РЕШЕНИЕ (ЕС) 2015/454 НА КОМИСИЯТА
от 9 юли 2014 година
относно държавна помощ SA.34823 (2012/C), SA.36004 (2013/NN), SA.37965 (2013/N), SA.37966 (2013/N), SA.37967 (2013/N), приведена в действие от Гърция за Alpha Bank Group, свързана със:
-
рекапитализация и преструктуриране на Alpha Bank S.A.;
-
оздравяване на Кооперативна банка на Западна Македония чрез нареждане за прехвърляне към Alpha Bank S.A.;
-
оздравяване на Кооперативна банка на остров Евбея чрез нареждане за прехвърляне към Alpha Bank S.A.;
-
оздравяване на Кооперативна банка на Додеканезите чрез нареждане за прехвърляне към Alpha Bank S.A.
(нотифицирано под номер C(2014) 4662)
(само текстът на английски език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 108, параграф 2, първа алинея от него,
като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,
като покани държавите членки и други заинтересовани страни да представят мненията си в съответствие с посочените разпоредби,
като има предвид, че:
1. ПРОЦЕДУРА
1.1. ПРОЦЕДУРА, СВЪРЗАНА С ALPHA BANK
(1)
С решение от 19 ноември 2008 г. Комисията одобри схема с наименование „Мерки в помощ на кредитните институции в Гърция“ („схема за подпомагане на гръцките банки“), предназначена да гарантира стабилността на гръцката финансова система. Със схемата за подпомагане на гръцките банки се предвижда предоставянето на помощ по включените в нея три мерки: мярка за рекапитализация, мярка за гаранции и мярка за държавни облигационни заеми (1). През месец май 2009 г. Alpha Bank Group („Банката“) беше рекапитализирана от Гърция по мярката за рекапитализация.
(2)
В съображение 14 от решението от 19 ноември 2008 г. е отбелязано, че на Комисията следва да бъде предоставен план за преструктуриране по отношение на получателите на мярката за рекапитализация.
(3)
На 2 август 2010 г. гръцките органи представиха на Комисията план за преструктуриране на Банката. Този план и последващите му актуализации, както и допълнителната информация, представена от гръцките органи, бяха регистрирани от Комисията като дело SA.30342 (PN 26/2010) и след това дело SA.32786 (2011/PN).
(4)
Банката нееднократно е ползвала държавни гаранции по дългови инструменти и държавни облигационни заеми в рамките на схемата за помощ на гръцките банки (2). Тя се е възползвала също така от гарантирана от държавата спешна помощ за осигуряване на ликвидност („гарантирана от държавата СПОЛ“).
(5)
На 20 април 2012 г. Гръцкият фонд за финансова стабилност („HFSF“) е предоставил на Банката писмо за поемане на ангажимент да участва в планирано увеличение на акционерния капитал на Банката. На 28 май 2012 г. HFSF е извършил междинна рекапитализация на Банката в размер на 1 900 млн. EUR („първа междинна рекапитализация“).
(6)
През месец май 2012 г. гръцките органи уведомиха Комисията за ангажимента, поет от HFSF към Банката. Комисията я регистрира като помощ, за която не е постъпило уведомление (дело SA.34823 (2012/NN)), тъй като мярката вече е била приведена в действие.
(7)
С решение от 27 юли 2012 г. Комисията откри официална процедура по разследване по отношение на първата междинна рекапитализация („решението за откриване по отношение на Alpha Bank“) (3).
(8)
На 12 октомври 2012 г. HFSF даде одобрението си на Банката за придобиването на Emporiki Bank от Crédit Agricole S.A („Crédit Agricole“). На 16 октомври 2012 г. Crédit Agricole и Банката подписаха споразумение за покупка на акции.
(9)
Преди тази дата гръцките органи информираха службите на Комисията относно напредъка на процеса и условията на потенциалното придобиване на Emporiki Bank.
(10)
На 23 ноември 2012 г. службите на Комисията изпратиха писмо до гръцките органи, включително предварителната си оценка на придобиването.
(11)
През месец декември 2012 г. HFSF е извършил втора междинна рекапитализация на Банката в размер на 1 042 млн. EUR („втора междинна рекапитализация“). На 21 декември 2012 г. HFSF е предоставил също така на Банката писмо за поемане на ангажимент да участва в увеличението на акционерния капитал на Банката и в конвертируеми капиталови инструменти, които е трябвало да бъдат емитирани, в общ размер на 1 629 млн. EUR (4). Гръцките органи уведомиха Комисията за тези мерки на 27 декември 2012 г. (5)
(12)
През месец май 2013 г. Банката обяви успешното приключване на издаването на права от 457,1 млн. EUR и разпределянето на всички предложени акции с допълнителна частна емисия на ценни книжа в размер на 92,9 млн. EUR. На 3 юни 2013 г. HFSF преобразува първата и втората междинна рекапитализация в собствен капитал и инжектира допълнително 1 079 млн. EUR капитал в Банката („рекапитализация от пролетта на 2013 г.“).
(13)
На 19 декември 2013 г. гръцките органи представиха информация на Комисията по отношение на условията на рекапитализацията от пролетта на 2013 г.
(14)
На 12 юни 2014 г. гръцките органи представиха на Комисията окончателен план за преструктуриране на Банката („план за преструктуриране“). На същата дата те предоставиха информация относно гарантирана от държавата СПОЛ. Те посочиха, че възнамеряват да продължат да предоставят такава помощ за ликвидност на Банката, както и държавни гаранции по дългови инструменти и държавни облигационни заеми в рамките на схемата за подпомагане на гръцките банки (6).
(15)
Комисията проведе множество срещи, телеконференции и обмен по електронната поща с представители на гръцките органи и на Банката.
(16)
Гърция по изключение се съгласява това решение да бъде прието само на английски език.
1.2. ПРОЦЕДУРА, СВЪРЗАНА С ДЪРЖАВНАТА ПОДКРЕПА, ПРЕДОСТАВЕНА НА ТРИТЕ КООПЕРАТИВНИ БАНКИ
(17)
На 3 декември 2013 г. Гърция информира Комисията относно предвиденото преструктуриране на три кооперативни банки („трите кооперативни банки“), а именно Кооперативна банка на Додеканезите („Банката на Додеканезите“), Кооперативна банка на остров Евбея („Банката на Евбея“) и Кооперативна банка на Западна Македония („Банката на Западна Македония“).
(18)
На 4 декември 2013 г. службите на Комисията поискаха от Гърция да предостави информация по отношение на предвиденото преструктуриране на трите кооперативни банки.
(19)
На 5 декември 2013 г. Гърция представи на службите на Комисията исканата информация.
(20)
На 8 декември 2013 г. Банката на Гърция пристъпи към преструктурирането на трите кооперативни банки и прехвърлянето на избрани задължения на трите кооперативни банки към Банката.
(21)
На 17 декември 2013 г. Гърция изпрати уведомление за държавна помощ, предоставена в рамките на преструктурирането на трите кооперативни банки.
2. ОПИСАНИЕ
2.1. БАНКАТА И НЕЙНИТЕ ЗАТРУДНЕНИЯ
2.1.1. Общо положение на гръцкия банков сектор
(22)
Гръцкият реален темп на нарастване на брутния вътрешен продукт („БВП“) е намалял с 20 % за периода 2008-2012 г., както е показано в таблица 1. В резултат на това гръцките банки са се сблъскали с бързо повишаващ се процент на неизпълнение по кредитите на гръцките домакинства и дружества (7). Тези тенденции са оказали неблагоприятно въздействие върху изпълнението на активите на гръцките банки и са породили капиталови нужди.
Таблица 1
Реален темп на нарастване на БВП в Гърция, 2008-2013 г.
Гърция
2008
2009
2010
2011
2012
2013
Реален темп на нарастване на БВП, %
-0,2
-3,1
-4,9
-7,1
-7,0
-3,9
Източник:
Евростат, на разположение на: http://epp.eurostat.ec.europa.eu/tgm/table.do?tab=table&init=1&plugin=1&language=en&pcode=tec00115
(23)
Освен това през месец февруари 2012 г. Гърция е извършила обмяна на облигации, притежавани от частния сектор, известна като участие на частния сектор („програма за PSI“). Гръцките банки са били включени в програмата за PSI, в хода на което гръцкото правителство е предложило на съществуващите частни притежатели на облигации нови ценни книжа (включително нови гръцки държавни облигации („GGB“), ценни книжа, свързани с БВП, и известия за плащане по PSI, емитирани от Европейския фонд за финансова стабилност („ЕФФС“), срещу съществуващи GGB с номинална отстъпка от 53,5 % и по-късни падежи (8). На 9 март 2012 г. гръцките органи обявиха резултатите от тази обмяна на облигации (9). Обмяната е довела до значителни загуби за притежателите на облигации (изчислени от Банката на Гърция средно на 78 % от номиналната стойност на старите GGB за гръцките банки) и капиталови нужди, които са били записани със задна дата във финансовите отчети на гръцките банки за 2011 г.
Таблица 2
Общи загуби на основните гръцки банки, свързани с програмата за PSI (млн. EUR)
Банки
Номинална стойност Номинална стойност на GGB (1)
Номинална стойност на свързаните с държавата кредити (2)
Обща номинална стойност (3)=(1)+(2)
Загуба по GGB вследствие на PSI (4)
Загуба по свързани с държавата кредити вследствие на PSI (5)
Обща брутна загуба вследствие на PSI (6)=(4)+(5)
Обща брутна загуба вследствие на PSI /основен капитал от първи ред (10) (дек((. 2011 г.) (%)
Обща брутна загуба вследствие на PSI /общи активи (дек. 2011 г.) (%)
NBG
13 748
1 001
14 749
10 985
751
11 735
161,0
11,0
Eurobank
7 001
335
7 336
5 517
264
5 781
164,5
7,5
Alpha
3 898
2 145
6 043
3 087
1 699
4 786
105,7
8,1
Piraeus
7 063
280
7 343
5 686
225
5 911
226,0
12,0
Emporiki
351
415
766
270
320
590
40,3
2,7
Източник:
Банка на Гърция, Report on the Recapitalisation and the Restructuring of the Greek Banking Sector (Доклад относно рекапитализацията на гръцкия банков сектор), декември 2012 г., стр. 14
(24)
Тъй като гръцките банки са се сблъскали със значителен недостиг на капитал в резултат на програмата за PSI и продължаващата рецесия, за рекапитализацията на тези банки са били предоставени средства по Меморандума за икономически и финансови политики („МИФП“) в рамките на Втората програма за корекции за Гърция между гръцкото правителство, Европейския съюз, Международния валутен фонд („МВФ“) и Европейската централна банка („ЕЦБ“) от 11 март 2012 г. Гръцките органи са оценили общите нужди от рекапитализация на банките и разходите за оздравяване, които следва да бъдат финансирани по тази програма, на 50 млрд. EUR (11). Тази сума е изчислена въз основа на стрес-тест, извършен от Банката на Гърция за периода декември 2011 г. - декември 2014 г. („стрес-тест от 2012 г.“), базиран на прогноза за загуби по кредити, направена от Blackrock (12). Средствата за рекапитализацията на гръцките банки са на разположение чрез HFSF. В таблица 3 е обобщено изчислението на капиталовите нужди за основните гръцки банки, направено в резултат на стрес-теста от 2012 г.
Таблица 3
Стрес-тест от 2012 г.: капиталови нужди на основните гръцки банки (млн. EUR)
Банки
Референтен основен капитал от първи ред (дек. 2011 г.) (1)
Обща брутна загуба вследствие на PSI (дек. 2011 г.) (2)
Провизии, свързани с PSI (юни 2011 г.) (3)
Брутна кумулативна загуба Прогнози за кредитен риск (4)
Резерви за загуби от кредити (дек. 2011 г.) (5)
Вътрешно генериране на капитал (6)
Целеви основен капитал от първи ред (дек. 2014 г.) (7)
Капиталови нужди (8)=(7)-[(1)+(2)+(3)+(4)+(5)+(6)]
NBG
7 287
-11 735
1 646
-8 366
5 390
4 681
8 657
9 756
Eurobank
3 515
-5 781
830
-8 226
3 514
2 904
2 595
5 839
Alpha
4 526
-4 786
673
-8 493
3 115
2 428
2 033
4 571
Piraeus
2 615
-5 911
1 005
-6 281
2 565
1 080
2 408
7 335
Emporiki
1 462
- 590
71
-6 351
3 969
114
1 151
2 475
Postbank (TT банка)
557
-3 444
566
-1 482
1 284
- 315
903
3 737
Източник:
Банка на Гърция, Report on the Recapitalisation and the Restructuring of the Greek Banking Sector (Доклад относно рекапитализацията на гръцкия банков сектор), декември 2012 г., стр. 8
(25)
Според МИФП „на банките, които представят жизнеспособни планове за набиране на капитал, ще бъде дадена възможност да кандидатстват за публично подпомагане и да получат такова по начин, по който да бъдат запазени стимулите за частния сектор да влива капитал и следователно да бъде сведена до минимум тежестта за данъкоплатците“ (13). Банката на Гърция установи, че само четирите най-големи банки (Eurobank, National Bank of Greece, Piraeus Bank и Alpha Bank) са представили жизнеспособни планове за набиране на капитал (14). Те са получили от HFSF първа междинна рекапитализация през месец май 2012 г.
(26)
Вътрешните депозити в банките в Гърция са намалели общо с 37 % между края на 2009 г. и месец юни 2012 г. вследствие на рецесията и политическата несигурност. Тези банки е трябвало да плащат по-високи лихвени проценти, за да се опитат да задържат депозитите. Разходите по депозитите са се увеличили, което е намалило нетния лихвен марж на банките. Тъй като гръцките банки не са имали достъп до пазарите за финансиране на едро, те са станали изцяло зависими от финансирането от Евросистемата (15), все по-голяма част от което под формата на гарантирана от държавата („СПОЛ“), предоставена от Банката на Гърция.
(27)
На 3 декември 2012 г. Гърция е стартирала програма за обратно изкупуване на новите GGB, получени от инвеститорите в рамките на програмата за PSI, по цени в диапазона 30,2 % - 40,1 % от тяхната номинална стойност (16). Гръцките банки са участвали в тази програма за обратно изкупуване, вследствие на което са реализирали допълнителни загуби по своите счетоводни баланси, тъй като по-голямата част от счетоводната загуба (т.е. разликата между пазарната стойност и номиналната стойност), записана за новите GGB по времето на програмата за PSI, е станала окончателна и необратима (17).
(28)
През месец декември 2012 г. четирите най-големи гръцки банки са получили втора междинна рекапитализация от HFSF.
(29)
През пролетта на 2013 г. междинната рекапитализация на четирите банки беше превърната в постоянна рекапитализация с обикновени акции, като HFSF притежава повече от 80 % от капитала на всяка от четирите банки. За банките, които са успели да привлекат предварително определена сума частен капитал (Банката, Piraeus Bank S.A. и National Bank of Greece S.A.), HFSF получи акции без право на глас и на частните инвеститори бяха предоставени варанти за акциите на HFSF.
(30)
През месец юли 2013 г. Банката на Гърция е възложила на консултант да извърши диагностично проучване на кредитните портфейли на всички гръцки банки. Въпросният консултант е направил прогнози за загуби по кредити („ПЗК“) по всички вътрешни кредитни портфейли на гръцките банки, както и по кредити, които носят гръцки риск в чуждестранни клонове и дъщерни дружества, за периода от над три и половина години и за целия срок на кредитите. След анализа са били направени ПЗК при два макроикономически сценария - базов и неблагоприятен. Банката на Гърция е направила ПЗК за чуждестранните кредитни портфейли въз основа на сведения от консултанта.
(31)
В съответствие с оценката на консултанта по ПЗК през есента на 2013 г. Банката на Гърция е извършила нов стрес-тест („стрес-тестът от 2013 г.“), за да прецени стабилността на капиталовата позиция на гръцките банки при базов и при неблагоприятен сценарий. Банката на Гърция е извършила оценка на капиталовите нужди с техническата помощ на втори консултант.
(32)
Основните компоненти на оценката на капиталовите нужди при стрес-теста от 2013 г. са i) ПЗК (18) на банковите кредитни портфейли на консолидирана основа за гръцкия риск и външните рискове, нетно от съществуващи кредитни резерви, и ii) изчислената оперативна рентабилност на банките за периода от юни 2013 г. до декември 2016 г., въз основа на консервативни корекции на плановете за преструктуриране, представени на Банката на Гърция през четвъртото тримесечие на 2013 г. В таблица 4 е обобщено изчислението на капиталовите нужди на основните гръцки банки на консолидирана база при базовия сценарий за въпросния стрес-тест от 2013 г.
Таблица 4
Стрес-тест от 2013 г.: капиталови нужди на гръцките банки на консолидирана база при базовия сценарий (млн. EUR)
Банки
Референтен основен капитал от първи ред (юни 2013 г.) (1)
Резерви за загуби от кредити (юни 2013 г.) (2)
ПЗК за гръцки риск (3)
ПЗК за чуждестранен риск (19) (4)
Вътрешно генериране на капитал (5)
Съотношение на основния капитал от първи ред при стрес-теста (дек. 2016 г.) (6)
Капиталови нужди (7)=(6)-(1)-(2)-(3)-(4)-(5)
NBG (20)
4 821
8 134
-8 745
-3 100
1 451
4 743
2 183
Eurobank (21)
2 228
7 000
-9 519
-1 628
2 106
3 133
2 945
Alpha
7 380
10 416
-14 720
-2 936
4 047
4 450
262
Piraeus
8 294
12 362
-16 132
-2 342
2 658
5 265
425
Attica
225
403
- 888
0
106
243
397
Panellinia
61
66
- 237
0
-26
31
169
Източник:
Банка на Гърция, 2013 Stress Test of the Greek Banking Sector (Стрес-тест от 2013 г. на гръцкия банков сектор), март 2014 г., стр. 42.
(33)
На 6 март 2014 г. Банката на Гърция обяви резултатите от стрес-теста от 2013 г. и поиска от банките да представят до средата на месец април 2014 г. своите планове за набиране на капитал с оглед на покриването на капиталовите нужди при базовия сценарий.
(34)
Между края на март 2013 г. и началото на май 2014 г. банките извършиха увеличения на капитала.
2.1.2. Бенефициерът
(35)
Банката предоставя универсални банкови услуги предимно в Гърция и в Югоизточна Европа (Кипър, Румъния, България, Сърбия, Албания и бившата югославска република Македония („БЮРМ“)), както и в Обединеното кралство. Тя предлага пълната гама от банкови и финансови продукти и услуги за домакинства и за фирми. Банката осъществява банкиране на дребно, корпоративно и частно банкиране, управление на активи, трезор и инвестиционно банкиране. Банката е учредена в Гърция и акциите ѝ са допуснати до търговия на Атинската фондова борса. На 30 септември 2012 г. служителите на Банката наброяват общо 17 119 души, от които около една трета са наети в Югоизточна Европа и в Обединеното кралство, а останалите две трети са заети в Гърция (22).
(36)
Банката е взела участие в програмата за PSI, като е обменила GGB и свързани с държавата кредити с номинална стойност от 6 043 млн. EUR. Общата начислена сума, свързана с PSI, е била в размер на около 4 786 млн. EUR преди данъчно облагане и е била изцяло записана в отчетите ѝ за 2011 г. (23) В рамките на програмата за обратно изкупуване от месец декември 2012 г. Банката е продала новите GGB, които е получила по линия на програмата за PSI с голяма отстъпка от номиналната стойност. Вследствие на тази продажба са станали ясни загубите ѝ по новите GGB.
(37)
Основните цифри за Банката към месец декември 2010 г., декември 2011 г., декември 2012 г. и декември 2013 г. (консолидирани данни) са представени в таблица 5.
Таблица 5
Основни цифри на Alpha Bank, 2010 г., 2011 г., 2012 г. и 2013 г.
Печалба и загуба
(млн. EUR)
2010
2011
2012
Проформа 2012
(включително Emporiki)
2013
(включително Emporiki)
Нетни приходи от лихви
1 819
1 784
1 397
1 755
1 658
Общо приходи от дейността
2 249
2 283
1 506
1 826
2 344
Общо разходи от дейността
-1 148
-1 096
-1 179
-1 746
-1 426
Приходи преди провизии
1 101
1 187
327
80
918
Загуби от обезценка за покриване на кредитен риск
- 885
-1 130
-1 669
-2 802
-1 923
Загуби от обезценка на GGB и заеми, допустими за PSI
-
-4 789
-
-
-
Отрицателна репутация
3 283
Нетна печалба/загуба
86
-3 810
-1 086
n/a
2 922
Селективни цифри за обемите
(млн. EUR)
2010
2011
2012
Проформа 2012
(включително Emporiki)
2013
(включително Emporiki)
Общо кредити и авансови плащания към клиенти (нето)
49 305
44 876
40 495
55 459
51 678
Депозити
38 293
29 399
28 451
41 348
42 485
Общо активи
66 798
59 148
58 357
76 518
73 697
Общ собствен капитал (24)
5 784
1 966
773
3 423
8 312
Източници:
2013: http://www.alpha.gr/files/investorrelations/Deltio_Typou_20140310EN.pdf
Проформа 2012: План за преструктуриране на Alpha Bank, юни 2014 г., стр. 24.
2012 г. и 2011 г.: Финансови резултати 2012 г. - консолидирани финансови отчети: http://www.alpha.gr/files/investorrelations/IFRS_Alphagroup_FY_2012_en.pdf
2010: Финансови резултати 2011 г. - консолидирани финансови отчети: http://www.alpha.gr/files/investorrelations/IFRS_Alphagroup_FY_2011_en.pdf
(38)
От таблица 5 е видно, че, освен огромните загуби, които е записала през 2011 г. вследствие на програмата за PSI (4 786 млн. EUR (25)), приходите на Банката непрекъснато са се понижавали (наред с други причини така също вследствие на по-високите разходи по депозитите) и от високите и повишаващите се загуби от обезценка по нейните кредитни портфейли в Гърция и в чужбина. Позицията на ликвидност на Банката е била сериозно засегната от отлива на депозити, като нейното съотношение на кредитите към депозитите е достигнало 152 % към 31 декември 2011 г. (26), а 34 % от счетоводния ѝ баланс към тази дата е бил финансиран от Евросистемата (27).
(39)
Според стрес-теста от 2013 г. Банката на Гърция е определила капиталовите нужди на Банката в размер на 262 млн. EUR при базовия сценарий.
(40)
През месец март 2014 г. Банката извърши увеличение на капитала в размер на 1,2 млрд. EUR с цел покриване на нуждите от капитал, споменати в съображение 39, и за да изплати привилегированите акции, държани от Гърция за сумата от 940 млн. EUR (28). За разлика от увеличаването на капитала на Eurobank през април 2014 г., HFSF не се е ангажирал да влее капитал за увеличаване на капитала на Банката в случай на недостатъчно търсене в частния сектор. Увеличението на капитала на Банката беше постигнато чрез непреференциално предлагане на собствен капитал (т.е увеличение на капитала с отменяне на правата на преференциално изкупуване на акционерите) на международни инвеститори и чрез публично предлагане в Гърция. Продажната цена беше определена на 0,66 EUR за акция.
(41)
След увеличението на капитала Банката обяви на 17 април 2014 г., че е изкупила обратно привилегированите акции от Гърция за обща сума в размер на 940 млн. EUR.
2.2. ПРИДОБИВАНИЯ ОТ БАНКАТА НА БАНКОВИ ДЕЙНОСТИ В ГЪРЦИЯ
2.2.1. Придобиване на Emporiki Bank
(42)
Emporiki Bank е създадена през 1882 г.
(43)
През 2000 г. Crédit Agricole Group първоначално придобива 6,7 % от Emporiki Bank. Emporiki Bank става дъщерно предприятие на Crédit agricole през 2006 г., когато Crédit agricole придобива контролен дял. Crédit Agricole увеличава участието си на 94,99 % в Emporiki Bank по това време.
(44)
Emporiki Bank функционира във всички банкови дейности (на дребно, корпоративни), както и в областта на инвестиционното банкиране, управлението на активи, управлението на портфейли и общите финансови услуги. Тя предлага своите услуги в Гърция чрез мрежа от 323 клона и в чужбина чрез клона си в Кипър, както и чрез дъщерни дружества в Албания, България, Кипър и Румъния (29). В Банката работят 4 230 служители към 31 декември 2012 г.
(45)
Банката е взела участие в програмата за PSI, като е обменила GGB и други допустими ценни книжа с номинална стойност от 766 млн. EUR. Както е показано в таблица 2, общата начислена сума, свързана с PSI, е била в размер на около 590 млн. EUR преди данъчно облагане и е била изцяло записана в отчетите ѝ за 2011 г. Както е показано в таблица 3, капиталовите нужди на Emporiki Bank бяха оценени на 2 475 млн. EUR и бяха изчислени въз основа на стрес-тест от 2012 г., извършен от Банката на Гърция за периода от 31 декември 2011 г. до 31 декември 2014 г., която разчита на прогнозата за кредитните загуби, направена от Blackrock.
(46)
На 12 октомври 2012 г. HFSF даде одобрението си на Банката за придобиването на Emporiki Bank от Crédit Agricole.
(47)
На 16 октомври 2012 г. Crédit Agricole и Банката подписаха „споразумение за продажба на акции от 16 октомври 2012 г. между Crédit Agricole S.A. и Alpha Bank S.A. за покупко-продажба на Emporiki Bank of Greece S.A.“ След приключването на финансовата проверка Crédit Agricole инжектира капитал на обща стойност 2 893 млн. EUR, като записа в пълен размер 150 млн. EUR конвертируеми облигации, издадени от банка (30). Банката след това трябваше да придобие изцяло рекапитализираната Emporiki Bank за едно евро. Съгласно споразумение за продажба на акции Банката не е придобила чуждестранните дъщерни дружества на Emporiki Bank, които са останали в рамките на Crédit Agricole, с изключение на кипърския клон на Emporiki Bank, който възлиза на 0,5 млрд. EUR активи и който бе част от периметъра, придобит от Банката.
(48)
На 31 декември 2012 г. след рекапитализацията от Crédit Agricole коефициентът на капиталовата адекватност на Emporiki Bank беше 17,6 %, докато коефициентът на нейния капитал от първи ред беше 13,5 %.
(49)
На 1 февруари 2013 г. Банката обяви приключването на прехвърлянето на целия дружествен капитал на Emporiki Bank към Банката (31).
(50)
Основните цифри за Emporiki Bank към декември 2010 г., декември 2011 г., декември 2012 г. и януари 2013 г. са представени в таблица 6.
Таблица 6
Основни цифри на Emporiki Bank, 2010 г., 2011 г., 2012 г. и януари 2013 г.
(В млрд. EUR)
31 декември 2010 г.
(консолидирани)
31 декември 2011 г.
(консолидирани)
декември 2012 г.
(периметър, придобит от Банката)
януари 2013 г.
(периметър, придобит от Банката)
Общо активи
26,78
21,7
19,5
18,2
Общо брутни кредити и авансови плащания към клиенти
24
23,48
19,85
19,8
Провизии
2,8
4,4
5
5
Дължими на клиенти
12,2
11,3
12,68
12,9
Финансиране от Евросистемата
0,3
1,77
1,2
1,2
Общ собствен капитал
0,9
0,9
1,73
2,3
Загуба след данъчно облагане
-0,87
-1,76
-1,5
Нетни кредити/депозити
173,8 %
169,1 %
117,2 %
114,1 %
Източници:
Януари 2013 г.: Alpha Bank ФГ 2012 резултати, представяне на 27 март 2013 г. (достъпно в интернет на адрес: http://www.alpha.gr/files/investorrelations/2012_FY_Financial_Report1.pdf)
Декември 2012 г.: Ключови показатели на Alpha Bank и Emporiki Bank, на разположение в интернет на адрес: http://www.alpha.gr/page/default.asp?id=9&la=2
2011 г. и 2010 г.: Консолидирани финансови отчети на Emporiki Bank към 31 декември 2011 г.
2.2.2. Придобиване на избрани задължения на трите кооперативни банки
(51)
На 8 декември 2013 г. Банката на Гърция реши да пристъпи към преструктуриране на трите кооперативни банки - Банката на Додеканезите, Банката на Евбея и Банката на Западна Македония.
(52)
Банката на Гърция пристъпи към придобиване и поемане на задължения (32), при което всички депозити, включително междубанковите депозити, вземанията и задълженията към гръцкия фонд за гарантиране на депозитите и инвестициите, без заемите, ще бъдат прехвърлени на купувач. Банката на Гърция се свърза с четирите гръцки банки със системно значение, тъй като според Банката на Гърция депозитите следва да бъдат прехвърлени към изцяло рекапитализирани институции. Само Банката и Eurobank предоставиха обвързващи оферти на 5 декември 2013 г. Банката на Гърция счете офертата на Банката като предпочитана. Банката предложи сума, равна на 2,1 % от прехвърлените депозити като насрещна престация.
2.2.2.1. Банката на Додеканезите
(53)
Банката на Додеканезите е създадена през 1994 г.
(54)
На 22 юли 2013 г. националната банка на Гърция поиска от Банката на Додеканезите да възстанови своето съотношение на основния капитал от първи ред. Банката на Додеканезите увеличи капитала си чрез публично предлагане на кооперативни акции. Според проспекта на търга съотношението на основния капитал от първи ред на Банката на Додеканезите, изчислено въз основа на финансовите данни на банката на 30 юни 2013 г., бе оценено на 3,5 % и следователно е под минималните изисквания в областта на капиталовата адекватност, определени от Банката на Гърция. Въпреки това увеличението на капитала не успя да привлече достатъчно търсене от страна на инвеститорите.
(55)
По тази причина на 8 декември 2013 г. Банката на Гърция започна оздравяването на Банката на Додеканезите. Лицензът на Банката на Додеканезите беше оттеглен и тя беше обявена в ликвидация (33). Подбрани пасиви на Банката на Додеканезите бяха прехвърлени на Банката (34). Според Банката на Гърция (35) справедливата стойност на прехвърлените активи е възлязла на около 6 млн. EUR, докато справедливата стойност на прехвърлените пасиви е възлязла на 255 млн. EUR. Разликата е в недостига на финансиране (36) от 249 млн. EUR. Недостигът на финансиране е бил покрит от HFSF съгласно член 63, буква г), точка (13) от Закон № 3601/2007. През декември 2013 г. HFSF изплати 2/3 от общия недостиг на финансиране, т.е. 166 млн. EUR, под формата на известия на EFSF, като същевременно се ангажира, че оставащата сума от 83 млн. EUR ще бъде изплатена при окончателното определяне на недостига на финансиране. На 16 юни 2014 г. Банката на Гърция определи, че окончателният недостиг на финансиране на Банката на Додеканезите възлиза на 258,5 млн. EUR. HFSF ще покрие неплатената част от недостига на финансиране.
(56)
Към 30 септември 2013 г. Банката на Додеканезите има 132 служители и 11 клона. В рамките на оздравяването Банката не е поела клонове на Банката на Додеканезите, но посочи, че ще запази физическо присъствие в области, в които няма мрежово припокриване (а именно на 4 острова без банкови алтернативи), чрез даване под наем на четирите малки клона, които се управляват от синдика. Служителите на Банката на Додеканезите бяха съкратени и селективно назначени отново от Банката.
2.2.2.2. Банката на Евбея
(57)
Банката на Евбея е създадена през 1995 г.
(58)
На 22 юли 2013 г. Банката на Гърция поиска от Банката на Евбея да възстанови своето съотношение на основния капитал от първи ред. Банката на Евбея увеличи капитала си чрез публично предлагане на кооперативни акции. Според проспекта на търга съотношението на основния капитал от първи ред на Банката на Евбея бе изчислено на 1,8 % въз основа на финансовите данни на банката на 30 юни 2013 г. и следователно е под минималните изисквания в областта на капиталовата адекватност, определени от Банката на Гърция. Въпреки това увеличението на капитала не успя да привлече достатъчно търсене от страна на инвеститорите.
(59)
По тази причина на 8 декември 2013 г. Банката на Гърция започна оздравяването на Банката на Евбея. Лицензът на Банката на Евбея беше оттеглен и тя беше обявена в ликвидация (37). Подбрани пасиви на Банката на Евбея бяха прехвърлени на Банката (38). Според Банката на Гърция (39) справедливата стойност на прехвърлените активи е възлязла на 2 млн. EUR, докато справедливата стойност на прехвърлените пасиви е възлязла на 98 млн. EUR. Разликата е в недостига на финансиране от 96 млн. EUR. Недостигът на финансиране е бил покрит от HFSF съгласно член 63, буква г), точка (13) от Закон № 3601/2007. През декември 2013 г. HFSF изплати 2/3 от общия недостиг на финансиране, т.е. 64 млн. EUR, под формата на известия на EFSF, като същевременно се ангажира, че оставащата сума от 32 млн. EUR ще бъде изплатена при окончателното определяне на недостига на финансиране. На 16 юни 2014 г. Банката на Гърция определи, че окончателният недостиг на финансиране на Банката на Евбея възлиза на 105 млн. EUR. HFSF ще покрие неплатената част от недостига на финансиране.
Към 30 септември 2013 г. Банката на Евбея има 59 служители и 4 клона. Банката не е поела клонове на Банката на Евбея. Служителите на Банката на Евбея бяха съкратени и селективно назначени отново от Банката.
2.2.2.3. Банката на Западна Македония
(60)
През 1995 г. бе създадено Кредитното кооперативно дружество за развитие на Префектура Кожани. През 2008 г. Кооперативът действаше с новото наименование „Кооперативна банка на Западна Македония“.
(61)
На 22 юли 2013 г. Банката на Гърция поиска от Банката на Западна Македония да възстанови своето съотношение на основния капитал от първи ред. Банката на Западна Македония увеличи капитала си чрез публично предлагане на кооперативни акции. Според проспекта на търга съотношението на основния капитал от първи ред на Банката на Западна Македония бе изчислено на -11 % въз основа на финансовите данни на банката на 30 септември 2013 г. и следователно е под минималните изисквания в областта на капиталовата адекватност, определени от Банката на Гърция. Въпреки това увеличението на капитала не успя да привлече достатъчно търсене от страна на инвеститорите.
(62)
По тази причина на 8 декември 2013 г. Банката на Гърция започна оздравяването на Банката на Западна Македония. Лицензът на Банката на Западна Македония беше оттеглен и тя беше обявена в ликвидация (40). Подбрани пасиви на Банката на Западна Македония бяха прехвърлени на Банката (41). Според Банката на Гърция (42) справедливата стойност на прехвърлените активи е възлязла на 2 млн. EUR, докато справедливата стойност на прехвърлените пасиви е възлязла на 84 млн. EUR. Разликата е в недостига на финансиране от 82 млн. EUR. Недостигът на финансиране е бил покрит от HFSF съгласно член 63, буква г), точка (13) от Закон № 3601/2007. През декември 2013 г. HFSF изплати 2/3 от общия недостиг на финансиране, т.е. 55 млн. EUR, под формата на известия на EFSF, като същевременно се ангажира, че оставащата сума от 27 млн. EUR ще бъде изплатена при окончателното определяне на недостига на финансиране.
(63)
Към 30 септември 2013 г. Банката на Западна Македония има 36 служители и 3 клона. Банката не е поела клонове на Банката на Западна Македония. Служителите на Банката на Западна Македония бяха съкратени и селективно назначени отново от Банката.
(64)
Основните параметри на трите кооперативните банки са представени в таблица 7.
Таблица 7
Ключови данни за трите кооперативни банки (млн. EUR)
(A)
(B)
(C)
(D) = (B) - (A)
(E) = 2,1 %* (C)
Справедлива стойност на прехвърлените активи
Справедлива стойност на прехвърлените пасиви
в т.ч. прехвърлени депозити
Първоначален недостиг на финансиране
Възнаграждение
(2,1 % от прехв. депозити)
Банката на Додеканезите
6
255
255
249
5
Банката на Евбея
2
98
95
96
2
Банката на Западна Македония
2
84
82
82
2
Общо
427
9
Източници:
Решения 97/1, 97/2, 97/3 от 8.2.2013 г. на Кредитния и застрахователен комитет на Банката на Гърция.
Решения 14/1, 14/2, 14/3, 14/4, 14/5 14/6, 14/7, 14/8 от 8.12.2013 г. на Комитета по мерките за оздравяване на Банката на Гърция.
2.2.3. Придобиване на Citibank Гърция
(65)
Citibank International е основана през 1812 г. Citibank е създадена през 1964 г. в Гърция преди всичко да служи на нуждите на морския и корпоративния сектор. През 1980 г. Citibank Гърция започна да се развива и в банкирането на дребно. Citibank Гърция в момента е активна в потребителския и корпоративния сектор и функционира с мрежа от 20 клона в цялата страна.
(66)
На 29 май 2014 г. HFSF получи искане от Банката за одобрение за придобиване на Citibank Гърция, включително Diners Club Гърция („Diners“) (43).
(67)
Банката изрази намерението си да придобие дейностите на Citibank Гърция, включително потребителските заеми (за нетна обща сума в размер на 442 млн. EUR и 1 115 млн. EUR необслужвани заеми, които са напълно отписани), потребителските депозити (общо 1 067 млн. EUR), управляваните активи (1 186 млн. EUR), клоновете на дребно, мрежата от банкомати (44) и служителите (45). Освен това Банката изрази намерението си да закупи 100 % от акционерния капитал на Diners под формата на обикновени акции.
(68)
Цената бе определена на 2 млн. EUR.
(69)
На 5 юни 2014 г. HFSF предостави своето одобрение по отношение на придобиването на Citibank Гърция от Банката.
2.3. МЕРКИ ЗА ПОМОЩ
2.3.1. Мерки за помощ, предоставени на Банката по схемата за подпомагане на гръцките банки (мерки L1 и A)
(70)
Банката е получила помощ под няколко форми по схемата за подпомагане на гръцките банки, по мярката за рекапитализация, по мярката за гаранции и по мярката за държавни облигационни заеми.
