РЕШЕНИЕ (ЕС, Евратом) 2015/443 НА КОМИСИЯТА
от 13 март 2015 година
относно сигурността в Комисията
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 249 от него,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност за атомна енергия,
като взе предвид Протокол № 7 за привилегиите и имунитетите на Европейския съюз, приложен към Договорите, и по-специално член 18 от него,
като имат предвид, че:
(1)
Целта на сигурността в Комисията е да се предостави възможност на Комисията да работи в безопасна и сигурна среда чрез прилагане на последователен, комплексен подход в тази област, като се осигури подходяща степен на защита на лицата, активите и информацията, отговаряща на установените рискове, и се гарантира ефективно и навременно обезпечаване на сигурността.
(2)
Подобно на други международни органи, Комисията е изправена пред сериозни заплахи и предизвикателства в областта на сигурността, особено що се отнася до тероризма, кибератаките и политическия и търговски шпионаж.
(3)
Европейската комисия има сключени споразумения в областта на сигурността за главните си сгради с правителствата на Белгия, Люксембург и Италия (1). Тези споразумения са свидетелство, че Комисията носи отговорност за своята сигурност.
(4)
За да гарантира сигурността на лицата, активите и информацията, е възможно Комисията да трябва да предприеме мерки в области, които се ползват от защита на основните права, залегнали в Хартата на основните права и Европейската конвенция за правата на човека и признати от Съда на Европейския съюз.
(5)
Затова всяка подобна мярка следва да бъде обоснована със значимостта на интереса, който е предназначена да защитава, да бъде пропорционална и да гарантира пълно спазване на основните права, включително по-специално правото на неприкосновеност на личния живот и на защита на данните.
(6)
В рамките на система, основана на принципите на правовата държава и спазването на основните права, Комисията трябва да се стреми към подходящо равнище на сигурност за своя персонал, активи и информация, което да ѝ позволи да извършва своята дейност, без да ограничава основните права повече от строго необходимото.
(7)
Сигурността в Комисията се основава на принципите на законност, прозрачност, пропорционалност и отчетност.
(8)
Членовете на персонала, упълномощени да обезпечават сигурността, не трябва да бъдат поставяни в неблагоприятно положение заради дейността си, освен ако не действат извън обхвата на своите правомощия или в нарушение на закона, и следователно в това отношение настоящото решение следва да се счита за административна инструкция по смисъла на Правилника за длъжностните лица.
(9)
Комисията следва да предприеме необходимите инициативи за подобряване и укрепване на своята култура на сигурност, като осигури по-ефективно обезпечаване на сигурността, подобри нейното управление, активизира допълнително мрежите и сътрудничеството си с компетентните органи на международно, европейско и национално равнище, и подобри наблюдението и контрола на изпълнението на мерките за сигурност.
(10)
Създаването на Европейската служба за външна дейност (ЕСВД) като функционално независим орган на Съюза оказа значително въздействие върху интересите на Комисията в сферата на сигурността и следователно налага необходимостта от въвеждане на правила и процедури за сътрудничество в областта на безопасността и сигурността между ЕСВД и Комисията, особено що се отнася до изпълнението на задължението на Комисията за бдителност по отношение на персонала на Комисията в делегациите на Съюза.
(11)
Политиката на Комисията в областта на сигурността следва да се прилага по начин, който да съответства на останалите вътрешни процеси и процедури, които биха могли да включват елемент на сигурност. По-конкретно те включват управлението на непрекъснатостта на дейностите, което цели запазване на най-важните функции на Комисията в случай на прекъсване на работата, и процеса ARGUS за многосекторна координация на кризи.
(12)
Независимо от мерките, които вече са въведени към момента на приемане на настоящото решение и са нотифицирани на Европейския надзорен орган по защита на данните (2), всяка мярка в съответствие с настоящото решение, включваща обработка на лични данни, е предмет на правилата за прилагане съгласно член 21, който установява подходящи гаранции за субектите на данни.
(13)
Затова е необходимо Комисията да преразгледа, актуализира и консолидира действащата нормативна база за сигурността в Комисията.
(14)
Поради това Решение (94) 2129 (3) следва да бъде отменено,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
ГЛАВА 1
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Определения
За целите на настоящото решение се прилагат следните определения:
1)
„активи“ означава всяка движима или недвижима собственост и имущество на Комисията;
2)
„отдел на Комисията“ означава генерална дирекция или служба на Комисията, или кабинет на член на Комисията;
3)
„комуникационна и информационна система“, или „КИС“, означава всяка система, даваща възможност за работа с информация в електронна форма, включително всички активи, необходими за нейното функциониране, както и необходимите инфраструктура, организация, персонал и информационни ресурси;
4)
„контрол на рисковете“ означава всяка мярка за сигурност, за която може разумно да се очаква, че ще осъществява ефективен контрол над риска за сигурността чрез неговото предотвратяване, смекчаване, избягване или прехвърляне;
5)
„кризисна ситуация“ означава обстоятелство, събитие, инцидент или извънредна ситуация (или поредица или съчетание от такива), излагащи на сериозна или непосредствена заплаха сигурността в Комисията, независимо от своя произход;
6)
„данни“ означава информация под форма, която позволява да бъде съобщавана, записвана или обработвана;
7)
„член на Комисията, отговарящ за сигурността“ означава член на Комисията, под чието ръководство попада генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“;
8)
„лични данни“ означава лични данни съгласно определението по член 2, буква а) от Регламент (ЕС) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета (4);
9)
„сгради“ означава всяка недвижима или приравнена на тях собственост и имущество на Комисията;
10)
„предотвратяване на риска“ означава мерки за сигурност, за които разумно може да се очаква, че ще възпрепятстват, забавят или спрат риска за сигурността;
11)
„риск за сигурността“ означава съчетанието от равнището на заплаха, равнището на уязвимост и възможното въздействие на дадено събитие;
12)
„сигурност в Комисията“ означава сигурността на лицата, активите и информацията в Комисията, и по-конкретно физическата неприкосновеност на лицата и активите, неприкосновеността, поверителността и наличността на информацията и комуникационните и информационни системи, както и безпрепятственото протичане на дейностите на Комисията;
13)
„мярка за сигурност“ означава всяка мярка, предприета в съответствие с настоящото решение, за овладяване на рисковете за сигурността;
14)
„Правилник за длъжностните лица“ означава Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз, установен с Регламент (ЕИО, Евратом, ЕОВС) № 259/68 на Съвета (5) и актовете за неговото изменение;
15)
„заплаха за сигурността“ означава събитие или извършител, за които разумно може да се очаква, че ще се отразят негативно на сигурността, ако не получат отговор и не бъдат овладени;
16)
„непосредствена заплаха за сигурността“ означава заплаха за сигурността, която се разгръща без или с изключително кратко предварително предупреждение, и
17)
„сериозна заплаха за сигурността“ означава заплаха за сигурността, за която може разумно да се очаква, че ще доведе до загуба на човешки живот, сериозни наранявания или увреждания, значителни имуществени щети, компрометиране на силно чувствителна информация, смущения в работата на информационните системи или в жизненоважния оперативен капацитет на Комисията;
18)
„уязвимост“ означава слабост от всякакъв характер, за която може разумно да се очаква, че ще се отрази негативно на сигурността в Комисията, ако една или повече заплахи се възползват от нея.
Член 2
Предмет
1. Настоящото решение определя целите, основните принципи, организацията и отговорностите в областта на сигурността в Комисията.
2. Настоящото решение се прилага за всички служби на Комисията и във всички нейни сгради. Персоналът на Комисията, работещ в делегациите на Съюза, подлежи на правилата за сигурност за Европейската служба за външна дейност (6).
3. Независимо от всички специфични разпоредби за конкретни групи персонал, настоящото решение се прилага спрямо членовете на Комисията, персонала на Комисията, попадащ в обхвата на Правилника за длъжностните лица и Условията за работа на другите служители на Европейския съюз, националните експерти, командировани в Комисията (КНЕ), доставчиците на услуги и техния персонал, стажантите и всички други лица с достъп до сградите или други активи на Комисията, или с достъп до информация, с която борави Комисията.
4. Разпоредбите на настоящото решение не засягат разпоредбите на Решение 2002/47/ЕО, ЕОВС, Евратом на Комисията (7) и Решение 2004/563/ЕО, Евратом на Комисията (8), Решение C(2006) 1623 на Комисията (9) и Решение C(2006) 3602 на Комисията (10).
ГЛАВА 2
ПРИНЦИПИ
Член 3
Принципи на сигурността в Комисията
1. При изпълнението на настоящото решение Комисията спазва разпоредбите на Договорите и по-конкретно на Хартата на основните права и на Протокол № 7 относно привилегиите и имунитетите на Европейският съюз, инструментите, посочени в съображение 2, всички приложими правила на националното законодателство, както и условията на настоящото решение. При необходимост се издават известия по въпросите на сигурността по смисъла на член 21, параграф 2, в които се предоставят указания в това отношение.
2. Сигурността в Комисията се основава на принципите на законност, прозрачност, пропорционалност и отчетност.
3. Принципът на законност показва необходимостта от стриктно придържане към правната рамка при прилагането на настоящото решение и необходимостта от спазване на законовите изисквания.
4. Всяка мярка за сигурност се предприема открито, освен ако може разумно да се очаква, че това ще отслаби нейното въздействие. Адресатите на мярка за сигурност се информират предварително за причините и последиците от мярката, освен ако може разумно да се очаква, че въздействието на мярката ще бъде отслабено вследствие на предоставянето на такава информация. В такъв случай адресатът на мярката за сигурност се информира след като е преустановен рискът от отслабване на въздействието на мярката за сигурност.
5. Службите на Комисията гарантират, че съображенията за сигурност са взети предвид от началото на разработването и прилагането на политиките, решенията, програмите, проектите и дейностите на Комисията, за които те отговарят. За тази цел те осигуряват участието на генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ като цяло и на главния завеждащ сигурността на информацията в Комисията още от най-ранните етапи на подготовката на информационните системи.
6. Когато е целесъобразно, Комисията търси съдействието на компетентните органи на държавата домакин, на другите държави членки и на другите институции, агенции или органи на ЕС, когато това е възможно, като взима предвид предприетите или планирани от тези органи мерки за справяне с конкретния риск за сигурността.
Член 4
Задължение за спазване
1. Спазването на настоящото решение и на правилата за неговото прилагане, както и на мерките за сигурност и инструкциите, предоставени от упълномощените служители, е задължително.
