
информира Комисията и останалите държави членки;
е)
когато е необходимо, започва епидемиологично разследване за изясняване на причината за опаразитяването;
ж)
взема необходими мерки, ако опаразитеният кланичен труп не може да бъде идентифициран в кланицата, включително чрез:
i)
увеличаване размера на всяка проба месо, събрана за изследването на съмнителните кланични трупове; или
ii)
обявяване на кланичните трупове за негодни за консумация от човека;
iii)
вземане на подходящи мерки за обезвреждането на съмнителни трупове или части от тях и на тези с положителен резултат от изследването.
3. След оттеглянето на признаването стопанствата могат да бъдат официално признати отново, след като бъдат разрешени установените проблеми, а изискванията, определени в приложение IV, бъдат изпълнени по задоволителен за компетентния орган начин.
4. Ако проверката установи липса на съответствие с член 9, или положителен резултат в стопанство на компартмент, съответното стопанство се отстранява от компартмента до възобновяване на съответствието.“
4)
Член 13 се заменя със следния текст:
„Член 13
Здравни изисквания при внос
Месо от животински видове, които могат да са носители на Trichinella, съдържащо напречно набраздена мускулатура и идващо от трета държава, може да бъде внасяно в Съюза само ако е било изследвано за Trichinella в съответствие с членове 2 и 3 в тази трета държава преди износ.“
5)
Член 14 се заличава.
6)
Член 15 се заменя със следния текст:
„Член 15
Документация
Ветеринарно-санитарният сертификат, придружаващ вноса на месо, както е посочено в член 13, се потвърждава с декларация от страна на официалния ветеринарен лекар в смисъл, че изследването за Trichinella в третата държава на произход е била проведено в съответствие с член 13.
Оригиналът на посочения документ придружава месото, освен ако не е разрешено освобождаване в съответствие с член 14, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 854/2004.“
(7)
Приложение I се изменя в съответствие с приложение I към настоящия регламент.
(8)
Приложение IV се заменя с текста от приложение II към настоящия регламент.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 юни 2014 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 7 март 2014 година.
REGLAMENTO (UE) N o 216/2014 DE LA COMISIÓN
de 7 de marzo de 2014
que modifica el Reglamento (CE) no 2075/2005, por el que se establecen normas específicas para los controles oficiales de la presencia de triquinas en la carne
(Texto pertinente a efectos del EEE)
LA COMISIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea,
Visto el Reglamento (CE) no 854/2004 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 29 de abril de 2004, por el que se establecen normas específicas para la organización de controles oficiales de los productos de origen animal destinados al consumo humano (1), y, en particular, su artículo 18, apartados 6, 8, 10 y 12,
Considerando lo siguiente:
(1)
El Reglamento (CE) no 2075/2005 de la Comisión, de 5 de diciembre de 2005, por el que se establecen normas específicas para los controles oficiales de la presencia de triquinas en la carne (2), establece normas para el muestreo de las canales de especies sensibles a la infestación por triquinas y la determinación de la situación sanitaria de las explotaciones y de las regiones y fija asimismo los requisitos para la importación de carne a la Unión. También prevé métodos de referencia y métodos equivalentes para detectar la presencia de triquinas en las muestras de las canales.
(2)
La Autoridad Europea de Seguridad Alimentaria (EFSA) adoptó el 3 de octubre de 2011 un dictamen científico sobre los riesgos para la salud pública que deben tenerse en cuenta en la inspección de la carne (de porcino) (3). En dicho dictamen, la EFSA clasificó la presencia de triquinas como un riesgo medio para la salud pública en relación con el consumo de carne de porcino y llegó a la conclusión de que, por lo que respecta a los métodos de control de riesgos biológicos, la única forma de garantizar el control eficaz de los principales riesgos era una garantía de seguridad de las canales porcinas con una gama de medidas y controles preventivos aplicados tanto en las explotaciones ganaderas como en los mataderos de forma integrada.