2.3.1.1. Държавно подпомагане за осигуряване на ликвидност, предоставено по мерките за гаранции и за държавни облигационни заеми (мярка L1)
(71)
Банката е ползвала и продължава да ползва помощ по мярката за гаранции и по мярката за държавни облигационни заеми. Въпросната помощ ще бъде наричана в настоящото решение „мярка L1“. Към 30 ноември 2011 г. гаранциите, предоставени на Банката, възлизат на 14,0 млрд. EUR. Към 30 септември 2011 г. Банката е получила заеми от държавни облигации в размер на 1,6 млрд. EUR (46).
(72)
В плана за преструктуриране на Банката, представен от гръцките органи на Комисията на 12 юни 2014 г., гръцките органи съобщиха за намерението си през периода на преструктуриране да продължат да предоставят гаранции и заеми от държавни облигации по схемата за подпомагане на гръцките банки.
2.3.1.2. Държавна рекапитализация, предоставена по мярката за рекапитализация (мярка A)
(73)
През месец май 2009 г. в Банката е бил влят капитал в размер на 940 млн. EUR (мярка A) по мярката за рекапитализация по линия на схемата за подпомагане на гръцките банки. Това вливане на капитал е било равно приблизително на 2 % от претеглените спрямо риска активи (47) (RWA) на Банката към този момент.
(74)
Рекапитализацията е била извършена под формата на привилегировани акции, записани от Гърция, като купонът е бил 10 %, а падежът - пет години.
(75)
Банката изкупи обратно привилегированите акции на 17 април 2014 г., както е описано в съображение 41.
2.3.2. Гарантирана от държавата СПОЛ (мярка L2)
(76)
СПОЛ представлява извънредна мярка, която дава възможност на платежоспособна финансова институция, изправена пред временни проблеми с ликвидността, да получи финансиране от Евросистемата без въпросната операция да е включена в единната парична политика. Лихвеният процент, който финансовата институция заплаща за СПОЛ, е с […] (48) базисни пункта по-висок отколкото лихвата, която тя плаща за обичайното рефинансиране от Централната банка.
(77)
Банката на Гърция отговаря за програмата за СПОЛ, което означава, че всички разходи за предоставянето на СПОЛ и рисковете, които произтичат от това, са за сметка на Банката на Гърция. Гърция е предоставила на Банката на Гърция държавна гаранция, която важи за целия размер на СПОЛ, предоставена от Банката на Гърция (49). Приемането на член 50, параграф 7 от Закон 3943/2011, с който се изменя член 65, параграф 1 от Закон 2362/1995, е дало възможност на министъра на финансите да предоставя на Банката на Гърция гаранции от името на държавата, за да бъдат обезпечени вземанията на Банката на Гърция от кредитни институции. Банките, които се ползват от СПОЛ, трябва да заплащат на държавата такса за гаранцията в размер на […] базисни пункта.
(78)
Към 31 декември 2011 г. Банката е ползвала гарантирана от държавата СПОЛ в размер на 6,7 млрд. EUR (50), докато към 31 декември 2012 г. Банката е ползвала гарантирана от държавата СПОЛ в размер на 23,6 млрд. EUR (51).
2.3.3. Мерки за помощ, предоставени на Банката чрез HFSF (мерки B1, B2, B3 и B4)
(79)
От 2012 г. насам Банката се е възползвала от няколко мерки за капиталова подкрепа, предоставени от HFSF. В таблица 8 е представен преглед на споменатите мерки за помощ.
Таблица 8
Мерки за помощ, предоставени на Банката чрез HFSF
1-ва междинна рекапитализация - май 2012 г.
2-ра междинна рекапитализация - декември 2012 г.
Писмо за поемане на ангажимент - декември 2012 г.
Участие на HFSF в рекапитализацията през пролетта на 2013 г. - май 2013 г.
Мярка
B1
B2
B3
B4
Размер
(млн. EUR)
1 900
1 042
1 629
4 021
2.3.3.1. Първата междинна рекапитализация (мярка B1)
(80)
В съображения 14-32 от решението за откриване по отношение на Alpha Bank (52) е дадено подробно описание на първата междинна рекапитализация от месец май 2012 г. (мярка B1). В настоящия раздел са представени контекстът и основните характеристики на тази мярка.
(81)
На 20 април 2012 г. HFSF изпрати писмо до Банката, с което се е задължил да участва в планираното увеличение на капитала на Банката в размер на до 1,9 млрд. EUR.
(82)
По мярка B1 на 28 май 2012 г. HFSF прехвърли на Банката 1,9 млрд. EUR под формата на облигации на Европейския инструмент за финансова стабилност (EFSF) в съответствие с разпоредбите за междинни рекапитализации, определени в Закон 3864/2010 за създаването на HFSF („Закон за HFSF“). Прехвърлените на Банката облигации на EFSF са били известия с плаваща лихва на EFSF с падежи от шест и десет години и с дата на емисията 19 април 2012 г. В съображение 48 от решението за откриване по отношение на Alpha Bank Комисията вече е определила, че „Междинната рекапитализация, която е била финализирана на 28 май 2012 г., е извършена в изпълнение на поетото задължение в писмото за поемане на ангажимент и следователно представлява продължение на същата помощ“. Както предвидените в писмото за поемане на ангажимент суми, така и тези в първата междинна рекапитализация са били изчислени от Банката на Гърция по такъв начин, че да се гарантира, че Банката ще достигне капиталово съотношение от 8 % към 31 декември 2011 г. - датата на която междинната рекапитализация е записана със задна дата в отчетите на Банката. Както е видно от таблица 3, мярка B1 е покрила само ограничена част от общите капиталови нужди, които са били установени от стрес-теста от 2012 г. Предвидено е било, че Банката ще набере капитала чрез бъдещо увеличение на капитала и междинната рекапитализация е трябвало единствено да осигури допустимостта на Банката за финансиране от ЕЦБ до извършването на въпросното увеличение на капитала.
(83)
За периода между датата на първата междинна рекапитализация и датата на превръщането на първата междинна рекапитализация в обикновени акции и други конвертируеми финансови инструменти, в сключеното между Банката и HFSF споразумение преди записването е било предвидено, че Банката е трябвало да плаща на HFSH годишна такса в размер на 1 % от номиналната стойност на известията на EFSF и че всички плащания на купони и начислени лихви по известията на EFSF за този период ще се считат за допълнителна вноска в капитала, направена от HFSF за Банката (53).
2.3.3.2. Втората междинна рекапитализация (мярка B2)
(84)
През есента на 2012 г. Банката е записала допълнителни загуби. По тази причина капиталът ѝ отново е спаднал под минималните капиталови изисквания, за да продължи да е допустима за рефинансиране от ЕЦБ.
(85)
В резултат на това се е наложило да бъде извършена втората междинна рекапитализация. На 21 декември 2012 г. HFSF е извършил втората междинна рекапитализация в размер на 1 042 млн. EUR (мярка B2), която отново е била платена посредством прехвърлянето на облигации на EFSF към Банката.
2.3.3.3. Писмото за поемане на ангажимент от 21 декември 2012 г. (мярка B3)
(86)
В допълнение към втората междинна рекапитализация, на 21 декември 2012 г. HFSF е предоставил на Банката писмо за поемане на ангажимент, че ще участва в увеличението на акционерния капитал на Банката и в конвертируемите инструменти, които е трябвало да бъдат емитирани, в общ размер 1 629 млн. EUR (мярка B3).
(87)
Общият размер на двете рекапитализации (мерки B1 и B2) и на допълнителната сума, за която е бил поет ангажимент през месец декември 2012 г. (мярка B3), е означавал, че HFSF е поел ангажимент за покриване на всички капиталови нужди, които са били установени от стрес-теста от 2012 г. (4 571 млн. EUR (54)).
2.3.3.4. Участие на HFSF в рекапитализацията през пролетта на 2013 г. (мярка B4)
(88)
На 16 април 2013 г. Общото събрание на акционерите на Банката одобри увеличение на акционерния капитал на Банката. На 1 май 2013 г. Банката съобщи за записване на предлагането на права за 457 и стартирането на частно капиталовложение за сума до 93 млн. EUR при цена от 0,44 EUR за нова акция (55).
(89)
Банката обяви завършването на емитирането на права, както и пълното разпределяне на частното капиталовложение на 3 юни 2013 г. (56) Общото участие на частен капитал в увеличението на акционерния капитал на Банката следователно достигна 550 млн. EUR.
(90)
На същата дата Банката обяви също, че HFSF ще запише 9 138 636 364 акции при цена от 0,44 EUR на акция. В резултат на това до рекапитализация от пролетта на 2013 г. HFSF инжектира в Банката капитал в размер на 4 021 млн. EUR под формата на обикновени акции (мярка B4). Тази сума е равна на сумата от мерки B1, B2 и B3, след като се приспадне сумата на частно участие. Акциите, притежавани от HFSF, му дават ограничено право на глас, тъй като общото частно участие достигна 12 % от увеличението на капитала. Законът за HFSF предвижда, че частните инвеститори ще запазят контрола над Банката, ако инжектират над 10 % от капитала, необходим на Банката. Въпреки това HFSF запазва пълно право на глас за ключови корпоративни решения.
(91)
Посредством увеличението на акционерния капитал на Банката (мярка B4) първата и втората междинни рекапитализации (мерки B1 и B2) са били преобразувани в постоянна рекапитализация и е бил частично изпълнен поетият ангажимент за предоставяне на допълнителна капиталова помощ (мярка B3).
(92)
Цената на новите акции е била определена на 50 % от средната цена, претеглена спрямо обема на акциите, през 50-те дни на търгуване преди определянето на цената на предлагане. В резултат на обратния сплит на акции (57), за който извънредно свиканото общо събрание на акционерите е взело решение на 16 април 2012 г. (58), цената на новите акции е била определена на 0,44 EUR на акция.
(93)
Непосредствено след рекапитализацията от пролетта на 2013 г. HFSF е станал основният акционер в Банката с дял от 83,66 % (59). HFSF издаде 1 233 503 482 варанти и предостави на частните инвеститори един варант за всяка записана акция, без никаква насрещна престация (60). Всеки варант дава право на закупуване на 7,40 акции от HFSF на определени интервали и цени. Първото упражнение беше на 10 декември 2013 г. и варантите след това могат да бъдат упражнявани два пъти годишно до 10 декември 2017 г. Цената на упражняване е равна на продажната цена от 0,44 EUR, увеличена с годишен лихвен процент (4 % за първата година, 5 % за втората година, 6 % за третата година, 7 % за четвъртата година и след това 8 % на годишна база през последните шест месеца) (61).
(94)
Законът за HFSF, изменен през 2014 г., предвижда, че само цените на упражняване на варантите могат да бъдат коригирани в случай на емитиране на права. В допълнение, всяка такава корекция ще се извършва ex post и само до размера на реализираните постъпления от продажбата на права на преференциално закупуване от HFSF. Не е предвидена корекция в случай на непреференциално увеличаване на акционерния капитал.
2.3.4. Мерки за държавна подкрепа за трите кооперативни банки
(95)
Както вече беше посочено в раздел 2.2.2., недостатъчното финансиране на Банката на Додеканезите, Банката на Евбея и Банката на Западна Македония беше изчислено от Банката на Гърция съответно на 249 млн. EUR, 96 млн. EUR и 82 млн. EUR. Следователно общият размер на недостига на финансирането беше оценен на 427 млн. EUR. Той беше покрит от HFSF, който предостави на Банката съответна сума облигации на EFSF.
2.4. ПЛАНЪТ ЗА ПРЕСТРУКТУРИРАНЕ
(96)
На 12 юни 2014 г. Гърция представи план за преструктуриране на Банката, в който е обяснено как Банката - като комбиниран субект в резултат от придобиването на Emporiki Bank и депозитите на трите кооперативни банки - възнамерява да възстанови своята жизнеспособност в дългосрочен план.
2.4.1. Национални операции
(97)
Според плана за преструктуриране Банката ще се съсредоточи върху своите основни банкови дейности в Гърция. Въпреки че международните ѝ операции представляват повече от 20 % от общите активи през декември 2009 г. и 15 % от общите активи през юни 2013 г. (62), този дял ще намалеят до около […] в края на 2018 г. (63)
(98)
Основният приоритет на Банката е да възстанови доходността и жизнеспособността на своите банкови дейности в Гърция. За тази цел в плана за преструктуриране са включени редица мерки, целящи подобряването на оперативната ефективност и нетния лихвен марж на Банката, както и мерки за подобряване на нейната капиталова позиция и структурата на счетоводния ѝ баланс.
(99)
Що се отнася до оперативната ефективност, доста преди придобиванията на Emporiki Bank и трите кооперативни банки Банката вече е била започнала мащабна програма за рационализиране. От 31 декември 2010 г. до 30 септември 2012 г. Банката намалява своето физическо присъствие в Гърция. Тя намалява своите клонове от 458 през 2010 г. на 426 през 2012 г. (64) и също съкращава броя на заетите в гръцките банкови и небанкови дейности с няколко стотин служители през същия период (65).
(100)
От декември 2012 г. до декември 2017 г. Банката планира да намали допълнително броя на клоновете в Гърция от 739 на […]. Броят на служителите в банковите и небанковите дейности в Гърция ще намалее от 11 435 на […] (66).
(101)
Повишената ефективност от гледна точка на клонове и персонал ще допринесе за намаляването на общите разходи на дейностите на Банката в Гърция с […] % от 1 345 млн. EUR на прогнозна база през 2012 г. на […] млн. EUR през 2017 г. (67) В резултат на това очакваното съотношение на разходите към приходите на банковите дейности в Гърция ще намалее до под […] % в края на периода на преструктуриране.
(102)
В плана за преструктуриране е описано също така как Банката ще намали своите разходи за финансиране, което е от съществено значение за възстановяването на жизнеспособността. Банката очаква да може да плаща по-ниски лихвени проценти по депозитите в нея благодарение на по-стабилната среда и по-специално предвиденото стабилизиране и възстановяване на гръцката икономика, която се очаква от 2014 г. нататък отново да бележи растеж. Лихвата, платена по депозити (средната стойност на срочните, безсрочните депозити и процента на спестяванията) се очаква да спадне в Гърция. Това намаление ще бъде постигнато главно посредством плащането на много по-ниски проценти по срочните депозити. Аналогично, зависимостта на Банката от гарантирана от държавата СПОЛ и по-голямото финансиране от Евросистемата ще намалее от 32 % от общите ѝ активи през 2012 г. на само […] % през 2017 г. (68)
(103)
Според плана за преструктуриране се очаква Банката да укрепи също така своя счетоводен баланс. Нейното нетно съотношение на заемите към депозитите в Гърция ще намалее до […] % през 2018 г. (по-ниско в сравнение със 131 % през 2012 г. (69)), а нейната капиталова адекватност ще продължи да се подобрява.
(104)
Друг приоритет на Банката е управлението на необслужваните кредити. Банката ще подобри своите кредитни процеси както по отношение на инициирането на кредити (по-добро обезпечение, намалени лимити), така и по управлението на необслужваните заеми. Съотношението на необслужваните заеми ще достигне […] % през 2014 г. и след това ще започне да намалява, с очакван процент от […] % в края на периода на преструктуриране (70). Стойността на риска (обезценка) ще намалее от 2 799 млн. EUR през 2012 г. на прогнозна база (т.е. включително Emporiki Bank) на […] млн. EUR през 2018 г. (71) поради възстановяването на гръцката икономика.
(105)
Повишаването на оперативната ефективност, увеличаването на нетния лихвен марж и намаляващите разходи за риска ще дадат възможност на Банката да възстанови своята доходност в Гърция от 2015 г. нататък. […]. Нейната възвръщаемост на собствения капитал ще достигне […]% през 2018 г. (72) в Гърция.
2.4.2. Международни банкови дейности
(106)
Банката вече е започнала да намалява задлъжнялостта и да преструктурира своята международна мрежа. Тя продаде украинското си дъщерно дружество през август 2013 г. Броят на клоновете в Югоизточна Европа беше намален от 622 през 2009 г. на 488 през 2012 г. (73)
(107)
Банката ще продължи да преструктурира и да намалява задлъжнялостта на своята международна мрежа. Банката възнамерява да ограничи размера на международните си активи до […] млрд. EUR. В съответствие с тази цел Банката ще разгледа всяка комбинация от продажби на активи или намаляване на задлъжнялостта на своя портфейл. Този предвиден размер на международните активи на Банката представлява намаление от […] % на чуждестранните активи към 31 декември 2012 г. […].
(108)
В плана за преструктуриране е подчертана необходимостта да се намали зависимостта на чуждестранните дъщерни предприятия от тяхното гръцко дружество майка, що се касае до ликвидната позиция. Вътрешногруповото финансиране на чуждестранните дъщерни дружества ще намалее от 4 172 млн. EUR на […] млн. EUR от 2013 г. до 2017 г. (74)
(109)
За да подобри рентабилността на външната си дейност, Банката планира да осъществи значителна програма за намаляване на разходите в международната мрежа, с намаляване на броя на клоновете и персонала. Например, през […], […] клонове от общо […] ще бъдат закрити, докато работната сила ще намалее с […] служители (- […]) между 2012 г. и 2018 г. (75)
(110)
В резултат възвръщаемостта на собствения капитал ще достигне […] (76).
2.4.3. Набиране на частен капитал и вноски от съществуващите акционери и подчинени кредитори
(111)
Банката е успяла да набере значителна сума капитал на пазара и по този начин е намалила размера на държавната помощ, от която е имала нужда.
(112)
Първо, Банката набра частен капитал през 2009 г. с емисия на права в размер на 986 млн. EUR (77). Както е посочено в съображение 89, Банката успя също да набере капитал от частни инвеститори чрез рекапитализацията от пролетта на 2013 г. Делът на съществуващите акционери също беше силно намален вследствие на рекапитализацията от пролетта на 2013 г., тъй като HFSF получи 83,66 % от акциите на Банката след рекапитализацията от пролетта на 2013 г., което означава, че дяловото участие на акционерите стана едва 4,9 %. От 2008 г. насам не са плащани никакви дивиденти в парични средства.
(113)
Банката мобилизира 1,2 млрд. EUR капитали от пазара през март 2014 г., за да покрие своята нужда от допълнителен капитал и за погасяване на привилегированите акции, държани от Гърция. Тези нови акции бяха издадени на по-висока цена на акция от това, което е било платено от HFSF при рекапитализацията от пролетта на 2013 г.
(114)
На 20 април 2012 г. Банката предложи да изкупи обратно ценните книжа от първи ред, горния втори ред и долния втори ред на покупни цени от 40 %, 60 % и 60 % от съответните им номинални стойности в брой. Тази цена на обратно изкупуване е била определена въз основа на пазарната цена на инструментите и е включвала премия от най-много десет процентни пункта, която е била добавена, за да бъдат насърчени инвеститорите да участват в обратното изкупуване. На 7 май 2012 г. Банката обяви резултатите от обратното изкупуване (78). Съвкупната участие достигна 66 % с обща капиталова печалба от 333 млн. EUR. На 19 април 2013 г. Банката обяви друго упражнение за управление на пасивите за неизплатена номинална стойност в размер на 316 млн. EUR. Банката предложи да изкупи обратно ценните книжа от първи ред, горния втори ред и долния втори ред на покупни цени от 35 %, 55 % и 55 % от съответните им номинални стойности в брой. Цената на обратно изкупуване е била определена въз основа на пазарната цена на инструментите и е включвала премия от най-много десет процентни пункта, която е била добавена, за да бъдат насърчени инвеститорите да участват в обратното изкупуване. Процентът на приемане е бил 58 %, като прирастът на капитала възлиза на 103 млн. EUR.
(115)
В резултат на двете операции по обратно изкупуване размерът на подчинения и на хибридния дълг е намалял от 985 млн. EUR на 134 млн. EUR.
2.5. ПОЕТИ ЗАДЪЛЖЕНИЯ ОТ ГРЪЦКИТЕ ОРГАНИ
(116)
На 12 юни 2014 г. Гърция е поела задължение Банката и нейните филиали да изпълнят плана за преструктуриране, представен на същата дата, и е поела допълнителни задължения по отношение на изпълнението на плана за преструктуриране. Тези допълнителни ангажименти, които са изброени в приложението, са обобщени в настоящия раздел.
(117)
Първо, гръцките органи са поели задължение Банката да преструктурира своите търговски операции в Гърция, като е определен максимален брой клонове и служители, както и максимален размер на общите разходи, които трябва да бъдат спазени до 31 декември 2017 г. (79)
(118)
Гръцките органи са поели задължение също така Банката да намали разходите за депозити, събирани в Гърция, и да постигне определено максимално съотношение на нетните кредити към депозитите до 31 декември 2017 г. (80)
(119)
Що се отнася до чуждестранните филиали на Банката, гръцките органи са поели задължение Банката да не предоставя допълнителна капиталова подкрепа, освен ако са изпълнени предварително определени условия. Гръцките органи са поели задължение също така, че Банката значително ще намали задлъжнялостта на своите международни активи до 30 юни 2018 г. (81)
(120)
Гръцките органи са поели задължение Банката да продаде множество ценни книжа и да намали размера на своя портфейл с частен собствен капитал. Освен това Банката няма да купува неинвестиционни ценни книжа с някои ограничени изключения (82).
(121)
Гръцките органи са поели редица задължения, свързани с корпоративното управление на Банката. Те са се задължили да ограничат възнаграждението на служителите и управителите на Банката, да приведат Банката в съответствие с гръцките закони за корпоративното управление и да създадат ефективна и адекватна организационна структура (83).
(122)
Гърция също така пое ангажимент, че Банката ще прилага висококачествена кредитна политика, за да се гарантира, че решенията относно предоставянето и преструктурирането на заеми целят максималното увеличаване на жизнеспособността и рентабилността на Банката. Гръцките органи поеха задължение Банката да спазва високи стандарти за наблюдение на кредитния риск, както и преструктурирането на кредитите (84).
(123)
Поети са няколко задължения по отношение на операциите на Банката със свързани кредитополучатели. Целта на тези задължения е да се гарантира, че Банката няма да се отклони от благоразумните банкови практики при отпускането или преструктурирането на кредити на своите служители, управители и акционери, както и за публични субекти, политически партии и медийни дружества (85).
(124)
Накрая Гърция пое ангажимент, че Банката ще спазва някои поведенчески ограничения, като например забрана за изплащане на купони и за раздаване на дивиденти, забрана за придобивания и забрана за обявяване на държавната подкрепа (86).
(125)
Изпълнението на тези задължения ще се следи до 31 декември 2018 г. от контролиращо доверено лице.
(126)
Отделно,Гърция посочи, че ще получи одобрение от Комисията преди всяко обратно изкупуване на варантите от Банката или от какъвто и да било държавен субект, включително HFSF (87).
3. ОСНОВАНИЯ ЗА ОТКРИВАНЕ НА ОФИЦИАЛНАТА ПРОЦЕДУРА ПО РАЗСЛЕДВАНЕ ПО ОТНОШЕНИЕ НА ПЪРВАТА МЕЖДИННА РЕКАПИТАЛИЗАЦИЯ
(127)
На 27 юли 2012 г. Комисията откри официална процедура по разследване, за да провери дали са изпълнени условията на Съобщението относно банковия сектор от 2008 г. (88) по отношение на целесъобразността, необходимостта и пропорционалността на първата междинна рекапитализация, предоставена от HFSF в полза на Банката (мярка B1).
(128)
Що се отнася до целесъобразността на мярката, предвид факта, че помощта е предоставена след предходна рекапитализация и помощ за осигуряване на ликвидност, и предвид продължителния период на оздравяване, Комисията изрази съмнения относно това дали Банката е предприела всички възможни действия, за да избегне необходимостта от помощ в бъдеще (89). Освен това за Комисията не е ясно кой ще контролира Банката, след като първата междинна рекапитализация бъде заменена от постоянна рекапитализация (90), тъй като Банката може да попадне под контрола или на държавата, или на миноритарни частни собственици. Комисията отбеляза, че и в двата случая би желала да се гарантира, че качеството на управлението на Банката и по-специално дейността по отпускане на заеми няма да се влоши.
(129)
Що се отнася до необходимостта от първата междинна рекапитализация, в съображение 66 от решението за откриване по отношение на Alpha Bank, Комисията постави под въпрос дали са били взети всички възможни мерки, за да се избегне възможността Банката отново да има нужда от помощ в бъдеше. Освен това, тъй като продължителността на периода на междинната рекапитализация не беше ясен, Комисията не можеше да стигне до заключение дали е бил достатъчен и дали е отговарял на принципите за възнаграждение и споделяне на тежестта в съответствие с правилата за държавна помощ. Освен това, тъй като условията на преобразуването на първата междинна рекапитализация в постоянна рекапитализация не са били известни към момента на вземане на решението за откриване по отношение на Alpha Bank, Комисията не можеше да ги оцени.
(130)
Що се отнася до пропорционалността на мярката, Комисията изрази съмнения относно това дали предпазните мерки (забрана за рекламиране на държавната помощ, забрана за изплащане на купони и дивиденти, забрана за кол опция и забрана за обратно изкупуване, както са описани в съображение 71 от решението за откриване по отношение на Alpha Bank) са били достатъчни по отношение на първата междинна рекапитализация. Освен това в съображение 72 от решението за откриване по отношение на Alpha Bank Комисията посочи, че е възможно да бъдат предизвикани нарушения на конкуренцията вследствие на липсата на правила, които да възпират HFSF от координиране на четирите най-големи гръцки банки (а именно Банката, Eurobank, Националната банка на Гърция и Piraeus Bank), и отсъствието на адекватни предпазни мерки, с които да не се допуска споделянето на търговски чувствителна информация между тях. Следователно Комисията предложи да бъде назначено контролиращо доверено лице, което физически да присъства в Банката.
4. МНЕНИЯ ОТ ЗАИНТЕРЕСОВАНИ СТРАНИ ОТНОСНО ОФИЦИАЛНАТА ПРОЦЕДУРА ПО РАЗСЛЕДВАНЕ ПО ОТНОШЕНИЕ НА ПЪРВАТА МЕЖДИННА РЕКАПИТАЛИЗАЦИЯ
4.1. КОМЕНТАР НА БАНКАТА
(131)
На 30 август 2012 г. Комисията получи мнения от Банката във връзка с решението за откриване по отношение на Alpha Bank.
(132)
По отношение на целесъобразността на мярката Банката отбеляза, че тя е от системно значение както в Гърция, така и на банковите пазари, на които извършва дейност. Тя добави също, че бизнес моделът ѝ е жизнеспособен и че това е доказано през дългата ѝ забележителна история.
(133)
Банката също така отбеляза, че двете вълни на рекапитализация са били вторичен ефект от сериозното влошаване на икономическата среда и че допълнителните мерки за помощ да дошли в резултат на задълбочаването на финансовата криза. Тя заяви, че пропорционално е получила най-малко държавна помощ до този момент в сравнение с големите гръцките банки. Банката отбеляза, че по отношение на това дали всички възможни мерки са били незабавно предприети, за да се избегне по-нататъшната нужда от помощ за Банката в бъдеще, в плана за преструктуриране се предоставя изчерпателна информация относно мерките за споделяне на тежестта, които са вече приложени, текущи и планирани. Банката също така отбеляза, че тези мерки гарантират, че нито една от заинтересованите страни не е засегната. Те биха допринесли, заедно със съществуващата силна бизнес основа и надеждността на процеса на оценка на капитала, за да се гарантира, че Банката е подходящо капитализирана, което ще доведе до възстановяване на жизнеспособността и в крайна сметка излизане от държавната помощ.
(134)
Освен това Банката приветства яснотата по отношение на постоянната рекапитализация, която според нея следва да отразява напълно причините, поради които е поискала държавно подпомагане. Тя отбеляза още, че рекапитализацията е насочен към капиталовите загуби, произтичащи от участието ѝ в програмата за PSI, което е извънредно и непредвидимо събитие. Тя изрази становището, че не е поела прекомерен риск при придобиването на държавен дълг по гръцките и европейските стандарти. Тя заяви, че без PSI тя щеше да избегне необходимостта за рекапитализация през 2012 г. и щеше да бъде в добра позиция да изплати привилегированите акции в съответствие с договорните условия. Освен това отбеляза, че дори след отчитането на значителни капиталови загуби в резултат на участието на Банката в PSI, тя все още е имала положителна нетна стойност на активите.
(135)
Банката добави, че тя работи с много силна база и е изключително активна в прилагането на мерки за успешна работа през период на изключителен стрес. Тя отбеляза, че от началото на кризата не е участвала в агресивни търговски политики или неподходящо поемане на риск, като същевременно се е съсредоточила върху управлението на кредитния риск, приела е мерки за дисбалансите в своя профил на финансиране чрез контролирано намаляване на задлъжнялостта и активно е управлявала своята разходна база чрез рационализиране на оперативната платформа и оптимизиране на разходите за обществени поръчки.
(136)
Освен това тя изтъкна значителното споделяне на тежестта между заинтересованите страни. Тя посочи още съществените предпазни мерки, предоставени на разположение на официалния сектор за предотвратяване на прекомерното поемане на риск от страна на рекапитализирани банки и за стриктно наблюдение на правилното прилагане на плановете за преструктуриране, като назначаването на представители на Министерството на финансите и HFSF в борда на директорите на Банката и съответните комитети. Тя подчерта също така, че HFSF ще наблюдава изпълнението на плана за преструктуриране и че периодът на суспендиране на правата на глас на HFSF ще бъде прекратен в случай на съществено неспазване.
(137)
По тези причини Банката счита, че структурата и условията на постоянната рекапитализацията следва да осигурят силни стимули за съществуващите и новите акционери да участват в бъдещи увеличения на капитала.
(138)
По отношение на необходимостта от мярката, Банката отбеляза, че мярката за помощ е насочена към капиталовия дефицит, причинен от PSI, така че Банката спазва минималния коефициент на капиталова адекватност, наложен от Банката на Гърция, продължава да има достъп до операции по рефинансиране от ЕЦБ и ще може да подкрепи своите клиенти и гръцката икономика по време на трудна ситуация.
(139)
Що се отнася до пропорционалността на мярката, Банката заяви намерението си да не използва своята помощ за нарушаване на конкуренцията. Тя подчерта също така, че не е участвала в агресивни търговски политики след получаване на държавната помощ. Тя отбеляза също, че тъй като всички големи гръцки банки са получатели на помощ и тъй като желанието на чуждестранните участници в гръцкия пазар за гръцкия риск намалява, способността на всеки получател на помощта да наруши конкуренцията в ущърб на неподпомаганите получатели е сведена до минимум.
4.2. МНЕНИЯ ОТ ДРУГА ГРЪЦКА БАНКА
(140)
На 3 януари 2013 г. Комисията получи мнения от една гръцка банка във връзка с решението за откриване по отношение на Alpha Bank. Въпросната гръцка банка посочва, че рекапитализацията на гръцки банки от HFSF по принцип представлява желана стъпка в посока на една по-здрава и по-жизнеспособна банкова система и не изразява възражения по отношение на рекапитализацията на Банката.
(141)
Въпреки че изразява пълната си подкрепа за принципната рекапитализация на гръцките банки от HFSF, въпросната банка обаче обясни, че, за да се сведат до минимум нарушенията на конкуренцията и да се избегне дискриминация, тя е очаквала рекапитализацията от HFSF да бъде на разположение на всички банки, които осъществяват дейност в Гърция, при еднакви условия.
5. МНЕНИЯ НА ГРЪЦКИТЕ ОРГАНИ ОТНОСНО ОФИЦИАЛНАТА ПРОЦЕДУРА ПО РАЗСЛЕДВАНЕ ПО ОТНОШЕНИЕ НА ПЪРВАТА МЕЖДИННА РЕКАПИТАЛИЗАЦИЯ
(142)
На 5 септември 2012 г. гръцките органи представиха мненията си, изготвени от Банката на Гърция и от HFSF, във връзка с решението за откриване по отношение на Alpha Bank.
5.1. МНЕНИЯ ОТ БАНКАТА НА ГЪРЦИЯ
(143)
По отношение на целесъобразността на първата междинна рекапитализация, Банката на Гърция отбеляза, че първата междинна рекапитализация е била временна, като се има предвид, че процесът на рекапитализация ще приключи с увеличение на акционерния капитал на четирите банки.
(144)
Банката на Гърция отбелязва също така, че рекапитализацията на най-големите гръцки банки е част от по-дългосрочното преструктуриране на гръцкия банков сектор. Тя отбелязва, че, ако Банката остане в частни ръце, най-вероятно ще се запази същото ръководство, докато, ако Банката стане държавна собственост (т.е. притежавана от HFSF), HFSF може да назначи ново ръководство, което при всички случаи ще бъде оценявано от Банката на Гърция. Банката на Гърция отбелязва, че редовно оценява рамката за корпоративна отговорност, адекватността на управлението и рисковия профил на всяка банка, за да се увери, че не се поемат прекомерни рискове. Тя отбелязва също така, че HFSF вече е назначил представители в съвета на директорите на рекапитализираните банки.
(145)
Що се отнася до необходимостта на първата междинна рекапитализация, Банката на Гърция отбелязва, че рекапитализацията на Банката е била ограничена, за да се гарантира покриването на приложимите към въпросния момент минимални капиталови изисквания (8 %). Тя посочва също така, че продължителният период от време преди рекапитализациите се е дължал на бързото влошаване на работната среда в Гърция и на въздействието на програмата за PSI, на сложността на целия проект и на необходимостта от увеличаване до максимум на участието на частните инвеститори в увеличенията на акционерния капитал.
(146)
Що се отнася до пропорционалността на първата междинна рекапитализация, Банката на Гърция посочва, че пълното изпълнение на плана за преструктуриране, които е трябвало да бъде представен на Комисията, е било обезпечено от факта, че спирането на правата на глас на HFSF ще бъде отменено, ако, inter alia, бъдат установени съществени нарушения на плана за преструктуриране. Банката на Гърция отбелязва също така, че затрудненията на Банката не са били вследствие нито на подценяване на рискове от страна на ръководството на Банката, нито на агресивни търговски действия.
5.2. КОМЕНТАР НА HFSF
(147)
Що се отнася до целесъобразността на първата междинна рекапитализация, с цел да се избегне потенциална намеса от държавата, ако държавата предостави държавна помощ в голям размер чрез HFSF и HFSF притежава пълните права на глас, HFSF заявява, че финансираните от него банки не се считат за публични субекти или за такива под държавен контрол и че те не биха били контролирани от държавата, след като бъдат рекапитализирани за постоянно от HFSF. HFSF отбеляза, че той е напълно независимо частноправно юридическо лице, което има автономност на вземане на решения. Фондът не е обект на държавен контрол в съответствие с член 16В, параграф 2 от Закона за HFSF, според който кредитните институции, на които HFSF е предоставил капиталова подкрепа, не са част от по-широкия публичен сектор. Той изтъкна също така структурата на управление на HFSF.
(148)
Що се отнася до намесата на HFSF в управлението на Банката, HFSF отбеляза, че той ще съблюдава автономността на Банката и няма да се намесва в ежедневното ѝ управление, като се има предвид, че функциите му са ограничени до предвиденото в Закона за HFSF. Фондът посочва, че няма да има каквато и да било държавна намеса или координиране и че решенията на Банката по отношение на кредитния процес (inter alia по отношение на обезпечения, ценообразуване и платежоспособност на кредитополучателите) ще се вземат на базата на търговски критерии.
(149)
HFSF отбелязва, че в Закона за HFSF и в споразумението преди записването са предвидени целесъобразни предпазни мерки, за да се предотврати поемането на прекомерни рискове от старите частни акционери. Той посочва елементи като i) назначаването на представители на HFSF като независими неизпълнителни членове на съвета на директорите на Банката и присъствието им в комитетите; ii) извършването от HFSF на надлежна проверка на Банката; както и iii) факта, че след последната рекапитализация неговите права на глас ще бъдат ограничени само ако Банката спазва условията на плана за преструктуриране.
(150)
HFSF заявява, че са предвидени подходящи мерки, за да се гарантира, че банките, в които участва HFSF, няма да споделят помежду си чувствителна от търговска гледна точка информация. Те включват назначаването на различни представители на HFSF във въпросните банки, предоставянето на мандати на тези представители, с които категорично да не се допусне изтичане на информация от един представител на друг, и ясни вътрешни инструкции за тези представители да не предават чувствителна от търговска гледна точка информация на банките. Освен това HFSF заявява, че не упражнява правата си във връзка с банките по начин, по който би могло да се възпре, ограничи, наруши или значително намали или предотврати действителната конкуренция. На последно място HFSF посочва, че членовете на неговия съвет на директорите и неговите служители са задължени да спазват строги правила за поверителност и задължения, свързани с доверителните отношения, и са обвързани от разпоредби за професионална тайна по отношение на делата на фонда.
6. ОЦЕНКА НА ДЪРЖАВНАТА ПОДКРЕПА, СВЪРЗАНА С ПРИДОБИВАНЕТО НА ИЗБРАНИ ПАСИВИ НА ТРИТЕ КООПЕРАТИВНИ БАНКИ
(151)
На първо място Комисията трябва да оцени дали държавната помощ, свързана с оздравяването на трите кооперативни банки (т.е. финансирането на недостига на финансиране, което позволи прехвърлянето на депозити, включително междубанкови задължения и вземания и задължения срещу HDIGF), представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора. Според споменатата разпоредба държавна помощ е всяка помощ, предоставена от държава членка или чрез ресурси на държава членка, под каквато и да било форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия, доколкото засяга търговията между държавите членки.
(152)
Комисията ще започне с оценката на това дали следните потенциални бенефициери са се възползвали от предимство: i) кооперативните банки и потенциално прехвърлените към Банката дейности; и ii) Банката.
i) наличие на помощ за кооперативните банки и потенциално прехвърлените към Банката дейности
(153)
Що се отнася до кооперативните банки, Комисията отбелязва, че Банката на Додеканезите, Банката на Евбея и Банката на Западна Македония бяха поставена в ликвидация и техните банкови лицензи бяха оттеглени. Поради тази причина те вече няма да извършват икономическа дейност на пазара на банкирането.