2. Неспазването на правилата за сигурност подлежи на дисциплинарни действия в съответствие с Договорите и Правилника за длъжностните лица, на договорни санкции и/или на съдебно производство в съответствие с националните закони и разпоредби.
ГЛАВА 3
ОБЕЗПЕЧАВАНЕ НА СИГУРНОСТТА
Член 5
Упълномощени служители
1. Единствено на служители, упълномощени с поименно пълномощие от генералния директор на ГД „Човешки ресурси и сигурност“, с оглед на текущите им задължения, могат да бъдат възложени правомощия за предприемане на една или няколко от следните мерки:
(1)
да носят лично оръжие;
(2)
да провеждат разследвания на сигурността в съответствие с член 13;
(3)
да предприемат мерки за сигурност в съответствие с член 12, както са описани в пълномощието.
2. Посочените в параграф 1 пълномощия се възлагат за период, който не трябва да надвишава периода, през който съответното лице заема поста или функцията, за която е било възложено пълномощието. Те се възлагат в съответствие с приложимите разпоредби, установени в член 3, параграф 1.
3. По отношение на упълномощените служители настоящото решение представлява административна инструкция по смисъла на член 21 от Правилника за длъжностните лица.
Член 6
Общи разпоредби относно мерките за сигурност
1. Когато предприема мерки за сигурност, Комисията по-конкретно гарантира, доколкото е практически възможно, че:
а)
търси подкрепа или съдействие от съответната държава само ако тази държава е членка на Европейския съюз или, в противен случай, е страна по Европейската конвенция за правата на човека, или гарантира права, които са най-малкото равностойни на правата, гарантирани в тази конвенция.
б)
предоставя информация за дадено лице на получатели, различни от институциите и органите на ЕС, само ако те не са предмет на национален законодателен акт, приет в съответствие с Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (11), съгласно член 9 от Регламент (ЕО) № 45/2001.
в)
когато дадено лице представлява заплаха за сигурността, всяка мярка за сигурност е насочена срещу това лице и то може да бъде задължено да поеме възникналите вследствие на това разходи. Тези мерки за сигурност могат да бъдат насочени срещу други лица само ако трябва да се овладее непосредствена или сериозна заплаха за сигурността и ако са налице следните условия:
а)
предвидените мерки срещу лицето, представляващо заплаха за сигурността, не могат да бъдат предприети или вероятно няма да бъдат ефективни;
б)
Комисията не може да овладее заплахата за сигурността със самостоятелни действия или не може да го направи своевременно;
в)
мерките не представляват непропорционална опасност за другото лице и неговите права.
2. Дирекцията по сигурността на генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ прави преглед на мерките за сигурност, които могат да изискват съдебна заповед съгласно законите и разпоредбите на държавите членки, в които се намират сградите на Комисията.
3. Дирекцията по сигурността на генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ може да се обърне към подизпълнител, който да изпълнява задачи в областта на сигурността под ръководството и надзора на Дирекцията по сигурността.
Член 7
Мерки за гарантиране на сигурността на лицата
1. На лицата в сградите на Комисията се осигурява подходящо равнище на защита, като се вземат предвид изискванията по отношение на сигурността и безопасността.
2. В случай на сериозен риск за сигурността генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ осигурява непосредствена охрана на членовете на Комисията или другите служители тогава, когато оценката на заплахата е показала, че тази охрана е необходима за гарантиране на тяхната безопасност и сигурност.
3. В случай на сериозен риск за сигурността Комисията може да разпореди евакуация на своите сгради.
4. На жертвите на инциденти или нападения в сградите на Комисията се оказва необходимата помощ.
5. За да предотвратяват и овладяват рисковете за сигурността, упълномощените служители могат да извършват цялостни проверки на лицата, попадащи в обхвата на настоящото решение, с цел да установят дали предоставянето на достъп до сградите на Комисията или информация на тези лица представлява заплаха за сигурността. За тази цел и в съответствие с Регламент (ЕО) № 45/2001 и с разпоредбите, посочени в член 3, параграф 1, съответните упълномощени служители могат:
а)
да използват всеки източник на информация, който е на разположение на Комисията, като вземат предвид неговата надеждност;
б)
да получат достъп до личните досиета или данните, които Комисията съхранява за лицата, които е наела или възнамерява да наеме на работа, или за персонала на подизпълнителите, когато това е надлежно обосновано.
Член 8
Мерки за гарантиране на физическата сигурност и сигурността на активите
1. Сигурността на активите се гарантира, като се прилагат подходящите мерки за физическа и техническа защита и съответните процедури, наричани по-долу „физическа защита“, които изграждат една многопластова система.
2. В съответствие с настоящия член могат да бъдат приети мерки за защита на лицата или информацията в Комисията, както и за защита на активите.
3. Физическата сигурност има следните цели:
-
да предотвратява актове на насилие, насочени срещу членовете на Комисията или лицата, попадащи в обхвата на настоящото решение;
-
да предотвратява шпионаж и подслушване на чувствителна или класифицирана информация;
-
да предотвратява кражба, актове на вандализъм, саботаж и други актове на насилие, имащи за цел да нанесат щети или да унищожат сградите и активите на Комисията;
-
да позволява разследване и проверка на инциденти, свързани със сигурността, включително чрез справки с регистрационните файлове за контрол при влизане и излизане, системата за видеонаблюдение, записите на телефонните разговори и други сходни данни, посочени в член 22, параграф 2 по-долу, както и с други източници на информация.
4. Физическата сигурност включва:
-
политика по отношение на достъпа, приложима за всички лица или превозни средства, искащи достъп до сградите на Комисията, в това число и паркингите;
-
система за контрол на достъпа, включваща охранители, техническо оборудване и мерки, информационни системи или съчетание от всички тези елементи.
5. За да се гарантира физическата сигурност, могат да се предприемат следните действия:
-
да се записва влизането и излизането от сградите на Комисията на лица, превозни средства, стоки и оборудване;
-
да се извършва проверка на самоличността вътре в сградите;
-
да се извършва визуална или техническа проверка на превозните средства, стоките и оборудването;
-
да се предотвратява влизането в сградите на Комисията на неоторизирани лица, превозни средства и стоки.
Член 9
Мерки за гарантиране на сигурността на информацията
1. Сигурността на информацията обхваща цялата информация, с която работи Комисията.
2. Сигурността на информацията, независимо от нейната форма, поддържа баланс между прозрачността, пропорционалността, отчетността и ефективността, от една страна, и необходимостта от защита на информацията от нерегламентиран достъп, използване, разкриване, изменение или унищожаване, от друга.
3. Сигурността на информацията има за цел опазване на нейната поверителност, неприкосновеност и наличност.
4. С оглед на това се прилагат процедури за управление на риска, за да се класифицират информационните активи и да се разработят пропорционални мерки, процедури и стандарти за сигурност, включително смекчаващи мерки.
5. Тези общи принципи, които са в основата на сигурността на информацията, се прилагат по-специално по отношение на:
а)
„класифицирана информация на ЕС“ (по-долу „КИЕС“), т.е. всяка информация или материал, носещи гриф за сигурност на ЕС, неразрешеното разкриване на които би могло да увреди в различна степен интересите на Европейския съюз или на една или повече от държавите членки;
б)
„чувствителна некласифицирана информация“, т.е. информация или материал, които Комисията трябва да защитава по силата на законовите си задължения, залегнали в Договорите или в актовете, приети в тяхно изпълнение, и/или заради чувствителния им характер. Чувствителната некласифицирана информация включва, но не се изчерпва с: информацията или материалите, обхванати от задължението за професионална тайна съгласно член 339 от ДФЕС, информацията, обхваната от интересите, чиято защита е предвидена в член 4 от Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета (12), разглеждан в съчетание със съответната съдебна практика на Съда на Европейския съюз, или личните данни, попадащи в обхвата на Регламент (ЕО) № 45/2001.
6. Чувствителната некласифицирана информация е подчинена на правилата за нейната обработка и съхранение. Тя се предоставя само на лица, които „имат нужда да знаят“. Когато бъде счетено за необходимо с оглед на ефективната защита на нейната поверителност, информацията се идентифицира с помощта на обозначение за класификация и съгласно съответните инструкции за обработка, одобрени от генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“. Когато този вид информация се обработва или съхранява в комуникационни и информационни системи, защитата ѝ се осигурява и в съответствие с Решение (2006) 3602, правилата за неговото прилагане и съответните стандарти.
7. Всяко лице, което носи отговорност за компрометиране или загуба на КИЕС или чувствителна некласифицирана информация, която е идентифицирана като такава в правилата за нейната обработка и съхранение, може да подлежи на дисциплинарни действия в съответствие с Правилника за длъжностните лица. Тези дисциплинарни действия не засягат евентуалните съдебни или наказателни производства от страна на компетентните национални органи на държавите членки в съответствие с тяхното законодателство и разпоредби, както и договорните корективни мерки.
Член 10
Мерки за гарантиране на сигурността на комуникационните и информационни системи
1. Всички използвани от Комисията комуникационни и информационни системи („КИС“) са в съответствие с политиката на Комисията за гарантиране на сигурността на информационните системи, изложена в Решение C(2006) 3602, правилата за неговото прилагане и съответните стандарти за сигурност.
2. Службите на Комисията, които притежават, управляват или работят с КИС, позволяват на други институции, агенции и органи на Съюза или на други организации да получат достъп до тези системи само ако тези институции, агенции и органи на Съюза или други организации могат да предоставят задоволителни гаранции, че степента на защита на техните информационни системи е равносилна на гарантираната от политиката на Комисията за сигурността на информационните системи съгласно Решение C(2006) 3602, правилата за неговото прилагане и съответните стандарти за сигурност. Комисията наблюдава спазването на това условие и в случай на сериозно нарушение или продължително неспазване има правото да ограничи достъпа.
Член 11
Криминалистични анализи във връзка с киберсигурността
Генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ отговаря конкретно за провеждането на криминалистични технически анализи в сътрудничество с компетентните служби на Комисията в помощ на посочените в член 13 разследвания на сигурността, свързани с контраразузнаване, изтичане на данни, кибератаки и сигурността на информационните системи.