(3)
La EFSA estableció determinados indicadores epidemiológicos en relación con las triquinas. Dependiendo de la finalidad y la situación epidemiológica del país, los indicadores pueden aplicarse a nivel nacional o regional, en los mataderos o en las explotaciones.
(4)
La EFSA reconoce la presencia esporádica de triquinas en la Unión, principalmente en cerdos criados en libertad y para el autoconsumo. La EFSA señaló, además, que el tipo de sistema de producción era el principal factor de riesgo de infestación por triquinas. Además, los datos disponibles demuestran que el riesgo de infestación en los cerdos procedentes de explotaciones cuyo cumplimiento de las condiciones controladas de estabulación ha sido reconocido oficialmente es insignificante.
(5)
La Organización Mundial de Sanidad Animal ya no reconoce una situación de riesgo insignificante para un país o región en un contexto internacional. En cambio, tal reconocimiento está ahora vinculado a compartimentos de una o varias explotaciones que cumplan determinadas condiciones controladas de estabulación.
(6)
Con el fin de ser coherentes con las normas internacionales y de adecuar mejor el sistema de control a los riesgos reales para la salud pública, deben adaptarse, racionalizarse y simplificarse las medidas de reducción del riesgo de infestación por triquinas, en particular las condiciones que regulan la importación en los mataderos y la determinación del estado de infestación por triquinas de los países, las regiones y las explotaciones.
(7)
Bélgica y Dinamarca notificaron en 2011 un riesgo insignificante de infestación por triquinas en su territorio, de conformidad con el Reglamento (CE) no 2075/2005. No obstante, ya no se reconoce tal situación de riesgo insignificante para un país o región. Sin embargo, las explotaciones y compartimentos de Bélgica y Dinamarca que cumplan las condiciones controladas de estabulación en la fecha de entrada en vigor del presente Reglamento deben poder acogerse a la excepción establecida para las explotaciones y compartimentos de los mismos sin ningún otro requisito adicional como un reconocimiento oficial otorgado por la autoridad competente.
(8)
El laboratorio de referencia de la UE para parásitos ha recomendado que se aclare el texto del Reglamento en relación con el procedimiento de determinados métodos equivalentes para detectar la presencia de triquinas.
(9)
Debe estipularse que los operadores garanticen la recogida, la identificación y el transporte de los animales muertos sin retrasos indebidos de acuerdo con los artículos 21 y 22 del Reglamento (CE) no 1069/2009 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 21 de octubre de 2009, por el que se establecen las normas sanitarias aplicables a los subproductos animales y los productos derivados no destinados al consumo humano y por el que se deroga el Reglamento (CE) no 1774/2002 (Reglamento sobre subproductos animales) (4), y con el anexo VIII del Reglamento (UE) no 142/2011 de la Comisión, de 25 de febrero de 2011, por el que se establecen las disposiciones de aplicación del Reglamento (CE) no 1069/2009 del Parlamento Europeo y del Consejo por el que se establecen las normas sanitarias aplicables a los subproductos animales y los productos derivados no destinados al consumo humano, y la Directiva 97/78/CE del Consejo en cuanto a determinadas muestras y unidades exentas de los controles veterinarios en la frontera en virtud de la misma (5).
(10)
El número de casos (importados y autóctonos) de triquinosis en humanos, incluidos los datos epidemiológicos, deben notificarse con arreglo a la Decisión 2000/96/CE de la Comisión, de 22 de diciembre de 1999, relativa a las enfermedades transmisibles que deben quedar progresivamente comprendidas en la red comunitaria, en aplicación de la Decisión no 2119/98/CE del Parlamento Europeo y del Consejo (6).
(11)
Procede, por tanto, modificar el Reglamento (CE) no 2075/2005 en consecuencia.
(12)
Los requisitos previstos en el presente Reglamento implican una adaptación de las prácticas actuales, tanto para los operadores de empresas alimentarias como para las autoridades competentes. Es, por tanto, conveniente aceptar retrasos en la aplicación de algunas de las disposiciones del presente Reglamento.