(154)
Държавната помощ, тоест финансирането на недостига на финансиране, би представлявала помощ за прехвърлените вземания и задължения по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора, единствено ако те заедно са съставлявали едно предприятие. Това понятие трябва да се разбира в смисъл, че обозначава стопанска единица, дори ако от правна гледна точка тази стопанска единица е съставена от няколко физически или юридически лица. Всяка дейност, състояща се в предлагане на стоки или услуги на даден пазар, се смята за икономическа дейност. Поради това, с цел да се направи заключение дали е налице помощ за дадено предприятие, следва да се прецени дали прехвърлянето на вземанията и задълженията предполага трансфер на икономическа дейност.
(155)
Както бе посочено в раздел 2.2.2, вследствие на преструктурирането на кооперативните банки само депозитите, междубанковите задължения и вземания и задълженията към HDIGF бяха прехвърлени на Банката. Трите кооперативни банки имаха общо 227 служители и 18 клона. Следва да се отбележи, че не е имало автоматично прехвърляне на клонове или трудови договори или заеми между трите кооперативни банки и Банката. Следователно фактът, че заемите не се прехвърлят на Банката, но остават за трите кооперативни банки в процедура по ликвидация, фактът, че не са прехвърлени клонове, и липсата на автоматично прехвърляне на трудови договори допринасят (91) за заключението, че не е налице прехвърляне на икономическа дейност. Прехвърлените пасиви (т.е. депозити) не могат да се считат за получател на държавна помощ, тъй като те не представляват „предприятие“.
(156)
Накратко, трите съществуващи правни субекти са били поставени в ликвидация и вече не упражняват никаква банкова дейност. В същото време прехвърлените активи и пасиви не представляват икономическа дейност.
(157)
Поради това се стигна до заключението, че предоставянето на EFSF облигации от HFSF на Банката за покриване на недостига във финансирането на придобитите активи и пасиви на трите кооперативни банки не позволява продължаването на икономически дейности на тези банки. Следователно подкрепата от HFSF не представлява нито помощ за ликвидираните предприятия, нито помощ за прехвърлените активи и пасиви.
ii) наличие на помощ за Банката
(158)
Що се отнася до това дали продажбата на активите и пасивите на трите кооперативни банки включва държавна помощ в полза на Банката, Комисията трябва да прецени дали са изпълнени определени изисквания, и по-специално дали i) продажбата е открита, безусловна и недискриминационна; ii) продажбата се извършва при пазарни условия; както и iii) държавата е повишила до възможно най-високото равнище продажната цена на съответните активи и пасиви (92).
(159)
Както е посочено в съображение 52, Банката на Гърция се е свързала само с четирите гръцки банки със системно значение с оглед на продажбата на определени активи и пасиви на трите кооперативни банки, тъй като е счела, че депозитите трябва да бъдат прехвърлени на изцяло да рекапитализирани институции. Само Банката и Eurobank са предоставили обвързващи оферти. Alpha Bank е била избрана като най-добър оферент в тръжната процедура, организирана от органа по преструктурирането, който е взел предвид предложената цена и способността за поемане и интегриране на закупените депозити по цялостен и бърз начин.
(160)
Пакетът за продажба се е състоял само от депозити без никаква инфраструктура. Купувачът би могъл да бъде само банка с инфраструктура и мрежа от клонове в Гърция, която да служи на интересите на вложителите.
(161)
Тъй като Комисията няма причина да смята, че продажбата не се е състояла при пазарни условия, той стига до заключението, че помощта за Банката може да бъде изключена, в съответствие с точка 80 от Съобщението относно банковия сектор от 2013 г., точка 20 от Съобщението за преструктуриране и практиката за вземане на решения на Комисията (93).
iii) заключение относно наличието на помощ
(162)
Държавната помощ, свързана с продажбата на трите кооперативни банки, не облагодетелства определена икономическа дейност или предприятие. Затова мярката не представлява помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора.
7. ОЦЕНКА НА ПОМОЩТА, ПРЕДОСТАВЕНА НА БАНКАТА
7.1. НАЛИЧИЕ И РАЗМЕР НА ПОМОЩТА
(163)
Комисията трябва да установи наличието на държавна помощ за Банката по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора.
7.1.1. Наличие на помощ в мерките, предоставени по схемата за подпомагане на гръцките банки (мерки L1 и A)
7.1.1.1. Държавно подпомагане за осигуряване на ликвидност, предоставено по мерките за гаранции и за държавни облигационни заеми (мярка L1)
(164)
В своите решения за одобряване и удължаване на схемата за подпомагане на гръцките банки (94) Комисията вече е определила, че предоставеното по схемата подпомагане за осигуряване на ликвидност представлява помощ. Бъдеща подкрепа за осигуряване на ликвидност, отпусната по тази схема, също представлява помощ.
7.1.1.2. Държавна рекапитализация, предоставена по мярката за рекапитализация (мярка A)
(165)
В решението си от 19 ноември 2008 г. относно схемата за подпомагане на гръцките банки Комисията вече е установила, че рекапитализациите, които ще се предоставят по мярката за рекапитализация, ще представляват помощ. Банката е получила 940 млн. EUR под формата на привилегировани акции, което представлява 2 % от RWA на Банката.
7.1.2. Наличие на помощ в гарантираната от държавата СПОЛ (мярка L2)
(166)
В точка 51 от Съобщението относно банковия сектор от 2008 г. Комисията пояснява, че предоставянето на средства от централните банки за финансови институции не представлява помощ, ако са изпълнени четири кумулативни условия, свързани с платежоспособността на финансовата институция, обезпечеността на механизма, лихвения процент, начислен на финансовата институция, както и липсата на насрещна гаранция от държавата. Тъй като гарантираната от държавата СПОЛ за Банката не отговаря на тези четири кумулативни условия, най-вече защото тя е гарантирана от държавата и е предоставена заедно с други мерки за подпомагане, тя представлява помощ.
(167)
Гарантираната от държавата СПОЛ отговаря на изискванията, определени в член 107, параграф 1 от Договора. Първо, тъй като тази мярка включва държавна гаранция в полза на Банката на Гърция, всяка евентуална загуба ще е за сметка на държавата. Следователно мярката включва държавни ресурси. СПОЛ дава възможност на банките да получат финансиране в момент, в който нямат достъп до пазар за финансиране на едро и до редовни операции за рефинансиране от Евросистемата. Следователно гарантираната от държавата СПОЛ предоставя предимство на Банката. Мярката е селективна, тъй като СПОЛ е ограничена до банковия сектор. А поради това, че гарантираната от държавата СПОЛ дава възможност на Банката да продължи да осъществява своята дейност на пазара и да избегне неизпълнение и необходимостта да напусне пазара, тя нарушава конкуренцията. Банката осъществява дейност в други държави членки и финансови институции от други държави членки осъществяват дейност или потенциално биха били заинтересовани от осъществяването на дейност в Гърция, което означава, че предоставеното на Банката предимство засяга търговията между държавите членки.
(168)
Гарантираната от държавата СПОЛ (мярка L2) представлява държавна помощ. Размерът на гарантираната от държавата СПОЛ се е променял с течение на времето. Към 31 декември 2012 г. нейният размер е бил около 23,6 млрд. EUR.
7.1.3. Наличие на помощ в мерките, предоставени чрез HFSF (мерки B1, B2, B3 и B4)
7.1.3.1. Първата междинна рекапитализация (мярка B1)
(169)
В раздел 5.1 от решението за откриване по отношение на Alpha Bank Комисията вече е определила, че първата междинна рекапитализация представлява държавна помощ. Полученият капитал е бил в размер на 1,9 млрд. EUR.
7.1.3.2. Втората междинна рекапитализация (мярка B2)
(170)
Мярка B2 е била осъществена с ресурси на HFSF, което, както е обяснено в съображение 47 от решението за откриване по отношение на Alpha Bank, включва държавни ресурси.
(171)
Що се отнася до наличието на предимство, мярка B2 е довела до увеличаване на капиталовото съотношение на Банката до равнище, което ѝ е дало възможност да продължи да функционира на пазара и да има достъп до финансиране от Евросистемата. Освен това възнаграждението за мярка B2 се състои от начислените лихви по известията на EFSF и допълнителна такса от 1 %. Тъй като посоченото възнаграждение очевидно е по-ниско от възнаграждението по сходни капиталови инструменти на пазара, Банката определено не би могла да набере този капитал при същите условия на пазара. Следователно мярка B2 е предоставила предимство с държавни ресурси на Банката. Тъй като мярката е била предоставена само на Банката, по своя характер тя е селективна.
(172)
В резултат на мярка B2 позицията на Банката е била укрепена, тъй като са ѝ били предоставени финансови средства, за да продължи да отговаря на капиталовите изисквания, което е довело до нарушения на конкуренцията. Тъй като Банката развива дейност на други банкови пазари в Европейския съюз и тъй като в Гърция оперират финансови институции от други държави членки, възможно е също мярка B2 да се отрази на търговията между държавите членки.
(173)
Комисията счита, че мярка B2 представлява държавна помощ. Националните органи са изпратили уведомление за нея като помощ. Полученият капитал е бил в размер на 1 042 млн. EUR.
7.1.3.3. Писмо за поемане на ангажимент (мярка B3)
(174)
С мярка B3 HFSF е поел ангажимент да предостави допълнителния капитал, необходим за завършването на рекапитализацията на Банката до размера, изискван от Банката на Гърция в рамките на стрес-теста от 2012 г. HFSF получава своите средства от държавата. HFSF получава ресурсите си от държавата. Поради това Комисията заключава, че е писмото се ангажират държавни ресурси. Обстоятелствата, при които HFSF може да предоставя подпомагане на финансови институции, са точно определени и ограничени от закона. Съответно използването на тези държавни ресурси е относимо към държавата. HFSF е поел ангажимент да предостави допълнителен капитал в размер до 1 629 млн. EUR.
(175)
Писмото за поемане на ангажимент е предоставило предимство на Банката, тъй като чрез него вложителите са получили увереност, че Банката ще може да набере цялата сума на необходимия ѝ капитал, т.е. HFSF е щял да предостави капитала, ако Банката не успее да го набере на пазара. Този ангажимент улеснява така също набирането на частен капитал на пазара, тъй като инвеститорите се уверяват, че, ако Банката не може да намери част от капитала на пазара, HFSF ще го предостави. Никой частен инвеститор не би се съгласил да поеме ангажимент да влее капитал,преди да са известни условията на рекапитализацията, а към въпросния момент Банката не е имала достъп до капиталов пазар. Предимството е избирателно, защото не е било предоставено на всички банки, осъществяващи дейност в Гърция.
(176)
Тъй като Банката развива дейност на други банкови пазари в Европейския съюз и тъй като в Гърция оперират финансови институции от други държави членки, възможно е също мярка B3 да се отрази на търговията между държавите членки да наруши конкуренцията.
(177)
Следователно мярка B3 представлява помощ и гръцките органи са изпратили уведомление за нея като държавна помощ на 27 декември 2012 г.
7.1.3.4. Участие на HFSF в рекапитализацията през пролетта на 2013 г. (мярка B4)
(178)
Участието на HFSF в рекапитализацията през пролетта на 2013 г. (мярка B4) представлява преобразуването на първата и втората междинни рекапитализации (мерки B1 и B2) и частично изпълнение на писмото за поемане на ангажимент (мярка B3) в постоянна рекапитализация в размер на 4 021 млн. EUR под формата на обикновени акции. Фактът, че не цялата сума на капитала, поета като ангажимент чрез мярка B3, действително е трябвало да се инжектира, се дължи на набирането на 550 млн. EUR капитал от частни инвеститори. Тъй като мярка B4 представлява преобразуване на вече предоставена помощ, тя отново включва държавни ресурси, но не увеличава номиналния размер на помощта. Тя увеличава обаче предимството за Банката (а оттам и нарушенията на конкуренцията), тъй като тя представлява постоянна рекапитализация, а не временна рекапитализация като в случая на мерки B1 и B2. В сравнение с мярка B3, която представлява само ангажимент, а не действителна рекапитализация, мярка B4 е повишила капиталовата адекватност на Банката и следователно е предоставила по-голямо предимство.
(179)
Комисията отбелязва, че такова подпомагане не е било предоставено на всички банки, осъществяващи дейност в Гърция. Поради това предимството, предоставено на Банката, е избирателно. Що се отнася до нарушаването на конкуренцията и засягането на търговията, Комисията отбелязва например, че помощта е дала възможност на Банката да продължи да осъществява своята дейност в други държави членки. Ликвидацията на Банката би довела до прекратяване на нейните дейности в чужбина чрез ликвидиране на въпросните дейности или продажбата им. Следователно мярката нарушава конкуренцията и засяга търговията между държавите членки. Мярката представлява държавна помощ.
7.1.3.5. Заключение относно мерки B1, B2, B3 и B4
(180)
Мерки B1, B2, B3 и B4 представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора. Размерът на държавната помощ, включена в мерки B1, B2, B3 и B4, възлизат на 4 571 млн. EUR. Както се посочва в раздел 7.1.3.4, само част от общата сума, отпусната през декември 2012 г. (мярка B3) е преобразувана в действително вливане на капитал (мярка B4). Размерът на действително изплатената държавна помощ е бил само 4 021 млн. EUR.
(181)
В точка 31 от Съобщението относно преструктурирането е указано, че, освен абсолютния размер на помощта, Комисията трябва да вземе предвид помощта „във връзка с активите на Банката, претеглени спрямо риска“. Мерки B1, B2, B3 и B4 са предоставени в рамките на период от една година - от месец април 2012 г. до месец май 2013 г. През този период RWA на Банката са се променили, като са се повишили след придобиването на Emporiki Bank. Във връзка с това възниква въпросът кое ниво на RWA следва да се използва, и по-специално дали държавната помощ следва да се преценява от гледна точка на RWA, които са съществували в началото на периода или в края на периода. Целта на мерки B1, B2, B3 и B4 е да бъде покрита капиталова нужда, която е била установена от Банката на Гърция през месец март 2012 г. (стрес-теста от 2012 г.). С други думи, капиталовите нужди, които тези мерки имат за цел да покрият, вече са съществували през месец март 2012 г. Следователно Комисията счита, че размерът на помощта, включена в мерки B1, B2, B3 и B4, следва да бъде съпоставен с RWA на Банката към 31 март 2012 г. Фактът, че Банката е придобила Emporiki Bank доста след март 2012 г., не следва да води до намаляване на съотношението „помощ към RWA“. В действителност помощта е не по-малко нарушаваща, тъй като Банката е направила покупка, която увеличава нейните RWA. Следва да се припомни също така, че след март 2012 г. и до рекапитализацията през пролетта на 2013 г. Банката на Гърция не е отчитала придобиването от страна на гръцките банки, за да коригира нуждите им от капитал - в посока нагоре или надолу. Този елемент допълнително показва, че мерки B1, B2, B3 и B4 са били мерки за помощ, свързани с периметъра на Банката във вида му към 31 март 2012 г.
(182)
Първата и втората междинни рекапитализации и писмото за поемане на ангажимент заедно са възлезли на 4 571 млн. EUR. Тази сума представлява 10,3 % от RWA на Банката към 31 март 2012 г. (95)
(183)
Тъй като Банката успя да привлече капитал от частния сектор, реалното инжектирано количество от HFSF в Банката възлизат на само 4 021 млн. EUR, което представлява 9,1 % от RWA на Банката на 31 март 2012 г.
7.1.4. Заключение относно наличието и общия размер на получената помощ
(184)
Мерки А, B1, B2, B3 и B4 представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора.
Реф.
Мярка
Вид на мярката
Размер на помощта
Помощ за рекапитализация/RWA
A
Привилегировани акции
Капиталова подкрепа
940 млн. EUR
2 %
B1 B2 B3 B4
Първа междинна рекапитализация
Втора междинна рекапитализация
Писмо за поемане на ангажимент
Участие на HFSF в рекапитализацията през пролетта на 2013 г.
Капиталова подкрепа
4 571 млн. EUR
(сума, платена от HFSF: 4 021 млн. EUR)
10,3 %
(сума, платена от HFSF: 9,1 %)
Обща капиталова помощ, предоставена на Банката
5 511 млн. EUR
(сума, платена от HFSF: 4 961 млн. EUR)
12,3 %
(сума, платена от HFSF: 11,1 %)
Реф.
Мярка
Вид на мярката
Номинален размер на помощта
L1
Подкрепа за осигуряване на ликвидност
Гаранция
Облигационен заем
Гаранции: 14 млрд. EUR към 30 ноември 2011 г.
Облигационен заем: 1,6 млрд. EUR към 30 септември 2011 г.
L2
Гарантирана от държавата СПОЛ
Финансиране и гаранция
23,6 млрд. EUR към 31 декември 2012 г.
Обща помощ за осигуряване на ликвидност, предоставена на Банката
39,2 млрд. EUR
7.2. ПРАВНО ОСНОВАНИЕ НА ОЦЕНКАТА НА СЪВМЕСТИМОСТТА
(185)
С член 107, параграф 3, буква б) от Договора Комисията се оправомощава да определи помощта за съвместима с вътрешния пазар, ако тя е предназначена „за преодоляването на сериозни затруднения в икономиката на държава членка“.
(186)
Комисията е признала, че световната финансова криза може да създаде сериозни затруднения в икономиката на дадена държава членка и че с мерките за подпомагане на банките тези затруднения могат да се преодолеят. Това е потвърдено в Съобщението относно банковия сектор от 2008 г., Съобщението относно рекапитализацията и Съобщението относно преструктурирането. Комисията поддържа мнението си, че изискванията за одобряване на държавната помощ в съответствие с член 107, параграф 3, буква б) от Договора са изпълнени с оглед на повторната поява на напрежение на финансовите пазари. Комисията потвърди това становище, като прие Съобщението относно удължаването от 2011 г. (96) и Съобщението относно банковия сектор от 2013 г.
(187)
Що се отнася до гръцката икономика, в решенията си за одобряване и удължаване на схемата за подпомагане на гръцките банки, както и в своите разрешения за мерките за държавна помощ, предоставени от Гърция на отделни банки (97), Комисията е потвърдила, че е налице заплаха от сериозни затруднения в гръцката икономика и че чрез държавната подкрепа за банките тези затруднения биха могли да бъдат преодолени. Затова оценката на мерките за подпомагане трябваше да бъде извършена на основание член 107, параграф 3, буква б) от ДФЕС.
(188)
По време на финансовата криза Комисията е разработила критерии за съвместимост за различните видове мерки за помощ. За пръв път принципите за оценка на мерките за помощ са определени в Съобщението относно банковия сектор от 2008 г.
(189)
В съответствие с точка 15 от Съобщението относно банковия сектор от 2008 г. помощта е съвместима в съответствие с член 107, параграф 3, буква б) от Договора, ако отговаря на общите критерии за съвместимост:
а)
Целесъобразност: помощта трябва да бъде целенасочена, за да може ефективно да постигне целта за преодоляване на сериозно затруднение в икономиката; случаят не би бил такъв, ако мярката не е целесъобразна за преодоляване на затруднението;
б)
Необходимост: мярката за помощ трябва, по своя размер и форма, да е необходима за постигането на целта. Следователно размерът ѝ трябва да бъде минималният необходим за постигането на целта и да е под най-целесъобразната форма за преодоляване на затруднението.
в)
Пропорционалност: положителните въздействия от мярката трябва да бъдат балансирани по подходящ начин с нарушенията на конкуренцията, за да могат да бъдат ограничени нарушенията до необходимия минимум за постигането на целите на мярката.
(190)
Насоки относно мерките за рекапитализация са дадени в Съобщението относно рекапитализацията и в Съобщението относно удължаването от 2011 г.
(191)
В Съобщението относно преструктурирането е определен възприетият от Комисията подход по отношение на оценката на планове за преструктуриране, по-специално необходимостта да се възвърне жизнеспособността, да се гарантира надлежното участие на получателя на помощта и да се ограничат нарушенията на конкуренцията.
(192)
Тази рамка е била допълнена от Съобщението относно банковия сектор от 2013 г., което се прилага за мерки за помощ, за които е изпратено уведомление след 31 Юли 2013 г.
7.2.1. Правно основание за оценката на съвместимостта на помощта за осигуряване на ликвидност на Банката (мярка L1)
(193)
Помощта за осигуряване на ликвидност, която вече е била получена от Банката, е била одобрена окончателно чрез поредица от решения за разрешаване на мерките по схемата за подпомагане на гръцките банки и измененията и удълженията на схемата (98). Всяка една бъдеща помощ за осигуряване на ликвидност за Банката ще трябва да бъде предоставена по надлежно разрешена от Комисията схема. Комисията ще трябва да одобри условията на въпросната помощ преди предоставянето ѝ и следователно тя не е необходимо да се оценява по-нататък в настоящото решение.
7.2.2. Правно основание за оценката на съвместимостта на привилегированите акции (мярка A)
(194)
Предоставената през 2009 г. рекапитализация под формата на привилегировани акции (мярка A), е била осигурена по мярката за рекапитализация, одобрена през 2008 г. в рамките на схемата за подпомагане на гръцките банки в съответствие със Съобщението относно банковия сектор от 2008 г. Следователно не е необходимо да ѝ се прави нова оценка по Съобщението относно банковия сектор от 2008 г. и трябва да бъде оценена единствено в съответствие със Съобщението относно преструктурирането.
7.2.3. Правно основание за оценката на съвместимостта на гарантираната от държавата СПОЛ (мярка L2)
(195)
Съвместимостта на гарантираната от държавата СПОЛ (мярка L2) първо следва да бъде оценена въз основа на Съобщението относно банковия сектор от 2008 г. и на Съобщението относно удължаването от 2011 г. Всяка гарантирана от държавата СПОЛ, предоставена след 1 август 2013 г., се оценява в съответствие със Съобщението относно банковия сектор от 2013 г.
7.2.4. Правно основание на оценката на съвместимостта на рекапитализациите от HFSF (мерки B1, B2, B3 и B4)
(196)
Съвместимостта на рекапитализациите от HFSF (мерки B1, B2, B3 и B4), по-специално по отношение на възнаграждението, първо следва да бъде оценена в съответствие със Съобщението относно банковия сектор от 2008 г., Съобщението относно рекапитализацията и Съобщението относно удължаването от 2011 г. В решението за откриване по отношение на Alpha Bank Комисията изрази съмнения относно съвместимостта на мярка B1 със споменатите съобщения. Тъй като тези мерки са били осъществени преди 31 юли 2013 г., те не попадат в приложното поле на Съобщението относно банковия сектор от 2013 г. Съвместимостта на рекапитализациите от HFSF (мерки B1, B2, B3 и B4) следва да бъде оценена така също в съответствие със Съобщението относно преструктурирането.
7.3. СЪОТВЕТСТВИЕ НА МЯРКА L2 СЪС СЪОБЩЕНИЕТО ОТНОСНО БАНКОВИЯ СЕКТОР ОТ 2008 г., СЪОБЩЕНИЕТО ОТНОСНО УДЪЛЖАВАНЕТО ОТ 2011 г. И СЪОБЩЕНИЕТО ОТНОСНО БАНКОВИЯ СЕКТОР ОТ 2013 г.
(197)
Помощта е съвместима в съответствие с член 107, параграф 3, буква б) от Договора, ако отговаря на общите критерии за съвместимост: целесъобразност, необходимост и пропорционалност.
(198)
Тъй като гръцките банки не са имали достъп до пазарите на едро и са станали изцяло зависими от финансирането от централната банка, както е посочено в съображение 26, и тъй като Банката не е можела да заеме достатъчно средства посредством редовни операции за рефинансиране, Банката е имала нужда от гарантирана от държавата СПОЛ, за да получи достатъчна ликвидност, което да я предпази от неизпълнение. Комисията счита, че мярка L2 представлява целесъобразен механизъм за преодоляване на сериозно затруднение, което би било причинено от неизпълнението на Банката.
(199)
Тъй като гарантираната от държавата СПОЛ води до относително високи разходи за финансирането за Банката, тя е стимулирана в достатъчна степен с цел да избягва да разчита на този източник на финансиране за развитието на своите дейности. Банката трябва да заплаща лихва с […] базисни пункта по-висока от редовните операции за рефинансиране в рамките на Евросистемата. Освен това Банката трябва да плати на държавата гаранционна такса в размер на […] базисни пункта. В резултат на това общите разходи за гарантираната от държавата СПОЛ за Банката са много по-високи от нормалните разходи за рефинансиране от ЕЦБ. По-специално разликата между първите и вторите е по-голяма от гаранционната такса, която се изисква в съответствие със Съобщението относно удължаването от 2011 г. Това означава, че общото възнаграждение, което се изисква от държавата, може да се счита за достатъчно. Що се отнася до размера на гарантираната от държавата СПОЛ, той редовно се преразглежда от Банката на Гърция и от ЕЦБ въз основа на действителните нужди на Банката. Те следят отблизо нейното използване, за да гарантират ограничаването ѝ до необходимия минимум. Следователно мярка L2 не осигурява на Банката прекомерно голяма ликвидност, която би могла да се използва от Банката за финансирането на дейности, нарушаващи конкуренцията. Тя е ограничена до необходимия минимален размер.
(200)
Помощта е ограничена до минималния необходим размер. Подобно следене отблизо на използването на гарантираната от държавата СПОЛ и редовната проверка дали използването ѝ е ограничено до минимум, гарантират също така, че ликвидността е пропорционална и не води до ненужно нарушаване на конкуренцията. Комисията също така отбелязва, че Гърция е поела ангажимент, че Банката ще изпълни мерките за преструктуриране, като намали своята зависимост от рефинансиране от централната банка, и че Банката ще спазва ограниченията в поведението, анализирани в раздел 7.6. Тези фактори гарантират, че зависимостта от подкрепа за ликвидността ще приключи възможно най-скоро и че тази помощ е пропорционална.
(201)
Следователно мярка L2 съответства на Съобщението относно банковия сектор от 2008 г. и на Съобщението относно удължаването от 2011 г. Тъй като със Съобщението относно банковия сектор от 2013 г. не са въведени допълнителни изисквания по отношение на гаранциите, мярка L2 отговаря също така на Съобщението относно банковия сектор от 2013 г.
7.4. СЪОТВЕТСТВИЕ НА МЕРКИ B1, B2, B3 И B4 СЪС СЪОБЩЕНИЕТО ОТНОСНО БАНКОВИЯ СЕКТОР ОТ 2008 г., СЪОБЩЕНИЕТО ОТНОСНО РЕКАПИТАЛИЗАЦИЯТА И СЪОБЩЕНИЕТО ОТНОСНО УДЪЛЖАВАНЕТО ОТ 2011 г.
(202)
Както е посочено в съображение 189 и в съответствие с точка 15 от Съобщението относно банковия сектор от 2008 г. помощта е съвместима в съответствие с член 107, параграф 3, буква б) от Договора, ако отговаря на общите критерии за съвместимост (99): целесъобразност, необходимост и пропорционалност.
(203)
В Съобщението относно рекапитализацията и Съобщението относно удължаването от 2011 г. са обяснява допълнителни относно равнището на изискваното възнаграждение за вливания на капитал от държавата.
7.4.1. Целесъобразност на мерките
(204)
По отношение на целесъобразността на рекапитализациите от HFSF (мерки B1, B2, B3 и B4) Комисията счита, че са подходящи, защото те дават възможност на Банката да се съобрази с капиталовите изисквания. Без рекапитализациите от HFSF Банката не би била в състояние да упражнява своята дейност и би загубила достъп до операции по рефинансиране на ЕЦБ.
(205)
В това отношение в решението за откриване по отношение на Alpha Bank Комисията отбеляза, че Банката е една от най-големите банкови институции в Гърция както от гледна точка на отпускането на кредити, така и на приемането на депозити. В това си качество Банката е от системна важност за Гърция. Следователно неизпълнението на Банката би създало сериозни затруднения в гръцката икономика. Предвид преобладаващите по това време обстоятелства, финансовите институции в Гърция са имали затруднения в достъпа до финансиране. Липсата на финансиране е ограничила тяхната възможност да предоставят заеми на гръцката икономика. В този контекст затрудненията на икономиката биха били допълнително влошени от неизпълнението на Банката. Освен това мерки B1, B2, B3, и B4 са били наложени главно поради програмата за PSI - едно крайно извънредно и непредвидимо обстоятелство - а не в резултат на погрешно управление или прекомерно поемане на рискове от Банката. Следователно мерките са насочени главно към справянето с последиците от програмата за PSI и допринасят за поддържането на финансовата стабилност в Гърция.
(206)
В решението за откриване по отношение на Alpha Bank Комисията изрази съмнения относно това дали непосредствено са били предприети всички възможни мерки, за да се избегне вероятността в бъдеще Банката отново да има нужда от помощ. Както е посочено в съображения (121) и (122) от това решение, гръцките органи са поели задължение да осъществят редица дейности, свързани с корпоративното управление и търговските дейности на Банката. Както е описано в съображения (99) и (106), Банката е извършила и мащабно преструктуриране на своите дейности, като вече са реализирани големи съкращения на разходите. Следователно съмненията на Комисията са били разсеяни.
(207)
В решението за откриване по отношение на Alpha Bank Комисията е изразила съмнения също така относно това дали са били предвидени достатъчни предпазни мерки, в случай че Банката попадне под контрола на държавата или в случай че частните акционери запазят контрола си, докато по-голямата част от акциите са собственост на държавата. Описаните в съображения (121) и (122) от това решение поети задължения гарантират, че кредитните дейности на Банката ще се осъществяват на търговска база и ежедневните ѝ дела ще бъдат предпазени от държавна намеса. Договорената между HFSF и Банката рамка на взаимоотношенията също гарантира защитата на интересите на държавата като основен акционер от прекомерно поемане на рискове от страна на ръководството на Банката.
(208)
Следователно мерки B1, B2, B3 и B4 гарантират запазването на финансовата стабилност в Гърция. Предприети са били важни действия, за да бъдат сведени до минимум бъдещите загуби и за да се гарантира, че дейностите на Банката няма да бъдат застрашени вследствие на неудачно управление. На тази база Комисията определя, че мерки B1, B2, B3 и B4 са целесъобразни.
7.4.2. Необходимост - ограничаване на помощта до минимум
(209)
Според Съобщението относно банковия сектор от 2008 г. мярката за помощ трябва да е необходима - от гледна точка на своя размер и форма - за постигането на целта. Това означава, че вливането на капитал трябва да бъде в минималния необходим размер за постигането на целта.
(210)
Размерът на капиталовата подкрепа е бил изчислен от Банката на Гърция в рамките на стрес-тест, за да се гарантира, че основният капитал от първи ред ще остане над определено равнище през периода 2012-2014 г., което е отразено в таблица 3. Следователно на Банката не е бил предоставен прекомерно висок капитал. Както е обяснено в съображение 206, били са предприети действия за намаляване на риска, че Банката ще се нуждае от допълнителна помощ в бъдеще.
(211)
Що се отнася до възнаграждението за първата и втората междинни рекапитализации (мерки B1 и B2), Комисията напомня, че те са били предоставени съответно през месец май 2012 г. и през месец декември 2012 г. и са били осъществени чрез непарични вноски под формата на известия на EFSF. От датата на изплащането на известията на EFSF до датата на рекапитализацията от пролетта на 2013 г. HFSF е получило като възнаграждение начислените лихви по известията на EFSF плюс такса 1 % (100). Както е подчертано в решението за откриване по отношение на Alpha Bank, това възнаграждение е по-ниско от диапазона 7 % - 9 %, посочен в Съобщението относно рекапитализацията. Периодът с ниско възнаграждение обаче е бил ограничен до една година за мярка B1 и пет месеца за мярка B2 (т.е. до преобразуването на междинната рекапитализация в стандартна рекапитализацията в обикновени акции, именно мярка B4). Макар че първата и втората междинни рекапитализации не са довели до намаляване на дяловото участие на съществуващите акционери, рекапитализацията от пролетта на 2013 г., която се е изразявала в преобразуването на първата и втората междинни рекапитализации, сериозно е намалила дяловото участие на съществуващите акционери, тъй като делът им в собствения капитал на Банката е намалял до 4,9 %. Това е сложило край на противоестествената ситуация, настъпила на датата на първата междинна рекапитализация. Следователно изразените в решението за откриване по отношение на Alpha Bank съмнения са били разсеяни.
(212)
Второ, предвид необичайния източник на затрудненията на Банката, където загубите са следствие главно на опрощаване на дългове в полза на държавата (програмата за PSI и обратното изкупуване на дългове, което осигурява значително предимство за държавата, т.е намаляване на дълговете) и от последиците от продължителната рецесия на националната ѝ икономика, Комисията може да приеме подобно временно отклонение от стандартните изисквания за възнаграждение, определени в Съобщението относно рекапитализацията (101).
(213)
Що се отнася до мярка B3, тя представлява ангажимент за предоставяне на капитал. Този ангажимент, поет през месец декември 2012 г., е бил изпълнен посредством действителното вливане на капитал през месец май - юни 2013 г. - само пет месеца по-късно. Поради тази причина и поради посочените в съображение 212 причини е приемливо за въпросния ангажимент да не е изплатено възнаграждение.
(214)
Що се отнася до мярка B4, в съответствие с точка 8 от Съобщението относно удължаването от 2011 г. вливанията на капитал следва да се впишат при достатъчна отстъпка от цената на акция (след корекция по отношение на „ефекта на разреждане“), за да се даде разумна гаранция за подходящо възнаграждение за държавата. Въпреки че в тази рекапитализация не е била предвидена значителна отстъпка от цената на акция, коригирана по отношение на ефекта на разреждане, всъщност не е било възможно да се постигне значителна отстъпка от теоретичната цена на минали права (102). Преди рекапитализацията през пролетта на 2013 г. пазарната капитализация на Банката е само няколко стотин милиона евро. При такива обстоятелства възниква въпросът дали съществуващите акционери е трябвало да бъдат напълно отстранени. Комисията отбелязва, че емисионната цена е била определена с 50 % отстъпка от средната пазарна цена през петдесетте дни, предшестващи определянето на емисионната цена. Комисията отбелязва също така, че е било налице значително намаляване на дяловото участие на съществуващите акционери, тъй като след тази рекапитализация те са притежавали едва 4,9 % дялово участие в Банката. Следователно, прилагането на допълнителна отстъпка от пазарната цена би оказало слабо въздействие върху възнаграждението на HFSF. С оглед на специфичната ситуация на гръцките банки, обяснена в съображение 212, и предвид факта, че необходимостта от помощ произтича от опрощаването на дългове в полза на държавата, Комисията смята, че емисионната цена на акциите, записани от държавата, е била достатъчно ниска.
(215)
HFSF също издаде варанти и предостави един варант за всяка записана акция на частните инвеститори, участващи в рекапитализация през пролетта на 2013 г. HFSF предостави варантите безвъзмездно. Както е обяснено в съображение 93, всеки варант включва право на закупуване на 7,40 акции от HFSF на определени интервали и цени. Цената на упражняване е равна на продажната цена на HFSF, увеличена с годишен и кумулативен марж (4 % за първата година, 5 % за втората година, 6 % за третата година, 7 % за четвъртата година и 8 % на годишна база през последните шест месеца). Възнаграждението, получавано от HFSF по акциите, които притежава, де факто е ограничено до тези равнища. Това възнаграждение е по-ниско от диапазона 7 % - 9 %, посочен в Съобщението относно рекапитализацията. Въпреки това, тъй като тези варанти са ключов фактор за успеха на емитирането на права и частното пласиране, стартирани от Банката преди рекапитализацията от пролетта на 2013 г., Комисията счита, че те са позволили на Банката да намали размера на помощта с 550 млн. EUR. Действително поради ниския коефициент на капиталова адекватност на Банката преди рекапитализацията и голямата несигурност, преобладаваща към този момент, симулациите, които бяха на разположение тогава, показаха, че без варанти частните инвеститори не биха постигнали достатъчна възвращаемост и не биха участвали. Поради причините, обяснени в съображения 205 и 212, тъй като HFSF ще получи минимално положително възнаграждение, ако варантите бъдат упражнени, и поради това, че една от целите на Меморандума за икономическите и финансовите политики е да се привлекат частни инвеститори, за да се запазят някои банки под частно управление и да се избегнат ситуации, в които целият банков сектор ще се контролира от HFSF, Комисията може да приеме такова отклонение от стандартните изисквания възнаграждение, изложени в Съобщението относно рекапитализацията. Това приемане се основава също на факта, че законът за HFSF, изменен през март 2014 г., не предвижда никакви корекции на варантите в случай на непреференциално увеличаване на акционерния капитал и че в случай на емисия на права, само цената на упражняване на варантите може да се коригира и коригирането може да се осъществява едва ex post и само до размера на реализираните постъпления от продажбата на права на преференциално закупуване от HFSF. Освен това ангажиментът, поет от Гърция, че ще поиска одобрението на Комисията преди всяко обратно изкупуване на варантите, издадени от HFSF, ще позволи на Комисията да гарантира, че всяко бъдещо обратно изкупуване не намалява допълнително възнаграждението на HFSF и не увеличава възнагражденията на притежателите на варанти.
(216)
Що се отнася до обстоятелството, че акциите на HFSF са без право на глас, Комисията припомня, че необходимостта от помощ не произхожда главно от прекомерното поемане на риск. В допълнение, това е една от целите на МИФП за поддържане на някои банки под частно управление. Освен това рамката на взаимоотношенията и автоматичното въвеждане на правото на глас в случай на неизпълнение на плана за преструктуриране предоставят защитни мерки срещу бъдещо прекомерно поемане на риск от частните управители. Накрая, PSI и обратното изкупуване от декември 2012 г. представляват един вид възнаграждение за държавата, тъй като държавният дълг към Банката беше намален с няколко милиарда евро. Поради всички тези причини Комисията може да приеме, че HFSF получава акции без право на глас. Поради това Комисията прави заключението, че мярка B4 е била необходима.
В заключение мерки B1, B2, B3 и B4 са необходими като помощ за оздравяване както от гледна точка на техния размер, така и на тяхната форма.