Член 12
Мерки за сигурност по отношение на лицата и предметите
1. За да гарантират сигурността в Комисията и да предотвратяват и овладяват рисковете, служителите, упълномощени в съответствие с член 5, могат, съгласно принципите, посочени в член 3, да предприемат, наред с останалото, една или повече от следните мерки за сигурност:
а)
подсигуряване на сцената на действие и доказателствата, включително регистрационните файлове за контрол при влизане и излизане и кадрите от системата за видеонаблюдение, в случай на инциденти или поведение, което може да доведе до административни, дисциплинарни, граждански или наказателни процедури;
б)
ограничени мерки спрямо лица, които представляват заплаха за сигурността, включително издаване на нареждане на лицата на напуснат сградите на Комисията, извеждане на лицата извън сградите на Комисията, налагане на забрана на лицата да влизат в сградите на Комисията за определен период от време, като последната мярка се определя в съответствие с критерии, които ще бъдат формулирани в правилата за прилагане;
в)
ограничени мерки спрямо предмети, които представляват риск за сигурността, включително тяхното преместване, конфискуване и отстраняване;
г)
претърсване на сградите на Комисията, включително на офисите, разположени в тези сгради;
д)
търсене на данни от комуникационната и информационна система и оборудване, телефонния и телекомуникационния трафик, регистрационните файлове, потребителските профили и т.н.;
е)
други специфични мерки за сигурност с подобно въздействие с цел предотвратяване или овладяване на рисковете за сигурността, по-конкретно в контекста на правата на Комисията в качеството ѝ на собственик или на работодател в съответствие с приложимите национални закони.
2. При изключителни обстоятелства служителите на Дирекцията по сигурността на генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“, упълномощени в съответствие с член 5, могат да предприемат необходимите извънредни мерки, при стриктно спазване на принципите, посочени в член 3. Възможно най-скоро след предприемането на тези мерки те информират директора на Дирекцията по сигурността, който иска от генералния директор на ГД „Човешки ресурси и сигурност“ съответното пълномощие, потвърждаващо предприетите мерки и разрешаващо евентуални допълнителни мерки, и, когато е целесъобразно, осъществява връзка с компетентните национални органи.
3. Мерките за сигурност в съответствие с настоящия член се документират в момента, в който са предприети, или, в случай на непосредствен риск или кризисна ситуация, в разумен срок след тяхното предприемане. Във втория случай документирането трябва да включва и елементите, на които се основава преценката за наличието на непосредствен риск или кризисна ситуация. Документирането може да бъде кратко, но следва да е структурирано по такъв начин, че да позволява на лицето - предмет на мярката, да упражнява правото си на защита и правото си на защита на личните данни в съответствие с Регламент (ЕО) № 45/2001, и да позволява проверка на законността на мярката. Никаква информация относно специфични мерки за сигурност, предприети спрямо член на персонала, не може да бъде включвана в личното досие на въпросното лице.
4. Когато се предприемат мерки за сигурност съгласно буква б), Комисията допълнително гарантира, че съответното лице е получило възможност да се свърже с адвокат или с доверено лице и е било уведомено за правото си да се обърне към Европейския надзорен орган по защита на данните.
Член 13
Разследвания
1. Без да се засягат член 86 и приложение IX към Правилника за длъжностните лица и специалните споразумения между Комисията и ЕСВД, като специалното споразумение, подписано на 28 май 2014 г. между генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ на Европейската комисия и Европейската служба за външна дейност относно задължението за грижа спрямо персонала на Комисията на служба в делегациите на Съюза, разследвания на сигурността могат да се провеждат:
а)
в случай на инциденти, засягащи сигурността в Комисията, включително при подозрение за извършено престъпление;
б)
в случай на възможно изтичане, неправилно третиране или компрометиране на чувствителна некласифицирана информация, КИЕС или класифицирана информация на Евратом;
в)
в контекста на контраразузнаването и борбата с тероризма;
г)
в случай на сериозни киберинциденти.
2. Решение за провеждане на разследване на сигурността се взема от генералния директор на ГД „Човешки ресурси и сигурност“, който също така получава доклада от разследването.
3. Разследвания на сигурността се провеждат само от компетентните членове на персонала на генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“, надлежно упълномощени в съответствие с член 5.
4. Упълномощените служители упражняват правомощията си за провеждане на разследване на сигурността независимо, съгласно посоченото в пълномощието, и имат правомощията, изброени в член 12.
5. Упълномощените служители, компетентни да провеждат разследвания на сигурността, могат да събират информация от всички налични източници, свързани с евентуални административни нарушения или престъпления, които са извършени в сградите на Комисията или в които са замесени лица по член 2, параграф 3, било то като жертви или като извършители на деянията.
6. Генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ информира компетентните органи на държавата членка домакин или на всяка друга заинтересована държава членка, когато е целесъобразно и по-конкретно ако при разследването са открити улики за извършено престъпно деяние. В този контекст генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ може, когато е целесъобразно или необходимо, да окаже подкрепа на органите на държавата членка домакин или на всяка друга заинтересована държава членка.
7. В случай на сериозни киберинциденти генерална дирекция „Информатика“ поддържа тясно сътрудничество с генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“, оказвайки подкрепа по всички технически въпроси. Генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ решава, след консултация с генерална дирекция „Информатика“, кога е целесъобразно да се информират компетентните органи на държавата домакин или на всяка друга заинтересована държава членка. Службите за координация при инциденти на екипа за незабавно реагиране при компютърни инциденти на ЕС (CERT-EU) ще бъдат използвани за оказване на подкрепа на други евентуално засегнати институции и агенции на ЕС.
8. Разследванията на сигурността се документират.
Член 14
Разграничаване на правомощията във връзка с разследвания на сигурността и други видове разследвания
1. Когато Дирекцията по сигурността на генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ извършва разследвания на сигурността, както е посочено в член 13, и ако тези разследвания са от компетентността на Европейската служба за борба с измамите (OLAF) или на Службата за разследвания и дисциплинарни въпроси на Комисията (IDOC), тя незабавно осъществява връзка с тези органи с цел по-конкретно да не компрометира по-нататъшните действия от страна на OLAF или IDOC. Когато е целесъобразно, Дирекцията по сигурността на генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ отправя покана към OLAF или IDOC да участват в разследването.
2. Разследванията на сигурността, посочени в член 13, се провеждат без да се засягат правомощията на OLAF и IDOC, залегнали в правилата за дейността на тези органи. От Дирекцията по сигурността на генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ може да бъде поискано да окаже техническа помощ за разследвания, започнати от OLAF или IDOC.
3. От Дирекцията по сигурността на генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ може да бъде поискано да съдейства на служителите на OLAF при престоя им в сградите на Комисията в съответствие с член 3, параграф 5 и член 4, параграф 4 от Регламент (ЕС, Евратом) № 883/2013 на Европейския парламент и на Съвета (13), с цел да улеснят изпълнението на техните задължения. Дирекцията по сигурността информира генералния секретар и генералния директор на генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ за подобни искания за съдействие, или в случай че такова разследване се провежда в сградите на Комисията, в които се помещават нейните членове или генералният секретар, председателят на Комисията и членът на Комисията, отговарящ за човешките ресурси.
4. Без да се засяга член 22, буква а) от Правилника за длъжностните лица, тогава, когато даден случай би могъл да бъде от компетентността както на Дирекцията по сигурността на генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“, така и на IDOC, Дирекцията по сигурността, когато докладва на генералния директор на ГД „Човешки ресурси“ в съответствие с член 13, на възможно най-ранен етап дава становището си за това дали са налице основания за сезиране на IDOC във връзка със случая. По-конкретно този етап се счита за достигнат тогава, когато е приключила непосредствената заплаха за сигурността. Генералният директор на ГД „Човешки ресурси и сигурност“ взима решение по този въпрос.
5. Когато даден случай би могъл да бъде от компетентността както на Дирекцията по сигурността на генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“, така и на OLAF, Дирекцията по сигурността незабавно докладва на генералния директор на ГД „Човешки ресурси и сигурност“ и информира генералния директор на OLAF на възможно най-ранен етап. По-конкретно този етап се счита за достигнат тогава, когато е приключила непосредствената заплаха за сигурността.
Член 15
Проверки на сигурността
1. Генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ извършва проверки на сигурността, за да се увери, че службите на Комисията и лицата спазват настоящото решение и правилата за неговото прилагане, и за да формулира препоръки, когато това бъде счетено за необходимо.
2. Когато е целесъобразно, генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ извършва проверки на сигурността, или наблюдение на сигурността, или посещения за оценка на сигурността, за да се увери, че сигурността на персонала, активите и информацията на Комисията, попадащи под отговорността на други институции, агенции или органи на Съюза, държави членки, трети държави или международни организации, е подходящо гарантирана в съответствие с правила, разпоредби и стандарти за сигурност, които са най-малкото равностойни на тези на Комисията. Когато е целесъобразно и в духа на доброто сътрудничество между администрациите, тези проверки на сигурността включват и инспекциите, провеждани в контекста на обмена на класифицирана информация с други институции, органи и агенции на Съюза, държави членки, трети държави или международни организации.
3. Настоящият член се прилага, mutatis mutandis, за персонала на Комисията в делегациите на Съюза, без да се засягат специалните споразумения между Комисията и ЕСВД, като специалното споразумение, подписано на 28 май 2014 г. между генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ на Европейската комисия и Европейската служба за външна дейност относно задължението за грижа спрямо персонала на Комисията на служба в делегациите на Съюза.
Член 16
Състояние на тревога и управление на кризисни ситуации
1. Генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ отговаря за прилагането на подходящи мерки за състояние на тревога в очакване или в отговор на заплахи и инциденти, засягащи сигурността в Комисията, както и на необходимите мерки за управление на кризисни ситуации.
2. Посочените в параграф 1 мерки за състояние на тревога съответстват на нивото на заплаха за сигурността. Степените на тревога се определят в тясно сътрудничество с компетентните служби на другите институции, агенции и органи на Съюза, и на държавата членка или държавите членки, в които се намират сградите на Комисията.
3. Генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ е звеното за контакт относно степените на тревога и управлението на кризисни ситуации.
ГЛАВА 4
ОРГАНИЗАЦИЯ
Член 17
Общи отговорности на службите на Комисията
1. Изложените в настоящото решение задължения на Комисията се изпълняват от генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ под ръководството и отговорността на члена на Комисията, отговарящ за сигурността.
2. Специфичните разпоредби относно киберсигурността са определени в Решение (2006) 3602.