(13)
Las medidas previstas en el presente Reglamento se ajustan al dictamen del Comité Permanente de la Cadena Alimentaria y de Sanidad Animal, y ni el Parlamento Europeo ni el Consejo se han opuesto a ellas.
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
Artículo 1
El Reglamento (CE) no 2075/2005 queda modificado como sigue:
1)
El artículo 1 se sustituye por el texto siguiente:
«Artículo 1
Definiciones
A efectos del presente Reglamento, se entenderá por:
1) “triquina”: cualquier nematodo perteneciente a una especie del género Trichinella;
2) “condiciones controladas de estabulación”: un tipo de cría de animales en que los cerdos se encuentran continuamente sometidos a condiciones de alimentación y alojamiento controladas por el operador de la empresa alimentaria, y
3) “compartimento”: un conjunto de explotaciones en que se cumplen las condiciones controladas de estabulación. Todas las explotaciones de un Estado miembro en que se cumplan las condiciones controladas de estabulación pueden considerarse como un compartimento.».
2)
Los artículos 2 y 3 se sustituyen por el texto siguiente:
«Artículo 2
Muestreo de las canales
1. Se tomarán muestras de las canales de cerdos domésticos en los mataderos, en el marco de los exámenes post mortem, de acuerdo con las siguientes directrices:
a)
se harán análisis para detectar la presencia de triquinas a todas las canales de las cerdas de cría y los verracos, o al menos al 10 % de las canales de los animales que se envíen para ser sacrificados cada año de cada explotación cuyo cumplimiento de las condiciones controladas de estabulación haya sido reconocido oficialmente, y
b)
se harán análisis sistemáticos para detectar la presencia de triquinas a todas las canales procedentes de explotaciones que no hayan obtenido el reconocimiento oficial del cumplimiento de las condiciones controladas de estabulación.
Se tomará una muestra de cada canal, que se analizará para detectar triquinas en un laboratorio designado por la autoridad competente, utilizando uno de los métodos siguientes:
a)
el método de detección de referencia que se establece en el capítulo I del anexo I, o
b)
un método de detección equivalente que figure en el capítulo II del anexo I.
2. A la espera de los resultados del análisis para la detección de triquinas, y a condición de que el operador de la empresa alimentaria garantice la plena trazabilidad, las canales podrán cortarse en seis trozos como máximo en un matadero o en una sala de despiece dentro de las instalaciones del matadero (“las instalaciones”).
Sin perjuicio del párrafo primero, y previa autorización de la autoridad competente, las canales podrán cortarse en una sala de despiece contigua al matadero o separada de él, en cuyo caso:
a)
el procedimiento se desarrollará bajo la supervisión de la autoridad competente;
b)
cada canal y sus trozos se destinarán a una sola sala de despiece;
c)
la sala de despiece estará situada dentro del territorio del Estado miembro, y
d)
todos los trozos se declararán no aptos para el consumo humano en caso de que el resultado del análisis sea positivo.
3. Se tomarán muestras de las canales de caballos, jabalíes y otras especies de animales salvajes y de cría sensibles a la infestación por triquinas de forma sistemática en mataderos o establecimientos de manipulación de carne de caza en el marco de los exámenes post mortem.
Se tomará una muestra de cada canal, que se analizará en un laboratorio designado por la autoridad competente de conformidad con lo establecido en los anexos I y III.
Artículo 3
Excepciones
1. No obstante lo dispuesto en el artículo 2, apartado 1, no será necesario investigar la presencia de triquinas en la carne de cerdos domésticos que haya sido sometida a un tratamiento de congelación de conformidad con el anexo II efectuado bajo la supervisión de la autoridad competente.
2. No obstante lo dispuesto en el artículo 2, apartado 1, no será necesario investigar la presencia de triquinas en las canales y la carne de cerdos domésticos no destetados de menos de 5 semanas de edad.