7.4.3. Пропорционалност - мерки за ограничаване на разпространението на отрицателните последици
(217)
Комисията отбелязва, че Банката е получила държавна помощ в много голям размер. Поради това тази ситуация може да доведе до сериозни нарушения на конкуренцията. Гръцките органи обаче са поели ангажимент да осъществят редица мерки, целящи намаляването на разпространението на отрицателните последици. По-специално, ангажиментите предвиждат, че операциите на Банката ще продължат да бъдат управлявани на търговски начала, както е обяснено в съображения 121 и 122, и Гърция също така се е ангажирала със забрана за придобиване, както и с редица продажби на активи, както е описано в съображения 123-124. Ограниченията на нарушенията на конкуренцията ще бъдат оценени допълнително в раздел 7.6.
(218)
В Банката е било назначено така също контролиращо доверено лице, което да следи за правилното изпълнение на поетите задължения във връзка с корпоративното управление и търговските дейности. С това ще се избегнат каквито и да било вредни промени в търговската практика на Банката и ще бъде намалено потенциалното разпространение на отрицателните последици.
(219)
Накрая, на 12 юни 2014 г. на Комисията беше представен нов подробен план за преструктуриране. Този план за преструктуриране ще бъде оценен в раздел 7.6.
(220)
В заключение може да се каже, че изразените в решението за откриване по отношение на Alpha Bank съмнения са били разсеяни. Мерки B1, B2, B3 и B4 са пропорционални с оглед на точка 15 от Съобщението относно банковия сектор от 2008 г.
7.4.4. Заключение относно съответствието на рекапитализациите от HFSF със Съобщението относно банковия сектор от 2008 г., Съобщението относно рекапитализацията и Съобщението относно удължаването от 2011 г.
(221)
Следователно се стига до заключението, че рекапитализациите от HFSF (мерки B1, B2, B3 и B4) са целесъобразни, необходими и пропорционални предвид точка 15 от Съобщението относно банковия сектор от 2008 г., Съобщението относно рекапитализацията и Съобщението относно удължаването от 2011 г.
7.5. СЪВМЕСТИМОСТ НА ПРИДОБИВАНИЯТА СЪС СЪОБЩЕНИЕТО ОТНОСНО ПРЕСТРУКТУРИРАНЕТО
(222)
В точка 23 от Съобщението относно преструктурирането се обяснява, че придобиванията на предприятия от подпомаганите банки не могат да бъдат финансирани чрез държавна помощ, освен ако това не е от основно значение за жизнеспособността на предприятието. Освен това в точки 40 и 41 от Съобщението относно преструктурирането се посочва, че банките не следва да използват държавна помощ за придобиване на конкурентни дружества, освен ако придобиването е част от процес на консолидация, необходим за възстановяване на финансовата стабилност или за осигуряване на ефективна конкуренция. Освен това придобиванията могат да застрашат или да усложнят възстановяването на жизнеспособността. Следователно Комисията трябва да прецени дали извършените от Банката придобивания могат да бъдат определени за съответстващи на Съобщението относно преструктурирането.
7.5.1. Съответствие на придобиването на Emporiki Bank със Съобщението относно преструктурирането
7.5.1.1. Въздействие на придобиването на Emporiki Bank върху жизнеспособността на Банката в дългосрочен план
(223)
От гледна точка на доходността на дейностите, извършеното от Банката придобиване на Emporiki Bank подобрява възвръщането на жизнеспособността на Банката в дългосрочен план, тъй като сливането на две банки на един и същ географски пазар дава възможност на Банката за осъществяването на значителни синергии, например под формата на намаляване на персонала, закриване на клонове и по-ниски режийни разноски. Банката придобива клиентите и депозитите, като в същото време значително намалява разходите за своята издръжка. Тя закрива значителен брой клонове на комбинираното дружество, в допълнение към рационализиране на функциите на централния офис.
(224)
По отношение на позициите, свързани с ликвидността, придобиването оказва положително въздействие върху Банката. В действителност, съотношението на заемите към депозитите на придобитото дружество е било около 115 %, което е доста под съотношението на Банката (103). Поради това то допринася за значителното подобряване на съотношението на заемите към депозитите на Банката.
(225)
От статична гледна точка сделката има положително въздействие и върху капиталовата адекватност на Банката, тъй като Банката придобива добре капитализирана банка за 1 евро. Към 31 март 2012 г. прогнозната капиталова адекватност на комбинираното дружество е била 11,8 %, докато равнището на капиталова адекватност на Банката е било само 8,8 %. Аналогично, прогнозното съотношение на основния капитал от първи ред на комбинираното дружество е възлизало на 11,1 %, докато това на Банката - на 7,9 %. Високият капитал ба Emporiki Bank предоставя защита срещу бъдещи загуби, които могат да се проявят при стрес-тест, както е показано в таблица 3. Статичното наблюдение на увеличаването на капиталовата адекватност на Банката е довело до надценяване на положителния ефект върху дългосрочната ѝ капиталова позиция. Следователно придобиването е положително за възстановяването на жизнеспособността на Банката в дългосрочен план.
7.5.1.2. Въздействие на придобиването върху размера на помощта, от която Банката е имала нужда
(226)
Според точка 23 от Съобщението относно преструктурирането помощта за преструктуриране не трябва да се използва за придобиването на други дружества, а само за покриване на разходите по преструктурирането, които са необходими за възстановяването на жизнеспособността на Банката. В този случай, въпреки че придобиването оказва положително влияние върху жизнеспособността на Банката, то не е от основно значение за жизнеспособността ѝ по смисъла на точка 23 от Съобщението относно преструктурирането.
(227)
Банката е платила само 1 евро, за да закупи Emporiki Bank. Покупната цена следователно не е била финансирана чрез държавна помощ. Този факт предполага също, че плащането на продажната цена не е създало нужда от капитал за Банката. В допълнение, Emporiki Bank е подходящо капитализирана (т.е. до нивото, изисквано съгласно стрес теста от 2012 г., посочен в таблица 3). Като такова, придобиването е малко вероятно да създаде бъдеща нужда от капитал на Банката.
(228)
В заключение, поради наличието на нетипични условия (закупуване за 1 евро на изцяло капитализира Банката за изпълняване на изискванията на стрес теста), придобиването на Emporiki Bank по изключение не противоречи на изискването за свеждане до минимум на помощта.
7.5.1.3. Нарушаване на конкуренцията вследствие на придобиванията
(229)
В съответствие с точки 39 и 40 от Съобщението относно преструктурирането държавната помощ не трябва да бъде използвана в ущърб на дружества, които не получават подкрепа, и по-специално за придобиването на конкурентни дружества. В точка 41 от Съобщението относно преструктурирането се посочва също, че може да разрешат придобивания, когато те са част от процес на консолидация, необходим за възстановяване на финансовата стабилност или за осигуряване на ефективна конкуренция. При тези обстоятелства процесът на придобиване следва да бъде справедлив и придобиването следва да гарантира условия на ефективна конкуренция на съответния пазар.
(230)
Банката на Гърция не е считала Emporiki Bank за жизнеспособна като самостоятелна банка според преглед на жизнеспособността, извършен от външен консултант в началото на 2012 г. Тя е носела огромни загуби за Crédit Agricole, затова Crédit Agricole е искала да я продаде. Ако не беше възможна продажба, Crédit Agricole можеше да обмисли как да я остави да фалира. Следователно сделката може да се счита за част от процес на консолидация, необходим за възстановяване на финансовата стабилност, като описания в точка 41 от Съобщението относно преструктурирането.
(231)
Нито един участник в търга, който не получава подкрепа, не е представил валидна оферта за придобиването на Emporiki Bank, а процесът на продажба е бил открит, прозрачен и недискриминационен. Следователно Банката не е изместила участник в търга, който не е получил подкрепа. Тъй като въпросното придобиване е било разрешено от Гръцкия орган за защита на конкуренцията, резултатът от процеса на продажба не засяга условията на ефективна конкуренция в Гърция.
(232)
Освен това нуждата на Банката от помощ не произтича от лошо управление или неподходящо поемане на риск. На последно място, както е заключено в съображение 227, не е използвана държавна помощ за финансиране на това придобиване (покупка за 1 евро на банка, капитализирана до нивото, което се изисква, за да издържи стрес-теста на Банката на Гърция).
(233)
С оглед на тези елементи може да се заключи, че придобиването на Emporiki Bank е в съответствие с раздел 4 от Съобщението относно преструктурирането.
7.5.1.4. Заключение относно придобиването на Emporiki Bank
(234)
С оглед на уникалната по рода си ситуация, в която са изпаднали гръцките банки, и специфичните особености, свързани с придобиването на Emporiki Bank, се заключава, че въпросното придобиване е в съответствие с изискванията, определени в Съобщението относно преструктурирането.
7.5.2. Съответствие на придобиването на подбрани активи и пасиви на трите кооперативни банки със Съобщението относно преструктурирането
7.5.2.1. Въздействие на придобиванията върху жизнеспособността на Банката в дългосрочен план
(235)
Придобиването на подбрани активи и пасиви на трите кооперативни банки ще подсили дългосрочната жизнеспособност на Банката.
(236)
По-точно интегрирането на депозитите на трите кооперативни банки в счетоводния баланс на Банката подобри нейния ликвиден профил. Нетното съотношение на заемите към депозитите на Alpha Bank S.A. намаля с около 1,5 % и зависимостта на Alpha Bank S.A. от Евросистемата спадна.
(237)
Освен това придобиванията дадоха на Банката възможност да увеличи своите приходи, като разшири клиентската си база в няколко географски области. Банката не е поела никаква скъпа инфраструктура или скъпа клонова мрежа. Банката не е поела и никакви заеми. Следователно това не увеличи нейните рискови или капиталови изисквания.
7.5.2.2. Въздействие на придобиванията върху размера на помощта, от която Банката е имала нужда
(238)
В съответствие с точка 23 от Съобщението относно преструктурирането помощта за преструктуриране не трябва да се използва за придобиването на други дружества, а само за покриване на разходите по преструктурирането, които са необходими за възстановяването на жизнеспособността на Банката. В този случай, въпреки че придобиването оказва положително влияние върху жизнеспособността на Банката, то не е от основно значение за жизнеспособността ѝ по смисъла на точка 23 от Съобщението относно преструктурирането.
(239)
Платеното от Банката за придобиването на прехвърлените активи и пасиви на трите кооперативни банки бе определено на 2,1 % от стойността на прехвърлените депозити и възлиза на приблизително 9 млн. EUR, което се равнява на 0,01 % от общата сума на счетоводния баланс на Банката по време на придобиването. Това възнаграждение следователно може да се счете за много ниско. Освен това Банката вече беше привлякла средства в размер на 550 млн. EUR от частния капитал при рекапитализация през пролетта на 2013 г.
(240)
Заключението е, че покупната цена на прехвърлените активи и пасиви (главно депозити) на трите кооперативните банки е толкова ниска, че не възпрепятства помощта да бъде ограничена до необходимия минимум.
7.5.2.3. Нарушаване на конкуренцията вследствие на придобиванията
(241)
Както е посочено в съображение 229, според точки 39 и 40 от Съобщението относно преструктурирането държавната помощ не трябва да бъде използвана в ущърб на дружества, които не получават подкрепа, и по-специално за придобиването на конкурентни дружества, освен при специфични обстоятелства.
(242)
Банката на Гърция счете, че трите кооперативни банки не са жизнеспособни и приемането на мерките за преструктуриране е необходимо за поддържането на финансова стабилност. Следователно сделката може да се счита за част от процес на консолидация, необходим за възстановяване на финансовата стабилност, като описания в точка 41 от Съобщението относно преструктурирането.
(243)
В допълнение, нито един участник в търга, който не получава подкрепа, не е представил валидна оферта за придобиване на активите и пасивите на трите кооперативни банки, и единствената друга оферта идва от банка, която е получила дори по-голяма помощ. Освен това размерът на придобитите активи и пасиви е малък и не е довел до промяна в структурата на пазара (104).
(244)
В заключение, Комисията счита, че тези извънредни обстоятелства обосновават разрешаването на придобиванията в съответствие с точка 41 от Съобщението за преструктуриране.
7.5.2.4. Заключение относно придобиването на подбрани активи и пасиви на трите кооперативни банки
(245)
Заключава се, че с оглед на особеностите на придобиването на подбрани активи и пасиви на трите кооперативни банки въпросното придобиване отговаря на изискванията, определени в Съобщението относно преструктурирането.
7.5.3. Съответствие на придобиването на Citibank със Съобщението относно преструктурирането
7.5.3.1. Въздействие на придобиването върху жизнеспособността на Банката в дългосрочен план
(246)
Придобиването на Citibank Гърция, включително Diners, ще подобри дългосрочната жизнеспособност на Банката. Банката придоби банка с високо обезпечен заем. В допълнение, на нетният кредитен портфейл е много по-малък отколкото придобитите депозити.
(247)
Интегрирането на депозитите на Citibank Гърция в счетоводния баланс на Банката ще подобри нейния средносрочен и дългосрочен финансов профил, като в същото време ще увеличи рентабилността на Банката.
(248)
Освен това чрез придобиването Банката ще подобри способностите си събиране на депозити, като по този начин ще постигне балансиран и устойчив бизнес модел.
(249)
Накрая, очакваните значителни синергии - от гледна точка на централните функции, ИТ услугите и оперативните разходи - ще допринесат за дългосрочната жизнеспособност на Банката.
(250)
Следователно придобиването е положително за възстановяването на жизнеспособността на Банката в дългосрочен план.
7.5.3.2. Въздействие на придобиването върху размера на помощта, от която Банката е имала нужда
(251)
Според точка 23 от Съобщението относно преструктурирането помощта за преструктуриране не трябва да се използва за придобиването на други дружества, а само за покриване на разходите по преструктурирането, които са необходими за възстановяването на жизнеспособността на Банката. В този случай, въпреки че придобиването оказва положително влияние върху жизнеспособността на Банката, то не е от основно значение за жизнеспособността ѝ по смисъла на точка 23 от Съобщението относно преструктурирането.
(252)
Банката е платила само 2 млн. EUR (105), за да закупи Citibank Гърция и Diners.
(253)
Придобитият портфейл включва голям брой заеми, които са напълно отписани. В действителност, оценката на този нов портфейл от заеми би могла да компенсира ограничената нужда от капитал, произтичаща от включването им в счетоводния баланс на Банката.
(254)
Освен това Банката е привлякла средства в размер на 1,2 млрд. EUR от частния капитал на цена за акция, по-висока от цената, при която HFSF е записал при рекапитализацията през пролетта на 2013 г.
(255)
При тези конкретни обстоятелства не може да се твърди, че придобиването е било финансирано чрез държавна помощ. Придобиването няма да увеличи нуждата от помощ или да намали възнаграждението на съществуваща помощ.
7.5.3.3. Нарушаване на конкуренцията вследствие на придобиването
(256)
Както е посочено в съображение 241, държавната помощ не трябва да бъде използвана в ущърб на дружества, които не получават подкрепа, по-специално за придобиването на конкурентни дружества.
(257)
Покупната цена, платена за Citibank Гърция, беше изключително ниска и Банката мобилизира голяма сума частен капитал при висока цена на акция. Поради това не може да се приеме, че е използвана държавна помощ за финансиране на това придобиване.
(258)
В допълнение, нито един участник в търга, който не получава подкрепа, не е представил оферта за придобиване на периметъра на дейност, придобит от Банката, не е налице ефект на изтласкване на инвеститори, които не получават помощ.
(259)
В заключение, с оглед на елементите в съображения 257 и 258, придобиването не попада под забраната в точки 39 и 40 от Съобщението относно преструктурирането. Освен това Комисията припомня, че нуждата на Банката от помощ не произтича от лошо управление или неподходящо поемане на риск.
7.5.3.4. Заключение относно придобиването на Citibank Гърция
(260)
Заключава се, че с оглед на уникалната по рода си ситуация на Банката (106), и специфичните особености, свързани с придобиването на Citibank Гърция, въпросното придобиване е в съответствие с изискванията, определени в Съобщението относно преструктурирането.
7.6. СЪОТВЕТСТВИЕ НА МЕРКИ A, B1, B2, B3 И B4 СЪС СЪОБЩЕНИЕТО ОТНОСНО ПРЕСТРУКТУРИРАНЕТО
7.6.1. Източници на затруднения и последици във връзка с оценката според Съобщението относно преструктурирането
(261)
Както е посочено в раздели 2.1.1 и 2.1.2, затрудненията, пред които се е изправила банка, са следствие главно на кризата с гръцкия държавен дълг и дълбоката рецесия в Гърция и Южна Европа. Що се отнася до първия фактор, гръцкото правителство е изгубило своя достъп до финансовите пазари и в крайна сметка е трябвало да договори споразумение със своите вътрешни и международни кредитори (програма за PSI), което е довело до процентното намаление на вземанията от държавата с 53,3 %. Освен това 31,5 % от вземанията са били обменени за нови GGB с по-ниски лихвени проценти и по-далечни падежи. Държавата е изкупила обратно тези нови GGB от гръцките банки през месец декември 2012 г. на цена между 30,2 % и 40,1 % от тяхната номинална стойност, което е довело до реализирането на допълнителна загуба за гръцките банки. Освен въздействието върху нейната капиталова позиция, оказано от програмата за PSI и обратното изкупуване на дълга, Банката е претърпяла също така значителен отлив на депозити между 2010 г. и средата на 2012 г. поради риска, че Гърция може да излезе от еврозоната вследствие на неустойчивия си публичен дълг и на рецесията в икономиката.
(262)
Мерки B1, B2, B3 и B4 са в размер на 4 571 млн. EUR, което е по-малко от размера на загубата, която е била записана в резултат на програмата за PSI (4 786 млн. EUR). В такъв случай и ако трудностите не произтичат главно от практики, свързани с прекомерно поемане на рискове, в точка 14 от Съобщението относно удължаването от 2011 г. е предвидено, че Комисията може да смекчи своите изисквания.
(263)
Най-голямата част от капиталовите нужди произтичат от редовна експозиция на финансова институция на държавния риск на собствената ѝ държава. Този факт е отбелязан също така в съображения 58 и 69 от решението за откриване по отношение на Alpha Bank. Комисията отбелязва също така, че експозиция на Банката на гръцкия държавен риск е по-малка от тази на другите основни гръцки банки, така че не може да се счита, че е натрупала прекомерна експозиция към държавен дълг. В резултат на това не е имало толкова голяма нужда Банката да разглежда въпроси, свързани с моралния риск, в своя план за преструктуриране, колкото при други подпомагани финансови институции, които са поемали прекомерно големи рискове. Тъй като мерките за помощ не са толкова нарушаващи, предприетите мерки за ограничаване на нарушенията на конкуренцията съответно следва да бъдат смекчени пропорционално. Тъй като програмата за PSI и обратното изкупуване на дългове представляват опрощаване на дългове в полза на държавата, възнаграждението на държавата за рекапитализирането на банките може да е по-ниско.
(264)
Тъй като обаче гръцката икономика се е свила с около 25 % след 2008 г. и тъй като Банката е придобила по-нежизнеспособната банка Emporiki Bank, Банката трябва да приспособи своята организация, своята структура на разходите и търговска мрежа към тази нова среда, за да успее да възстанови доходността си. Следователно, въпреки отсъствието на съображения, свързани с моралния риск, Банката трябва да рационализира своята дейност в Гърция, за да осигури своята жизнеспособност в дългосрочен план.
(265)
Важен втори източник на загуби за Банката бяха нейните кредити за гръцките домакинства и фирми. Комисията счита, че тези загуби се дължат главно на изключително сериозното и продължително свиване на БВП с приблизително 25 % за период от пет години, а не на практики на Банката, свързани с рисково кредитиране. В резултат на това предоставената помощ за покриването на тези загуби не създава морален риск, какъвто е случаят, когато помощта предпазва Банката от последиците от нейните рискови практики в миналото. Следователно помощта предизвиква по-малки нарушения (107).
(266)
Част от капиталовите нужди и загубите от кредити на Банката обаче са реализирани от някои международни дъщерни предприятия. През 2012 г. например дейностите в Кипър, Румъния, Сърбия, Бивша югославска република Македония и България са били на загуба, докато дейностите в Албания са донесли нулева печалба. Стрес-тестовете, проведени през 2012 г. за определяне на потребностите от капитал на Банката, показват, че прогнозите за кредитните загуби по чуждестранните заеми възлизат на 921 млн. EUR при базовия сценарий и на 1 201 млн. EUR при неблагоприятния сценарий. Чуждестранните активи също представляваха изтичане на ликвидност, тъй като вътрешногруповото финансиране възлизаше на няколко милиарда евро.
(267)
В заключение, тъй като сред четирите най-големи гръцки банки Банката е притежавала най-малко по време на PSI и тъй като загубата, дължаща се на PSI, е по-голяма отколкото помощта, получена чрез мерки B, B2, B3 и B4, може да се заключи, че повечето от загубите и необходимостта от помощта попадат в обхвата на точка 14 от Съобщението относно удължаването от 2011 г., в която се позволява на Комисията да намали своите изисквания. Част от нуждата от помощ произтича от загубите от гръцки заеми вследствие на изключително дълбоката и продължителна рецесия, а не от рисково кредитиране. Тази помощ не създава морален риск и следователно не води до толкова големи нарушения.
(268)
Накрая, малка част от необходимостта от помощ идва от поемането на рискове от самата банка по отношение на нейните чуждестранни дъщерни предприятия.
7.6.2. Жизнеспособност
(269)
Планът за преструктуриране трябва да гарантира, че финансовата институция може да възстанови своята жизнеспособност в дългосрочен план до края на периода на преструктуриране (раздел 2 от Съобщението относно преструктурирането). В разглеждания случай периодът на преструктуриране е определен като периода между датата на приемане на настоящото решение и 31 декември 2018 г.
(270)
В съответствие с точки 9, 10 и 11 от Съобщението относно преструктурирането гръцките органи са представили цялостен и подробен план за преструктуриране, който дава пълна информация за бизнес модела на Банката. В плана са посочени също така причините за затрудненията, с които се е сблъскала Банката, както и предприетите мерки за справяне с всички срещнати от нея проблеми, свързани с жизнеспособността. По-специално в плана за преструктуриране е описана избраната стратегия за запазване на оперативната ефективност на Банката и за справяне с високото равнище на необслужваните кредити, ниската оперативна ефективност, нейната уязвима ликвидност и капиталовите позиции, както и чуждестранните ѝ предприятия, които през последните години са разчитали на своето дружество майка за финансирането и капитала си.
7.6.2.1. Гръцки банкови дейности
(271)
Що се отнася до ликвидността и зависимостта на Банката от финансиране от Евросистемата, в плана за преструктуриране е предвиден ограничен растеж на счетоводния баланс в Гърция, докато базата на депозитите отново следва да започне да се разраства. Зависимостта от гарантирана от държавата СПОЛ, която вече е намаляла, ще продължи да се понижава, което ще помогне на Банката така също да намали своите разходи за финансиране.
(272)
С посоченото в съображение 118 поето задължение, свързано със съотношението на кредитите към депозитите, се гарантира, че структурата на счетоводния баланс на Банката ще бъде устойчива до края на периода на преструктуриране. Продажбата на ценни книжа и други странични дейности ще укрепи също така позицията на ликвидност на Банката. Поради все още затруднената позиция на ликвидност на Банката Комисията може да приеме искането на гръцките органи да им бъде разрешено да предоставят средства за осигуряване на ликвидност на Банката по мерките за гаранции и за държавни облигационни заеми в рамките на схемата за подпомагане на гръцките банки и при гарантираната от държавата СПОЛ.
(273)
С оглед на намаляването на нейните разходи за финансиране Гърция също е поела задължение, че Банката ще продължи да намалява лихвените проценти, които плаща по депозити в Гърция, както е описано в съображение 118. Постигането на подобно намаляване на разходите по депозити ще изиграе ключова роля за подобряване на доходността на Банката преди включването на провизии.
(274)
От началото на кризата до момента Банката започна да рационализира своята търговска мрежа в Гърция посредством намаляване на броя на клоновете и на служителите (108). До 2017 г. общите разходи на Банката ще се понижат с още […] % спрямо 2013 г. За постигането на тази цел Гърция е поела ангажимент, че Банката ще намали своите клонове и служители в Гърция съответно до […] и […] към 31 декември 2017 г. с максимален размер на общите разходи (109) в Гърция от […] млн. EUR. Очакваното съотношение на разходите към приходите ще бъде под […] % в края на периода на преструктуриране. Комисията счита, че с плана за преструктуриране се запазва ефективността на Банката в новата пазарна среда.
(275)
Една от най-важните области е управлението на необслужваните кредити, тъй като те са били в размер на 32,4 % от портфейла към 31 декември 2013 г. (110) Банката възнамерява да подобри своята кредитна политика (граници, обезпечение) и да се съсредоточи върху основната дейност, за да намали до минимум загубите си. Гърция е поела задължение също така, че Банката ще изпълни високите стандарти по отношение на своята кредитна политика, за да управлява рисковете и да се увеличи до максимум стойността за Банката на всеки етап от кредитния процес, както е описано в съображение 122.
7.6.2.2. Корпоративно управление
(276)
Друг аспект, който заслужава внимание, е управлението на Банката, като се има предвид, че HFSF притежава 69,9 % (111) от акциите на Банката към след увеличението на капитала през 2014 г., но има ограничени права на глас. Освен това някои от частните инвеститори, които контролират Банката, притежават и варанти и по този начин биха могли да извлекат пълна полза, ако цената на акциите се повиши през периода на преструктуриране. Тъй като тази ситуация може да създаде морален риск, през 2013 г. между Банката и HFSF беше договорена специфична рамка на отношенията. С това споразумение се защитават ежедневните дела на Банката от всякаква намеса от страна на основните ѝ акционери, като в същото време се гарантира, че HFSF ще може да следи изпълнението на плана за преструктуриране и да възпира поемането на прекомерни рискове от страна на ръководството на Банката посредством подходящи процедури за консултиране. Банката е поела задължение също така да следи отблизо своята експозиция на свързани кредитополучатели. Комисията отбелязва с одобрение факта, че HFSF автоматично ще възстанови всички свои права на глас, ако Банката не изпълни своя план за преструктуриране.
7.6.2.3. Международни дейности
(277)
В миналото някои от международните дейности на Банката са довели до постепенното намаляване на нейния капитал, ликвидност и доходност, както е обяснено в съображение 266.
(278)
Според плана за преструктуриране се очаква Банката да продължи да се насочва към вътрешния пазар. Банката вече е продала своето непечелившо дъщерно предприятие в Украйна. Тя е започнала също така да рационализира другите дъщерни предприятия, да укрепва процеса на отпускане на кредити и да намалява недостига от финансиране на дъщерните си предприятия. Тя планира по-нататъшна рационализация на своята мрежа в останалите дъщерни дружества, както е описано в съображение 109.
(279)
Общото количество на чуждите активи ще се свие с най-малко още […] % до 31 декември 2017 г. (в сравнение с 31 декември 2012 г.).
(280)
Общата доходност на международните дейности ще бъде възстановена, считано от […] нататък.
(281)
Следователно Комисията вярва, че Банката ще успее в достатъчна степен да преструктурира и намали размера на тези чуждестранни дейности, за да се избегне излагането ѝ в бъдеще на допълнителни капиталови нужди и недостиг на ликвидност. Описаното в съображение 119 задължение да се въздържа от вливането на капитал в големи размери в международните дъщерни предприятия на Банката гарантира също така, че чуждестранните дъщерни предприятия няма да представляват заплаха за капитала или ликвидността.
7.6.2.4. Заключение относно жизнеспособността
(282)
Описаният в раздел 2.4 базов сценарий показва, че в края на периода на преструктуриране Банката ще може да реализира възвръщаемост, даваща ѝ възможност да покрива всички свои разходи и да осигури подходяща възвръщаемост на собствения капитал, като се вземе предвид нейния рисков профил. В същото време капиталовата позиция на Банката се очаква да остане на задоволително ниво.
(283)
Накрая, Комисията отбелязва неблагоприятния сценарий, описан в представения от гръцките органи план за преструктуриране на Банката. Неблагоприятният сценарий е базиран на набор от допускания, които са били съгласувани с HFSF. При него е отчетена по-продължителна и по-дълбока рецесия, както и по-голяма дефлация на цените на недвижимите имоти (112) В плана за преструктуриране се показва, че Банката може да устои на умерен стрес, тъй като при неблагоприятния сценарий Банката остава печеливша и добре капитализирана в края на периода на преструктуриране.
(284)
Размерът на допълнителния капитал, който е бил повишен през 2014 г., а именно 1,2 млрд. EUR, е достатъчен, за справяне с основния сценарий на стрес-теста от 2013 г. в периода на преструктуриране и за възстановяване на сумата на привилегированите акции, което Банката направи през април 2014 г. (113) Банката ще представи на Банката на Гърция също така план за условен капитал, съдържащ мерки, които ще бъдат осъществени, ако икономическата среда допълнително се влоши. Комисията напомня, че в оценката на капиталовите нужди при базовия сценарий Банката на Гърция вече е направила някои корекции, които са довели до увеличаване на прогнозните капиталови нужди в сравнение с изчислените от Банката капиталови нужди в собствения ѝ базов сценарий. Комисията следователно счита, че капиталовите нужди при базовия сценарий, оценени от Банката на Гърция, предполагат известна степен на стрес. За да заключи, че Банката е жизнеспособна, Комисията не изисква Банката предварително да разполага с достатъчно капитал, за да покрие капиталовите нужди при неблагоприятния сценарий, които са изчислени от Банката на Гърция, тъй като последните изчислени равнища представляват високо равнище на напрежение и тъй като увеличението на капитала през март 2014 г. показва, че Банката е възстановила достъпа си до капиталовите пазари.
(285)
Друг положителен факт е, че Банката няма да извършва допълнителни инвестиции в неинвестиционни ценни книжа, което спомага за запазването на нейната капиталова позиция и позицията на ликвидност.
(286)
Поради това се стигна до заключението, че Банката е взела достатъчно мерки, за да възстанови своята дългосрочна жизнеспособност.
7.6.3. Собствен принос и споделяне на тежестта
(287)
Както е посочено в Съобщението относно преструктурирането, банките и техните акционери трябва да участват в преструктурирането във възможно най-голяма степен, за да се гарантира, че помощта е ограничена до необходимия минимум. Следователно банките следва да използват свои собствени ресурси за финансиране на преструктурирането, например чрез продажбата на активи, докато акционерите трябва, по възможност, да поемат загубите на Банката.
7.6.3.1. Собствен принос от Банката: продажби и съкращаване на разходите
(288)
Банката вече е продала някои малки чуждестранните предприятия (Украйна) и се е освободила от част от портфейла си с цел да увеличи своята капиталова адекватност и ликвидност. Например Банката се е освободила от чуждестранни активи в размер на 1,9 млрд. EUR в периода от 2009 г. до 2013 г. (114)
(289)
Планът за преструктуриране предвижда продажбата на допълнителни активи в Югоизточна Европа, както е описано в съображение 107. Като се има предвид вече извършеното намаляване на задлъжнялостта и предприетите продажби и след приключване на тези задължения, Банката в значителна степен ще е намалила своето географско присъствие в Югоизточна Европа. Свиването на международните активи на Банката също така значително ще намали условния риск, че в бъдеще ще бъде необходима помощ. Следователно то спомага за намаляване до минимум на размера на помощта.
(290)
Банката е продала своите застрахователни дейности през 2007 г. Следователно тя няма значителна дейност на този пазар, която да може да бъде продадена като източник на средства.
(291)
С цел да ограничи капиталовите си нужди, Банката няма да използва капитал за подпомагане или за увеличаване на размера на своите чуждестранни дъщерни предприятия, както е описано в съображение 119. Освен това поетите от Гърция задължения включват така също Банката да не извършва допълнителни придобивания.
(292)
Банката се е ангажирала също така с мащабна програма за намаляване на разходите, както е посочено в раздел 2.4.2. Разходите ѝ допълнително ще се понижат до 2017 г. […] Работната сила намалява и заплатите са понижени. Гърция пое и ангажимент за ограничаване на възнагражденията на управителите на Банката, […].
7.6.3.2. Споделяне на тежестта от старите акционери и нов капитал, набран на пазара
(293)
Историческите акционери на Банката бяха намалени чрез емисията на права, извършена през 2009 г. (115), и след това отново чрез рекапитализацията от HFSF (мярка B4) и набирането на частен капитал през 2013 г. и март 2014 г. Например, участието на акционерите в Банката, сред които тогава са били и инвеститорите, инжектирали средства през 2009 г., бе намалено от 100 % преди рекапитализацията от пролетта на 2013 г. до само 4,9 % след тази рекапитализация. Освен това Банката не е плащала дивиденти в брой от 2008 г. насам. В допълнение към това споделяне на тежестта от съществуващите акционери, Банката е набрала значителна сума частен капитал от началото на кризата през 2008 г., т.е. 986 млн. EUR през 2009 г., 550 млн. EUR през 2013 г. и 1 200 млн. EUR през 2014 г.
7.6.3.3. Споделяне на тежестта от притежателите на подчинен дълг
(294)
Притежателите на подчинен дълг на Банката са допринесли за разходите по преструктурирането на Банката. Банката е извършила няколко операции за управление на пасивите, за да генерира капитал. Общият размер на обменените пасиви достигна 828 млн. EUR, като капиталовият доход е 436 млн. EUR, както е описано в съображение 114.
(295)
За останалите инструменти се прилага посочената в съображение 124 забрана за купони. Следователно Комисията счита, че е осигурено адекватно споделяне на тежестта от страна на частните инвеститори, притежаващи хибриден капитал в Банката, и са изпълнени изискванията на Съобщението относно преструктурирането в това отношение.
7.6.3.4. Заключение относно собствения принос и споделянето на тежестта
(296)
В сравнение с получената обща рекапитализация от държавата, собственият принос и споделянето на тежестта, особено под формата на продажба на активи и намаляване на кредитния портфейл, са много по-ниски от нивата, които Комисията обикновено би приела за достатъчни. Съкращаването се отнася само до чуждестранните дейности (116), които представляват ограничена част от Банката (117), и в преструктурирането не се предвижда никакво намаляване на размера на заемите и депозитите в Гърция. Все пак, с оглед на елементите, обсъдени в раздел 7.6.1., и по-специално фактите, че Alpha Bank е най-слабо подпомогнатата банка сред големите гръцки банки и че получената помощ изцяло отговаря на условията за освобождаване, установени в точка 14 от Съобщението относно удължаването от 2011 г., по силата на която Комисията може да приеме по-малък собствен принос и споделяне на тежестта, планът за преструктуриране може да се счита за предоставящ достатъчен собствен принос и мерки за споделяне на тежестта.
7.6.4. Мерки за ограничаване на нарушенията на конкуренцията
(297)
В Съобщението относно преструктурирането се изисква планът за преструктуриране да предлага мерки за ограничаване на нарушенията на конкуренцията и за гарантиране на конкурентоспособността на банковия сектор. Освен това тези мерки следва да отстраняват също така моралния риск и да гарантират, че държавната помощ няма да се използва за финансиране на антиконкурентни практики.
(298)
Съгласно точка 31 от Съобщението относно преструктурирането при оценката на размера на държавната помощ и извършените от нея нарушения на конкуренцията Комисията трябва да вземе предвид както абсолютната, така и относителната сума на помощта, обхвата на разпределението на тежестта и пазарната позиция на финансовата институция след преструктурирането. В това отношение Комисията напомня, че Банката е получила капитал от държавата в размер на 12 % от нейните RWA (118). Освен това Банката е получила гаранции за ликвидност в размер на 14 млрд. EUR към 30 ноември 2011 г. и заеми и държавни облигационни заеми в размер на 1,6 млрд. EUR към 30 септември 2011 г., които заедно представляват 25 % от счетоводния баланс на Банката към тази дата. Освен това Банката е получила гарантираната от държавата СПОЛ. Мерките за ограничаване на потенциалните нарушения на конкуренцията са обосновани с оглед на големия размер на помощта. Освен това пазарният дял на Банката в Гърция е голям, като пазарният дял при кредитите е 15 %, а при депозитите е 13 % към 31 декември 2012 г. Придобиването на Emporiki Bank и в много по-малка степен придобиването на трите кооперативни банки и гръцките дейности на Citibank увеличиха пазарните дялове на Банката. След придобиването на Emporiki Bank пазарните дялове на Банката при депозитите в Гърция възлизат на 21 %, считано към 30 юни 2013 г., докато пазарните ѝ дялове при жилищните ипотеки, потребителските заеми и корпоративните заеми са съответно 23 %, 20 % и 21 % (119). След придобиването на гръцките дейности на Citibank пазарният дял на Банката при депозитите се увеличи с по-малко от 1 %.
(299)
Комисията напомня, че затрудненията на Банката се дължат главно на външни сътресения като кризата с гръцкия държавен дълг и продължителната рецесия, разкъсваща гръцката икономика от 2008 г. насам, както беше отбелязано в съображение 69 от решението за откриване по отношение на Alpha Bank. Необходимостта от справяне с моралните рискове е по-малка, тъй като Банката не е поемала прекомерни рискове. Както е посочено в раздел 7.6.1 от настоящото решение, предвид тези фактори нарушенията на конкуренцията вследствие на мерките за помощ не са толкова големи, което важи така също за необходимостта от мерки за намаляването им. Поради тези причини по изключение Комисията може да приеме, че, въпреки големия размер на помощта и големия пазарен дял, в плана за преструктуриране не е предвидено намаляване на размера на счетоводния баланс и кредитите в Гърция.
(300)
Комисията обаче отбелязва, че рекапитализациите от държавата са дали възможност на Банката да продължи да осъществява своите банкови дейности на чуждестранни пазари.
(301)
В това отношение Комисията отбелязва, в допълнение към вече извършеното намаляване на задлъжнялостта и преструктурирането, че Банката още ще преструктурира и ще се освободи от чуждестранните си активи до 30 юни 2018 г. (120) в допълнение към ангажимента да не използва помощ за финансиране на растежа на тези дейности. Следователно помощта няма да бъде използвана за нарушаване на конкуренцията на тези чуждестранни пазари.
(302)
Гръцките органи са поели задължение също така за забрана на придобиванията, с което се гарантира, че Банката няма да използва получената държавна помощ, за да придобива нови предприятия. Тази забрана допринася да се гарантира, че помощта ще се използва единствено за подпомагането на възстановяването на жизнеспособността на банковите дейности в Гърция, а не например за реализиране на растеж на чуждестранните пазари.