3. Отговорността за изпълнението на настоящото решение и на правилата за неговото прилагане, както и на ежедневното им спазване, може да бъде възложена на други служби на Комисията тогава, когато децентрализираното обезпечаване на сигурността предлага висока ефективност и спестява ресурси или време, например поради географското разположение на въпросните служби.
4. Когато се прилага параграф 3, генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ и, когато е целесъобразно, генерална дирекция „Информатика“, постигат договорка с отделните служби на Комисията за ясно определяне на ролите и отговорностите за изпълнението и наблюдението на политиките в областта на сигурността.
Член 18
Генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“
1. Генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ отговаря по-конкретно за:
(1)
изготвянето на политиката на Комисията в областта на сигурността, правилата за нейното прилагане и известията по въпросите на сигурността;
(2)
събирането на информация за целите на оценката на заплахите и рисковете за сигурността и по всички въпроси, които могат да се отразят на сигурността в Комисията;
(3)
осигуряването на електронно контранаблюдение и защита на всички сайтове на Комисията въз основа на оценките на заплахите и наличните доказателства за неоторизирани действия против интересите на Комисията;
(4)
осигуряването на 24-часови услуги за спешно реагиране за службите и персонала на Комисията по всички въпроси, свързани с безопасността и сигурността;
(5)
прилагането на мерки за сигурност, имащи за цел смекчаване на рисковете за сигурността и разработване и поддържане на подходяща КИС, която да покрива оперативните ѝ нужди, по-специално в областта на контрола на физическия достъп, администрирането на разрешенията за достъп и обработката на чувствителна информация и класифицирана информация на ЕС;
(6)
повишаването на осведомеността, организирането на учения и тренировки, и предоставянето на обучения и консултации по всички въпроси, свързани със сигурността в Комисията, с цел да се насърчи развитието на култура на сигурност и да се създаде резерв от служители, които да са подходящо обучени по въпросите на сигурността.
2. Генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ поддържа, без да засяга компетентността и отговорностите на другите служби на Комисията, външните връзки:
(1)
със службите за сигурност на другите институции, агенции и органи на Съюза по въпроси, свързани със сигурността на лицата, активите и информацията в Комисията;
(2)
със службите за сигурност, разузнаване и оценка на заплахите, включително националните органи за сигурност на държавите членки или на трети държави, международните организации и органи по въпроси, засягащи сигурността на лицата, активите и информацията в Комисията;
(3)
с полицията и други служби за спешно реагиране по всички рутинни и извънредни въпроси, засягащи сигурността в Комисията;
(4)
с органите за сигурност на другите институции, агенции и органи на Съюза, на държавите членки и на трети държави в областта на реагирането на кибератаки с потенциално въздействие върху сигурността в Комисията;
(5)
във връзка с получаването, оценката и разпространението на разузнавателна информация относно заплахи, произтичащи от терористична дейност и шпионаж, засягащи сигурността в Комисията;
(6)
по въпроси, свързани с класифицираната информацията, както е посочено по-нататък в Решение (ЕС, Евратом) 2015/444 на Комисията (14).
3. Генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ отговаря за сигурния пренос на информация, извършван съгласно настоящия член, включително за преноса на лични данни.
Член 19
Експертна група за сигурността в Комисията (ComSEG)
Създава се експертна група за сигурността в Комисията, натоварена със задачата да съветва Комисията, когато е целесъобразно, по въпроси, свързани с нейната политика за вътрешна сигурност и по-конкретно със защитата на класифицирана информация на ЕС.
Член 20
Местни служители по сигурността (LSO)
1. Всеки отдел или кабинет на Комисията назначава местен служител по сигурността (LSO), който изпълнява ролята на основно звено за контакт между своята служба и генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ по всички въпроси, свързани със сигурността в Комисията. Когато е целесъобразно, могат да се назначат един или повече заместници на LSO. LSO е длъжностно лице или срочно нает служител.
2. Като основно звено за контакт по въпросите на сигурността в своя отдел или кабинет на Комисията, LSO докладва редовно на генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ и на своите началници за въпроси, свързани със сигурността в неговия отдел на Комисията, и докладва незабавно за всякакви инциденти, свързани със сигурността, включително когато може да е била компрометирана КИЕС или чувствителна некласифицирана информация.
3. По въпроси, свързани със сигурността на комуникационните и информационни системи, LSO осъществява връзка със завеждащия сигурността на информацията на местно ниво (LISO) в своя отдел на Комисията, чиято роля и отговорности са определени в Решение C(2006) 3602.
4. Той допринася към дейностите за обучение и повишаване на осведомеността по въпросите на сигурността, насочени към специфичните нужди на персонала, подизпълнителите и други лица, работещи под ръководството на неговия отдел на Комисията.
5. По искане на генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ на LSO могат да бъдат възложени специфични задачи в случай на сериозни или непосредствени рискове за сигурността или на извънредни ситуации. Генералният директор или директорът, отговарящ за човешките ресурси, на местната генерална дирекция на LSO бива информиран за тези специфични задачи от генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“.
6. Отговорностите на LSO не засягат ролята и отговорностите, възложени на завеждащите сигурността на информацията на местно ниво (LISO), служителите, отговарящи за здравословните и безопасни условия на труд, служителите за надзор на регистъра (RCO) или на всеки друг служител, чиито функции са в областта на сигурността или са свързани с нея. LSO осъществява връзка с тях, за да гарантира последователен и съгласуван подход към сигурността и ефективен поток на информацията по въпроси, свързани със сигурността в Комисията.
7. LSO има пряк достъп до генералния директор или ръководителя на отдела си, когато трябва да информира преките си началници. Той има разрешение за достъп до КИЕС на ниво най-малко SECRET UE/EU SECRET.
8. С цел да насърчи обмена на информация и най-добрите практики, генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ организира поне два пъти годишно конференция на LSO. Присъствието на LSO на тези конференции е задължително.
ГЛАВА 5
ИЗПЪЛНЕНИЕ
Член 21
Правила за прилагане и известия по въпросите на сигурността
1. Както е необходимо, приемането на правилата за прилагане на настоящото решение ще е предмет на отделно решение на Комисията за оправомощаване на члена на Комисията, отговарящ за сигурността, в пълно съответствие с вътрешния процедурен правилник.
2. След като бъде оправомощен по силата на гореспоменатото решение на Комисията, членът на Комисията, отговарящ за сигурността, може да изготвя известия по въпросите на сигурността, съдържащи насоки и най-добри практики в тази сфера, в обхвата на настоящото решение и правилата за неговото прилагане.
3. Комисията може да възложи задачите, посочени в първия и втория параграф на настоящия член, на генералния директор на ГД „Човешки ресурси и сигурност“ чрез отделно решение за възлагане, в пълно съответствие с вътрешния процедурен правилник.
ГЛАВА 6
РАЗНИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 22
Обработка на лични данни
1. Комисията обработва личните данни, необходими за изпълнението на настоящото решение в съответствие с Регламент (ЕО) № 45/2001.
2. Независимо от мерките, които вече са въведени към момента на приемане на настоящото решение и са нотифицирани на Европейския надзорен орган по защита на данните (15), всяка мярка в съответствие с настоящото решение, включваща обработка на лични данни, като например данни от регистрационните файлове за контрол при влизане и излизане, записите от системата за видеонаблюдение, записите на телефонните обаждания до дежурните звена или диспечерските центрове, и други подобни данни, изисквани от съображения за сигурност или за реакция при кризи, е предмет на правилата за прилагане съгласно член 21, който установява подходящи гаранции за субектите на данни.
3. Генералният директор на ГД „Човешки ресурси и сигурност“ отговаря за сигурността на всяка обработка на лични данни, извършена в контекста на настоящото решение.
4. Тези правила и процедури за прилагане се приемат след консултация с длъжностното лице за защита на данните и Европейския надзорен орган по защита на данните в съответствие с Регламент (ЕО) № 45/2001.
Член 23
Прозрачност
Настоящото решение и правилата за неговото прилагане се свеждат до знанието на персонала на Комисията и на всички лица, спрямо които се прилагат.
Член 24
Отмяна на предходни решения
Решение (94) 2129 се отменя.
Член 25
Влизане в сила
Настоящото решение влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 13 март 2015 година.
DECISIÓN (UE, Euratom) 2015/443 DE LA COMISIÓN
de 13 de marzo de 2015
sobre la seguridad en la Comisión
LA COMISIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea y, en particular, su artículo 249,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea de la Energía Atómica,
Visto el Protocolo no 7 sobre los privilegios y las inmunidades de la Unión Europea anejo a los Tratados y, en particular, su artículo 18,
Considerando lo siguiente:
(1)
El objetivo de la seguridad en la Comisión es permitir que esta pueda funcionar en un entorno seguro mediante la adopción de un planteamiento coherente e integrado por lo que respecta a su seguridad, aportando niveles adecuados de protección para las personas, los bienes y la información que sean proporcionados a los riesgos identificados, y garantizando una administración eficiente y puntual de la seguridad.
(2)
La Comisión, al igual que otros organismos internacionales, ha de hacer frente a las principales amenazas y retos en el ámbito de la seguridad, en particular en relación con el terrorismo, los ataques informáticos y el espionaje político y comercial.
(3)
La Comisión Europea ha suscrito instrumentos sobre cuestiones de seguridad para sus sedes principales con los gobiernos de Bélgica, Luxemburgo e Italia (1). Estos instrumentos confirman que la Comisión es responsable de su seguridad.
(4)
A fin de garantizar la seguridad de las personas, los bienes y la información, la Comisión puede tener que tomar medidas en ámbitos protegidos por los derechos fundamentales consagrados en la Carta de los Derechos Fundamentales y en el Convenio Europeo de Derechos Humanos, y reconocidos por el Tribunal de Justicia de la Unión Europea.
(5)
Cualquier medida de este tipo debe estar, por tanto, justificada por la importancia de los intereses que debe proteger, ser proporcionada y garantizar el pleno respeto de los derechos fundamentales, en particular el derecho a la intimidad y la protección de datos.
(6)
En el marco de un sistema comprometido con el Estado de Derecho y el respeto de los derechos fundamentales, la Comisión tiene que ofrecer un nivel de seguridad adecuado a su personal, bienes e información que garantice que pueda llevar a cabo sus operaciones sin limitar los derechos fundamentales más allá de lo estrictamente necesario.