3. No obstante lo dispuesto en el artículo 2, apartado 1, podrán estar exentos de análisis para detectar la presencia de triquinas las canales y la carne de cerdos domésticos que procedan de una explotación o un compartimento cuyo cumplimiento de las condiciones controladas de estabulación haya sido reconocido oficialmente, de conformidad con el anexo IV, si:
a)
no se ha detectado ninguna infestación autóctona por triquinas en el Estado miembro en cerdos domésticos criados en explotaciones cuyo cumplimiento de las condiciones controladas de estabulación ha sido reconocido oficialmente durante los últimos tres años, período en que se han llevado a cabo análisis continuos, de conformidad con el artículo 2, o
b)
el historial de los análisis continuos realizados a la población porcina sacrificada dan una garantía de al menos un 95 % de que la prevalencia de triquinas no excede del 0,0001 %, o
c)
las explotaciones que cumplen las condiciones controladas de estabulación se encuentran en Bélgica o en Dinamarca.
4. Cuando un Estado miembro aplique la excepción contemplada en el apartado 3, informará de ello a la Comisión y a los demás Estados miembros en el Comité Permanente de la Cadena Alimentaria y de Sanidad Animal y presentará a la Comisión un informe anual con la información a la que hace referencia el capítulo II del anexo IV. La Comisión publicará en su sitio web la lista de los Estados miembros que aplican la excepción.
Cuando un Estado miembro no presente el informe anual o este sea insatisfactorio a los efectos del presente artículo, dejará de aplicarse la excepción a ese Estado miembro.».
3)
Los artículos 8 a 12 se sustituyen por el texto siguiente:
«Artículo 8
Reconocimiento oficial de las explotaciones que cumplen las condiciones controladas de estabulación
1. A efectos del presente Reglamento, la autoridad competente podrá reconocer oficialmente que una explotación o un compartimento cumple las condiciones controladas de estabulación si se satisfacen los requisitos establecidos en el anexo IV.
2. Se considerará que las explotaciones y compartimentos que cumplen las condiciones controladas de estabulación en Dinamarca o Bélgica de conformidad con el artículo 3, apartado 3, letra c), en la fecha de aplicación del presente Reglamento tienen el reconocimiento oficial de que cumplen las condiciones controladas de estabulación incluidas en el anexo IV del presente Reglamento.
Artículo 9
Obligación de notificación de los operadores de empresas alimentarias
Los operadores de empresas alimentarias de explotaciones cuyo cumplimiento de las condiciones controladas de estabulación haya sido reconocido oficialmente notificarán a la autoridad competente cualquier cesación del cumplimiento de cualquiera de los requisitos establecidos en el anexo IV o cualquier otro cambio que pueda afectar al estado de infestación por triquinas de las explotaciones.
Artículo 10
Inspecciones de las explotaciones cuyo cumplimiento de las condiciones controladas de estabulación haya sido reconocido oficialmente
La autoridad competente velará por que se efectúen inspecciones periódicas de las explotaciones cuyo cumplimiento de las condiciones controladas de estabulación haya sido reconocido oficialmente.
La frecuencia de las inspecciones será la que dicte el riesgo, teniendo en cuenta el historial y la prevalencia de la infestación, los hallazgos anteriores, la zona geográfica, la fauna salvaje local sensible, las prácticas ganaderas, el control veterinario y la conformidad de los ganaderos.
La autoridad competente velará por que se analicen todos los cerdos domésticos que procedan de dichas explotaciones con arreglo al artículo 2, apartado 1.
Artículo 11
Programas de seguimiento
La autoridad competente podrá aplicar un programa de seguimiento dirigido a la población de porcinos domésticos procedentes de una explotación o compartimento cuyo cumplimiento de las condiciones controladas de estabulación haya sido reconocido oficialmente a fin de comprobar que no hay triquinas en dicha población.
En el programa de seguimiento se establecerán la frecuencia de las pruebas, el número de animales que se deben analizar y el plan de muestreo. A tal fin, se tomarán muestras de carne que se analizarán para detectar la presencia de triquinas conforme a lo establecido en los capítulos I y II del anexo I.