(303)
Задължението за намаляване на лихвата, която се плаща по гръцки депозити от неустойчиво високите нива също гарантира, че помощта няма да се използва за финансиране на неустойчиви стратегии за привличане на депозити, които нарушават конкуренцията на гръцкия пазар. Аналогично благодарение на задължението за спазването на строги правила по отношение на ценообразуването на нови кредити, базирано на надлежна оценка на кредитния риск, няма да се допусне нарушаване от страна на Банката на конкуренцията на гръцкия пазар вследствие на нецелесъобразни стратегии за ценообразуване по кредитите за потребителите.
(304)
Като се има предвид специфичната ситуация, описана в раздел 7.6.1, и предвидените в плана за преструктуриране мерки, Комисията счита, че са налице достатъчни предпазни мерки за ограничаване на нарушенията на конкуренцията.
7.7. МОНИТОРИНГ
(305)
В съответствие с раздел 5 от Съобщението относно преструктурирането са необходими редовни доклади, за да може Комисията да следи за надлежното изпълнение на плана за преструктуриране. Както е посочено в ангажиментите, поети от Гърция (121), гръцките органи ще гарантират, че до края на периода за преструктуриране, а именно 31 декември 2018 г., контролиращото доверено лице, което е било назначено от Банката с одобрението на Комисията, ще следи за спазването на поетите от гръцките органи ангажименти във връзка с преструктурирането на дейностите в Гърция и в чужбина и във връзка с корпоративното управление и търговските дейности. Следователно може да се заключи, че изпълнението на плана за преструктуриране ще бъде обект на подходящ мониторинг.
8. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(306)
Заключението е, че Гърция неправомерно е привела в действие мерки за помощ B1, B2, B3 и B4 в нарушение на член 108, параграф 3 от Договора, тъй като те са били приведени в действие преди официалното им одобрение от Комисията. Комисията обаче счита, че планът за преструктуриране, разглеждан заедно с поетите задължения в приложението, гарантира възстановяването на жизнеспособността на Банката в дългосрочен план, е достатъчен от гледна точка на споделяне на тежестта и собствен принос и е целесъобразен и пропорционален, за да бъдат компенсирани нарушенията на конкуренцията вследствие на разглежданите в настоящото решение мерки за помощ. Планът за преструктуриране и поетите задължения изпълняват критериите на Съобщението относно преструктурирането и следователно мерките за помощ могат да се считат за съвместими с вътрешния пазар,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. Следните мерки, които са осъществени от гръцките органи, представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора:
а)
спешната помощ за осигуряване на ликвидност, предоставена на Alpha Bank S.A. от Банката на Гърция и гарантирана от Гърция (мярка L2);
б)
втора междинна рекапитализация в размер на 1 042 млн. EUR, предоставена от гръцкия фонд за финансова стабилност („HFSF“) на Alpha Bank S.A. през месец декември 2012 г. (мярка B2);
в)
писмо за поемане на ангажимент в размер на 1 629 млн. EUR, предоставено от HFSF на Alpha Bank S.A. на 21 декември 2012 г. (мярка B3);
г)
рекапитализация в размер на 4 021 млн. EUR, предоставена от HFSF на Alpha Bank S.A. през пролетта на 2013 г. (мярка B4).
2. Финансирането от HFSF на общия недостиг от финансиране в размер на 427 млн. EUR, в рамките на прехвърлянето на определени активи и пасиви на Кооперативна банка на Додеканезите, Кооперативна банка на остров Евбея и Кооперативна банка на Западна Македония към Alpha Bank S.A. през декември 2013 г., не представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора.
(3) Като се има предвид планът за преструктуриране на Alpha Bank Group (Alpha Bank и всички нейни дъщерни предприятия и клонове), представен на 12 юни 2014 г., и поетите задължения от страна на гръцките органи на същата дата, следната държавна помощ е съвместима с вътрешния пазар:
а)
вливане на капитал в размер на 940 млн. EUR, предоставено от гръцките органи на Alpha Bank S.A. през месец май 2009 г. по мярката за рекапитализация (мярка A);
б)
спешна помощ за осигуряване на ликвидност, предоставена на Alpha Bank S.A. от Банката на Гърция и гарантирана от гръцките органи след месец юли 2011 г. в размер на 23,6 млрд. EUR към 31 декември 2012 г. (мярка L2);
в)
първа междинна рекапитализация в размер на 1 900 млн. EUR, предоставена от HFSF на Alpha Bank S.A. през месец май 2012 г. (мярка B1);
г)
втора междинна рекапитализация в размер на 1 042 млн. EUR, предоставена от HFSF на Alpha Bank S.A. през месец декември 2012 г. (мярка B2);
д)
писмо за поемане на ангажимент в размер на 1 629 млн. EUR, предоставено от HFSF на Alpha Bank S.A. на 21 декември 2012 г. (мярка B3);
е)
рекапитализация в размер на 4 021 млн. EUR, предоставена от HFSF на Alpha Bank S.A. през май 2013 г. (мярка B4).
Член 2
Адресат на настоящото решение е Република Гърция.
Съставено в Брюксел на 9 юли 2014 година.
DECISIÓN (UE) 2015/454 DE LA COMISIÓN
de 9 de julio de 2014
relativa a la ayuda estatal SA.34823 (2012/C), SA.36004 (2013/NN), SA.37965 (2013/N), SA.37966 (2013/N), SA.37967 (2013/N) concedida por Grecia a Alpha Bank Group en relación con:
-
la recapitalización y reestructuración de Alpha Bank S.A.,
-
la resolución de Cooperative Bank of Western Macedonia a través de una orden de transferencia a Alpha Bank S.A.,
-
la resolución de Evia Cooperative Bank a través de una orden de transferencia a Alpha Bank S.A.,
-
la resolución de Cooperative Bank of Dodecanese a través de una orden de transferencia a Alpha Bank S.A.
[notificada con el número C(2014) 4662]
(El texto en lengua inglesa es el único auténtico)
(Texto pertinente a efectos del EEE)
LA COMISIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea y, en particular, su artículo 108, apartado 2, párrafo primero,
Visto el Acuerdo sobre el Espacio Económico Europeo y, en particular, su artículo 62, apartado 1, letra a),
Después de haber emplazado a los Estados miembros y otros interesados para que presentaran sus observaciones de conformidad con las citadas disposiciones,
Considerando lo siguiente:
1. PROCEDIMIENTO
1.1. PROCEDIMIENTO RELATIVO A ALPHA BANK
(1)
Mediante Decisión de 19 de noviembre de 2008, la Comisión aprobó un régimen denominado «Medidas de apoyo a las instituciones de crédito griegas» (en lo sucesivo, «el régimen de apoyo a los bancos griegos») destinado a garantizar la estabilidad del sistema financiero griego. El régimen de apoyo a los bancos griegos contempla la concesión de ayudas mediante tres medidas: recapitalización, garantía de préstamos y deuda pública (1). En mayo de 2009, Alpha Bank Group (en lo sucesivo, «el Banco») fue recapitalizado por Grecia mediante la medida de recapitalización.
(2)
El considerando 14 de la Decisión de 19 de noviembre de 2008 establecía que se notificaría a la Comisión un plan de reestructuración con respecto a los beneficiarios de la medida de recapitalización.
(3)
El 2 de agosto de 2010, las autoridades griegas presentaron a la Comisión un plan de reestructuración del Banco. La Comisión registró el plan y sus posteriores actualizaciones, así como la información complementaria presentada por las autoridades griegas, como asunto SA.30342 (PN26/2010) y, posteriormente, como asunto SA.32786 (2011/PN).
(4)
El Banco se ha beneficiado en repetidas ocasiones de garantías estatales sobre instrumentos de deuda y préstamos públicos al amparo del régimen de apoyo a los bancos griegos (2). También se ha beneficiado de la provisión urgente de liquidez garantizada por el Estado.
(5)
El 20 de abril de 2012, el Fondo Griego de Estabilidad Financiera (en lo sucesivo, «el FGEF») facilitó al Banco una carta en la que se comprometía a participar en un proyecto de ampliación del capital social del Banco. El 28 de mayo de 2012, el FGEF concedió al Banco una recapitalización puente de 1 900 millones EUR (en lo sucesivo, «la primera recapitalización puente»).
(6)
En mayo de 2012, las autoridades griegas notificaron a la Comisión que habían recibido la carta de compromiso del FGEF en favor del Banco. La Comisión la registró como ayuda no notificada [asunto SA.34823 (2012/NN)], puesto que la medida ya se había ejecutado.
(7)
Mediante Decisión de 27 de julio de 2012, la Comisión incoó un procedimiento formal de investigación sobre la primera recapitalización puente (en lo sucesivo, «la Decisión de incoación Alpha») (3).
(8)
El 12 de octubre de 2012, el FGEF dio su consentimiento a la adquisición por el Banco de Emporiki Bank a Crédit Agricole SA (en lo sucesivo, «Crédit Agricole»). El 16 de octubre de 2012, Crédit Agricole y el Banco firmaron un acuerdo de compra de acciones.
(9)
Antes de esa fecha, las autoridades griegas habían informado a los servicios de la Comisión sobre la evolución del procedimiento y las condiciones de la posible adquisición de Emporiki Bank.
(10)
El 23 de noviembre de 2012, los servicios de la Comisión enviaron a las autoridades griegas una carta que incluía su evaluación preliminar de la adquisición.
(11)
En diciembre de 2012, el FGEF concedió al Banco una segunda recapitalización puente de 1 042 millones EUR (en lo sucesivo, «la segunda recapitalización puente»). El 21 de diciembre de 2012, el FGEF facilitó también al Banco una carta de compromiso para su participación en una ampliación del capital social del Banco y en la emisión de instrumentos de capital convertibles por un importe total máximo de 1 629 millones EUR (4). Las autoridades griegas notificaron dichas medidas a la Comisión el 27 de diciembre de 2012 (5).
(12)
En mayo de 2013, el Banco anunció la finalización con éxito de su emisión de derechos por valor de 457,1 millones EUR y la asignación de todas las acciones ofrecidas en una inversión privada por valor de 92,9 millones EUR adicionales. El 3 de junio de 2013, el FGEF convirtió la primera y segunda recapitalizaciones puente en capital y aportó otros 1 079 millones EUR de capital al Banco (en lo sucesivo, «la recapitalización de la primavera de 2013»).
(13)
El 19 de diciembre de 2013, las autoridades griegas facilitaron a la Comisión información sobre las condiciones de la recapitalización de la primavera de 2013.
(14)
El 12 de junio de 2014, las autoridades griegas presentaron a la Comisión un plan de reestructuración definitivo del Banco (en lo sucesivo, «el plan de reestructuración»). En la misma fecha, facilitaron información sobre la provisión urgente de liquidez garantizada por el Estado, indicando su intención de seguir prestando al Banco apoyo a la liquidez, así como garantías estatales sobre instrumentos de deuda pública y obligaciones del Estado concedidas en el marco del régimen de apoyo a los bancos griegos (6).
(15)
La Comisión ha celebrado numerosas reuniones y teleconferencias y ha intercambiado mensajes electrónicos con representantes de las autoridades griegas y del Banco.
(16)
Grecia acepta que excepcionalmente la presente Decisión se adopte únicamente en lengua inglesa.
1.2. PROCEDIMIENTO RELATIVO AL APOYO ESTATAL CONCEDIDO A LOS TRES BANCOS COOPERATIVOS
(17)
El 3 de diciembre de 2013, Grecia informó a la Comisión de la resolución anticipada de tres Bancos Cooperativos (en lo sucesivo, «los tres Bancos Cooperativos»), a saber, Co-operative Bank of Dodecanese (en lo sucesivo, «Dodecanese Bank»), Co-operative Bank of Evia (en lo sucesivo, «Evia Bank») and Co-operative Bank of Western Macedonia (en lo sucesivo, «Western Macedonia Bank»).
(18)
El 4 de diciembre de 2013, los servicios de la Comisión pidieron a Grecia que facilitara información relativa a la resolución anticipada de los tres Bancos Cooperativos.
(19)
El 5 de diciembre de 2013, Grecia facilitó la información solicitada a los servicios de la Comisión.
(20)
El 8 de diciembre de 2013, el Banco de Grecia procedió a la resolución de los tres Bancos Cooperativos y a la transferencia al Banco de sus pasivos seleccionados.
(21)
El 17 de diciembre de 2013, Grecia notificó el apoyo estatal prestado en el marco de la resolución de los tres Bancos Cooperativos.
2. DESCRIPCIÓN
2.1. EL BANCO Y SUS DIFICULTADES
2.1.1. Contexto general del sector bancario griego
(22)
El producto interior bruto (PIB) real de Grecia disminuyó un 20 % entre 2008 y 2012, como se muestra en el cuadro 1. Como consecuencia de ello, los bancos griegos registraron un rápido aumento de la tasa de impago de los préstamos a las empresas y hogares griegos (7). Estas circunstancias afectaron negativamente al rendimiento de los activos de las entidades bancarias griegas y generaron necesidades de capital.
Cuadro 1
Crecimiento del PIB real en Grecia, 2008-2013
Grecia
2008
2009
2010
2011
2012
2013
Crecimiento del PIB real (%)
-0,2
-3,1
-4,9
-7,1
-7,0
-3,9
Fuente:
Eurostat, disponible en http://epp.eurostat.ec.europa.eu/tgm/table.do?tab=table&init=1&plugin=1&language=en&pcode=tec00115.
(23)
Además, en febrero de 2012, Grecia llevó a cabo un intercambio de obligaciones del sector privado conocido como «participación del sector privado» (en lo sucesivo, «el programa PSI»). Los bancos griegos participaron en el programa PSI, en el curso del cual el Gobierno griego ofreció nuevas garantías a los obligacionistas privados existentes (incluidas nuevas obligaciones de deuda pública griega), obligaciones ligadas al PIB y pagarés PSI emitidos por el Fondo Europeo de Estabilidad Financiera (FEEF) a cambio de obligaciones de deuda pública griega, con una quita nominal del 53,5 % y vencimientos a más largo plazo (8). Las autoridades griegas anunciaron los resultados de dicho intercambio de obligaciones el 9 de marzo de 2012 (9). El intercambio conllevó pérdidas significativas para los obligacionistas (estimadas por el Banco de Grecia en el 78 % del importe nominal de las antiguas obligaciones de deuda pública griega por término medio para los bancos griegos) y necesidades de capital que se anotaron con carácter retroactivo en los estados financieros de los bancos griegos correspondientes a 2011.
Cuadro 2
Total de pérdidas de los principales bancos griegos en el marco del PSI (millones EUR)
Bancos
Importe nominal de las obligaciones de deuda pública griega (1)
Importe nominal de los préstamos estatales (2)
Importe nominal total (3)=(1)+(2)
Pérdidas de las obligaciones de deuda pública griega en el marco del PSI (4)
Pérdidas de los préstamos del Estado en el marco del PSI (5)
Pérdidas brutas totales en el marco del PSI (6)=(4)+(5)
Pérdidas brutas totales en el marco del PSI/capital básico de nivel 1 (10) (diciembre de 2011) (%)
Pérdidas brutas totales en el marco del PSI/activos totales (diciembre de 2011) (%)
NBG
13 748
1 001
14 749
10 985
751
11 735
161,0
11,0
Eurobank
7 001
335
7 336
5 517
264
5 781
164,5
7,5
Alpha
3 898
2 145
6 043
3 087
1 699
4 786
105,7
8,1
Piraeus
7 063
280
7 343
5 686
225
5 911
226,0
12,0
Emporiki
351
415
766
270
320
590
40,3
2,7
Fuente:
Banco de Grecia, Informe sobre la recapitalización y reestructuración del sector bancario griego, diciembre de 2012, p. 14.
(24)
Dado que los bancos griegos se enfrentaron a importantes déficits de capital como resultado del programa PSI y la prolongada recesión, el Memorando de Política Económica y Financiera (MPEF) del segundo programa de ajuste para Grecia celebrado entre el Gobierno griego, la Unión Europea, el Fondo Monetario Internacional (FMI) y el Banco Central Europeo (BCE) el 11 de marzo de 2012 destinó fondos a la recapitalización de esos bancos. Las autoridades griegas estimaron el total de las necesidades de recapitalización bancaria y los costes de resolución que debían financiarse en el marco de ese programa en 50 000 millones EUR (11). Este importe se calculó sobre la base de una prueba de resistencia llevada a cabo por el Banco de Grecia para el período comprendido entre diciembre de 2011 y diciembre de 2014 (en lo sucesivo, «la prueba de resistencia de 2012»), que se basó en previsiones de las pérdidas crediticias realizadas por Blackrock (12). Los fondos para la recapitalización de los bancos griegos están disponibles por intermediación del FGEF. En el cuadro 3 se resume el cálculo de las necesidades de capital de los principales bancos griegos resultantes de la prueba de resistencia de 2012.
Cuadro 3
Prueba de resistencia de 2012: necesidades de capital de los principales bancos griegos (millones EUR)
Bancos
Capital básico de nivel 1 de referencia (diciembre de 2011) (1)
Pérdidas brutas totales en el marco del PSI (diciembre de 2011) (2)
Provisiones relativas al PSI (junio de 2011) (3)
Previsiones de pérdidas brutas acumuladas para el riesgo de crédito (4)
Reservas dotadas para préstamos incobrables (diciembre de 2011) (5)
Generación de capital interno (6)
Objetivo de coeficiente de capital básico de nivel 1 (diciembre 2014) (7)
Necesidades de capital (8) = (7) - [(1) + (2) + (3) + (4) + (5) + (6)]
NBG
7 287
-11 735
1 646
-8 366
5 390
4 681
8 657
9 756
Eurobank
3 515
-5 781
830
-8 226
3 514
2 904
2 595
5 839
Alpha
4 526
-4 786
673
-8 493
3 115
2 428
2 033
4 571
Piraeus
2 615
-5 911
1 005
-6 281
2 565
1 080
2 408
7 335
Emporiki
1 462
590
71
-6 351
3 969
114
1 151
2 475
Postbank (TT Bank)
557
-3 444
566
-1 482
1 284
- 315
903
3 737
Fuente:
Banco de Grecia, Informe sobre la recapitalización y reestructuración del sector bancario griego, diciembre de 2012, p. 8.
(25)
De conformidad con el MPEF, «los bancos que presenten planes viables de obtención de capital tendrán la oportunidad de solicitar y recibir apoyo público de tal forma que se preserven los incentivos al sector privado para aportar capital y, por lo tanto, se reduzca al mínimo la carga para los contribuyentes» (13). El Banco de Grecia constató que solo los cuatro mayores bancos (Eurobank, National Bank of Greece, Piraeus Bank y Alpha Bank) presentaron planes de ampliación de capital viables (14). Estos bancos recibieron una primera recapitalización puente del FGEF en mayo de 2012.
(26)
Los depósitos nacionales en los bancos griegos disminuyeron un 37 % entre finales de 2009 y junio de 2012, debido a la recesión y a la incertidumbre política. Los bancos se vieron obligados a pagar tipos de interés más elevados para tratar de retener los depósitos. Los costes de los depósitos aumentaron, reduciendo el margen neto de intereses de los bancos. Como los bancos griegos estaban excluidos de los mercados de financiación mayorista, pasaron a ser totalmente dependientes de la financiación del Eurosistema (15), presentándose una parte creciente de la misma en forma de provisión urgente de liquidez con garantía estatal concedida por el Banco de Grecia.
(27)
El 3 de diciembre de 2012, Grecia puso en marcha un programa de recompra de las nuevas obligaciones de deuda pública griega recibidas por los inversores en el marco del programa PSI, a precios que oscilaban entre el 30,2 % y el 40,1 % de su valor nominal (16). Los bancos griegos participaron en dicho programa de recompra, lo que se tradujo en nuevas pérdidas en sus balances, puesto que la mayoría de las pérdidas contables (es decir, la diferencia entre el valor de mercado y el valor nominal) contabilizadas en esas nuevas obligaciones de deuda pública griega en el momento del programa PSI pasaron a ser definitivas e irreversibles (17).
(28)
En diciembre de 2012, los cuatro mayores bancos griegos recibieron una segunda recapitalización puente del FGEF.
(29)
En la primavera de 2013, la recapitalización puente de los cuatro bancos se convirtió en recapitalización permanente en acciones ordinarias, estando más del 80 % del capital social de cada uno de los cuatro bancos en manos del FGEF. En relación con los bancos que consiguieron atraer un importe predeterminado de capital privado (el Banco, Piraeus Bank SA y National Bank of Greece S.A.), el FGEF recibió acciones sin derecho a voto y se concedió a los inversores privados certificados de opción de compra sobre las acciones de dicho Fondo.
(30)
En julio de 2013, el Banco de Grecia encargó a un asesor que realizase un diagnóstico sobre las carteras de préstamos de todos los bancos griegos. El asesor realizó proyecciones sobre pérdida de crédito en dichas carteras y en los préstamos con riesgo griego en las sucursales y filiales extranjeras a lo largo de tres años y medio y durante toda la vigencia de los préstamos. El análisis aportó proyecciones sobre pérdida de crédito en dos escenarios macroeconómicos, uno de referencia y otra adverso. Las pérdidas de crédito de las carteras de préstamos exteriores fueron estimadas por el Banco de Grecia a partir de datos facilitados por el asesor.
(31)
Sobre la base de la valoración de las pérdidas de créditos que había hecho el asesor, el Banco de Grecia puso en marcha en el otoño de 2013 una nueva prueba de resistencia (en lo sucesivo, «la prueba de resistencia de 2013») para evaluar la solidez de la posición de capital de las entidades bancarias griegas en un escenario de referencia y un escenario adverso. El Banco de Grecia realizó una evaluación de las necesidades de capital con el apoyo técnico de un segundo asesor.
(32)
Los elementos clave de la evaluación de las necesidades de capital según la prueba de resistencia de 2013 fueron: i) las proyecciones sobre pérdida de crédito (18) de las carteras de préstamos de los bancos sobre una base consolidada para los riesgos griegos y los riesgos extranjeros, netas de las reservas de préstamos vigentes, y ii) la rentabilidad operativa estimada de los bancos para el período comprendido entre junio de 2013 y diciembre de 2016, basada en una estimación prudente de los planes de reestructuración presentados al Banco de Grecia durante el cuarto trimestre de 2013. En el cuadro 4 se resume el cálculo de las necesidades de capital de los principales bancos griegos sobre una base consolidada y con arreglo al escenario de referencia para las pruebas de resistencia de 2013.
Cuadro 4
Prueba de resistencia de 2013: necesidades de capital de los bancos griegos sobre una base consolidada en el escenario de referencia (millones EUR)
Bancos
Coeficiente de capital básico de nivel 1 de referencia (diciembre de 2013) (1)
Reservas para préstamos incobrables (junio de 2013) (2)
Proyecciones sobre pérdida de crédito para riesgos griegos (3)
Proyecciones sobre pérdida de crédito para riesgos exteriores (19) (4)
Generación de capital interno (5)
Coeficiente de capital básico de nivel 1 de la prueba de resistencia (diciembre de 2016) (6)
Necesidades de capital (7) = (6) - (1) - (2) - (3) - (4)-(5)
NBG (20)
4 821
8 134
-8 745
-3 100
1 451
4 743
2 183
Eurobank (21)
2 228
7 000
-9 519
-1 628
2 106
3 133
2 945
Alpha
7 380
10 416
-14 720
-2 936
4 047
4 450
262
Piraeus
8 294
12 362
-16 132
-2 342
2 658
5 265
425
Attica
225
403
- 888
0
106
243
397
Panellinia
61
66
- 237
0
-26
31
169
Fuente:
Banco de Grecia, Pruebas de resistencia de 2013 del sector bancario griego, marzo de 2014, p. 42.
(33)
El 6 de marzo de 2014, el Banco de Grecia informó de los resultados de las pruebas de resistencia de 2013 y pidió a los bancos que presentasen, a más tardar a mediados de abril de 2014, sus planes de ampliación de capital para cubrir las necesidades de capital en el escenario de referencia.
(34)
Entre finales de marzo de 2013 y principios de mayo de 2014, los bancos procedieron a ampliaciones de capital.
2.1.2. Beneficiario
(35)
El Banco presta servicios bancarios universales principalmente en Grecia y en el sudeste de Europa [Chipre, Rumanía, Bulgaria, Serbia, Albania y la antigua República Yugoslava de Macedonia («ARYM»)], así como en el Reino Unido. Ofrece toda la gama de productos y servicios bancarios y financieros a hogares y empresas. Opera en la banca minorista, empresarial y privada, gestión de activos, tesorería y banca de inversión. El Banco es una sociedad constituida en Grecia y sus acciones se cotizan en la Bolsa de Atenas. El 30 de septiembre de 2012, el Banco empleaba a un total de 17 119 personas, aproximadamente un tercio de ellas en el sudeste de Europa y en el Reino Unido, y los dos tercios restantes eran empleados en Grecia (22).
(36)
El Banco participó en el programa PSI, intercambiando obligaciones de deuda pública griega y préstamos del Estado por un valor nominal de 6 043 millones EUR. Su carga total relacionada con el programa PSI ascendía a unos 4 786 millones EUR antes de impuestos y fue enteramente registrada en su contabilidad de 2011 (23). Durante el programa de recompra de diciembre de 2012, el Banco vendió las nuevas obligaciones de deuda pública griega que había recibido en el marco del programa PSI con un descuento importante con respecto a su valor nominal. Dicha venta cristalizó sus pérdidas en las nuevas obligaciones de deuda pública griega.
(37)
Las cifras clave del Banco en los meses de diciembre de 2010, 2011, 2012 y 2013 (datos consolidados) se presentan en el cuadro 5.
Cuadro 5
Cifras clave de Alpha Bank en 2010, 2011, 2012 y 2013
Beneficios y pérdidas
(en millones EUR)
2010
2011
2012
2012 proforma
(incluido Emporiki)
2013
(incluido Emporiki)
Ingresos netos por intereses
1 819
1 784
1 397
1 755
1 658
Total de ingresos operativos
2 249
2 283
1 506
1 826
2 344
Total gastos de funcionamiento
-1 148
-1 096
-1 179
-1 746
-1 426
Ingresos antes de provisiones
1 101
1 187
327
80
918
Pérdidas por deterioro del valor para cubrir el riesgo de crédito
- 885
-1 130
-1 669
-2 802
-1 923
Pérdidas por deterioro del valor en las obligaciones de deuda pública y los préstamos elegibles para el PSI
-
-4 789
-
-
-
Fondo de comercio negativo
3 283
Beneficios/pérdidas netos
86
-3 810
-1 086
n.a.
2 922
Cifras selectivas sobre volúmenes
(millones EUR)
2010
2011
2012
2012 proforma
(incluido Emporiki)
2013
(incluido Emporiki)
Total préstamos y anticipos a clientes (neto)
49 305
44 876
40 495
55 459
51 678
Depósitos
38 293
29 399
28 451
41 348
42 485
Total activos
66 798
59 148
58 357
76 518
73 697
Capital total (24)
5 784
1 966
773
3 423
8 312
Fuentes:
2013: http://www.alpha.gr/files/investorrelations/Deltio_Typou_20140310EN.pdf
Proforma 2012: Plan de reestructuración de Alpha Bank, junio de 2014, p. 24.
2012 y 2011: Resultados financieros del ejercicio 2012 - Estados financieros consolidados http://www.alpha.gr/files/investorrelations/IFRS_Alphagroup_FY_2012_en.pdf
2010: Resultados financieros del ejercicio 2011 - Estados financieros consolidados http://www.alpha.gr/files/investorrelations/IFRS_Alphagroup_FY_2011_en.pdf
(38)
El cuadro 5 muestra que además de las enormes pérdidas que contabilizó en 2011 debido al programa PSI [4 786 millones EUR (25)], el Banco experimentó una reducción de sus ingresos (como consecuencia, entre otras cosas, de los elevados costes de los depósitos) y elevadas y crecientes pérdidas por el deterioro del valor de sus carteras de préstamos en Grecia y en el extranjero. La posición de liquidez del Banco se vio gravemente afectada por la retirada de depósitos y su coeficiente préstamos/depósitos alcanzó el 152 % a 31 de diciembre de 2011 (26), mientras que en esa fecha el 34 % de su balance estaba financiado por el Eurosistema (27).
(39)
En las pruebas de resistencia de 2013, el Banco de Grecia estimó las necesidades de capital del Banco en 262 millones EUR para el escenario de referencia.
(40)
En marzo de 2014, el Banco procedió a una ampliación de capital de 1 200 millones EUR para cubrir las necesidades de capital mencionadas en el considerando 39 y reembolsar las acciones preferentes en manos de Grecia por valor de 940 millones EUR (28). A diferencia de lo que ocurrió en la ampliación de capital de Eurobank de abril de 2014, el FGEF no se comprometió a aportar capital en la ampliación de capital del Banco en caso de demanda privada insuficiente. Esta última ampliación de capital se llevó a cabo a través de una oferta de capital no preferente (es decir, una ampliación de aumento de capital con supresión de los derechos preferentes de los accionistas) a inversores internacionales y a través de una oferta pública en Grecia. El precio de suscripción se fijó en 0,66 EUR por acción.
(41)
Tras la ampliación de capital, el Banco anunció el 17 de abril de 2014 que había amortizado las acciones preferentes a Grecia, por un importe total de 940 millones EUR.
2.2. ADQUISICIONES DE ACTIVIDADES BANCARIAS EN GRECIA LLEVADAS A CABO POR EL BANCO
2.2.1. Adquisición de Emporiki Bank
(42)
Emporiki Bank fue fundado en 1882.
(43)
En 2000, Crédit Agricole Group adquirió inicialmente una participación del 6,7 % en Emporiki Bank. Emporiki Bank pasó a ser una filial de Crédit Agricole en 2006, cuando este adquirió una participación mayoritaria. En ese momento, la participación de Crédit Agricole en Emporiki Bank aumentó al 94,99 %.
(44)
Emporiki Bank operaba en todas las actividades bancarias (minoristas, empresas), así como en la banca de inversión, gestión de activos, gestión de cartera y servicios financieros generales. Ofrecía sus servicios en Grecia a través de una red de 323 sucursales y en el exterior, a través de su sucursal en Chipre, así como de filiales en Chipre, Bulgaria, Albania y Rumanía (29). A 31 de diciembre de 2012, su plantilla era de 4 230 trabajadores.
(45)
El Banco participó en el programa PSI, intercambiando obligaciones de deuda pública griega y otros valores elegibles con un valor nominal de 766 millones EUR. Como se muestra en el cuadro 2, su carga total relacionada con el PSI ascendía a unos 590 millones EUR antes de impuestos y estaba totalmente inscrita en su contabilidad de 2011. Como se ilustra en el cuadro 3, las necesidades de capital de Emporiki Bank se estimaron en 2 475 millones EUR y se calcularon sobre la base de una prueba de resistencia realizada en 2012 por el Banco de Grecia para el período comprendido entre el 31 de diciembre de 2011 y el 31 de diciembre de 2014, que se basó en las previsiones de pérdidas crediticias realizadas por Blackrock.
(46)
El 12 de octubre de 2012, el FGEF dio su aprobación al Banco para la adquisición de Emporiki Bank a Crédit Agricole.
(47)
El 16 de octubre de 2012, Crédit Agricole y el Banco firmaron el «Acuerdo de adquisición de acciones de 16 de octubre de 2012 entre Crédit Agricole SA y Alpha Bank SA para la compraventa de Emporiki Bank of Greece SA». Llevada a cabo la debida diligencia financiera, Crédit Agricole aportó capital agregado por valor de 2 893 millones EUR, al tiempo que suscribía en su totalidad un bono convertible por valor de 150 millones EUR emitido por el Banco (30). A continuación, el Banco adquiriría la totalidad de Emporiki Bank recapitalizado por un euro. En el marco del acuerdo de adquisición de acciones, el Banco no adquirió las filiales extranjeras de Emporiki Bank, que siguieron en manos de Crédit Agricole, salvo la sucursal chipriota de Emporiki Bank, que representaba 500 millones EUR de activos y que formaba parte del perímetro adquirido por el Banco.
(48)
A 31 de diciembre de 2012, tras la recapitalización llevada a cabo por Crédit Agricole, el coeficiente de adecuación del capital de Emporiki Bank era del 17,6 %, mientras que su coeficiente de capital de nivel 1 era del 13,5 %.
(49)
El 1 de febrero de 2013, el Banco anunció la conclusión de la transferencia de la totalidad del capital social de Emporiki Bank al Banco (31).
(50)
Las cifras clave de Emporiki Bank en diciembre de 2010, diciembre de 2011, diciembre de 2012 y enero de 2013 se presentan en el cuadro 6.
Cuadro 6
Cifras clave de Emporiki Bank, 2010, 2011, 2012 y enero de 2013
en miles de millones EUR
31 de diciembre de 2010
(consolidadas)
31 de diciembre de 2011
(consolidadas)
Diciembre de 2012
(perímetro adquirido por el Banco)
Enero de 2013
(perímetro adquirido por el Banco)
Total activos
26,78
21,7
19,5
18,2
Total préstamos brutos y anticipos a clientes
24
23,48
19,85
19,8
Provisiones
2,8
4,4
5
5
Adeudados a los clientes
12,2
11,3
12,68
12,9
Financiación del Eurosistema
0,3
1,77
1,2
1,2
Total capital
0,9
0,9
1,73
2,3
Pérdidas después de impuestos
-0,87
-1,76
-1,5
Depósitos/préstamos netos
173,8 %
169,1 %
117,2 %
114,1 %
Fuentes:
Enero de 2013: Resultados del ejercicio financiero de 2012 de Alpha Bank, presentación de 27 de marzo de 2013 (disponible en: http://www.alpha.gr/files/investorrelations/2012_FY_Financial_Report1.pdf)
Diciembre de 2012: Indicadores clave de Alpha Bank y Emporiki Bank, disponibles en: http://www.alpha.gr/page/default.asp?id=9&la=2
2011 y 2010: Estados financieros consolidados de Emporiki Bank a 31 de diciembre de 2011
2.2.2. Adquisición de pasivos seleccionados de los tres Bancos Cooperativos
(51)
El 8 de diciembre de 2013, el Banco de Grecia decidió proceder a la resolución de los tres Bancos Cooperativos: Dodecanese Bank, Evia Bank y Western Macedonia Bank.
(52)
El Banco de Grecia procedió a una operación de compra y asunción de deudas (32), en cuyo marco se transferiría a un comprador la totalidad de los depósitos, incluidos los depósitos interbancarios, y los activos y pasivos frente al Fondo de Garantía de Depósitos e Inversiones griego, pero no los préstamos. El Banco de Grecia se puso en contacto con los cuatro bancos sistémicos griegos, ya que, según el Banco de Grecia, los depósitos deberían transferirse a entidades plenamente recapitalizadas. Solo el Bank y Eurobank presentaron ofertas vinculantes, el 5 de diciembre de 2013. El Banco de Grecia consideró que la mejor oferta era la del Banco. El Banco ofreció como contraprestación una cantidad equivalente al 2,1 % de los depósitos transferidos.
2.2.2.1. Dodecanese Bank
(53)
Dodecanese Bank se creó en 1994.
(54)
El 22 de julio de 2013, el Banco de Grecia pidió a Dodecanese Bank que restableciera su coeficiente de capital básico de nivel 1. Dodecanese Bank procedió a una ampliación de capital mediante una oferta pública de venta de acciones cooperativas. Según el folleto de emisión, el coeficiente de capital básico de nivel 1 de Dodecanese Bank, calculado a partir de los datos financieros de dicho banco el 30 de junio de 2013, se estimó en el 3,5 %, por debajo, por tanto, de los requisitos de adecuación del capital mínimo fijados por el Banco de Grecia. No obstante, la captación de capital no atrajo una demanda suficiente de los inversores.
(55)
Por ese motivo, el 8 de diciembre de 2013, el Banco de Grecia procedió a la resolución de Dodecanese Bank. Se le retiró la licencia y se procedió a su liquidación (33). Se transfirieron al Banco pasivos seleccionados de Dodecanese Bank (34). Según el Banco de Grecia (35), el valor razonable de los activos transferidos ascendía a unos 6 millones EUR, mientras que el valor razonable del pasivo transferido era de 255 millones EUR, siendo la diferencia el déficit de financiación (36) de 249 millones EUR. El déficit de financiación fue cubierto por el FGEF de conformidad con el artículo 63D, apartado 13, de la Ley 3601/2007. En diciembre de 2013, el FGEF desembolsó dos tercios del total del déficit de financiación, es decir, 166 millones EUR, en pagarés del FEEF, al tiempo que se comprometía a que el importe restante de 83 millones EUR se pagaría en el momento de la determinación definitiva del déficit de financiación. El 16 de junio de 2014, el Banco de Grecia determinó que el déficit de financiación final de Dodecanese Bank ascendía a 258,5 millones EUR. El FGEF cubrirá la parte no desembolsada del déficit de financiación.
(56)
A 30 de septiembre de 2013, Dodecanese Bank empleaba a 132 personas y contaba con 11 sucursales. En el marco de la resolución, el Banco no se hizo cargo de ninguna sucursal de Dodecanese Bank, pero indicó que mantendría una presencia física en zonas en las que no existieran solapamientos de red (es decir, en cuatro islas sin otras alternativas) alquilando para ello las cuatro pequeñas sucursales gestionadas por el síndico. Los trabajadores de Dodecanese Bank fueron despedidos y vueltos a contratar selectivamente por el Banco.
2.2.2.2. Evia Bank
(57)
Evia Bank se creó en 1995.
(58)
El 22 de julio de 2013, el Banco de Grecia pidió a Evia Bank que restableciera su coeficiente de capital básico de nivel 1. Evia Bank procedió a una ampliación de capital mediante una oferta pública de acciones cooperativas. Según el folleto de emisión, el coeficiente de capital básico de nivel 1 de Evia Bank, calculado a partir de los datos financieros del banco a 30 de junio de 2013, se estimó en el 1,8 %, por debajo, por tanto, de los requisitos de adecuación del capital mínimo fijado por el Banco de Grecia. No obstante, la captación de capital no atrajo suficiente demanda de los inversores.