(7)
La seguridad en la Comisión se basará en los principios de legalidad, transparencia, proporcionalidad y rendición de cuentas.
(8)
Los miembros del personal encargados de tomar medidas de seguridad no deben sufrir perjuicios derivados de sus acciones a menos que actúen fuera del ámbito de su mandato o infrinjan la ley y, por tanto, a este respecto, la presente Decisión debe considerarse como una instrucción de servicio en el sentido del Estatuto.
(9)
La Comisión deberá tomar las iniciativas adecuadas para impulsar y reforzar su cultura de seguridad, garantizando una administración de la seguridad más eficiente, mejorando la gobernanza de la seguridad, intensificando aún más las redes y la cooperación con las autoridades pertinentes a nivel internacional, europeo y nacional, y mejorando la supervisión y el control de la aplicación de las medidas de seguridad.
(10)
La creación del Servicio Europeo de Acción Exterior (SEAE) como organismo de la Unión funcionalmente autónomo ha tenido un impacto significativo en los intereses en materia de seguridad de la Comisión y, por tanto, exige que se establezcan normas y procedimientos de cooperación en lo que respecta a la seguridad y la protección entre el SEAE y la Comisión, en particular en relación con el cumplimiento de las obligaciones de asistencia y protección de la Comisión hacia su personal en las Delegaciones de la Unión.
(11)
La política de seguridad de la Comisión debe aplicarse de manera coherente con otros procesos y procedimientos internos que puedan implicar un elemento de seguridad. Se trata, en particular, de la gestión de la continuidad de las actividades, dirigida a mantener las funciones esenciales de la Comisión en caso de perturbación, y del sistema ARGUS para la coordinación multisectorial en caso de crisis.
(12)
A pesar de las medidas ya vigentes en el momento de la adopción de la presente Decisión y notificadas al Supervisor Europeo de Protección de Datos (2), cualquier medida prevista en el marco de la presente Decisión que implique el tratamiento de datos personales estará sujeta a las normas de desarrollo de conformidad con lo dispuesto en el artículo 21, que establecerá las oportunas garantías para los interesados.
(13)
Por lo tanto, es preciso que la Comisión revise, actualice y consolide las actuales bases normativas de seguridad de la Comisión.
(14)
Por consiguiente, procede derogar la Decisión C (94)2129 de la Comisión (3).
HA ADOPTADO LA PRESENTE DECISIÓN:
CAPÍTULO 1
DISPOSICIONES GENERALES
Artículo 1
Definiciones
A efectos de la presente Decisión, se aplicarán las siguientes definiciones:
1) «activos»: todos los bienes muebles e inmuebles y bienes de la Comisión;
2) «servicio de la Comisión»: Dirección General o servicio de la Comisión, o gabinete de un miembro de la Comisión;
3) «sistema de información y comunicaciones» o «SIC»: todo sistema que permita el tratamiento de información en formato electrónico, incluyendo todos los activos necesarios para su funcionamiento, así como la infraestructura, la organización, personal y recursos de información;
4) «control de riesgos»: cualquier medida de seguridad que pueda esperarse razonablemente que controle eficazmente un riesgo para la seguridad mediante su prevención, mitigación, evitación o transferencia;
5) «situación de crisis»: hecho, suceso o incidente o emergencia (o una sucesión o combinación de ellos) que presente una amenaza importante o inmediata para la seguridad en la Comisión independientemente de su origen;
6) «datos»: información en un formato que permita su transmisión, registro o tratamiento;
7) «miembro de la Comisión responsable de la seguridad»: miembro de la Comisión bajo cuya autoridad se encuentra la Dirección General de Recursos Humanos y Seguridad;
8) «datos personales»: datos personales tal como se definen en el artículo 2, letra a), del Reglamento (CE) no 45/2001 del Parlamento Europeo y del Consejo (4);
9) «locales»: todo inmueble o propiedades y posesiones asimiladas de la Comisión;
10) «prevención de riesgos»: cualquier medida de seguridad que pueda esperarse razonablemente que obstaculice, retrase o detenga un riesgo para la seguridad;
11) «riesgo para la seguridad»: combinación del nivel de amenaza, el nivel de vulnerabilidad y el posible impacto de un suceso;
12) «seguridad en la Comisión»: seguridad de las personas, los bienes y la información de la Comisión y, en particular, la integridad física de las personas y los bienes, la integridad, confidencialidad y disponibilidad de la información y de los sistemas de comunicación e información, así como el libre funcionamiento de las operaciones de la Comisión;
13) «medida de seguridad»: cualquier medida adoptada de conformidad con la presente Decisión a efectos de controlar los riesgos para la seguridad;
14) «Estatuto de los funcionarios»: el Estatuto de los funcionarios de la Unión Europea, establecido por el Reglamento (CEE, Euratom, CECA) no 259/68 del Consejo (5) y sus actos modificativos;
15) «amenaza para la seguridad»: suceso o agente que pueda esperarse razonablemente que afecte negativamente a la seguridad en caso de no ser abordado y controlado;
16) «amenaza inmediata para la seguridad»: amenaza para la seguridad que se produce sin previo aviso o con previo aviso extremadamente corto;
17) «amenaza grave para la seguridad»: amenaza para la seguridad que pueda razonablemente esperarse que dé lugar a la pérdida de vidas, daños o lesiones graves, daños materiales importantes, la puesta en peligro de información muy sensible, o perturbaciones de los sistemas informáticos o de las capacidades operativas esenciales de la Comisión;
18) «vulnerabilidad»: carencia, cualquiera que sea su naturaleza, que pueda razonablemente esperarse que afecte negativamente a la seguridad en la Comisión, si es aprovechada por una o varias amenazas.
Artículo 2
Objeto
1. La presente Decisión establece los objetivos, principios básicos, organización y responsabilidades en materia de seguridad en la Comisión.
2. La presente Decisión se aplicará a todos los servicios de la Comisión y en todos los locales de la Comisión. El personal de la Comisión que trabaje en las Delegaciones de la Unión estará sujeto a las normas de seguridad del Servicio Europeo de Acción Exterior (6).
3. Sin perjuicio de las indicaciones específicas relativas a grupos concretos de personal, la presente Decisión se aplicará a los miembros de la Comisión, al personal de la Comisión en el ámbito de aplicación del Estatuto de los funcionarios y del Régimen aplicable a los otros agentes de la Unión Europea, a los expertos nacionales destinados en comisión de servicios a la Comisión, a los proveedores de servicios y a su personal, a los trabajadores en prácticas y a cualquier persona con acceso a los edificios u otros bienes de la Comisión, o a la información manejada por la Comisión.
4. Las disposiciones de la presente Decisión se entenderán sin perjuicio de lo dispuesto en la Decisión 2002/47/CE, CECA, Euratom de la Comisión (7), la Decisión 2004/563/CE, Euratom de la Comisión (8), la Decisión C(2006) 1623 de la Comisión (9) y la Decisión C(2006) 3602 de la Comisión (10).
CAPÍTULO 2
PRINCIPIOS
Artículo 3
Principios de seguridad en la Comisión
1. Al aplicar la presente Decisión, la Comisión deberá cumplir los Tratados y, en particular, la Carta de los Derechos Fundamentales y el Protocolo no 7 sobre los privilegios y las inmunidades de la Unión Europea; los instrumentos a que se hace referencia en el considerando 2; las normas de Derecho nacional aplicables; así como las disposiciones de la presente Decisión. En caso necesario, se emitirá un aviso de seguridad en el sentido del artículo 21, apartado 2, proporcionando directrices a este respecto.
2. La seguridad en la Comisión se basará en los principios de legalidad, transparencia, proporcionalidad y rendición de cuentas.
3. El principio de legalidad indica la necesidad de permanecer estrictamente en el marco jurídico al aplicar la presente Decisión, y la necesidad de ajustarse a los requisitos jurídicos.
4. Las medidas de seguridad se tomarán de forma visible, excepto en caso de que pueda esperarse razonablemente que ello vaya en menoscabo de su efecto. Los destinatarios de una medida de seguridad deberán ser informados previamente de los motivos y los efectos de la medida, a menos que pueda esperarse razonablemente que el efecto de la medida vaya a verse afectado por la comunicación de dicha información. En este caso, el destinatario de la medida de seguridad será informado una vez haya cesado el riesgo de menoscabar el efecto de la medida de seguridad.
5. Los servicios de la Comisión velarán por que se tengan en cuenta las cuestiones de seguridad desde el inicio de la elaboración y la aplicación de las políticas, decisiones, programas, proyectos y actividades de la Comisión de las que son responsables. Para ello, se contará con la participación de la Dirección General de Recursos Humanos y Seguridad en general, y con el responsable principal de la seguridad de la información de la Comisión por lo que se refiere a los sistemas informáticos, desde las primeras fases de elaboración.
6. La Comisión, en su caso, buscará la colaboración de las autoridades competentes del Estado miembro de acogida, de otros Estados miembros y de otras instituciones, agencias u organismos de la UE, cuando sea posible, teniendo en cuenta las medidas adoptadas o previstas por dichas autoridades para abordar el riesgo para la seguridad de que se trate.
Artículo 4
Obligación de cumplimiento
1. Será obligatorio el cumplimiento de la presente Decisión y de sus normas de desarrollo, así como de las medidas de seguridad y las instrucciones dadas por el personal autorizado.
2. El incumplimiento de las normas de seguridad podrá dar lugar a medidas disciplinarias de conformidad con los Tratados y el Estatuto de los funcionarios, a sanciones contractuales, o a acciones judiciales de conformidad con las disposiciones legales y reglamentarias nacionales.
CAPÍTULO 3
GARANTIZAR LA SEGURIDAD
Artículo 5
Personal autorizado
1. Únicamente el personal autorizado en virtud de un mandato nominativo conferido por el Director General de Recursos Humanos y Seguridad, habida cuenta de sus funciones, tendrá la facultad para adoptar una o varias de las medidas siguientes:
1)
portar armas de mano;
2)
realizar las investigaciones de seguridad a que se refiere el artículo 13;
3)
tomar las medidas de seguridad a que se refiere el artículo 12, según se especifique en el mandato.
2. El mandato a que se refiere el apartado 1 se conferirá por un período que no podrá exceder del período durante el cual la persona en cuestión ejerza el cargo o función en relación con el cual le haya sido atribuido el mandato. Los mandatos se conferirán en cumplimiento de las disposiciones aplicables establecidas en el artículo 3, apartado 1.