El programa de seguimiento podrá incluir métodos serológicos como medida complementaria cuando el laboratorio de referencia de la UE haya validado una prueba adecuada.
Artículo 12
Retirada del reconocimiento oficial otorgado a explotaciones que cumplan las condiciones controladas de estabulación
1. Cuando los resultados de las inspecciones realizadas conforme al artículo 10 demuestren que ya no se cumplen los requisitos del anexo IV, la autoridad competente retirará inmediatamente el reconocimiento oficial otorgado a dichas explotaciones.
2. Cuando los cerdos domésticos de una explotación cuyo cumplimiento de las condiciones controladas de estabulación haya sido reconocido oficialmente den un resultado positivo en la detección de triquinas, la autoridad competente procederá inmediatamente a:
a)
retirar el reconocimiento oficial de la explotación;
b)
examinar todos los cerdos domésticos de la explotación en el momento del sacrificio;
c)
seguir la pista de todos los animales de cría que hayan entrado en la explotación y, en la medida de lo posible, de todos los que hayan salido de ella, al menos en los seis meses anteriores al resultado positivo, y analizar estos animales; a tal fin, se tomarán muestras de carne que se analizarán para detectar la presencia de triquinas utilizando los métodos que se establecen en los capítulos I y II del anexo I;
d)
investigar la propagación de la infestación parasitaria debida a la distribución de carne de cerdos domésticos sacrificados en el período anterior al resultado positivo, en la medida de lo posible y cuando proceda;
e)
informar a la Comisión y a los demás Estados miembros;
f)
poner en marcha una investigación epidemiológica para aclarar las causas de la infestación cuando proceda;
g)
tomar las medidas oportunas si alguna canal infectada no puede ser identificada en el matadero, incluidas las siguientes medidas:
i)
aumentar el tamaño de las muestras de carne tomadas para analizar las canales sospechosas, o
ii)
declarar las canales no aptas para el consumo humano, y
iii)
adoptar las medidas necesarias para eliminar las canales o sus partes sospechosas y las que hayan dado positivo en los análisis.
3. Una vez retirado el reconocimiento oficial, las explotaciones podrán recuperarlo tras haber resuelto los problemas detectados y siempre que se cumplan los requisitos establecidos en el anexo IV a satisfacción de la autoridad competente.
4. En caso de que la inspección ponga de manifiesto que no se cumple el artículo 9, o los análisis den un resultado positivo en una explotación de un compartimento, deberá eliminarse la explotación en cuestión del compartimento hasta que vuelvan a cumplirse los requisitos.».
4)
El artículo 13 se sustituye por el texto siguiente:
«Artículo 13
Requisitos sanitarios para la importación
Podrá importarse a la Unión la carne de especies de animales que puedan ser portadoras de triquinas con músculos estriados que proceda de un tercer país únicamente si se han hecho análisis para detectar la presencia de triquinas en ese tercer país antes de su exportación de conformidad con los artículos 2 y 3.».
5)
Se suprime el artículo 14.
6)
El artículo 15 se sustituye por el texto siguiente:
«Artículo 15
Documentos
El certificado sanitario que acompañe a las importaciones de carne a que se refiere el artículo 13 irá respaldado por una declaración del veterinario oficial de que el análisis para la detección de triquinas en el tercer país de origen se ha llevado a cabo de conformidad con el artículo 13.
El original de este documento acompañará a la carne, a menos que se haya concedido una exención con arreglo al artículo 14, apartado 4, del Reglamento (CE) no 854/2004.».
7)
El anexo I queda modificado con arreglo al anexo I del presente Reglamento.
8)
El anexo IV se sustituye por el texto que figura en el anexo II del presente Reglamento.
Artículo 2
El presente Reglamento entrará en vigor el vigésimo día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
Será aplicable a partir del 1 de junio de 2014.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, el 7 de marzo de 2014.