(59)
Por ese motivo, el 8 de diciembre de 2013, el Banco de Grecia procedió a la resolución de Evia Bank. Se le retiró la licencia y se procedió a su liquidación (37). Se transfirieron al Banco pasivos seleccionados de Evia Bank (38). Según el Banco de Grecia (39), el valor razonable de los activos transferidos ascendía a de 2 millones EUR, mientras que el valor razonable del pasivo transferido era de 98 millones EUR, siendo la diferencia el déficit de financiación de 96 millones EUR. El déficit de financiación fue cubierto por el FGEF de conformidad con el artículo 63D, apartado 13, de la Ley 3601/2007. En diciembre de 2013, el FGEF desembolsó dos tercios del total del déficit de financiación, es decir, 64 millones EUR en pagarés del FEEF, al tiempo que se comprometía a que el importe restante de 32 millones EUR se pagaría en el momento de la determinación definitiva del déficit de financiación. El 16 de junio de 2014, el Banco de Grecia determinó que el déficit de financiación final de Evia Bank ascendía a 105 millones EUR. El FGEF cubrirá la parte no desembolsada del déficit de financiación.
A 30 de septiembre de 2013, Evia Bank empleaba a 59 personas y contaba con 4 sucursales. El Banco no se hizo cargo de ninguna sucursal de Evia Bank. Los trabajadores de Evia Bank fueron despedidos y vueltos a contratar selectivamente por el Banco.
2.2.2.3. Western Macedonia Bank
(60)
El Development Credit Cooperative Society of Prefecture of Kozani se fundó en 1995. En 2008, la cooperativa operaba bajo la nueva denominación «Cooperative Bank of Western Macedonia».
(61)
El 22 de julio de 2013, el Banco de Grecia pidió a Western Macedonia Bank que restableciera su coeficiente de capital básico de nivel 1. Western Macedonia Bank procedió a una ampliación de capital mediante una oferta pública de acciones operativas. Según el folleto de emisión, el coeficiente de capital básico de nivel 1 del Western Macedonia Bank, calculado a partir de los datos financieros del banco el 30 de septiembre de 2013, se estimó en el - 11 %, por debajo, por tanto, de los requisitos de adecuación del capital mínimo fijados por el Banco de Grecia. No obstante, la captación de capital no atrajo suficiente demanda de los inversores.
(62)
Por ese motivo, el 8 de diciembre de 2013, el Banco de Grecia procedió a la resolución de Western Macedonia Bank. Se le retiró la licencia y se procedió a su liquidación (40). Se transfirieron al Banco pasivos seleccionados de Western Macedonia Bank (41). Según el Banco de Grecia (42), el valor razonable de los activos transferidos ascendía a de 2 millones EUR, mientras que el valor razonable del pasivo transferido era de 84 millones EUR, siendo la diferencia el déficit de financiación de 82 millones EUR. El déficit de financiación fue cubierto por el FGEF de conformidad con el artículo 63D, apartado 13, de la Ley 3601/2007. En diciembre de 2013, el FGEF desembolsó dos tercios del déficit de financiación total, es decir 55 millones EUR, en pagarés del FEEF al tiempo que se comprometía a pagar la cantidad restante de 27 millones EUR una vez se determinara definitivamente el déficit de financiación.
(63)
A 30 de septiembre de 2013, Western Macedonia Bank empleaba a 36 personas y contaba con 3 sucursales. El Banco no se hizo cargo de ninguna sucursal de Western Macedonia Bank. Los trabajadores de Western Macedonia fueron despedidos y vueltos a contratar selectivamente por el Banco.
(64)
Las cifras clave de los tres Bancos Cooperativos se presentan en el cuadro 7.
Cuadro 7
Datos clave de los tres Bancos Cooperativos (millones de euros)
(A)
(B)
(C)
(D) = (B) - (A)
(E) = 2,1 % * (C)
Valor razonable de los activos transferidos
Valor razonable de los pasivos transferidos
de los cuales, depósitos transferibles
Déficit de financiación inicial
Contraprestación
(2,1 % de los depósitos transferidos)
Dodecanese Bank
6
255
255
249
5
Evia Bank
2
98
95
96
2
Western Macedonia Bank
2
84
82
82
2
Total
427
9
Fuentes:
Decisiones 97/1, 97/2, 97/3 de 8.2.2013 del Comité de Créditos y Seguros del Banco de Grecia.
Decisiones 14/1, 14/2, 14/3, 14/4, 14/5, 14/6, 14/7, 14/8, de 8.12.2013 del Comité de Medidas de Resolución del Banco de Grecia.
2.2.3. Adquisición de Citibank Grecia
(65)
Citibank International se fundó en 1812. Citibank se estableció en Grecia en 1964, principalmente para responder a las necesidades de los sectores marítimo y empresarial. En 1980, Citibank Grecia comenzó a expandirse en la banca minorista. En la actualidad, opera cuentas de particulares y empresas y cuenta con una red de 20 sucursales en todo el país.
(66)
El 29 de mayo de 2014, el FGEF recibió una solicitud del Banco para que diera su visto bueno a la adquisición de Citibank Grecia, incluido Diners Club Grecia («Diners») (43).
(67)
El Banco manifestó su intención de adquirir las actividades de Citibank Grecia, incluidos los préstamos a clientes (por un importe total neto de 442 millones EUR y 1 115 millones EUR de préstamos de dudoso cobro plenamente amortizados), los depósitos de clientes (un total de 1 067 millones EUR), los activos gestionados (1 186 millones EUR), las sucursales minoristas, la red de cajeros automáticos (44) y los trabajadores (45). Además, el Banco expresó su intención de adquirir el 100 % de las acciones ordinarias de Diners.
(68)
El precio se fijó en 2 millones EUR.
(69)
El 5 de junio de 2014, el FGEF dio su visto bueno a la adquisición de Citibank Grecia por el Banco.
2.3. MEDIDAS DE AYUDA
2.3.1. Medidas de ayuda otorgadas al Banco al amparo del régimen de apoyo a los bancos griegos (medidas L1 y A)
(70)
El Banco ha obtenido varias formas de ayuda al amparo del régimen de apoyo a los bancos griegos y de las medidas de recapitalización, garantía de préstamos y préstamo con cargo a obligaciones del Estado.
2.3.1.1. Aporte de liquidez por parte del Estado al amparo de las medidas de garantía y obligaciones del Estado (medida L1)
(71)
El Banco se ha beneficiado y sigue beneficiándose de ayuda al amparo de las medidas de garantía de préstamos y de préstamo con cargo a obligaciones del Estado. Dicha ayuda se denomina en la presente Decisión «medida L1». A 30 de noviembre de 2011, las garantías concedidas al Banco ascendían a unos 14 000 millones EUR. A 30 de septiembre de 2011, el Banco había recibido préstamos con cargo a obligaciones del Estado por valor de 1 600 millones EUR (46).
(72)
En el plan de reestructuración del Banco presentado por las autoridades griegas a la Comisión el 12 de junio de 2014, estas expresaron su intención de proseguir la concesión de garantías y préstamos con cargo a obligaciones del Estado al amparo del régimen de apoyo a los bancos griegos durante el período de reestructuración.
2.3.1.2. Recapitalización estatal concedida en virtud de la medida de recapitalización (medida A)
(73)
En mayo de 2009, el Banco recibió una aportación de capital de 940 millones EUR (medida A) al amparo de la medida de recapitalización del régimen de apoyo a los bancos griegos. Esta aportación equivalía aproximadamente al 2 % de los activos ponderados en función del riesgo (47) del Banco en ese momento.
(74)
La recapitalización adoptó la forma de acciones preferentes suscritas por Grecia, que tenía un cupón del 10 % con vencimiento a cinco años.
(75)
El Banco amortizó las acciones preferentes el 17 de abril de 2014, como se describe en el considerando 41.
2.3.2. Provisión urgente de liquidez garantizada por el Estado (medida L2)
(76)
La provisión urgente de liquidez es una medida excepcional que permite a una entidad financiera solvente que debe hacer frente a problemas de liquidez temporales recibir financiación del Eurosistema, sin que esta operación forme parte de la política monetaria única. El tipo de interés pagado por la entidad financiera para la provisión urgente de liquidez es de […] (48) puntos básicos por encima del tipo de interés que paga por una refinanciación regular del Banco Central.
(77)
El Banco de Grecia es responsable de la provisión urgente de liquidez, lo que implica que todos los costes y los riesgos inherentes a la provisión de dicha liquidez son soportados por él. Grecia concedió al Banco de Grecia una garantía estatal que se aplica al importe total de la provisión urgente de liquidez concedida por el Banco de Grecia (49). La adopción del artículo 50, apartado 7, de la Ley 3943/2011, que modificó el artículo 65, apartado 1, de la Ley 2362/1995, permitió al Ministerio de Hacienda conceder garantías en nombre del Estado al Banco de Grecia para salvaguardar las reclamaciones del Banco de Grecia contra las entidades de crédito. Los bancos que se benefician de la provisión urgente de liquidez han de pagar una prima de garantía al Estado por un importe de […] puntos básicos.
(78)
A 31 de diciembre de 2011, el Banco había recibido 6 700 millones EUR en concepto de provisión urgente de liquidez garantizada por el Estado (50), mientras que, a 31 de diciembre de 2012, había recibido, por el mismo concepto, 23 600 millones EUR (51).
2.3.3. Medidas de ayuda concedidas al Banco a través del FGEF (medidas B1, B2, B3 y B4)
(79)
Desde 2012, el Banco se ha beneficiado de varias medidas de apoyo al capital concedidas por el FGEF. El cuadro 8 resume estas medidas.
Cuadro 8
Medidas de ayuda concedidas al Banco a través del FGEF
1a recapitalización puente - mayo de 2012
2a recapitalización puente - diciembre de 2012
Carta de compromiso - diciembre de 2012
Participación del FGEF en la recapitalización de la primavera de 2013 - mayo de 2013
Medida
B1
B2
B3
B4
Importe
(en millones EUR)
1 900
1 042
1 629
4 021
2.3.3.1. Primera recapitalización puente (medida B1)
(80)
Los considerandos 14 a 32 de la Decisión de incoación Alpha (52) describen detalladamente la primera recapitalización puente de mayo de 2012 (medida B1). En la presente sección se describen los antecedentes y principales características de esta medida.
(81)
El 20 de abril de 2012, el FGEF transmitió una carta al Banco comprometiéndose a participar en un proyecto de ampliación de capital del Banco por un importe de hasta 1 900 millones EUR.
(82)
El 28 de mayo de 2012, el FGEF transfirió al Banco, al amparo de la medida B1, 1 900 millones EUR de obligaciones del FEEF, en consonancia con las disposiciones en materia de recapitalización puente establecidas en la Ley 3864/2010 por la que se creó el FGEF (en lo sucesivo, «la Ley FGEF»). Las obligaciones del FEEF transferidas al Banco eran pagarés del FEEF con vencimientos a seis y diez años y con fecha de emisión el 19 de abril de 2012. La Comisión estableció en el considerando 48 de la Decisión de incoación Alpha que «la recapitalización puente concluida el 28 de mayo de 2012 es la ejecución de la obligación asumida en la carta de compromiso y, por tanto, una continuación de la misma ayuda». Tanto las cantidades concedidas en la carta de compromiso como en la primera recapitalización puente fueron calculadas por el Banco de Grecia para garantizar que el Banco alcanzase un coeficiente de adecuación del capital del 8 % a 31 de diciembre de 2011, fecha de la inscripción retroactiva de la recapitalización puente en los registros del Banco. Como puede observarse en el cuadro 3, la medida B1 solo cubría una parte limitada de las necesidades totales de capital, determinadas mediante la prueba de resistencia de 2012. Se suponía que el Banco debía obtener más capital a través de una futura ampliación de capital y la recapitalización puente estaba encaminada exclusivamente a preservar su capacidad para acogerse a la financiación del BCE hasta que dicha ampliación tuviese lugar.
(83)
Durante el período comprendido entre la fecha de la primera recapitalización puente y la fecha de conversión de la primera recapitalización puente en acciones ordinarias y otros instrumentos financieros convertibles, el convenio previo a la suscripción entre el Banco y el FGEF disponía que el Banco abonaría a FGEF una comisión anual del 1 % sobre el valor nominal de los pagarés del FEEF y que cualquier pago de cupones e intereses devengados a los pagarés del FEEF durante ese período debería contabilizarse como una aportación de capital adicional del FGEF al Banco (53).
2.3.3.2. Segunda recapitalización puente (medida B2)
(84)
El Banco registró nuevas pérdidas en el otoño de 2012. Por lo tanto, su capital volvió a situarse por debajo de los requisitos mínimos de capital para poder seguir acogiéndose a la financiación del BCE.
(85)
En consecuencia, se hizo necesaria una segunda recapitalización puente. El 21 de diciembre de 2012, el FGEF procedió a una segunda recapitalización puente por valor de 1 042 millones EUR (medida B2), que fue nuevamente abonada mediante la transferencia al Banco de obligaciones del FEEF.
2.3.3.3. Carta de compromiso de 21 de diciembre de 2012 (medida B3)
(86)
Además de la segunda recapitalización puente, el 21 de diciembre de 2012 el FGEF transmitió al Banco una carta de compromiso para su participación en la ampliación del capital social del Banco y en los instrumentos convertibles que debían emitirse, por un importe total de hasta 1 629 millones EUR (medida B3).
(87)
El total de las dos recapitalizaciones puente (medidas B1 y B2) y del importe adicional comprometido en diciembre de 2012 (medida B3) significó que el FGEF había comprometido el total de las necesidades de capital, determinadas en la prueba de resistencia de 2012 [4 571 millones EUR (54)].
2.3.3.4. Participación del FGEF en la recapitalización de la primavera de 2013 (medida B4)
(88)
El 16 de abril de 2013, la junta general de accionistas aprobó una ampliación del capital social del Banco. El 1 de mayo de 2013, el Banco anunció la suscripción íntegra de la oferta de derechos por valor de 457 millones EUR y una colocación privada por un importe de hasta 93 millones EUR, a un precio de 0,44 EUR por nueva acción (55).
(89)
El 3 de junio de 2013, el Banco anunció la conclusión de la emisión de derechos, así como la plena asignación de la colocación privada de valores (56). La participación privada total en la ampliación de capital social del banco ascendió, por lo tanto, a 550 millones EUR.
(90)
En la misma fecha, el Banco anunció igualmente que el FGEF suscribiría 9 138 636 364 acciones al precio de 0,44 EUR por acción. Como consecuencia de ello, con la recapitalización de la primavera de 2013 el FGEF aportó al Banco capital por un importe total de 4 021 millones EUR en forma de acciones ordinarias (medida B4). Dicho importe equivale a la suma de las medidas B1, B2 y B3, una vez deducido el importe de la participación privada. Las acciones propiedad del FGEF le confieren un poder de voto limitado, ya que la participación privada total había representado el 12 % de la ampliación de capital. La Ley del FGEF disponía que los inversores privados conservarían el control del Banco si aportaban más del 10 % del capital necesario para el Banco. No obstante, el FGEF mantiene derechos de voto plenos en lo que respecta a las decisiones corporativas.
(91)
Mediante la ampliación del capital social del Banco (medida B4), la primera y segunda recapitalizaciones puente (medidas B1 y B2) se convirtieron en una recapitalización permanente y se materializó parcialmente el compromiso de conceder ayuda adicional en forma de capital (medida B3).
(92)
El precio de las nuevas acciones se fijó en el 50 % del precio medio de la cotización en Bolsa durante los 50 días de negociación anteriores a la determinación del precio de la oferta. Como resultado de un desdoblamiento inverso de acciones (57) decidido por la junta general de accionistas el 16 de abril de 2012 (58), el precio de las nuevas acciones se fijó en 0,44 EUR por acción.
(93)
Inmediatamente después de la recapitalización de la primavera de 2013, el FGEF se convirtió en el principal accionista del Banco con una participación del 83,66 % (59). El FGEF emitió 1 233 503 482 certificados de opción de compra y concedió a los inversores privados un certificado por cada acción suscrita, a título gratuito (60). Cada certificado de opción de compra confiere el derecho a comprar 7,40 acciones del FGEF, a intervalos seleccionados y a precios de ejercicio. Como primera fecha de ejercicio se fijó el 10 de diciembre de 2013, y los certificados de opción de compra puede ejercerse a partir de esa fecha dos veces al año hasta el 10 de diciembre de 2017. El precio de ejercicio equivale al precio de suscripción de 0,44 EUR, incrementado en un tipo de interés anual (4 % para el año uno, 5 % para el año dos, 6 % para el año tres, 7 % para el año cuatro y, a continuación, un 8 % anualizado para los últimos seis meses) (61).
(94)
La Ley del FGEF modificada en 2014 dispone que solo los precios de ejercicio de los certificados de opción de compra pueden ajustarse en caso de emisión de derechos. Además, cualquier ajuste de ese tipo tendrá lugar a posteriori, y solo hasta el importe de los ingresos obtenidos de la venta de derechos de suscripción preferente del FGEF. No se prevé ningún ajuste en el caso de una ampliación de capital social no preferente.
2.3.4. Medidas de apoyo estatal a los tres Bancos Cooperativos
(95)
Como ya se ha indicado en la sección 2.2.2, los déficits de financiación de Dodecanese Bank, Evia Bank y Western Macedonia Bank fueron estimados por el Banco de Grecia en 249 millones EUR, 96 millones EUR y 82 millones EUR, respectivamente. Por consiguiente, se estimó que el importe total de los déficits de financiación era de 427 millones EUR. Están cubiertos por el FGEF, que concedió una cantidad correspondiente de obligaciones del FEEF al Banco.
2.4. EL PLAN DE REESTRUCTURACIÓN
(96)
El 12 de junio de 2014, Grecia presentó el plan de reestructuración del Banco, que explica el modo en que este, como entidad combinada resultante de la adquisición de Emporiki Bank y los depósitos de los tres Bancos Cooperativos, tiene la intención de restablecer su viabilidad a largo plazo.
2.4.1. Actividades nacionales
(97)
De acuerdo con el plan de reestructuración, el Banco concentrará sus principales actividades bancarias en Grecia. Mientras que sus operaciones internacionales representaban más del 20 % de los activos totales en diciembre de 2009 y el 15 % de los activos totales en junio de 2013 (62), este porcentaje debería disminuir hasta aproximadamente el […] a finales de 2018 (63).
(98)
La prioridad principal del Banco es volver a hacer rentables y viables sus operaciones bancarias en Grecia. A tal efecto, el plan de reestructuración incluye una serie de medidas encaminadas a mejorar la eficiencia operativa del Banco y el margen neto de intereses, y otras destinadas a mejorar su posición de capital y la estructura del balance.
(99)
Por lo que se refiere a la eficiencia operativa, el Banco ya había iniciado un amplio programa de racionalización mucho antes de la adquisición de Emporiki Bank y de los tres Bancos Cooperativos. Del 31 de diciembre de 2010 al 30 de septiembre de 2012, el Banco redujo su presencia física en Grecia. Redujo el número de sucursales, que pasó de 458 en 2010 a 426 en 2012 (64), y, durante el mismo período redujo también la plantilla dedicada a actividades bancarias y no bancarias en Grecia en varios cientos de empleados (65).
(100)
De diciembre de 2012 a diciembre de 2017, el Banco prevé reducir aún más el número de sucursales en Grecia, que pasará de 739 a […]. El número de empleados en actividades bancarias y no bancarias en Grecia pasará de 11 435 a […] (66).
(101)
La mayor eficiencia en términos de sucursales y personal contribuirá a reducir el coste total de las actividades griegas del Banco en un […] %, de 1 345 millones EUR sobre una base proforma en 2012 a […] millones EUR en 2017 (67). En consecuencia, la previsión del coeficiente de gastos/ingresos de sus actividades bancarias en Grecia se situará por debajo del […] % al final del período de reestructuración.
(102)
El plan de reestructuración describe también la forma en que el Banco reducirá sus costes de financiación, un aspecto que es fundamental para restablecer la viabilidad. El Banco espera poder pagar intereses más bajos por sus depósitos gracias a un entorno más estable y, en particular, a la estabilización y recuperación previstas de la economía griega, que debería crecer de nuevo a partir de 2014. Se espera que los intereses pagados por depósitos (media de depósitos a plazo, depósitos a la vista y tipos de ahorro) disminuyan en Grecia. Esta disminución se conseguirá esencialmente mediante el pago de remuneraciones mucho menores por los depósitos a plazo. Del mismo modo, la dependencia del Banco con respecto a la provisión urgente de liquidez garantizada por el Estado y una mayor financiación del Eurosistema se reducirá del 32 % de sus activos totales en 2012 al […] % en 2017 (68).
(103)
El plan de reestructuración prevé que el Banco reforzará asimismo su balance. El coeficiente neto préstamos/depósitos en Grecia se reducirá al […] % en 2018 [frente a un 131 % en 2012 (69)], al tiempo que seguirá mejorando la adecuación de su capital.
(104)
Otra prioridad del Banco es la gestión de los préstamos de dudoso cobro. El Banco potenciará sus procesos de crédito tanto en lo que respecta al origen de los préstamos (mejor cobertura colateral, límites reducidos) como a la gestión de los préstamos de dudoso cobro. El porcentaje de préstamos de dudoso cobro alcanzará el […] % en 2014 y a continuación empezará a disminuir, con una tasa prevista del […] % al final del período de reestructuración (70). El coste del riesgo (valores deteriorados) disminuirá, pasando de 2 799 millones EUR en 2012 sobre una base proforma (es decir, incluyendo Emporiki Bank) a […] millones EUR en 2018 (71), gracias a la recuperación de la economía griega.
(105)
La mejora de la eficiencia operativa, el aumento del margen neto de intereses y la reducción del coste del riesgo permitirá que el Banco sea rentable en Grecia a partir de 2015. […]. La rentabilidad de los fondos propios alcanzará el […] % en Grecia en 2018 (72).
2.4.2. Actividades bancarias internacionales
(106)
El Banco ya ha empezado a desapalancar y reestructurar su red internacional. En agosto de 2013 vendió su filial ucraniana. El número de sucursales en el sudeste de Europa se redujo de 622 en 2009 a 488 en 2012 (73).
(107)
El Banco seguirá reestructurando y desapalancando su red internacional. El Banco tiene la intención de limitar el tamaño de sus activos internacionales a […] millones EUR. Para alcanzar esta meta, el Banco considerará cualquier combinación de desinversiones o desapalancamiento de su cartera. Ese tamaño previsto de los activos internacionales del Banco representa una reducción del […] % de sus activos extranjeros a 31 de diciembre de 2012 […].
(108)
El plan de reestructuración pone de relieve la necesidad de reducir la dependencia de las filiales extranjeras con respecto a la matriz griega en lo que atañe a su posición de liquidez. La financiación interna del grupo a las filiales extranjeras pasará de 4 172 millones EUR a […] millones EUR entre 2013 y 2017 (74).
(109)
Con el fin de mejorar la rentabilidad de sus actividades en el extranjero, el Banco tiene el propósito de aplicar un importante programa de reducción de costes en la red internacional, reduciendo el número de sucursales y empleados. Por ejemplo, en […], se cerrarán […] sucursales de […], al tiempo que la plantilla se reducirá en […] trabajadores (- […]) entre 2012 y 2018 (75).
(110)
En consecuencia, el rendimiento del capital propio alcanzará […] (76).
2.4.3. Obtención de capital privado y contribución de los accionistas y acreedores subordinados
(111)
El Banco ha logrado obtener importantes cantidades de capital en el mercado y, en consecuencia, ha reducido la cantidad de ayuda estatal que necesitaba.
(112)
En primer lugar, el Banco captó capital privado en 2009, con una emisión de derechos por valor de 986 millones EUR (77). Como se indica en el considerando 89, el Banco también consiguió obtener capital de inversores privados gracias a la recapitalización de la primavera de 2013. Los accionistas existentes resultaron también muy diluidos por la recapitalización de la primavera de 2013, dado que el FGEF recibió el 83,66 % de las acciones del Banco tras la recapitalización de la primavera de 2013, dejando a los accionistas existentes con solo un 4,9 % de las acciones. No se ha pagado ningún dividendo en efectivo desde 2008.
(113)
En marzo de 2014, el Banco captó en el mercado 1 200 millones EUR de capital para cubrir sus necesidades adicionales de capital y reembolsar las acciones preferentes propiedad de Grecia. Esas nuevas acciones se emitieron a un precio más alto por acción que el que había abonado el FGEF en la recapitalización de la primavera de 2013.
(114)
El 20 de abril de 2012, el Banco ofreció recomprar valores de nivel 1, de nivel 2 superior y de nivel 2 inferior al 40 %, el 60 % y el 60 % de su respectivo valor nominal en efectivo. Dicho precio de recompra se determinó sobre la base del valor de mercado de los instrumentos y contenía una prima de un máximo de diez puntos porcentuales, añadida para incentivar a los inversores a participar en la recompra. El 7 de mayo de 2012, el Banco comunicó los resultados de la recompra (78). La participación agregada alcanzó el 66 %, lo que supone una plusvalía global de 333 millones EUR. El 19 de abril de 2013, el Banco anunció otro ejercicio de gestión del pasivo para un saldo vivo nominal de 316 millones EUR. Se ofreció a comprar valores de nivel 1, de nivel 2 superior y de nivel 2 inferior a precios de compra del 35 %, el 55 % y el 55 % de su respectivo valor nominal en efectivo. El precio de recompra se determinó sobre la base del valor de mercado de los instrumentos e incluía una prima de un máximo de diez puntos porcentuales, añadida para incentivar a los inversores a participar en la recompra. El índice de aceptación fue del 58 % y la plusvalía, de 103 millones EUR.
(115)
Como consecuencia de las dos recompras, la cantidad restante de deuda híbrida y subordinada disminuyó, pasando de 985 millones EUR a 134 millones EUR.
2.5. COMPROMISOS DE LAS AUTORIDADES GRIEGAS
(116)
El 12 de junio de 2014, Grecia se comprometió a que el Banco y sus filiales aplicarían el plan de reestructuración presentado ese mismo día y ofreció nuevos compromisos en relación con la ejecución del plan de reestructuración. Estos nuevos compromisos, que figuran en el anexo, se resumen en la presente sección.
(117)
En primer lugar, Grecia se comprometió a que el Banco reestructuraría sus operaciones comerciales en Grecia, estableciendo un número máximo de sucursales y empleados, así como un importe máximo de los costes totales que deberían registrarse a 31 de diciembre de 2017 (79).
(118)
Grecia se comprometió asimismo a que el Banco reduciría el coste de los depósitos captados en Grecia y se ajustaría a un cociente préstamos/depósitos netos máximo a más tardar el 31 de diciembre de 2017 (80).
(119)
Por lo que se refiere a las filiales extranjeras del Banco, Grecia se comprometió a que el Banco no aportaría capital adicional a menos que se cumplieran las condiciones preestablecidas. También se comprometió a que el Banco se desprendería de importantes activos internacionales a más tardar el 30 de junio de 2018 (81).
(120)
Grecia se comprometió a que el Banco se desprendería de una serie de valores y a que reduciría el tamaño de su cartera de renta variable. Además, el Banco no comprará, salvo contadas excepciones, valores de grado especulativo (82).
(121)
Grecia ofreció una serie de compromisos relativos a la gobernanza empresarial del Banco. Se comprometió a limitar las retribuciones de los empleados y directivos del Banco, a velar por que este cumpla la legislación griega en materia de gobernanza empresarial y a crear una estructura organizativa adecuada y eficiente (83).
(122)
Grecia también se comprometió a que el Banco aplicaría una política crediticia de gran calidad, con el fin de garantizar que las decisiones sobre concesión y reestructuración de los préstamos estén encaminadas a aumentar al máximo la viabilidad y rentabilidad del Banco. También se comprometió a que el Banco se atendría a elevados estándares en relación con la supervisión del riesgo de crédito, así como con la reestructuración de los préstamos (84).
(123)
Una serie de compromisos se refieren a las operaciones del Banco con prestatarios con los que mantiene algún tipo de relación. Estos compromisos tienen por objeto garantizar que el Banco no se desvíe de las prácticas bancarias prudentes a la hora de conceder o reestructurar préstamos a sus empleados, directivos y accionistas, así como a entidades públicas, partidos políticos y empresas de medios de comunicación (85).
(124)
Por último, Grecia se comprometió a que el Banco cumplirá con algunas limitaciones de comportamiento, como la prohibición de dividendos y cupones, la prohibición de realizar adquisiciones y la prohibición de hacer publicidad del apoyo estatal (86).
(125)
Estos compromisos serán objeto de seguimiento hasta el 31 de diciembre de 2018 por un administrador encargado de la supervisión.
(126)
Por separado, Grecia ha indicado que tiene intención de solicitar la aprobación de la Comisión antes de cualquier recompra de los certificados de opción de compra por el Banco o por cualquier entidad estatal, incluido el FGEF (87).
3. RAZONES PARA LA INCOACIÓN DEL PROCEDIMIENTO DE INVESTIGACIÓN FORMAL CON RESPECTO A LA PRIMERA RECAPITALIZACIÓN PUENTE
(127)
El 27 de julio de 2012, la Comisión incoó el procedimiento de investigación formal para verificar si se cumplían las condiciones de la Comunicación bancaria de 2008 (88) en lo que respecta a la idoneidad, la necesidad y la proporcionalidad de la primera recapitalización puente efectuada por el FGEF a favor del Banco (medida B1).
(128)
En lo que respecta a la pertinencia de la medida, dado que la ayuda tuvo lugar después de las ayudas de liquidez y de recapitalización previas y el largo período de rescate, la Comisión expresó dudas en cuanto a si el Banco había tomado todas las medidas posibles para no tener que necesitar ayuda en el futuro (89). Además, la Comisión no tenía una idea clara de quién controlaría el Banco cuando la primera recapitalización puente fuese sustituida por una recapitalización permanente (90), puesto que el Banco podría pasar a estar bajo el control del Estado o de los accionistas privados minoritarios. La Comisión destacó que deseaba garantizar que la calidad de la gestión del Banco, y, en particular, su procedimiento crediticio, no sufriesen un deterioro ni un caso ni en otro.
(129)
En lo que respecta a la necesidad de la primera recapitalización puente, en el considerando 66 de la Decisión de incoación Alpha, la Comisión se preguntaba si se habían tomado todas las medidas posibles para evitar que el Banco volviese a necesitar ayuda en el futuro. Por otra parte, dado que la duración del período de recapitalización puente era incierta, la Comisión no pudo determinar si era suficiente y respetaba los principios de remuneración y reparto de cargas contemplados en la normativa sobre ayudas estatales. Por otra parte, como las condiciones de la conversión de la primera recapitalización puente en una recapitalización permanente no eran conocidas en el momento de la adopción de la Decisión de incoación Alpha, la Comisión no pudo evaluarlas.
(130)
En cuanto a la proporcionalidad de la medida, la Comisión expresó sus dudas en cuanto a si las salvaguardias (prohibición de publicidad del apoyo estatal, prohibición de dividendos y cupones, prohibición de opción de compra y recompra, tal como se describe en el considerando 71 de la Decisión de incoación Alpha) eran suficientes en relación con la primera recapitalización puente. Por otra parte, en el considerando 72 de la Decisión de incoación Alpha, la Comisión afirmaba que las distorsiones de la competencia podrían tener su origen en la falta de normas que impidiesen al FGEF coordinar los cuatro mayores bancos griegos (el Banco, Eurobank, National Bank of Greece y Piraeus Bank) y en la ausencia de salvaguardias adecuadas para evitar que intercambiasen información sensible desde el punto de vista comercial. Por ello, la Comisión propuso nombrar un administrador encargado de la supervisión que estuviese físicamente presente en el Banco.
4. OBSERVACIONES DE LAS PARTES INTERESADAS SOBRE EL PROCEDIMIENTO FORMAL DE INVESTIGACIÓN CON RESPECTO A LA PRIMERA RECAPITALIZACIÓN PUENTE
4.1. OBSERVACIONES DEL BANCO
(131)
El 30 de agosto de 2012, la Comisión recibió las observaciones formuladas por el Banco sobre la Decisión de incoación Alpha.
(132)
En cuanto a la idoneidad de la medida, el Banco señaló que es de importancia sistémica tanto en Grecia como en los mercados bancarios en los que opera. Añadió, además, que su modelo de negocio es viable, como se ha demostrado durante su larga y distinguida historia.
(133)
El Banco también indicó que las dos oleadas de recapitalizaciones fueron subproducto de un grave deterioro del entorno económico y que las medidas de ayuda adicionales fueron resultado del agravamiento de la crisis financiera. Afirmó que había sido, en proporción, el menor beneficiario de ayuda estatal hasta la fecha entre los grandes bancos griegos. En cuanto a si se habían tomado inmediatamente todas las medidas posibles para evitar nuevas necesidades de ayuda por el Banco en el futuro, indicó que el plan de reestructuración ofrecería información pormenorizada sobre las medidas de reparto de cargas que ya se han aplicado, en curso y previstas. El Banco también señaló que estas medidas garantizaban que ninguna parte implicada quedaría sin verse afectada y que contribuirían, junto con la fuerte base empresarial existente y la solidez del proceso de evaluación del capital, a garantizar que el Banco esté suficientemente capitalizado, lo que conducirá al restablecimiento de la viabilidad, pudiendo prescindir finalmente de la ayuda estatal.
(134)
Por otra parte, el Banco se congratuló por la claridad de las condiciones de la recapitalización permanente, que, a su juicio, deberían reflejar plenamente las razones por las que solicitó ayuda del Estado. Señaló asimismo que la recapitalización aborda la pérdida de capital resultante de su participación en el programa PSI, circunstancia esta extremadamente extraordinaria e imprevisible Reiteró que no había asumido riesgos excesivos al adquirir deuda soberana con arreglo a los estándares griegos y europeos. Afirmó que sin el PSI habría evitado la necesidad de recapitalización en 2012 y habría estado bien posicionado para reembolsar las acciones preferentes de conformidad con sus cláusulas contractuales. Comentó, además, que, incluso después de registrar importantes pérdidas de capital como consecuencia de la participación del Banco en el PSI, el valor neto de los activos seguía siendo positivo.
(135)
El Banco añadió que funciona sobre una base muy sólida y ha sido extremadamente proactivo en la aplicación de medidas que le permitan operar con éxito en un período de tensión extrema. Observó que desde el inicio de la crisis no había participado en políticas comerciales agresivas ni había asumido riesgos inapropiados, habiéndose centrado en la gestión del riesgo crediticio, la corrección de los desequilibrios en su perfil de financiación mediante un proceso ordenado de desapalancamiento y la gestión activa de su base de costes mediante la racionalización de la plataforma operativa y la optimización del gasto en contratación.
(136)
Por otra parte, subrayó el considerable reparto de las cargas entre las partes interesadas. Destacó asimismo las importantes salvaguardias de que dispone el sector público para evitar una asunción excesiva de riesgos por parte de los bancos recapitalizados y para seguir de cerca la correcta aplicación de los planes de reestructuración, como, por ejemplo, la designación de representantes del Ministerio de Hacienda y del FGEF en el consejo de administración del Banco y sus comités respectivos. También subrayó que el FGEF supervisaría la ejecución del plan de reestructuración y que la suspensión de los derechos de voto del FGEF se levantaría en caso de deficiencias graves.
(137)
Por estas razones, el Banco creía que la arquitectura y las condiciones de la recapitalización permanente deberían ofrecer importantes incentivos a los accionistas existentes y nuevos para que participen en las próximas ampliaciones de capital.
(138)
En lo que respecta a la necesidad de la medida, el Banco señaló que la medida de ayuda abordaba el déficit de capital generado por el PSI, de modo que el Banco cumpliera con los coeficientes mínimos de adecuación del capital impuestos por el Banco de Grecia, siguiera teniendo acceso a las operaciones de refinanciación del BCE y fuera capaz de apoyar a sus clientes y a la economía griega en una coyuntura difícil.
(139)
En cuanto a la proporcionalidad de la medida, el Banco declaró su intención de no utilizar la ayuda para falsear la competencia. También subrayó que no había participado en políticas comerciales agresivas desde que recibió la ayuda estatal. Señaló, asimismo, que, puesto que todos los grandes bancos griegos eran beneficiarios de ayuda y que la demanda de los agentes extranjeros en el mercado griego de riesgo estaba disminuyendo, la capacidad de los beneficiarios de ayuda para falsear la competencia en perjuicio de un beneficiario no receptor de ayuda se había reducido al mínimo.
4.2. OBSERVACIONES DE OTRO BANCO GRIEGO
(140)
El 3 de enero de 2013, la Comisión recibió las observaciones presentadas por un banco griego sobre la Decisión de incoación Alpha. Dicho banco comentó que la recapitalización de los bancos griegos por el FGEF constituía, en principio, un paso muy positivo en favor de un sistema bancario más saludable y viable y no planteó objeción alguna a la recapitalización del Banco.
(141)
Sin embargo, aunque expresó todo su apoyo al principio de la recapitalización de los bancos griegos por el FGEF, el mencionado banco griego explicó que, para minimizar los falseamientos de la competencia y evitar discriminaciones, esperaba que la recapitalización por parte del FGEF estuviera abierta a todos los bancos que operan en Grecia en condiciones similares.
5. OBSERVACIONES DE GRECIA SOBRE EL PROCEDIMIENTO DE INVESTIGACIÓN FORMAL CON RESPECTO A LA PRIMERA RECAPITALIZACIÓN PUENTE
(142)
El 5 de septiembre de 2012, Grecia presentó sus observaciones, preparadas por el Banco de Grecia y el FGEF, sobre la Decisión de incoación Alpha.
5.1. OBSERVACIONES DEL BANCO DE GRECIA
(143)
En cuanto a la idoneidad de la primera recapitalización puente, el Banco de Grecia señaló que la primera recapitalización puente era temporal, dado que el proceso de recapitalización concluirá con ampliaciones de capital por los cuatro bancos afectados.