3. Por lo que se refiere al personal autorizado, la presente Decisión constituye una instrucción de servicio en el sentido del artículo 21 del Estatuto de los funcionarios.
Artículo 6
Disposiciones generales relativas a las medidas de seguridad
1. Al adoptar medidas de seguridad, la Comisión garantizará en particular, en la medida en que razonablemente sea posible, que:
a)
Solo buscará apoyo o asistencia del Estado de que se trate siempre que dicho Estado sea un Estado miembro de la Unión Europea o, de no serlo, sea parte en el Convenio Europeo de Derechos Humanos, o garantice derechos que sean al menos equivalentes a los que garantiza este Convenio.
b)
Solo transmitirá información relativa a un individuo a destinatarios distintos de las instituciones y los organismos comunitarios, que no estén sujetos al Derecho nacional adoptado en aplicación de la Directiva 95/46/CE del Parlamento Europeo y del Consejo (11), de conformidad con el artículo 9 del Reglamento (CE) no 45/2001.
c)
Cuando una persona constituya una amenaza para la seguridad, podrán aplicársele medidas de seguridad y esa persona podrá tener que asumir los costes correspondientes. Dichas medidas de seguridad solo podrán dirigirse contra otras personas si debe controlarse una amenaza inmediata o grave para la seguridad y se cumplen las condiciones siguientes:
a)
las medidas previstas contra la persona que supone la amenaza para la seguridad no pueden adoptarse o no es probable que sean eficaces;
b)
la Comisión no puede controlar la amenaza para la seguridad a través de sus propias acciones o no puede hacerlo a su debido tiempo;
c)
la medida no constituye un peligro desproporcionado para otras personas y sus derechos.
2. La Dirección de Seguridad de la Dirección General de Recursos Humanos y Seguridad elaborará un compendio de las medidas de seguridad que pueden requerir una orden judicial de conformidad con las disposiciones legales y reglamentarias de los Estados miembros que acogen a los locales de la Comisión.
3. La Dirección de Seguridad de la Dirección General de Recursos Humanos y Seguridad podrá recurrir a un contratista para que realice, bajo la dirección y supervisión de la Dirección de Seguridad, funciones relacionadas con la seguridad.
Artículo 7
Medidas de seguridad en relación con las personas
1. Deberá otorgarse un nivel adecuado de protección a las personas en los locales de la Comisión, teniendo en cuenta los requisitos de seguridad y protección.
2. En caso de riesgos importantes para la seguridad, la Dirección General de Recursos Humanos y Seguridad proporcionará protección personal a los miembros de la Comisión u otros miembros del personal, cuando una evaluación de las amenazas indique que tal medida es necesaria para garantizar su seguridad y protección.
3. En caso de riesgos importantes para la seguridad, la Comisión podrá ordenar la evacuación de sus locales.
4. Las víctimas de accidentes o ataques en los locales de la Comisión recibirán ayuda.
5. Con el fin de prevenir y controlar los riesgos para la seguridad, el personal autorizado podrá llevar a cabo comprobaciones de los antecedentes personales de las personas comprendidas en el ámbito de aplicación de la presente Decisión, con el fin de determinar si facilitar a dichas personas el acceso a los locales o información de la Comisión representa una amenaza para la seguridad. Con este fin, y de conformidad con el Reglamento (CE) no 45/2001 y las disposiciones a que se refiere el artículo 3, apartado 1, el personal autorizado en cuestión podrá:
a)
utilizar cualquier fuente de información de que dispone la Comisión, teniendo en cuenta la fiabilidad de la fuente de información;
b)
acceder al expediente o los datos que posea la Comisión respecto de las personas que emplea, o pretende emplear, o del personal de los contratistas cuando esté debidamente justificado.
Artículo 8
Medidas de seguridad en relación con la seguridad física y los bienes
1. La seguridad de los bienes debe garantizarse mediante la aplicación de medidas de protección físicas y técnicas adecuadas y los procedimientos correspondientes, que en lo sucesivo se denominarán «seguridad física», creando un sistema con múltiples capas.
2. Se podrán adoptar medidas en virtud del presente artículo, con el fin de proteger a las personas o la información y los bienes de la Comisión.
3. La seguridad física tendrá los siguientes objetivos:
-
prevenir actos de violencia dirigidos contra los miembros de la Comisión o las personas que entran en el ámbito de aplicación de la presente Decisión,
-
prevenir el espionaje y las escuchas indebidas de información sensible o clasificada,
-
prevenir robos, actos de vandalismo, sabotaje y otras acciones violentas destinadas a perjudicar o destruir edificios y bienes de la Comisión,
-
permitir la investigación de los incidentes de seguridad, en particular mediante la verificación de los registros de controles de acceso y salida, los circuitos cerrados de televisión, las grabaciones de llamadas telefónicas y datos similares a que se refiere el artículo 22, apartado 2, y otras fuentes de información.
4. La seguridad física incluirá:
-
una política de acceso aplicable a cualquier persona o vehículo que requiera acceso a los locales de la Comisión, incluidos los aparcamientos,
-
un sistema de control de acceso que incluya guardas, medidas y equipos técnicos, sistemas de información o una combinación de todos estos elementos.
5. Con el fin de garantizar la seguridad física, podrán adoptarse las siguientes medidas:
-
registrar la entrada y salida de los locales de la Comisión de personas, vehículos, equipos y bienes,
-
realizar controles de identidad en los locales,
-
inspeccionar vehículos, bienes y equipos por medios visuales o técnicos,
-
impedir que personas, vehículos y equipos no autorizados entren en los locales de la Comisión.
Artículo 9
Medidas de seguridad en relación con la información
1. La seguridad de la información se refiere a toda la información manejada por la Comisión.
2. La seguridad de la información, con independencia de su forma, deberá ponderar la transparencia, proporcionalidad, responsabilidad y eficiencia frente a la necesidad de proteger la información contra el acceso, uso, divulgación, modificación o destrucción no autorizados.
3. La seguridad de la información tendrá por objetivo proteger su confidencialidad, integridad y disponibilidad.
4. Los procesos de gestión de riesgos deberán utilizarse por tanto para clasificar los activos de información y desarrollar normas, procedimientos y medidas de seguridad proporcionadas, en particular medidas paliativas.
5. Estos principios generales de seguridad de la información se aplicarán, en particular, en lo que se refiere a:
a)
«Información clasificada de la Unión Europea» (en lo sucesivo, «ICUE»), es decir, toda información o material a los que se haya asignado una clasificación de seguridad de la UE cuya revelación no autorizada pueda causar perjuicio en distintos grados a los intereses de la Unión Europea o de uno o varios de sus Estados miembros.
b)
«Información sensible no clasificada», es decir, información o material que la Comisión debe proteger por razón de obligaciones legales establecidas en los Tratados o en actos adoptados en aplicación del mismo, o por razón de su carácter sensible. La información sensible no clasificada incluye, pero no se limita a, la información o el material cubiertos por la obligación de secreto profesional, en virtud de lo dispuesto en el artículo 339 del TFUE; la información cubierta por los intereses protegidos en el artículo 4 del Reglamento (CE) no 1049/2001 del Parlamento Europeo y del Consejo (12) leído en relación con la jurisprudencia pertinente del Tribunal de Justicia de la Unión Europea; o los datos personales incluidos en el ámbito de aplicación del Reglamento (CE) no 45/2001.
6. La información sensible no clasificada estará sujeta a las normas relativas a su manejo y almacenamiento. Solo se revelará a los individuos que tienen «necesidad de conocer». Cuando se considere necesario para la protección efectiva de su confidencialidad, se identificará mediante un marcado de seguridad y las correspondientes instrucciones de manejo aprobadas por el director general de Recursos Humanos y Seguridad. Cuando se maneje o almacene en sistemas de comunicación e información, dicha información deberá también ser protegida de conformidad con la Decisión C(2006) 3602, sus normas de desarrollo y las normas correspondientes.
7. Toda persona que sea responsable de comprometer o perder ICUE o información sensible no clasificada, identificada como tal en las normas relativas a su manejo y almacenamiento, podrá ser objeto de medidas disciplinarias de conformidad con el Estatuto de los funcionarios. Tales medidas disciplinarias se entenderán sin perjuicio de cualquier otro proceso judicial o penal por parte de las autoridades nacionales competentes de los Estados miembros de conformidad con sus disposiciones legales y reglamentarias, y de los instrumentos contractuales.
Artículo 10
Medidas de seguridad en relación con los sistemas de información y comunicación
1. Todos los sistemas de información y comunicación (en lo sucesivo, «SIC») utilizados por la Comisión se ajustarán a la política de seguridad de los sistemas de información de la Comisión, tal como se establece en la Decisión C(2006) 3602, sus normas de desarrollo y las correspondientes normas de seguridad.
2. Los servicios de la Comisión que posean, gestionen u operen SIC únicamente permitirán a otras instituciones, agencias, órganos de la Unión o a otras organizaciones el acceso a estos sistemas siempre que dichas instituciones, agencias, órganos de la Unión u otras organizaciones puedan ofrecer garantías razonables de que sus sistemas informáticos están protegidos a un nivel equivalente al que ofrece la política de seguridad de los sistemas de información de la Comisión, tal como se establece en la Decisión C(2006) 3602, sus normas de desarrollo y las correspondientes normas de seguridad. La Comisión supervisará dicho cumplimiento, y, en caso de incumplimiento grave o persistente, podrá prohibir el acceso.
Artículo 11
Análisis forense sobre ciberseguridad
La Dirección General de Recursos Humanos y Seguridad será responsable, en particular, de realizar análisis técnicos forenses en cooperación con los servicios competentes de la Comisión en apoyo de las investigaciones de seguridad a que se hace referencia en el artículo 13, en relación con el contraespionaje, la filtración de datos, los ciberataques y la seguridad de los sistemas de información.
Artículo 12
Medidas de seguridad en lo que respecta a personas y objetos
1. Con el fin de garantizar la seguridad en la Comisión y prevenir y controlar los riesgos, el personal autorizado con arreglo al artículo 5 podrá, de conformidad con los principios enunciados en el artículo 3, adoptar, entre otras, una o más de las siguientes medidas de seguridad:
a)
aseguramiento de lugares y pruebas, incluidos los registros de controles de acceso y salida y las imágenes de circuito cerrado de televisión, en caso de incidentes o de actuaciones que puedan dar lugar a procedimientos administrativos, disciplinarios, civiles o penales;
b)
medidas limitadas en relación con personas que supongan una amenaza para la seguridad, en particular ordenar a las personas que abandonen los locales de la Comisión, acompañar a las personas que salgan de los locales de la Comisión, prohibir el acceso de personas a los locales de la Comisión durante un período de tiempo, definiéndose esto último de conformidad con los criterios que se establezcan en las normas de desarrollo;
c)
medidas limitadas con respecto a los objetos que supongan una amenaza para la seguridad, en particular su retirada, incautación y eliminación;
d)
registros en los locales de la Comisión, incluso de despachos, dentro de dichos locales;
e)
registro en SIC y equipos, datos de tráfico de teléfono y de telecomunicaciones, archivos de registros, cuentas de usuario, etc.;
f)
otras medidas de seguridad específicas con efectos similares a fin de prevenir o controlar los riesgos para la seguridad, en particular, en el contexto de los derechos de la Comisión como propietario o empleador, de conformidad con la legislación nacional aplicable.
2. En circunstancias excepcionales, los miembros del personal de la Dirección de Seguridad de la Dirección General de Recursos Humanos y Seguridad, mandatados de conformidad con el artículo 5, podrán tomar las medidas urgentes necesarias, en el estricto respeto de los principios enunciados en el artículo 3. Lo antes posible, tras haber adoptado estas medidas, informarán al director de la Dirección de Seguridad, que solicitará el mandato pertinente del director general de la Dirección General de Recursos Humanos y Seguridad confirmando las medidas adoptadas y autorizando cualquier otra acción necesaria, y se mantendrán en contacto, en su caso, con las autoridades nacionales competentes.
3. Las medidas de seguridad de conformidad con el presente artículo se documentarán en el momento en que se tomen o, en caso de riesgo inmediato o situación de crisis, en un plazo razonable después de que se hayan tomado. En este último caso, la documentación deberá incluir también los elementos en que se base la apreciación relativa a la existencia de un riesgo inmediato o una situación de crisis. La documentación podrá ser sucinta, pero deberá estar elaborada de tal manera que permita a la persona objeto de la medida ejercer sus derecho de defensa y protección de los datos personales de conformidad con el Reglamento (CE) no 45/2001, y permitir un control de la legalidad de la medida. Ninguna información relativa a las medidas específicas de seguridad dirigidas a un miembro del personal formará parte del expediente personal del interesado.
4. Al adoptar medidas de seguridad con arreglo a la letra b), la Comisión deberá, además, garantizar que la persona de que se trate tenga la posibilidad de ponerse en contacto con un abogado o una persona de su confianza y tener conocimiento de su derecho a recurrir al Supervisor Europeo de Protección de Datos.
Artículo 13
Investigaciones
1. Sin perjuicio de lo dispuesto en el artículo 86 y el anexo IX del Estatuto de los funcionarios, y de cualquier régimen especial entre la Comisión y el SEAE, como el régimen especial firmado el 28 de mayo de 2014 entre la Dirección General de Recursos Humanos y Seguridad de la Comisión Europea y el Servicio Europeo de Acción Exterior sobre las obligaciones de asistencia y protección hacia el personal de la Comisión destinado en las Delegaciones de la Unión, podrán realizarse investigaciones de seguridad:
a)
en caso de incidentes que afecten a la seguridad de la Comisión, incluida la sospecha de infracciones penales;
b)
en caso de posibles fugas, mal manejo o peligro de la información sensible no clasificada, la ICUE o la información clasificada de Euratom;
c)
en el contexto de la contrainteligencia y la lucha contra el terrorismo;
d)
en caso de ciberincidentes graves.
2. La decisión de llevar a cabo una investigación de seguridad será adoptada por el director general de la Dirección General de Recursos Humanos y Seguridad, que también será el destinatario del informe de investigación.
3. Las investigaciones de seguridad las realizarán únicamente miembros específicos del personal de la Dirección General de Recursos Humanos y Seguridad, debidamente autorizados de conformidad con el artículo 5.
4. El personal autorizado ejercerá sus competencias de investigación de seguridad de forma independiente, tal como se especifica en el mandato, y asumirá las competencias enumeradas en el artículo 12.
5. El personal autorizado con competencia para realizar investigaciones de seguridad podrá recabar información de todas las fuentes disponibles en relación con cualquier infracción administrativa o penal cometida en los locales de la Comisión o en relación con las personas a que se hace referencia en el artículo 2, apartado 3, ya sea como víctimas o como autores de dichas infracciones.
6. La Dirección General de Recursos Humanos y Seguridad informará de ello a las autoridades competentes del Estado miembro de acogida o de cualquier otro Estado miembro interesado, cuando proceda y, en particular, en caso de que la investigación haya aportado indicios de que se ha cometido una infracción penal. En este contexto, cuando lo considere apropiado o sea requerida para ello, la Dirección General de Recursos Humanos y Seguridad podrá prestar asistencia a las autoridades del Estado miembro de acogida o de cualquier otro Estado miembro interesado.
7. En el caso de ciberincidentes graves, la Dirección General de Informática colaborará estrechamente con la Dirección General de Recursos Humanos y Seguridad para apoyarla en todas las cuestiones técnicas. La Dirección General de Recursos Humanos y Seguridad decidirá, en consulta con la Dirección General de Informática, cuándo es oportuno informar a las autoridades competentes del país de acogida o de cualquier otro Estado miembro interesado. Los servicios de coordinación de incidentes del equipo de respuesta a emergencias informáticas de las instituciones, órganos y agencias de la Unión Europea (en lo sucesivo, «CERT») podrán ayudar a otras instituciones y agencias de la UE que puedan verse afectadas.
8. Las investigaciones de seguridad deberán estar documentadas.
Artículo 14
Delimitación de competencias con respecto a las investigaciones de seguridad y otros tipos de investigaciones
1. Cuando la Dirección de Seguridad de la Dirección General de Recursos Humanos y Seguridad lleve a cabo investigaciones de seguridad, tal como se contempla en el artículo 13, y si estas investigaciones entran dentro de las competencias de la Oficina Europea de Lucha contra el Fraude (OLAF) o la Oficina de Investigación y Disciplina de la Comisión (IDOC), se pondrá en contacto con dichos organismos de forma inmediata con el fin, en particular, de no comprometer las gestiones posteriores de la OLAF y la IDOC. Cuando proceda, la Dirección de Seguridad de la Dirección General de Recursos Humanos y Seguridad invitará a la OLAF o a la IDOC a que participen en la investigación.
2. Las investigaciones de seguridad a que se refiere el artículo 13 se entenderán sin perjuicio de las competencias de la OLAF y la IDOC según lo dispuesto en los reglamentos aplicables a dichas oficinas. Podrá pedirse a la Dirección de Seguridad de la Dirección General de Recursos Humanos y Seguridad que proporcione asistencia técnica a las investigaciones abiertas por la OLAF o la IDOC.
3. Podrá pedirse a la Dirección de Seguridad de la Dirección General de Recursos Humanos y Seguridad que asista a los agentes de la OLAF cuando accedan a los locales de la Comisión de conformidad con el artículo 3, apartado 5, y el artículo 4, apartado 4, del Reglamento (UE, Euratom) no 883/2013 del Parlamento Europeo y del Consejo (13), con el fin de facilitar su labor. La Dirección de Seguridad informará de tales solicitudes de asistencia al secretario general y al director general de la Dirección General de Recursos Humanos y Seguridad o, si dicha investigación se realiza en locales de la Comisión ocupados por sus miembros o por el secretario general, al presidente de la Comisión y al comisario responsable de recursos humanos.
4. Sin perjuicio de lo dispuesto en el artículo 22, letra a), del Estatuto, cuando un asunto pueda entrar en el ámbito de competencias tanto de la Dirección de Seguridad de la Dirección General de Recursos Humanos y Seguridad como de la IDOC, la Dirección de Seguridad deberá, cuando responda ante el director general de Recursos Humanos de conformidad con el artículo 13 en la fase más temprana posible, advertir si existen razones que justifiquen que la IDOC se encargue del asunto. En particular, esta fase se considerará alcanzada cuando haya finalizado una amenaza inmediata a la seguridad. El director general de la Dirección General de Recursos Humanos y Seguridad decidirá al respecto.
5. Si un asunto puede entrar en el ámbito de competencias tanto de la Dirección de Seguridad de la Dirección General de Recursos Humanos y Seguridad como de la OLAF, la Dirección de Seguridad lo notificará sin demora al director general de la Dirección General de Recursos Humanos y Seguridad e informará al director general de la OLAF lo antes posible. En particular, esta fase se considerará alcanzada cuando haya finalizado una amenaza inmediata a la seguridad.
Artículo 15
Inspecciones de seguridad
1. La Dirección General de Recursos Humanos y Seguridad realizará las inspecciones de seguridad para comprobar el cumplimiento por parte de los servicios de la Comisión y los particulares de la presente Decisión y sus normas de desarrollo, y formular recomendaciones cuando se considere necesario.
2. En su caso, la Dirección General de Recursos Humanos y Seguridad llevará a cabo las inspecciones de seguridad o el control de la seguridad o las visitas de evaluación a fin de comprobar si la seguridad del personal, activos e información de la Comisión que sea responsabilidad de otras instituciones, órganos u organismos de la Unión, Estados miembros, terceros Estados u organizaciones internacionales, está adecuadamente protegida de conformidad con normas y reglamentaciones de seguridad que sean, como mínimo, equivalentes a las de la Comisión. En caso necesario y en un espíritu de buena cooperación entre administraciones, esas inspecciones de seguridad incluirán también inspecciones realizadas en el contexto del intercambio de información clasificada con otras instituciones, organismos y agencias de la Unión, Estados miembros, o con terceros Estados u organizaciones internacionales.
3. Este artículo se aplicará, mutatis mutandis, al personal de la Comisión en las Delegaciones de la Unión, sin perjuicio de cualquier régimen especial entre la Comisión y el SEAE, como el acuerdo especial firmado el 28 de mayo de 2014 entre la Dirección General de Recursos Humanos y Seguridad de la Comisión Europea y el Servicio Europeo de Acción Exterior sobre las obligaciones de asistencia y protección hacia el personal de la Comisión destinado en las Delegaciones de la Unión.