(144)
El Banco de Grecia también observó que la recapitalización de los mayores bancos griegos se inscribe en el marco de la reestructuración a más largo plazo del sector bancario griego. Señaló que si un banco debiera seguir estando en manos privadas, la dirección probablemente seguiría siendo la misma, mientras que si debiera pasar a ser de propiedad estatal (es decir, propiedad del FGEF), este podría designar nuevos directivos que, en cualquier caso, serían evaluados por el Banco de Grecia. El Banco de Grecia indicó que evalúa continuamente el marco de gobernanza empresarial, la adecuación de la dirección y el perfil de riesgo de cada banco para garantizar que no se asuman riesgos excesivos. Asimismo, señaló que el FGEF ya había designado a sus representantes en los consejos de administración de los bancos recapitalizados.
(145)
En lo que respecta a la necesidad de la primera recapitalización puente, el Banco de Grecia indicó que la recapitalización del Banco había sido limitada a fin de asegurar el cumplimiento de los requisitos mínimos de capital aplicables a la sazón (8 %). También declaró que el prolongado período de tiempo anterior a las recapitalizaciones obedeció al grave deterioro del entorno operativo en Grecia y al impacto del programa PSI, a la complejidad de todo el proyecto y a la necesidad de maximizar la participación de inversores privados en las ampliaciones de capital social.
(146)
En cuanto a la proporcionalidad de la primera recapitalización puente, el Banco de Grecia señaló que la plena aplicación del plan de reestructuración que debía presentarse a la Comisión estaba garantizada por el hecho de que la suspensión de los derechos de voto del FGEF se levantaría en caso de grave vulneración del plan de reestructuración. El Banco de Grecia indicó igualmente que las dificultades del Banco no se debían a una subestimación de los riesgos por parte de los directivos del Banco ni a acciones comerciales agresivas.
5.2. OBSERVACIONES FORMULADAS POR EL FGEF
(147)
En cuanto a la idoneidad de la primera recapitalización puente, para abordar la cuestión de la posible interferencia estatal si el Estado aporta importes elevados de ayuda estatal a través del FGEF y este tiene plenos derechos de voto, el FGEF señaló que los bancos a los que financia no se consideran entidades públicas o bajo control estatal y que no estarían controlados por el Estado después de haber sido recapitalizados de forma permanente por el FGEF. El FGEF señaló que es una entidad jurídica de Derecho privado totalmente independiente, con autonomía de decisión. No está sujeto a control gubernamental, con arreglo al artículo 16C, apartado 2, de la Ley del FGEF, según el cual las entidades de crédito a las que el FGEF ha facilitado ayuda en forma de capital no forman parte del sector público en sentido amplio. También se refirió a la estructura de gobierno del FGEF.
(148)
Por lo que se refiere a la intervención del FGEF en la gestión del Banco, aquel señaló que respetaría la autonomía del Banco y no interferiría en su gestión corriente, dado que su papel se limita a lo establecido en la Ley del FGEF. Señaló que no habría ninguna interferencia o coordinación del Estado y que las decisiones del Banco en relación con el proceso de concesión de préstamos (en particular, en materia de garantías, tarificación y solvencia de los prestatarios) se tomarían con arreglo a criterios comerciales.
(149)
El FGEF señaló que la Ley del FGEF y el convenio previo a la suscripción contenían salvaguardias adecuadas para evitar la asunción de riesgos excesivos por parte de los accionistas privados existentes. Destacó, a este respecto, elementos tales como i) el nombramiento de representantes del FGEF como miembros no ejecutivos independientes del consejo de administración del Banco y su presencia en los comités, ii) la diligencia debida aplicada por el FGEF en el Banco, y iii) el hecho de que, tras la recapitalización final, sus derechos de voto se limitarían únicamente en la medida en que el Banco cumpliese los requisitos del plan de reestructuración.
(150)
EL FGEF indicó que existen medidas apropiadas para garantizar que los bancos en los que participa el FGEF no compartan entre ellos información sensible desde el punto de vista comercial. Estas medidas incluyen la designación de diferentes representantes del FGEF en dichos bancos, los mandatos encomendados a dichos representantes, que prohíben específicamente el flujo de información entre ellos, y claras instrucciones internas a dichos representantes para que no transmitan información sensible desde el punto de vista comercial. Por otra parte, el FGEF declaró que no ejerce sus derechos en relación con los bancos de manera que pueda impedirse, restringirse, falsearse o disminuirse de forma significativa una competencia efectiva. Por último, el FGEF destacó que los miembros de su consejo de administración y sus empleados están sujetos a normas estrictas de confidencialidad y fiduciarias y están obligados por el secreto profesional en lo que respecta a sus actividades.
6. EVALUACIÓN DE LAS AYUDAS ESTATALES RELACIONADAS CON LA ADQUISICIÓN DE PASIVOS SELECCIONADOS DE LOS TRES BANCOS COOPERATIVOS
(151)
En primer lugar, la Comisión ha de evaluar si la ayuda estatal relacionada con la resolución de los tres Bancos Cooperativos (es decir, la financiación de los déficits de financiación que permitió la transferencia de los depósitos, incluidos los pasivos interbancarios, y los derechos y pasivos contra el HDIGF) constituye ayuda estatal a tenor del artículo 107, apartado 1, del Tratado. Según dicho apartado, son ayudas estatales las ayudas otorgadas por los Estados o mediante fondos estatales, bajo cualquier forma, que falseen o amenacen falsear la competencia, favoreciendo a determinadas empresas o producciones en la medida en que afecten a los intercambios comerciales entre Estados miembros.
(152)
La Comisión empezará por evaluar si se beneficiaron o no de ventajas los siguientes beneficiarios potenciales: i) los Bancos Cooperativos y las «actividades» potencialmente transferidas al Banco, y ii) el Banco.
i) Existencia de ayuda a los Bancos Cooperativos y las «actividades» potencialmente transferidas al Banco
(153)
En lo que respecta a los Bancos Cooperativos, la Comisión señala que Dodecanese Bank, Evia Bank y Western Macedonia Bank están en liquidación y se les han retirado sus licencias bancarias. Ya no ejercerán, pues, actividades económicas en el mercado bancario.
(154)
El apoyo del Estado, es decir, la financiación de los déficits de financiación, solo constituiría ayuda a los derechos y pasivos transferidos a tenor del artículo 107, apartado 1, del Tratado si constituyeran en su conjunto una empresa. El concepto de empresa abarca toda entidad que ejerza una actividad económica, con independencia de su estatuto jurídico y de su modo de financiación. Cualquier actividad consistente en ofrecer bienes o servicios en un determinado mercado es considerada una actividad económica. Por consiguiente, para determinar si existe ayuda a una empresa, es preciso evaluar si la transferencia de los derechos y pasivos implica la transmisión de una actividad económica.
(155)
Como se menciona en la sección 2.2.2, tras la resolución de los Bancos Cooperativos solo se transfirieron al Banco los depósitos, los pasivos interbancarios y los derechos y pasivos contra el HDIGF. Los tres Bancos Cooperativos empleaban a 227 trabajadores y contaban con 18 sucursales en total. Cabe destacar que no hubo una transferencia automática de sucursales, contratos de trabajo o préstamos entre los tres Bancos Cooperativos y el Banco. Por consiguiente, el hecho de que los préstamos no se transfieran al Banco, sino que se mantengan con los tres Bancos Cooperativos en liquidación, el hecho de que no se transfiera ninguna sucursal y la falta de transferencia automática de contratos de trabajo contribuyen (91) a la conclusión de que no existe transferencia de actividad económica. Los pasivos transferidos (es decir, los depósitos) no pueden considerarse el beneficiario de la ayuda estatal, al no constituir una «empresa».
(156)
En resumen, las tres entidades jurídicas existentes han entrado en proceso de liquidación y ya no ejercen actividad bancaria alguna. Al mismo tiempo, los activos y pasivos transferidos no constituyen una actividad económica.
(157)
Se concluye, por tanto, que la concesión al Banco de bonos FEEF por parte del FGEF para cubrir el déficit de financiación de los activos y pasivos adquiridos de los tres Bancos Cooperativos no permite la continuación de sus actividades económicas. Por tanto, el apoyo del FGEF no constituye ayuda a las entidades objeto de liquidación ni a los derechos y pasivos transferidos.
ii) Existencia de ayuda al Banco
(158)
En lo que respecta a si la venta de derechos y pasivos de los tres Bancos Cooperativos constituye ayuda estatal al Banco, la Comisión ha de evaluar si se cumplen determinados requisitos y, en particular, si i) el proceso de venta es abierto, incondicional y no discriminatorio, ii) la venta se realiza en condiciones de mercado, y iii) el Estado maximiza el precio de venta de los derechos y pasivos en cuestión (92).
(159)
Como se indica en el considerando 52, el Banco de Grecia solo se puso en contacto con los cuatro bancos sistémicos griegos con el fin de subastar los activos y pasivos seleccionados de los tres Bancos Cooperativos, por considerar que los depósitos debían transferirse a entidades plenamente recapitalizadas. Solo el Banco y Eurobank presentaron ofertas vinculantes. Alpha Bank fue seleccionado como mejor postor en una licitación organizada por la autoridad de resolución, que tuvo en cuenta el precio propuesto y la capacidad para asumir e integrar los depósitos comprados de manera rápida y sin fisuras.
(160)
El paquete en venta solo incluía depósitos sin infraestructura alguna. El comprador, por tanto, solo podía ser un banco con infraestructura y una red de sucursales en Grecia que le permita atender a los depositantes.
(161)
Como la Comisión no tiene motivos para creer que la venta no se realizara en condiciones de mercado, concluye que la ayuda al Banco pueden excluirse, en consonancia con el punto 80 de la Comunicación bancaria de 2013, el punto 20 de la Comunicación de reestructuración y la práctica decisoria de la Comisión (93).
iii) Conclusión sobre la existencia de ayuda
(162)
El apoyo estatal que supuso la venta de los tres Bancos Cooperativos no favorece a ninguna actividad económica ni a ninguna empresa. Por consiguiente, la medida no constituye ayuda a tenor del artículo 107, apartado 1, del Tratado.
7. EVALUACIÓN DE LA AYUDA CONCEDIDA AL BANCO
7.1. EXISTENCIA DE AYUDA ESTATAL E IMPORTE DE LA MISMA
(163)
La Comisión ha de establecer la existencia de ayuda estatal al Banco a tenor del artículo 107, apartado 1, del Tratado.
7.1.1. Existencia de ayuda en las medidas concedidas al amparo del régimen de apoyo a los bancos griegos (medidas L1 y A)
7.1.1.1. Aporte de liquidez por parte del Estado al amparo de las medidas de garantía y obligaciones del Estado (medida L1)
(164)
La Comisión ya ha establecido en las decisiones por las que aprobó y prorrogó el régimen de apoyo a los bancos griegos (94) que el apoyo en forma de liquidez concedido al amparo de dicho régimen constituye ayuda. El apoyo en forma de liquidez que se conceda en el futuro al amparo de dicho régimen también constituiría ayuda.
7.1.1.2. Recapitalización estatal concedida al amparo de la medida de recapitalización (medida A)
(165)
La Comisión ya estableció en la decisión de 19 de noviembre de 2008 relativa al régimen de apoyo a los bancos griegos, que las recapitalizaciones concedidas al amparo de su medida de recapitalización serían constitutivas de ayuda. El Banco recibió 940 millones EUR por medio de acciones preferentes, lo que suponía el 2 % de los activos ponderados por riesgo del Banco en ese momento.
7.1.2. Existencia de ayuda en la provisión urgente de liquidez garantizada por el Estado (medida L2)
(166)
La Comisión aclaró en el punto 51 de la Comunicación bancaria de 2008 que la concesión de fondos de los bancos centrales a las instituciones financieras no constituye ayuda si se cumplen cuatro condiciones acumulativas: solvencia de las entidades financieras, garantía integral del mecanismo, tipo de interés aplicado a la entidad financiera y ausencia de contragarantía del Estado. Dado que la provisión urgente de liquidez garantizada por el Estado al Banco no cumple estas cuatro condiciones acumulativas, especialmente porque está garantizada por el Estado y se concede junto con otras medidas de apoyo, constituye ayuda.
(167)
La provisión urgente de liquidez garantizada por el Estado está en consonancia con los requisitos establecidos en el artículo 107, apartado 1, del Tratado. En primer lugar, como la medida incluye una garantía estatal en favor del Banco de Grecia, las pérdidas correrán a cargo del Estado. Por consiguiente, comporta recursos estatales. La provisión urgente de liquidez permite a las entidades de crédito obtener financiación en un momento en que no tienen acceso a los mercados de financiación al por mayor ni a las operaciones de financiación regulares del Eurosistema. Por tanto, concede una ventaja al Banco. Dado que la provisión urgente de liquidez se limita al sector bancario, la medida tiene carácter selectivo. Como permite al Banco seguir operando en el mercado y evitar que deba abandonarlo por impago, falsea la competencia. Puesto que el Banco opera en otros Estados miembros y que entidades financieras de otros Estados miembros operan o podrían estar interesadas en operar en Grecia, la ventaja concedida al Banco afecta al comercio entre Estados miembros.
(168)
La provisión urgente de liquidez garantizada por el Estado (medida L2) constituye ayuda estatal. El importe de dicha provisión ha variado a lo largo del tiempo. A 31 de diciembre de 2012 ascendía a unos 23 600 millones EUR.
7.1.3. Existencia de ayuda en las medidas concedidas a través del FGEF (medidas B1, B2, B3 y B4)
7.1.3.1. Primera recapitalización puente (medida B1)
(169)
En la sección 5.1 de la Decisión de incoación Alpha, la Comisión ya concluyó que la primera recapitalización puente constituía ayuda estatal. El capital recibido ascendió a 1 900 millones EUR.
7.1.3.2. Segunda recapitalización puente (medida B2)
(170)
La medida B2 se ejecutó con recursos del FGEF, lo que, como ya se explicó en el considerando 47 de la Decisión de incoación Alpha, implica la utilización de recursos públicos.
(171)
Por lo que se refiere a la existencia de una ventaja, la medida B2 aumentó el coeficiente de capital del Banco hasta un nivel que le permitía seguir funcionando en el mercado y acceder a la financiación del Eurosistema. Por otra parte, la remuneración de la medida B2 consistió en los intereses devengados por los pagarés del FEEF y una comisión adicional del 1 %. Como esta remuneración es manifiestamente inferior a la de instrumentos de capital similares en el mercado, el Banco no habría podido de ninguna manera captar dicho capital en esas condiciones en el mercado. Por tanto, la medida B2 le otorgó una ventaja con cargo a recursos públicos. Como la medida solo se puso a disposición del Banco, era de carácter selectivo.
(172)
Como consecuencia de la medida B2, se reforzó la posición del Banco, ya que recibió los recursos financieros para seguir cumpliendo los requisitos de capital, lo que dio lugar a falseamientos de la competencia. Dado que el Banco opera en otros mercados financieros de la Unión Europea y que hay entidades financieras de otros Estados miembros que operan en Grecia, la medida B2 también puede afectar a los intercambios comerciales entre Estados miembros.
(173)
La Comisión considera que la medida B2 constituye ayuda estatal. Fue notificada como ayuda por las autoridades nacionales. El capital recibido ascendió a 1 042 millones EUR.
7.1.3.3. Carta de compromiso (medida B3)
(174)
Mediante la medida B3, el FGEF se comprometió a facilitar el capital adicional necesario para completar la recapitalización del Banco hasta alcanzar la cantidad solicitada por el Banco de Grecia en el marco de la prueba de resistencia de 2012. El FGEF recibe sus recursos del Estado. La Comisión concluye, por tanto, que la carta compromete recursos públicos. Las circunstancias en las que el FGEF puede conceder apoyo a las entidades financieras se definen y limitan con precisión en la legislación. En consecuencia, la utilización de estos recursos públicos es imputable al Estado. El FGEF se comprometió a aportar hasta 1 629 millones EUR de capital adicional.
(175)
La carta de compromiso concedió una ventaja al Banco, ya que garantizó a sus depositantes que el Banco podría reunir todo el capital que precisaba; es decir, que el FGEF aportaría el capital en caso de que el Banco no pudiera obtenerlo en el mercado. Ese compromiso también facilitó la obtención de capital privado en el mercado, ya que los inversores tenían la garantía de que, en caso de que el Banco no pudiera encontrar parte del capital en el mercado, el FGEF lo facilitaría. Ningún inversor privado habría aceptado comprometerse a inyectar capital antes de conocer las condiciones de la recapitalización, y en ese momento el Banco no tenía acceso al mercado de capitales. La ventaja tiene carácter selectivo ya que no se concedió a todos los bancos que operan en Grecia.
(176)
Dado que el Banco opera en otros mercados financieros de la Unión Europea y que hay entidades financieras de otros Estados miembros que operan en Grecia, la medida B3 también puede afectar a los intercambios comerciales entre Estados miembros y falsear la competencia.
(177)
Así pues, la medida B3 constituye ayuda y fue notificada como ayuda estatal por las autoridades griegas el 27 de diciembre de 2012.
7.1.3.4. Participación del FGEF en la recapitalización de la primavera de 2013 (medida B4)
(178)
La participación del FGEF en la recapitalización de la primavera de 2013 (medida B4) consiste en la conversión de la primera y segunda recapitalizaciones puente (medidas B1 y B2) y la ejecución parcial de la carta de compromiso (medida B3) en una recapitalización permanente de 4 021 millones EUR en acciones ordinarias. El hecho de que no se tuviera que inyectar todo el capital comprometido a través de la medida B3 se debe a la ampliación de 550 millones EUR de capital procedentes de inversores privados. Dado que la medida B4 consiste en la conversión de ayuda ya concedida, sigue implicando recursos estatales, pero no aumenta el importe nominal de la ayuda. No obstante, incrementa la ventaja para el Banco (y, por consiguiente, el falseamiento de la competencia), ya que se trata de una recapitalización permanente y no de una recapitalización temporal como en el caso de las medidas B1 y B2. Con respecto a la medida B3, que es únicamente un compromiso y no una verdadera recapitalización, la medida B4 incrementó la adecuación del capital del Banco y es, por lo tanto, más ventajosa.
(179)
La Comisión destaca que este apoyo no se concedió a todos los bancos que operan en Grecia. Por lo tanto, la ventaja concedida al Banco tiene carácter selectivo. Por lo que se refiere al falseamiento de la competencia y al efecto sobre el comercio, la Comisión señala, por ejemplo, que la ayuda permitió al Banco continuar sus operaciones en otros Estados miembros. La liquidación del Banco habría supuesto el cese de sus actividades en el extranjero, a través de la liquidación de esas actividades o su venta. Por consiguiente, la medida falsea la competencia y afecta a los intercambios comerciales entre Estados miembros. La medida constituye ayuda estatal.
7.1.3.5. Conclusión sobre las medidas B1, B2, B3 y B4
(180)
Las medidas B1, B2, B3 y B4 constituyen ayuda estatal a tenor del artículo 107, apartado 1, del Tratado. El importe de la ayuda estatal incluida en las medidas B1, B2, B3 y B4 es de 4 571 millones EUR. Como se indica en la sección 7.1.3.4, solo parte del importe comprometido en diciembre de 2012 (medida B3) se convirtió en una aportación real de capital (medida B4). El importe del apoyo estatal efectivamente pagado fue, pues, de solo 4 021 millones EUR.
(181)
El punto 31 de la Comunicación sobre reestructuración indica que, además del importe total de la ayuda, la Comisión habrá de tener en cuenta la ayuda «en relación con los activos del banco ponderados en función del riesgo». Las medidas B1, B2, B3 y B4 se acordaron a lo largo de un período de un año, desde abril de 2012 hasta mayo de 2013. Durante ese período, cambiaron los activos ponderados en función del riesgo del Banco, que aumentaron después de la adquisición de Emporiki Bank. Por tanto, se plantea la cuestión de qué nivel de activos ponderados en función del riesgo debe utilizarse, y, más en concreto, si la ayuda estatal debe evaluarse por referencia a los activos ponderados en función del riesgo existentes al comienzo o al final del período. Las medidas B1, B2, B3 y B4 tienen por objetivo satisfacer una necesidad de capital identificada por el Banco de Grecia en marzo de 2012 (la prueba de resistencia de 2012). En otras palabras, las necesidades de capital a las que se destinan dichas medidas de apoyo estatal ya existían en marzo de 2012. Por consiguiente, la Comisión considera que el importe de la ayuda incluido en las medidas B1, B2, B3 y B4 debe compararse con los activos ponderados en función del riesgo del Banco a 31 de marzo de 2012. El hecho de que el Banco adquiriera Emporiki Bank mucho después de marzo de 2012 no debe conducir a una reducción del coeficiente ayuda/activos ponderados en función del riesgo. En efecto, la ayuda no es menos distorsionadora porque el Banco hiciera una adquisición que aumenta sus activos ponderados en función del riesgo. Se recuerda asimismo que después de marzo de 2012 y hasta la recapitalización de la primavera de 2013, el Banco de Grecia no tuvo en cuenta ninguna adquisición por parte de los bancos griegos para ajustar sus necesidades de capital al alza o a la baja. Esta circunstancia demuestra además que las medidas B1, B2, B3 y B4 eran medidas de ayuda relacionadas con el perímetro del Banco a 31 de marzo de 2012.
(182)
La primera y segunda recapitalizaciones puente y la carta de compromiso ascendieron en conjunto, a 4 571 millones EUR. Este importe representa el 10,3 % de los activos ponderados en función del riesgo del Banco a 31 de marzo de 2012 (95).
(183)
Dado que el Banco consiguió atraer capital privado, el importe realmente aportado por el FGEF al Banco solo ascendió a 4 021 millones EUR, que representan el 9,1 % de los activos ponderados en función del riesgo del Banco a 31 de marzo de 2012.
7.1.4. Conclusión sobre la existencia y el importe total de la ayuda recibida
(184)
Las medidas A, B1, B2, B3 y B4 constituyen ayuda estatal a tenor del artículo 107, apartado 1, del Tratado.
Ref.
Medida
Tipo de medida
Importe de la ayuda
Ayuda de recapitalización/activos ponderados en función del riesgo
A
Acciones preferentes
Ayuda en forma de capital
940 millones EUR
2 %
B1 B2 B3 B4
Primera recapitalización puente
Segunda recapitalización puente
Carta de compromiso
Participación del FGEF en la recapitalización de la primavera de 2013
Ayuda en forma de capital
4 571 millones EUR,
(cantidad abonada por el FGEF: 4 021 millones EUR)
10,3 %
(porcentaje abonado por el FGEF: 9,1 %)
Ayuda total concedida al Banco en forma de capital
5 511 millones EUR,
(cantidad abonada por el FGEF: 4 961 millones EUR)
12,3 %
(porcentaje abonado por el FGEF: 11,1 %)
Ref.
Medida
Tipo de medida
Importe nominal de la ayuda
L1
Aporte de liquidez
Garantía
Préstamo de obligaciones
Garantías: 14 000 millones EUR a 30 de noviembre de 2011
Préstamo de obligaciones: 1 600 millones EUR a 30 de septiembre de 2011
L2
Provisión urgente de liquidez garantizada por el Estado
Financiación y garantía
23 600 millones EUR a 31 de diciembre de 2012
Ayuda total concedida al Banco en forma de liquidez
39 200 millones EUR
7.2. BASE JURÍDICA PARA LA EVALUACIÓN DE LA COMPATIBILIDAD
(185)
El artículo 107, apartado 3, letra b), del Tratado faculta a la Comisión para declarar la ayuda compatible con el mercado interior si está destinada a «poner remedio a una grave perturbación en la economía de un Estado miembro».
(186)
La Comisión ha reconocido que la crisis financiera mundial puede perturbar gravemente la economía de un Estado miembro y que las medidas de apoyo a los bancos pueden poner remedio a dicha perturbación. Este extremo fue confirmado en la Comunicación bancaria de 2008, la Comunicación sobre recapitalización y la Comunicación sobre reestructuración. La Comisión sigue considerando que se cumplen los requisitos para la concesión de una ayuda con arreglo al artículo 107, apartado 3, letra b), del Tratado habida cuenta de la reaparición de tensiones en los mercados financieros. La Comisión confirmó este parecer con la adopción de la Comunicación prorrogativa de 2011 (96) y la Comunicación bancaria de 2013.
(187)
En lo que respecta a la economía griega, en sus decisiones de autorización y prórroga del régimen de apoyo a los bancos griegos, así como en la aprobación de las medidas de ayuda estatal acordadas por Grecia en favor de bancos concretos (97), la Comisión ha reconocido que existía la amenaza de una grave perturbación de la economía griega y que el apoyo estatal a los bancos es adecuado para poner remedio a dicha perturbación. Por tanto, la base jurídica para la evaluación de las medidas de ayuda debe ser el artículo 107, apartado 3, letra b), del Tratado.
(188)
Durante la crisis financiera, la Comisión ha desarrollado criterios de compatibilidad para los diferentes tipos de medidas de ayuda. Los principios para evaluar las medidas de ayuda fueron establecidos, en primer lugar, en la Comunicación bancaria de 2008.
(189)
En consonancia con el punto 15 de la Comunicación bancaria de 2008, para que una ayuda sea compatible en virtud del artículo 107, apartado 3, letra b), del Tratado, debe cumplir los criterios generales de compatibilidad:
a)
Idoneidad: La ayuda ha de estar bien orientada para ser capaz de conseguir de manera eficiente el objetivo de poner remedio a una grave perturbación en la economía. No sería el caso si la medida no fuera idónea para poner remedio a la perturbación.
b)
Necesidad: La medida de ayuda debe ser necesaria, en su cuantía y en su forma, para alcanzar el objetivo. Por lo tanto, debe ser de la cuantía mínima necesaria para la consecución del objetivo y adoptar la forma más apropiada para poner remedio a la perturbación.
c)
Proporcionalidad: Los efectos positivos de la medida deben sopesarse equilibradamente con los falseamientos de la competencia, para que dichos falseamientos se limiten al mínimo necesario para alcanzar los objetivos de la medida.
(190)
Las orientaciones para las medidas de recapitalización pueden encontrarse en la Comunicación sobre recapitalización y en la Comunicación prorrogativa de 2011.
(191)
La Comunicación sobre reestructuración define el enfoque adoptado por la Comisión en lo que respecta a la evaluación de los planes de reestructuración, en particular la necesidad de restablecer la viabilidad, garantizar una contribución adecuada del beneficiario y limitar los falseamientos de la competencia.
(192)
Este marco se completó con la Comunicación bancaria de 2013, que se aplica a las medidas de ayuda notificadas con posterioridad al 31 de julio de 2013.
7.2.1. Base jurídica para la evaluación de la compatibilidad del apoyo en forma de liquidez al Banco (medida L1)
(193)
El apoyo en forma de liquidez ya recibido por el Banco fue aprobado definitivamente por sucesivas decisiones de autorización de las medidas en el marco del régimen de apoyo a los bancos griegos y sus modificaciones y prórrogas (98). Cualquier futura ayuda a la liquidez del Banco tendrá que ser debidamente acordada en virtud de un régimen debidamente aprobado por la Comisión. Las condiciones de dicha ayuda tendrán que ser autorizadas por la Comisión antes de su concesión y, por tanto, no necesitan analizarse más a fondo en la presente Decisión.
7.2.2. Base jurídica para la evaluación de la compatibilidad de las acciones preferentes (medida A)
(194)
La recapitalización decidida en 2009 en forma de acciones preferentes (medida A) se acordó al amparo de la medida de recapitalización aprobada en 2008 como parte del régimen de apoyo a los bancos griegos en virtud de la Comunicación bancaria de 2008. Por consiguiente, no tiene que ser reevaluada con arreglo a la Comunicación bancaria de 2008 y solo ha de serlo con arreglo a la Comunicación sobre reestructuración.
7.2.3. Base jurídica para la evaluación de la compatibilidad de la provisión urgente de liquidez garantizada por el Estados (medida L2)
(195)
La compatibilidad de la provisión urgente de liquidez garantizada por el Estado (medida L2) debe evaluarse en primer lugar sobre la base de la Comunicación bancaria de 2008 y la Comunicación prorrogativa de 2011. Cualquier provisión urgente de liquidez garantizada por el Estado concedida con posterioridad al 1 de agosto de 2013 entra en el ámbito de la Comunicación bancaria de 2013.
7.2.4. Base jurídica para la evaluación de la compatibilidad de las recapitalizaciones del FGEF (medidas B1, B2, B3 y B4)
(196)
La compatibilidad de las recapitalizaciones del FGEF (medidas B1, B2, B3 y B4), en particular en lo que se refiere a la remuneración, deben evaluarse en primer lugar con arreglo a la Comunicación bancaria de 2008, la Comunicación sobre recapitalización y la Comunicación prorrogativa de 2011. En la Decisión de incoación Alpha, la Comisión expresó dudas en cuanto a la compatibilidad de la medida B1 con dichas Comunicaciones. Dado que se ejecutaron antes del 31 de julio de 2013, esas medidas no entran dentro del ámbito de la Comunicación bancaria de 2013. La compatibilidad de las recapitalizaciones del FGEF (medidas B1, B2, B3 y B4) también debería evaluarse sobre la base de la Comunicación sobre reestructuración.
7.3. CONFORMIDAD DE LA MEDIDA L2 CON LA COMUNICACIÓN BANCARIA DE 2008, LA COMUNICACIÓN PRORROGATIVA DE 2011 Y LA COMUNICACIÓN BANCARIA DE 2013
(197)
Para que una ayuda sea compatible con el artículo 107, apartado 3, letra b), del Tratado debe cumplir los criterios generales de compatibilidad: idoneidad, necesidad y proporcionalidad.
(198)
Como los bancos griegos fueron excluidos de los mercados mayoristas y pasaron a ser totalmente dependientes de la financiación del banco central, como se indica en el considerando 26, y dado que el Banco no podía pedir prestado un importe suficiente de fondos a través de operaciones regulares de financiación, el Banco necesitó una provisión urgente de liquidez garantizada por el Estado a fin de obtener la liquidez suficiente para evitar el impago. La Comisión considera que la medida L2 es un mecanismo adecuado para poner remedio a una perturbación grave, que habría sido provocada por el impago del Banco.
(199)
Dado que la provisión urgente de liquidez garantizada por el Estado implica un coste relativamente elevado de financiación para el Banco, este tiene incentivos suficientes para evitar basarse en esta fuente de financiación para desarrollar sus actividades. El Banco hubo de pagar un tipo de interés de […] puntos básicos por encima de las operaciones regulares de financiación con el Eurosistema. Además, tuvo que pagar al Estado una prima de garantía de […] puntos básicos. En consecuencia, el coste total de la provisión urgente de liquidez garantizada por el Estado para el Banco es muy superior a los costes normales de refinanciación del BCE. En particular, la diferencia entre el primero y los segundos es superior al nivel de la prima de garantía pedida por la Comunicación prorrogativa de 2011. Así pues, la remuneración total cobrada por el Estado puede considerarse suficiente. Por lo que se refiere al importe de la provisión urgente de liquidez garantizada por el Estado, será revisada periódicamente por el Banco de Grecia y el BCE sobre la base de las necesidades reales del Banco. Estas entidades supervisan de cerca su uso y garantizan que se limite al mínimo necesario. Por tanto, la medida L2 no aporta al Banco un exceso de liquidez que podría utilizarse para financiar actividades que falseen la competencia. Se limita al importe mínimo necesario.
(200)
Este seguimiento estricto de la utilización de la provisión urgente de liquidez garantizada por el Estado y la verificación periódica de que su utilización se limita al mínimo necesario también garantiza que esa liquidez sea proporcional y no conduzca a falseamientos indebidos de la competencia. La Comisión indica asimismo que Grecia se ha comprometido a que el Banco ejecutará medidas de reestructuración para reducir su dependencia de la financiación del banco central y a que cumplirá las limitaciones de comportamiento que se analizan en la sección 7.6. Estos factores garantizan que la dependencia del apoyo en forma de liquidez finalizará tan pronto como sea posible y que la ayuda será proporcional.
(201)
Así pues, la medida L2 se atiene a la Comunicación bancaria de 2008 y a la Comunicación prorrogativa de 2011. Como la Comunicación bancaria de 2013 no introdujo nuevos requisitos en materia de garantías, la medida L2 también se ajusta a la Comunicación bancaria de 2013.
7.4. CUMPLIMIENTO DE LAS MEDIDAS B1, B2, B3 Y B4 CON RESPECTO A LA COMUNICACIÓN BANCARIA DE 2008, LA COMUNICACIÓN SOBRE RECAPITALIZACIÓN Y LA COMUNICACIÓN PRORROGATIVA DE 2011
(202)
Como se indica en el considerando 189, y en consonancia con el punto 15 de la Comunicación bancaria de 2008, para que una ayuda sea compatible en virtud del artículo 107, apartado 3, letra b), del Tratado, debe cumplir los criterios generales de compatibilidad (99): idoneidad, necesidad y proporcionalidad.
(203)
La Comunicación sobre recapitalización y la Comunicación prorrogativa de 2011 ofrecen más detalles sobre el nivel de remuneración requerido para las aportaciones de capital público.
7.4.1. Idoneidad de las medidas
(204)
Por lo que se refiere a la idoneidad de las recapitalizaciones del FGEF (medidas B1, B2, B3 y B4), la Comisión las considera idóneas, pues permiten al Banco cumplir los requisitos de capital. Sin las recapitalizaciones del FGEF, el Banco no habría podido proseguir sus actividades y habría dejado de tener acceso a las operaciones de refinanciación del BCE.
(205)
A este respecto, la Comisión señaló en la Decisión de incoación Alpha que el Banco es una de las mayores entidades de crédito de Grecia, tanto en términos de operaciones de préstamo como de captación de depósitos. En este sentido, es un banco de importancia sistémica para Grecia. Por tanto, su quiebra habría creado una grave perturbación en la economía griega. En las circunstancias existentes entonces, las instituciones financieras griegas tenían dificultades para acceder a financiación. Esa falta de financiación limitaba su capacidad para conceder préstamos a la economía griega. En ese contexto, la perturbación de la economía se habría visto agravada por la quiebra del Banco. Por otra parte, las medidas B1, B2, B3 y B4 se decidieron principalmente a causa del programa PSI, un caso muy excepcional e imprevisible, y no como consecuencia de una mala gestión o de la asunción de riesgos excesivos por el Banco. Por tanto, todas estas medidas tienen por objeto principalmente hacer frente a los resultados del programa PSI y contribuyen a mantener la estabilidad financiera en Grecia.
(206)
En la Decisión de incoación Alpha, la Comisión expresó dudas en cuanto a que se hubieran tomado inmediatamente todas las medidas posibles para evitar que el Banco necesitase nuevas ayudas en el futuro. Como se indica en los considerandos 121 y 122 de la presente Decisión, Grecia se ha comprometido a aplicar una serie de medidas relacionadas con la gobernanza empresarial y las operaciones comerciales del Banco. Como se señala en los considerandos 99 y 106, el Banco también ha procedido a una importante reestructuración de sus actividades, habiéndose conseguido ya muchas reducciones de costes. Las dudas de la Comisión han quedado, pues, despejadas.
(207)
En la Decisión de incoación Alpha, la Comisión también expresó dudas en cuanto a si existían suficientes cláusulas de salvaguardia en caso de que el Banco pasase a estar bajo el control del Estado o de que los accionistas privados conservasen el control aunque la mayoría de la propiedad estuviese en manos del Estado. Los compromisos descritos en los considerandos 121 y 122 de la presente Decisión garantizan que las operaciones de crédito del Banco se llevarán a cabo sobre una base comercial y que las actividades empresariales diarias estarán protegidas de interferencias del Estado. El marco de relaciones convenido entre el FGEF y el Banco también garantiza que los intereses del Estado como accionista principal estén protegidos frente a una asunción de riesgos excesiva por parte de la dirección del Banco.
(208)
Así pues, las medidas B1, B2, B3 y B4 garantizan la estabilidad financiera en Grecia. Se han tomado medidas significativas para reducir al mínimo las pérdidas futuras y garantizar que las actividades del Banco no se vean amenazadas por una gobernanza inadecuada. Sobre esta base, la Comisión estima que las medidas B1, B2, B3 y B4 son adecuadas.
7.4.2. Necesidad - limitación de la ayuda al mínimo necesario
(209)
Con arreglo a la Comunicación bancaria de 2008, la medida debe, en su importe y su forma, ser necesaria para lograr su objetivo. Esto significa que la aportación de capital debe ser de la cuantía mínima necesaria para la consecución del objetivo.
(210)
El importe del apoyo en forma de capital fue calculado por el Banco de Grecia en el marco de una prueba de resistencia, con el fin de garantizar que el coeficiente de capital básico de nivel 1 seguía estando por encima de un nivel dado a lo largo del período 2012-2014, como se refleja en el cuadro 3. Por tanto, no facilita al Banco ningún capital excesivo. Como se explica en el considerando 206, se han tomado medidas para reducir el riesgo de que el Banco pueda necesitar nuevas ayudas en el futuro.
(211)
Por lo que se refiere a la remuneración de la primera y segunda recapitalizaciones puente (medidas B1 y B2), la Comisión recuerda que fueron acordadas en mayo y diciembre de 2012 respectivamente, y pagadas en efectivo en forma de pagarés del FEEF. El FGEF recibió como remuneración, desde la fecha de desembolso de los pagarés del FEEF hasta la fecha de la recapitalización de la primavera de 2013, los intereses devengados por los pagarés más una comisión del 1 % (100). Como se subraya en la Decisión de incoación Alpha, esa remuneración es inferior a la horquilla comprendida entre el 7 % y el 9 %, tal y como se define en la Comunicación sobre recapitalización. Sin embargo, el período de baja remuneración se limitó a un año para la medida B1 y a cinco meses para la medida B2 (es decir, hasta la conversión de la recapitalización puente en una recapitalización normal en acciones ordinarias, a saber, la medida B4). Mientras que la primera y segunda recapitalizaciones puente no implicaron la dilución de los accionistas existentes, la recapitalización de la primavera de 2013, que consistió en la conversión de la primera y segunda recapitalizaciones puente, diluyó en gran medida a los accionistas existentes, pues su participación en el capital del Banco se redujo al 4,9 %. Se puso fin entonces a la anormal situación existente a partir de la fecha de la primera recapitalización puente. Por consiguiente, han quedado disipadas las dudas planteadas en la Decisión de incoación Alpha.