Artículo 16
Estados de alerta y gestión de situaciones de crisis
1. La Dirección General de Recursos Humanos y Seguridad será responsable de poner en marcha medidas de alerta adecuadas en previsión de o en respuesta a amenazas e incidentes que afecten a la seguridad de la Comisión, y las medidas necesarias para gestionar situaciones de crisis.
2. Las medidas de alerta contempladas en el apartado 1 serán acordes con el nivel de amenaza para la seguridad. Los niveles de alerta deberán definirse en estrecha cooperación con los servicios competentes de otras instituciones, agencias y organismos de la Unión, y del Estado miembro o Estados miembros que acojan a los locales de la Comisión.
3. La Dirección General de Recursos Humanos y Seguridad será el punto de contacto para las alertas y la gestión de situaciones de crisis.
CAPÍTULO 4
ORGANIZACIÓN
Artículo 17
Responsabilidades generales de los servicios de la Comisión
1. Las responsabilidades de la Comisión a que se hace referencia en la presente Decisión serán ejercidas por la Dirección General de Recursos Humanos y Seguridad bajo la autoridad y la responsabilidad del miembro de la Comisión responsable de la seguridad.
2. Las disposiciones específicas por lo que se refiere a la seguridad cibernética se definen en la Decisión (2006)3602.
3. Las responsabilidades de la aplicación de la presente Decisión y sus normas de desarrollo, y del cumplimiento cotidiano, podrán delegarse a otros servicios de la Comisión, siempre que la descentralización de los servicios de seguridad ofrezca una considerable eficiencia o ahorro de recursos o de tiempo, por ejemplo debido a la ubicación geográfica de los servicios en cuestión.
4. En los casos en que se aplique el apartado 3, la Dirección General de Recursos Humanos y Seguridad, y, si procede, la Dirección General de Informática organizarán acuerdos con servicios concretos de la Comisión para establecer claramente las funciones y responsabilidades para la aplicación y el seguimiento de las políticas de seguridad.
Artículo 18
Dirección General de Recursos Humanos y Seguridad
1. La Dirección General de Recursos Humanos y Seguridad será responsable, en particular, de:
1)
desarrollar la política de seguridad de la Comisión, las normas de desarrollo y los avisos de seguridad;
2)
recoger información con vistas a la evaluación de las amenazas y los riesgos para la seguridad y sobre todas las cuestiones que puedan afectar a la seguridad en la Comisión;
3)
proporcionar contravigilancia electrónica y protección a todos los locales de la Comisión, teniendo debidamente en cuenta las evaluaciones de amenazas y las pruebas de actividades no autorizadas contra los intereses de la Comisión;
4)
prestar un servicio de emergencia permanente (24 horas y 7 días a la semana) para los servicios de la Comisión y el personal respecto de cualquier cuestión relacionada con la seguridad y la protección;
5)
aplicar medidas de seguridad destinadas a mitigar los riesgos para la seguridad, y desarrollar y mantener SCI adecuados para cubrir sus necesidades operativas, en particular en los ámbitos del control de acceso físico, la administración de autorizaciones de seguridad y el manejo de la información sensible y clasificada de la UE;
6)
sensibilizar, organizar ejercicios y ofrecer formación y asesoramiento sobre todas las cuestiones relacionadas con la seguridad en la Comisión, con el fin de promover una cultura de seguridad y crear un núcleo de personal con la formación adecuada en materia de seguridad.
2. La Dirección General de Recursos Humanos y Seguridad, sin perjuicio de las competencias y responsabilidades de otros servicios de la Comisión, mantendrá un enlace externo con:
1)
los servicios de seguridad de otras instituciones, agencias y organismos de la Unión, sobre cuestiones relacionadas con la seguridad de las personas, los bienes y la información de la Comisión;
2)
los servicios de seguridad, inteligencia y evaluación de amenazas, en particular las autoridades nacionales de seguridad, de los Estados miembros, de terceros países o de organizaciones internacionales y organismos sobre cuestiones que afectan a la seguridad de las personas, los bienes y la información de la Comisión;
3)
la policía y otros servicios de emergencia sobre todas las cuestiones rutinarias y de emergencia que afecten a la seguridad de la Comisión;
4)
las autoridades de seguridad de otras instituciones de la Unión, de las agencias y organismos, de los Estados miembros y de terceros países en el ámbito de la lucha contra los ataques cibernéticos con un impacto potencial en la seguridad en la Comisión;
5)
en relación con la recepción, análisis y distribución de información relacionada con amenazas que plantean las actividades de espionaje y terrorismo que afectan a la seguridad en la Comisión;
6)
en relación con las cuestiones relativas a la información clasificada, tal como se especifica en la Decisión (UE, Euratom) 2015/444 de la Comisión (14).
3. La Dirección General de Recursos Humanos y Seguridad será responsable de la transmisión segura de información realizada con arreglo al presente artículo, incluida la transmisión de datos personales.
Artículo 19
Grupo de expertos de la Comisión en materia de seguridad (ComSEG)
Se creará un grupo de expertos de la Comisión en materia de seguridad, con el mandato de asesorar a la Comisión, cuando proceda, sobre cuestiones relativas a su política de seguridad interior y, más concretamente, sobre la protección de la información clasificada de la UE.
Artículo 20
Responsable local de seguridad (LSO)
1. Cada servicio de la Comisión o gabinete nombrará un responsable local de seguridad (LSO), que actuará como principal punto de contacto entre el servicio y la Dirección General de Recursos Humanos y Seguridad sobre todos los asuntos relacionados con la seguridad en la Comisión. En su caso, podrán nombrarse uno o varios LSO adjuntos. El LSO será un funcionario o un agente temporal.
2. Como principal punto de contacto sobre seguridad dentro de su servicio o gabinete, el LSO informará de forma periódica a la Dirección General de Recursos Humanos y Seguridad y a su jerarquía sobre cuestiones de seguridad relacionadas con su servicio y, de forma inmediata, sobre cualquier incidente relacionado con la seguridad, en particular aquellos en los que la ICUE o la información sensible no clasificada pueda haber quedado comprometida.
3. Para las cuestiones relacionadas con la seguridad de los sistemas de información y comunicación, el LSO se pondrá en contacto con el responsable local de seguridad informática (LISO) de su servicio de la Comisión, cuyas funciones y responsabilidades están establecidas en la Decisión C(2006) 3602.
4. El LSO contribuirá a las actividades de formación y sensibilización en materia de seguridad teniendo en cuenta las necesidades específicas del personal, los contratistas y otras personas que trabajen bajo la autoridad de su servicio.
5. Podrán asignarse al LSO tareas específicas en casos de riesgos graves o inmediatos para la seguridad, o en casos de emergencia, a petición de la Dirección General de Recursos Humanos y Seguridad. El director general o el director de Recursos Humanos de la Dirección General del LSO serán informados acerca de dichas tareas específicas por la Dirección General de Recursos Humanos y Seguridad.
6. Las responsabilidades del LSO se entenderán sin perjuicio de las funciones y responsabilidades asignadas a los responsables locales de seguridad informática (LISO), los responsables de salud y seguridad, los controladores del registro (RCO) o cualquier otra función que implique responsabilidades relacionadas con la seguridad o la protección. El LSO se pondrá en contacto con ellos a fin de garantizar un enfoque coherente y congruente de la seguridad y un flujo eficaz de información sobre cuestiones relacionadas con la seguridad en la Comisión.
7. El LSO tendrá acceso directo a su director general o jefe de servicio e informará a su jerarquía directa. Asimismo, deberá poseer una autorización de seguridad para acceder a ICUE, como mínimo hasta el nivel de SECRET UE/EU SECRET.
8. Con el fin de promover el intercambio de información y de mejores prácticas, la Dirección General de Recursos Humanos y Seguridad organizará al menos dos veces al año una conferencia de LSO. La presencia de los LSO en estas conferencias será obligatoria.
CAPÍTULO 5
APLICACIÓN
Artículo 21
Normas de desarrollo y consignas de seguridad
1. En caso necesario, la adopción de las normas de desarrollo de la presente Decisión será objeto de una decisión de habilitación distinta de la Comisión en favor del miembro de la Comisión responsable de las cuestiones de seguridad, de plena conformidad con el Reglamento interno.
2. Tras haber sido habilitado a raíz de la mencionada decisión de la Comisión, el miembro de la Comisión responsable de las cuestiones de seguridad podrá elaborar consignas de seguridad que establezcan directrices de seguridad y mejores prácticas, dentro del ámbito de aplicación de la presente Decisión y sus normas de desarrollo.
3. La Comisión podrá delegar las tareas mencionadas en los apartados 1 y 2 del presente artículo al director general de la Dirección General de Recursos Humanos y Seguridad mediante una decisión de delegación separada, de conformidad con el Reglamento interno.
CAPÍTULO 6
DISPOSICIONES VARIAS Y FINALES
Artículo 22
Tratamiento de datos personales
1. La Comisión tratará los datos personales necesarios para la aplicación de la presente Decisión de conformidad con el Reglamento (CE) no 45/2001.
2. Sin perjuicio de las medidas ya en vigor en el momento de la adopción de la presente Decisión y notificadas al Supervisor Europeo de Protección de Datos (15), cualquier medida con arreglo a la presente Decisión que guarde relación con el tratamiento de datos personales, como las relativa a los registros de acceso y salida, grabaciones de circuito cerrado de televisión, grabaciones de llamadas telefónicas a servicios de permanencia o centros de expedición y datos similares, que sean necesarias por motivos de seguridad o de respuesta a las crisis, estarán sujetas a las normas de desarrollo de conformidad con lo dispuesto en el artículo 21, que establecerá las oportunas garantías para los interesados.
3. El director general de la Dirección General de Recursos Humanos y Seguridad será responsable de la seguridad del tratamiento de datos personales efectuado en el marco de la presente Decisión.
4. Las normas de desarrollo y los procedimientos se adoptarán previa consulta al responsable de la protección de datos y al Supervisor Europeo de Protección de Datos de conformidad con el Reglamento (CE) no 45/2001.
Artículo 23
Transparencia
La presente Decisión y sus normas de desarrollo se pondrán en conocimiento del personal de la Comisión y de todas las personas a las que se aplican.
Artículo 24
Derogación de decisiones anteriores
Queda derogada la Decisión C(94) 2129.
Artículo 25
Entrada en vigor
La presente Decisión entrará en vigor el día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
Hecho en Bruselas, el 13 de marzo de 2015.