(212)
En segundo lugar, habida cuenta del origen atípico de las dificultades del Banco, pues las pérdidas procedían principalmente de una condonación de deuda a favor del Estado (el programa PSI y la recompra de deuda, que ofrecen una ventaja significativa al Estado, es decir, una reducción de la deuda) y de las consecuencias de una recesión prolongada en la economía nacional, la Comisión puede aceptar esta desviación temporal con respecto a los requisitos de remuneración establecidos en la Comunicación sobre recapitalización (101).
(213)
En cuanto a la medida B3, se trataba de un compromiso de aportar capital. Este compromiso, realizado en diciembre de 2012, se aplicó mediante una aportación efectiva de capital en mayo y junio de 2013, es decir, apenas cinco meses más tarde. Por ello, y por las razones expuestas en el considerando 212, es aceptable que no se pagase ninguna remuneración por ese compromiso.
(214)
En lo tocante a la medida B4, según el punto 8 de la Comunicación prorrogativa de 2011, las aportaciones de capital deben suscribirse con un descuento suficiente sobre el precio de las acciones una vez ajustado para tener en cuenta el efecto de dilución para dar una garantía razonable de una remuneración adecuada para el Estado. Mientras que esa recapitalización no preveía un descuento significativo sobre el precio de las acciones una vez ajustado para tener en cuenta el efecto de dilución, era, de hecho, imposible lograr un descuento significativo sobre el precio teórico excluidos los derechos (102). Antes de la recapitalización de la primavera de 2013, la capitalización bursátil del Banco era de solo unos pocos centenares de millones de euros. En esas circunstancias, se plantea la cuestión de si los accionistas existentes deberían haber desaparecido totalmente. La Comisión observa que el precio de emisión se fijó con un descuento del 50 % con respecto al precio medio de mercado en los cincuenta días anteriores a la fijación del precio de emisión. La Comisión destaca igualmente que la dilución de los accionistas existentes fue enorme, ya que tras la recapitalización solo poseían el 4,9 % de las acciones del Banco. Por tanto, la aplicación de otro descuento más sobre el precio de mercado habría tenido un efecto limitado en la remuneración del FGEF. A la vista de la situación específica de los bancos griegos explicada en el considerando 212 y habida cuenta del hecho de que la necesidad de ayuda se deriva de una condonación de deudas a favor del Estado, la Comisión considera que el precio de emisión de las acciones suscritas por el Estado fue suficientemente bajo.
(215)
El FGEF también emitió certificados de opción de compra y concedió un certificado a cada nueva acción suscrita por los inversores privados que participaron en la recapitalización de la primavera de 2013. El FGEF concedió esos certificados sin contraprestación. Como se explica en el considerando 93, cada certificado incorpora el derecho de compra de 7,40 acciones del FGEF a intervalos seleccionados y a precios de ejecución. El precio de ejercicio es igual al precio de suscripción del FGEF, incrementado en un margen anual y acumulativo (4 % para el año uno, 5 % para el año dos, 6 % para el año tres, 7 % para el año cuatro y luego un 8 % anualizado para los últimos seis meses). La remuneración percibida por el FGEF sobre las acciones que posee está limitada, de hecho, a esos niveles. Esa remuneración es inferior a la horquilla comprendida entre el 7 % y el 9 %, tal y como se define en la Comunicación sobre recapitalización. Sin embargo, dado que esos certificados fueron un factor clave para el éxito de la emisión de derechos y la colocación privada de valores puestas en marcha por el Banco antes de la recapitalización de la primavera de 2013, la Comisión considera que permitieron al Banco reducir el importe de la ayuda en 550 millones EUR. En efecto, debido al bajo coeficiente de capital del Banco antes de la recapitalización y a la gran incertidumbre que imperaba a la sazón, las simulaciones entonces disponibles ponían de manifiesto que, sin los certificados de opción de compra, los inversores privados no lograrían un beneficio suficiente y optarían por no participar. Por las razones expuestas en los considerandos 205 y 212, como el FGEF recibiría una remuneración positiva mínima si se ejecutaran los certificados y como uno de los objetivos del MPEF era atraer a inversores privados para mantener algunos bancos bajo gestión privada y evitar situaciones en las que todo el sector bancario estaría controlado por el FGEF, la Comisión puede aceptar esta desviación de la remuneración normal establecida en la Comunicación sobre recapitalización. Esa aceptación se basa igualmente en el hecho de que la Ley del FGEF, modificada en último lugar en marzo de 2014, no prevé ningún ajuste de los certificados en caso de ampliación del capital social no preferente y de que, en el caso de una emisión de derechos, solo podría ajustarse el precio de ejecución de los certificados y el ajuste solo podría tener lugar a posteriori y únicamente hasta el importe de los ingresos obtenidos de la venta de derechos de suscripción preferentes del FGEF. Por otra parte, el compromiso adquirido por Grecia de recabar la aprobación de la Comisión antes de proceder a la recompra de certificados emitidos por el FGEF permitirá a la Comisión garantizar que cualquier futura recompra no reduce aún más la remuneración del FGEF y aumenta la retribución de los titulares de certificados.
(216)
Por lo que se refiere al hecho de que las acciones del FGEF no confieren derecho a voto, la Comisión recuerda que la necesidad de ayuda no procede principalmente de la asunción de riesgos excesivos. Además, uno de los objetivos del MPEF era mantener algunos bancos bajo gestión privada. Por otra parte, la relación marco y la reintroducción automática de derechos de voto en caso de no aplicación del plan de reestructuración ofrecen salvaguardias contra una eventual asunción de riesgos excesivos por parte de gestores privados. Por último, el PSI y la recompra de diciembre de 2012 son una especie de remuneración al Estado, como lo demuestra el hecho de que la deuda de este para con el Banco se redujo en varios miles de millones de euros. Por todas estas razones, la Comisión puede aceptar que el FGEF reciba acciones sin derecho a voto. La Comisión concluye, por tanto, que la medida B4 era necesaria.
En conclusión, las medidas B1, B2, B3 y B4 son necesarias como ayuda de salvamento, tanto en su importe como en su forma.
7.4.3. Proporcionalidad - medidas que limiten los efectos inducidos negativos
(217)
La Comisión señala que el Banco recibió una enorme cantidad de ayuda estatal. Esta situación puede dar lugar, por tanto, a graves falseamientos de la competencia. No obstante, Grecia se comprometió a aplicar una serie de medidas destinadas a reducir los efectos inducidos negativos. En particular, los compromisos establecen que las operaciones del Banco seguirán siendo gestionadas sobre una base comercial, como se explicó en los considerandos 121 y 122. Grecia también se ha comprometido a prohibir nuevas compras y a realizar una serie de desinversiones, según se describe en los considerandos 123 a 124. Los límites al falseamiento de la competencia se evalúan con más detalle en la sección 7.6.
(218)
También se ha nombrado un administrador encargado de la supervisión del Banco para el seguimiento de la correcta aplicación de los compromisos en materia de gobernanza empresarial y operaciones comerciales. Se evitará cualquier modificación perjudicial de las prácticas comerciales del Banco y así se reducirán los posibles efectos inducidos negativos.
(219)
Por último, el 12 de junio de 2014 se presentó a la Comisión un nuevo y amplio plan de reestructuración. Este plan se evalúa en la sección 7.6.
(220)
En conclusión, las dudas planteadas en la Decisión de incoación Alpha han quedado disipadas. Las medidas B1, B2, B3 y B4 son proporcionales a la luz del punto 15 de la Comunicación bancaria de 2008.
7.4.4. Conclusión sobre la conformidad de las recapitalizaciones del FGEF con la Comunicación bancaria de 2008, la Comunicación sobre recapitalización y la Comunicación prorrogativa de 2011
(221)
Se concluye, por tanto, que las recapitalizaciones del FGEF (medidas B1, B2, B3 y B4) son idóneas, necesarias y proporcionadas a la luz del punto 15 de la Comunicación bancaria de 2008, de la Comunicación sobre recapitalización y de la Comunicación prorrogativa de 2011.
7.5. CONFORMIDAD DE LAS ADQUISICIONES CON LA COMUNICACIÓN SOBRE REESTRUCTURACIÓN
(222)
El punto 23 de la Comunicación sobre reestructuración explica que las adquisiciones de empresas por bancos que reciben ayudas no pueden ser financiadas con ayuda estatal a menos que sea esencial para restablecer la viabilidad de una empresa. Por otra parte, los puntos 40 y 41 de la Comunicación sobre reestructuración disponen que los bancos no deben utilizar la ayuda estatal para la adquisición de empresas competidoras, a menos que la adquisición forme parte de un proceso de consolidación necesario para restablecer la estabilidad financiera o garantizar la competencia efectiva. Además, las adquisiciones pueden poner en peligro o complicar el restablecimiento de la viabilidad. Por consiguiente, la Comisión debe valorar si las adquisiciones efectuadas por el Banco pueden conciliarse con la Comunicación sobre reestructuración.
7.5.1. Conformidad de la adquisición de Emporiki Bank con la Comunicación sobre reestructuración
7.5.1.1. Efecto de la adquisición de Emporiki Bank sobre la viabilidad a largo plazo del Banco
(223)
En términos de rentabilidad operativa, la adquisición de Emporiki Bank por el Banco potencia el retorno de este a la viabilidad a largo plazo, puesto que concentrar dos bancos en el mismo mercado geográfico le permite conseguir sinergias significativas, por ejemplo, en forma de reducción de plantillas, cierre de sucursales y reducción de los gastos generales. El Banco se hace con clientes y depósitos, al tiempo que reduce significativamente los costes de distribución. Implica el cierre de un número importante de sucursales de la entidad combinada, además de la racionalización de las funciones de la sede central.
(224)
En lo que se refiere a las posiciones de liquidez, la adquisición tiene un efecto positivo en el Banco. En efecto, el coeficiente préstamos/depósitos de la entidad adquirida se situaba en torno al 115 %, muy por debajo del altísimo coeficiente del Banco (103). Contribuye, por tanto, a mejorar de manera significativa el coeficiente préstamos/depósitos del Banco.
(225)
Desde un punto de vista estático, la operación también tiene un efecto positivo sobre el coeficiente de capital del Banco, ya que este adquiere un banco altamente capitalizado a cambio de una contraprestación de un euro. A 31 de marzo de 2012, el coeficiente de adecuación de capital proforma de la entidad combinada era del 11,8 %, mientras que el coeficiente de adecuación del capital del Banco era solo del 8,8 %. Del mismo modo, al coeficiente de capital básico de nivel 1 proforma de la entidad combinada se situaba en el 11,1 %, mientras que el del Banco era del 7,9 %. El importante capital de Emporiki Bank ofrece protección contra las futuras pérdidas que podrían producirse en las pruebas de resistencia, como se muestra en el cuadro 3. La observación estática del incremento del coeficiente de capital del Banco sobrestimó el efecto positivo en su posición de capital a largo plazo. Por tanto, la adquisición es positiva para el restablecimiento de la viabilidad a largo plazo del Banco.
7.5.1.2. Efecto de las adquisiciones sobre el importe de la ayuda necesaria para el Banco
(226)
De acuerdo con el punto 23 de la Comunicación sobre reestructuración, la ayuda de reestructuración no debe utilizarse para la adquisición de otras empresas, sino que debe limitarse a cubrir los costes de reestructuración necesarios para restablecer la viabilidad del Banco. En el caso que nos ocupa, si bien la adquisición tiene implicaciones positivas para la viabilidad del Banco, no es esencial a tal efecto a tenor del punto 23 de la Comunicación sobre reestructuración.
(227)
El Banco solo pagó una contraprestación de un euro por la compra de Emporiki Bank. El precio de compra no fue financiado, por tanto, por medio de ayuda estatal. Esta circunstancia implica asimismo que el pago del precio de compra no generó ninguna necesidad de capital para el Banco. Además, Emporiki Bank estaba adecuadamente capitalizado (es decir, hasta el nivel requerido en virtud de la prueba de resistencia de 2012, como se ilustra en el cuadro 3). Es poco probable que la adquisición, como tal, genere futuras necesidades de capital para el Banco.
(228)
En conclusión, debido a las condiciones atípicas (compra a 1 EUR de un banco plenamente capitalizado para cumplir los requisitos de la prueba de resistencia), la adquisición de Emporiki Bank excepcionalmente no contraviene el principio de que las ayudas deben limitarse al mínimo necesario.
7.5.1.3. Efecto falseador sobre la competencia de las adquisiciones
(229)
En consonancia con los puntos 39 y 40 de la Comunicación sobre reestructuración, la ayuda estatal no debe utilizarse en detrimento de empresas que no reciben ayudas ni, especialmente, para la adquisición de empresas competidoras. El punto 41 de la Comunicación sobre reestructuración establece que pueden autorizarse adquisiciones cuando formen parte de un proceso de consolidación necesario para restablecer la estabilidad financiera o garantizar la competencia efectiva. En tales circunstancias, el proceso de adquisición debe ser justo y la adquisición debe garantizar las condiciones de una competencia efectiva en el mercado de que se trate.
(230)
Emporiki Bank no fue considerado viable como entidad independiente por el Banco de Grecia, de acuerdo con un estudio de viabilidad efectuado por un asesor externo a principios de 2012. Generó grandes pérdidas para Crédit Agricole, que deseaba, por tanto, venderlo. Si no hubiera sido posible venderlo, Crédit Agricole podría haber considerado la forma de dejarlo quebrar. Por tanto, la operación puede considerarse parte de un proceso de consolidación necesario para restablecer la estabilidad financiera, del tipo descrito en el punto 41 de la Comunicación sobre reestructuración.
(231)
Ningún licitador receptor de ayuda presentó una oferta válida para la adquisición de Emporiki Bank, y el procedimiento de venta fue abierto, transparente y no discriminatorio. No hubo, por tanto, un efecto de desplazamiento por el Banco de un licitador no receptor de ayuda. Puesto que la adquisición fue autorizada por la Autoridad de Competencia griega, el resultado del proceso de venta no pone en peligro las condiciones de competencia efectiva en Grecia.
(232)
Por otra parte, la necesidad de ayuda del Banco no se debe a una mala gestión o a una inapropiada asunción de riesgos. Por último, como se expone en el considerando 227, no se utilizó ayuda estatal para financiar dicha adquisición (compra a 1 EUR de un banco capitalizado hasta el nivel requerido para superar la prueba de resistencia del Banco de Grecia).
(233)
Atendiendo a estas circunstancias, se puede concluir que la adquisición de Emporiki Bank está en consonancia con la sección 4 de la Comunicación sobre reestructuración.
7.5.1.4. Conclusión sobre la adquisición de Emporiki Bank
(234)
A la vista la situación excepcional de los bancos griegos y las especificidades de la adquisición de Emporiki Bank, se concluye que la adquisición está en consonancia con los requisitos establecidos en la Comunicación sobre reestructuración.
7.5.2. Conformidad de la adquisición de activos y pasivos seleccionados de los tres Bancos Cooperativos con la Comunicación sobre reestructuración
7.5.2.1. Efecto de las adquisiciones sobre la viabilidad a largo plazo del Banco
(235)
La adquisición de los activos y pasivos seleccionados de los tres Bancos Cooperativos mejorará la viabilidad a largo plazo del Banco.
(236)
Más en concreto, la integración de los depósitos de los tres Bancos Cooperativos en el balance del Banco mejoró su perfil de liquidez. El coeficiente neto préstamos/depósitos de Alpha Bank SA cayó en alrededor de un 1,5 % y disminuyó la dependencia de Alpha Bank SA con respecto al Eurosistema.
(237)
Además, las adquisiciones brindaron al Banco la posibilidad de aumentar sus ingresos ampliando su clientela en varias zonas geográficas. El Banco no se hizo cargo de infraestructuras ni redes de sucursales costosas. Tampoco se subrogó préstamos. Por lo tanto, no incrementó sus requisitos de riesgo ni de capital.
7.5.2.2. Efecto de la adquisición en el importe de la ayuda necesaria para el Banco
(238)
De acuerdo con el punto 23 de la Comunicación sobre reestructuración, la ayuda de reestructuración no debe utilizarse para la adquisición de otras empresas, sino que debe limitarse a cubrir los costes de reestructuración necesarios para restablecer la viabilidad del Banco. En el caso que nos ocupa, si bien la adquisición tiene implicaciones positivas para la viabilidad del Banco, no es esencial a tal efecto a tenor del punto 23 de la Comunicación sobre reestructuración.
(239)
La contraprestación pagada por el Banco para la adquisición de los activos y pasivos transferidos de los tres Bancos Cooperativos se fijó en el 2,1 % del valor de los depósitos transferidos y ascendió a unos 9 millones EUR, lo que equivale al 0,01 % del balance total del Banco en el momento de la adquisición. Esa contraprestación puede considerarse, por tanto, muy pequeña. Además, el Banco ya había captado 550 millones EUR de capital privado durante la recapitalización de la primavera de 2013.
(240)
Se concluye que el precio de adquisición de los activos y pasivos transferidos (sobre todo depósitos) de los tres Bancos Cooperativos era tan bajo que no impidió que la ayuda se limitara al mínimo necesario.
7.5.2.3. Efecto falseador sobre la competencia de las adquisiciones
(241)
Como se indica en el considerando 229, con arreglo a los puntos 39 y 40 de la Comunicación sobre reestructuración, la ayuda estatal no debe utilizarse en detrimento de empresas que no reciben ayudas ni, especialmente, para la adquisición de empresas competidoras, salvo en circunstancias específicas.
(242)
El Banco de Grecia consideró que los tres Bancos Cooperativos no eran viables y que la adopción de las medidas de resolución eran necesarias para mantener la estabilidad financiera. Por tanto, las adquisiciones pueden considerarse parte de un proceso de consolidación necesario para restablecer la estabilidad financiera, del tipo descrito en el punto 41 de la Comunicación sobre reestructuración.
(243)
Además, ningún licitador no receptor de ayuda presentó una oferta válida para adquirir los activos y pasivos de los tres Bancos Cooperativos, y la única otra oferta procedía de un banco que había recibido incluso más ayuda. Por otra parte, el tamaño de los activos y pasivos adquiridos era pequeño y no cambió la estructura de mercado (104).
(244)
En conclusión, la Comisión considera que estas circunstancias excepcionales justifican la autorización de las adquisiciones, de conformidad con el punto 41 de la Comunicación sobre reestructuración.
7.5.2.4. Conclusión sobre la adquisición de los activos y pasivos seleccionados de los tres Bancos Cooperativos
(245)
Se concluye que, a la luz de las especificidades de las adquisiciones de los activos y pasivos seleccionados de los tres Bancos Cooperativos, dichas adquisiciones están en consonancia con los requisitos establecidos en la Comunicación sobre reestructuración.
7.5.3. Conformidad de la adquisición de Citibank Grecia con la Comunicación sobre reestructuración
7.5.3.1. Efecto de la adquisición sobre la viabilidad a largo plazo del Banco
(246)
La adquisición de Citibank Grecia, incluido Diners, mejorará la viabilidad a largo plazo del Banco. El Banco adquirió una entidad de crédito muy bien aprovisionada. Además, la cartera de préstamos netos es muy inferior a la de los depósitos adquiridos.
(247)
La integración de los depósitos de Citibank Grecia en el balance del Banco mejorará el perfil de financiación a medio y largo plazo de este, y, al mismo tiempo, aumentará su rentabilidad.
(248)
Además, gracias a la adquisición, el Banco aumentará su capacidad y su franquicia de recogida de depósitos, y, de este modo, conseguirá un modelo de negocio equilibrado y sostenible.
(249)
Por último, las importantes sinergias previstas -en términos de funciones centrales, servicios de TI y gastos de funcionamiento- contribuirá a la viabilidad a largo plazo del Banco.
(250)
Por tanto, la adquisición es positiva para el restablecimiento de la viabilidad a largo plazo del Banco.
7.5.3.2. Efecto de la adquisición en el importe de la ayuda necesaria para el Banco
(251)
De acuerdo con el punto 23 de la Comunicación sobre reestructuración, la ayuda de reestructuración no debe utilizarse para la adquisición de otras empresas, sino que debe limitarse a cubrir los costes de reestructuración necesarios para restablecer la viabilidad del Banco. En el caso que nos ocupa, si bien la adquisición tiene implicaciones positivas para la viabilidad del Banco, no es esencial a tal efecto a tenor del punto 23 de la Comunicación sobre reestructuración.
(252)
El Banco solo pagó una contraprestación de 2 millones EUR (105) por la compra de Citibank Grecia y Diners.
(253)
La cartera adquirida incluye un gran número de préstamos totalmente amortizados. En efecto, la valoración de la nueva cartera de préstamos podría compensar la limitada necesidad de capital derivada de su integración en el balance del Banco.
(254)
Además, el Banco obtuvo 1 200 millones EUR de capital privado a un precio por acción superior al precio por acción suscrito por el FGEF en la recapitalización de la primavera de 2013.
(255)
En tales circunstancias específicas, no puede afirmarse que la adquisición fuese financiada por medio de ayuda estatal. La adquisición no incrementará la necesidad de ayuda ni reducirá la remuneración de la ayuda existente.
7.5.3.3. Efecto falseador sobre la competencia de la adquisición
(256)
Como se indica en el considerando 241, la ayuda estatal no debe utilizarse en detrimento de empresas que no reciben ayudas, especialmente para la adquisición de empresas competidoras.
(257)
El precio pagado por la compra de Citibank Grecia fue sumamente bajo y el Banco captó un gran volumen de capital privado a un alto precio por acción. Por tanto, no puede considerarse que la ayuda se utilizase para financiar dicha adquisición.
(258)
Por otra parte, dado que ningún licitador no receptor de ayuda presentó una oferta para adquirir el perímetro de las actividades adquiridas por el Banco, no hay desplazamiento de inversores no receptores de ayuda.
(259)
En conclusión, a la vista de los elementos mencionados en los considerandos 257 y 258, la adquisición no entra en el ámbito de la prohibición contemplada en los puntos 39 y 40 de la Comunicación sobre reestructuración. Además, la Comisión recuerda que la necesidad de ayuda del Banco no se debe a una mala gestión ni a la asunción inapropiada de riesgos.
7.5.3.4. Conclusión sobre la adquisición de Citibank Grecia
(260)
Se concluye que, a la vista de la situación excepcional del Banco (106) y las especificidades de la adquisición de Citibank Grecia, dicha adquisición está en consonancia con los requisitos establecidos en la Comunicación sobre reestructuración.
7.6. CONFORMIDAD DE LAS MEDIDAS A, B1, B2, B3 Y B4 CON LA COMUNICACIÓN SOBRE REESTRUCTURACIÓN
7.6.1. Fuentes de dificultades y consecuencias para la evaluación con arreglo a la Comunicación sobre reestructuración
(261)
Como se indica en las secciones 2.1.1 y 2.1.2, las dificultades a las que se enfrenta el Banco proceden principalmente de la crisis de la deuda soberana griega y la profunda recesión en Grecia y el sur de Europa. Por lo que se refiere al primer factor, el Gobierno griego perdió el acceso a los mercados financieros y finalmente tuvo que negociar un acuerdo con sus acreedores nacionales e internacionales, el programa PSI, que resultó en un recorte de los créditos contra el Estado de un 53,3 %. Además, el 31,5 % de las reclamaciones fueron intercambiadas por nuevas obligaciones de deuda pública griega, con un menor tipo de interés y plazos de vencimiento más largos. Estas nuevas obligaciones de deuda pública griega fueron readquiridas por el Estado a los bancos griegos en diciembre de 2012 a un precio que oscilaba entre un 30,2 % y un 40,1 % de su valor nominal, lo que cristalizó en una nueva pérdida para los bancos griegos. Además del impacto en su posición de capital del programa PSI y de la recompra de deuda, el Banco experimentó enormes salidas de depósitos entre 2010 y mediados del 2012, debido al riesgo de salida de Grecia de la zona del euro, como consecuencia de una deuda pública insostenible y de la recesión económica.
(262)
Las medidas B1, B2, B3 y B4 se cifran en 4 571 millones EUR, cantidad inferior al importe de las pérdidas contabilizadas a raíz del programa PSI (4 786 millones EUR). En tal caso, y si las dificultades no proceden principalmente de comportamientos temerarios en materia de asunción de riesgos, el punto 14 de la Comunicación prorrogativa de 2011 establece que la Comisión flexibilizará sus requisitos.
(263)
La mayor parte de las necesidades de capital derivan de la exposición regular de una entidad de crédito al riesgo soberano de su mercado nacional. Este hecho también se señaló en los considerandos 58 y 69 de la Decisión de incoación Alpha. La Comisión observa asimismo que la exposición del Banco al riesgo soberano de Grecia fue inferior a la de los demás grandes bancos griegos, por lo que no puede considerarse que haya acumulado una exposición excesiva a la deuda soberana. En consecuencia, la necesidad de abordar cuestiones de riesgo moral en su plan de reestructuración es menor que la de otras entidades financieras receptoras de ayuda que acumularon riesgos excesivos. Como las medidas de ayuda son menos falseadoras, las medidas adoptadas para limitar los falseamientos de la competencia deben, por tanto, ser flexibilizadas proporcionalmente. Dado que el programa PSI y la recompra de deuda constituyen una condonación de deuda en favor del Estado, la remuneración del Estado al recapitalizar los bancos puede ser inferior.
(264)
No obstante, puesto que la economía griega se ha contraído un 25 % aproximadamente desde 2008 y que ha adquirido un banco menos viable en forma de Emporiki Bank, el Banco tiene que adaptar su organización, su estructura de costes y su red comercial a este nuevo entorno para restablecer la rentabilidad. Por consiguiente, a pesar de la ausencia de cuestiones relativas al riesgo moral, el Banco debe racionalizar sus operaciones en Grecia para garantizar su viabilidad a largo plazo.
(265)
Una segunda fuente importante de pérdidas para el Banco fue su cartera de préstamos a hogares y empresas griegas. La Comisión considera que estas pérdidas se deben principalmente a la excepcionalmente profunda y prolongada recesión, con una contracción del PIB de aproximadamente un 25 % en cinco años, y no a prácticas de préstamo arriesgadas del Banco. En consecuencia, la ayuda concedida para cubrir las pérdidas no origina un riesgo moral, que es lo que sucede cuando la ayuda protege a un banco de las consecuencias de anteriores conductas arriesgadas. La ayuda es, por tanto, menos falseadora (107).
(266)
Sin embargo, parte de las necesidades de capital y de las pérdidas por préstamos del Banco procede de algunas filiales internacionales. En 2012, por ejemplo, las actividades en Chipre, Rumanía, Serbia, la antigua República Yugoslava de Macedonia y Bulgaria arrojaban pérdidas, y las actividades en Albania se situaban en un punto de equilibrio. Las pruebas de resistencia realizadas en 2012 para determinar las necesidades de capital del Banco pusieron de manifiesto que las previsiones de pérdidas crediticias por préstamos extranjeros ascendían a 921 millones EUR en el escenario de base y a 1 201 millones EUR en el escenario adverso. Los activos extranjeros constituían asimismo una pérdida de liquidez, puesto que la financiación interna del grupo ascendió a varios miles de millones de euros.
(267)
En suma, dado que, entre los cuatro mayores bancos griegos, el Banco era el poseía menos obligaciones de deuda pública griega en el momento del PSI y que la pérdida resultante del PSI fue mayor que la ayuda recibida a través de las medidas B, B2, B3 y B4, se puede concluir que la mayoría de las pérdidas y las necesidades de ayuda entraban dentro del ámbito del punto 14 de la Comunicación prorrogativa de 2011, que permite a la Comisión flexibilizar sus requisitos. Parte de la necesidad de ayuda proviene de pérdidas por préstamos griego debido a la excepcionalmente larga y profunda recesión y no de préstamos arriesgados. Dicha ayuda no crea un riesgo moral y es, por lo tanto, menos falseadora.
(268)
Por último, una parte limitada de la necesidad de ayuda proviene de la propia asunción de riesgos por parte el Banco por lo que se refiere a sus filiales extranjeras.
7.6.2. Viabilidad
(269)
Un plan de reestructuración debe garantizar que la entidad financiera pueda restablecer su viabilidad a largo plazo al final del período de reestructuración (sección 2 de la Comunicación sobre reestructuración). En el caso que nos ocupa, el período de reestructuración se define como el período comprendido entre la fecha de adopción de la presente Decisión y el 31 de diciembre de 2018.
(270)
En consonancia con los puntos 9, 10 y 11 de la Comunicación sobre reestructuración, Grecia presentó un plan de reestructuración exhaustivo y detallado que ofrece información completa sobre el modelo de negocio del Banco. El plan identifica asimismo las causas de las dificultades del Banco, así como las medidas adoptadas para abordar todos los aspectos relativos a la viabilidad. En concreto, el plan describe la estrategia elegida para preservar la eficiencia operativa del Banco y atajar el elevado nivel de préstamos de dudoso cobro, sus vulnerables posiciones de liquidez y de capital, y sus actividades en el extranjero, que en los últimos años dependían de su sociedad matriz para su financiación y capital.
7.6.2.1. Actividades bancarias en Grecia
(271)
Por lo que se refiere a la liquidez y la dependencia del Banco respecto de la financiación del Eurosistema, el plan de reestructuración prevé un crecimiento limitado del balance en Grecia, mientras que la base de depósitos debería aumentar de nuevo. La dependencia respecto de la provisión urgente de liquidez garantizada por el Estado, que ya ha disminuido y seguirá disminuyendo, también ayudará al Banco a reducir su coste de financiación.
(272)
El compromiso sobre el coeficiente entre préstamos y depósitos mencionado en el considerando 118 garantiza que la estructura del balance del Banco será viable al final del período de reestructuración. La venta de valores y otras actividades accesorias también reforzará la posición de liquidez del Banco. Debido a la persistentemente delicada posición de liquidez del Banco, la Comisión puede aceptar la solicitud de las autoridades griegas para que se les autorice a facilitar liquidez al Banco al amparo de las medidas de garantía y préstamos de deuda pública del régimen de apoyo a los bancos griegos y la provisión urgente de liquidez garantizada por el Estado.
(273)
Para reducir sus costes de financiación, Grecia se ha comprometido también a que el Banco seguirá reduciendo los tipos de interés que paga por los depósitos en Grecia, como se describe en el considerando 118. La consecución de esta disminución del coste de los depósitos será una contribución clave para mejorar la rentabilidad del Banco previa al provisionamiento.
(274)
Desde el inicio de la crisis, el Banco ha empezado a racionalizar su red comercial en Grecia, mediante una reducción del número de sucursales y de empleados (108). En 2017, los costes totales del Banco se habrán reducido en un […] % con respecto a 2013. Para alcanzar ese objetivo, Grecia se ha comprometido a que el Banco reducirá sus sucursales y empleados en Grecia a […] y […], respectivamente, a 31 de diciembre de 2017, con unos costes totales máximos (109) en Grecia, de […] millones EUR. El coeficiente gastos/ingresos esperado será inferior al […] % al final del período de reestructuración. La Comisión considera que el plan de reestructuración garantiza la eficiencia del Banco en el nuevo entorno de mercado.
(275)
Otro ámbito fundamental es la gestión de los préstamos de dudoso cobro, ya que suponían el 32,4 % de la cartera a 31 de diciembre de 2013 (110). El Banco tiene la intención de reforzar su política de crédito (límites, cobertura de garantías) y centrarse en la actividad principal, con el fin de minimizar sus pérdidas. Grecia se ha comprometido igualmente a que el Banco cumplirá normas rigurosas en lo que se refiere a su política de crédito a fin de gestionar el riesgo y maximizar el valor para el Banco en cada fase del proceso de crédito, tal como se describe en el considerando 122.
7.6.2.2. Gobernanza empresarial
(276)
Otro foco de atención será la gobernanza del Banco, dado que el FGEF posee el 69,9 % (111) de las acciones del Banco tras la ampliación de capital social de 2014, pero con derechos de voto limitados. Además, algunos de los inversores privados que controlan el Banco también poseen depósitos de opción de compra, por lo que obtendrían todo el beneficio en caso de que el precio de la acción se disparara durante el período de reestructuración. Debido a que dicha situación puede crear riesgo moral, en 2013 el Banco y el FGEF acordaron un marco específico de relaciones. Este acuerdo protege la actividad cotidiana del Banco de cualquier injerencia excesiva de sus accionistas principales, garantizando al mismo tiempo que el FGEF pueda supervisar la ejecución del plan de reestructuración y evitar una asunción excesiva de riesgos por parte de la dirección del Banco a través de procedimientos de consulta adecuados. El Banco también ha asumido el compromiso de seguir muy de cerca su exposición a prestatarios ligados. La Comisión observa positivamente el hecho de que el FGEF recuperará automática su derecho de voto si el Banco no aplica su plan de reestructuración.
7.6.2.3. Actividades internacionales
(277)
En el pasado, algunas de las actividades internacionales del Banco mermaron su capital, liquidez y rentabilidad, tal como se explica en el considerando 266.
(278)
El plan de reestructuración prevé que el Banco seguirá centrándose en su mercado nacional. El Banco ha vendido ya su filial no rentable en Ucrania. También ha empezado a racionalizar las demás filiales, a reforzar el proceso de suscripción de préstamos y a reducir el déficit de financiación de las filiales. Prevé una mayor racionalización de su red en las filiales que decida mantener, tal como se describe en el considerando 109.
(279)
El importe total de los activos extranjeros se reducirá en al menos un […] % a más tardar el 31 de diciembre de 2017 (en relación con el 31 de diciembre de 2012).
(280)
La rentabilidad global de las actividades internacionales se recuperará a partir de […].
(281)
Por tanto, la Comisión considera que el Banco habrá reestructurado y reducido suficientemente el tamaño de sus actividades extranjeras para evitar verse expuesto a necesidades adicionales de capital y escasez de liquidez en el futuro. El compromiso descrito en el considerando 119 de abstenerse de aportar grandes cantidades de capital a las filiales internacionales del Banco también garantiza que estas no representarán una amenaza para el capital o la liquidez.
7.6.2.4. Conclusión con respecto a la viabilidad
(282)
El escenario de base descrito en la sección 2.4 muestra que al final del período de reestructuración, el Banco podrá obtener unos resultados que le permitan cubrir todos sus costes y obtener un rendimiento adecuado del capital propio habida cuenta de su perfil de riesgo. Al mismo tiempo, se prevé que la posición de capital del Banco se mantenga a un nivel satisfactorio.
(283)
Por último, la Comisión tiene en cuenta el escenario adverso descrito en el plan de reestructuración del Banco tal como fue presentado por las autoridades griegas. Dicho escenario adverso se basa en una serie de supuestos acordados con el FGEF. Tiene en cuenta una recesión más profunda y prolongada, así como una deflación más severa de los precios inmobiliarios (112). El plan de reestructuración pone de manifiesto que el Banco es capaz de soportar una cantidad razonable de tensión, pues, en el escenario adverso, el Banco sigue siendo rentable y estando bien capitalizado al final del período de reestructuración.
(284)
La cantidad de capital adicional que se captó en 2014, a saber, 1 200 millones EUR, es suficiente para hacer frente al escenario de referencia de la prueba de resistencia de 2013 en el período de reestructuración y reembolsar las acciones preferentes, tal como hizo el Banco en abril de 2014 (113). El Banco presentará asimismo al Banco de Grecia un plan de capital contingente con medidas aplicables en caso de que siguiera deteriorándose el entorno económico. La Comisión recuerda que en la evaluación de las necesidades de capital en el escenario de referencia, el Banco de Grecia ya introdujo varios ajustes que se tradujeron en un aumento de las necesidades de capital estimadas en comparación con las estimadas por el Banco en su propio escenario de referencia. Por consiguiente, la Comisión considera que las necesidades de capital estimadas por el Banco de Grecia parten del supuesto de un cierto grado de tensión. Para concluir que el Banco es viable, la Comisión no exige que posea capital suficiente para cubrir por adelantado las necesidades de capital en un escenario difícil estimadas por el Banco de Grecia, puesto que el nivel estimado por este supone un elevado nivel de tensión y la captación de capital de marzo de 2014 pone de manifiesto que el Banco ha vuelto a tener acceso a los mercados de capitales.
(285)
Además, es positivo el hecho de que el Banco no efectuará inversiones adicionales en grado especulativo, lo que ayudará a preservar su posición de capital y de liquidez.
(286)
Se concluye, por tanto, que el Banco ha adoptado medidas suficientes para restablecer su viabilidad a largo plazo.
7.6.3. Aportación propia y reparto de las cargas
(287)
Según la Comunicación sobre reestructuración, los bancos y los titulares de participaciones deben contribuir a la reestructuración lo más posible para garantizar que la ayuda se limite al mínimo necesario. Los bancos deben contribuir con sus propios recursos a la financiación de la reestructuración, por ejemplo vendiendo activos, mientras que los titulares de participaciones deben absorber dentro de sus posibilidades las pérdidas de la institución financiera.
7.6.3.1. Contribución propia del Banco: desinversiones y reducción de costes
(288)
El Banco ya se ha desprendido de algunas pequeñas empresas extranjeras (Ucrania) y desapalancado parte de su cartera con el fin de mejorar tanto la adecuación de su capital como su posición de liquidez. Por ejemplo, el Banco desapalancó, entre 2009 y 2013, 1 900 millones EUR de activos extranjeros (114).
(289)
El plan de reestructuración prevé la venta de otros activos en el sudeste de Europa, como se describe en el considerando 107. Habida cuenta del desapalancamiento y las desinversiones ya ejecutados y tras la aplicación de esos compromisos, el Banco habrá reducido de forma significativa su presencia geográfica en el sudeste de Europa. La disminución del tamaño de los activos internacionales del Banco también reducirá significativamente el riesgo contingente de que se necesite ayuda en el futuro. Por consiguiente, sirve para reducir al mínimo la cuantía de la ayuda.
(290)
El Banco vendió sus actividades de seguros en 2007. Por lo tanto, no ejerce ninguna actividad significativa en ese mercado que pudiera venderse para generar recursos.
(291)
A fin de limitar sus necesidades de capital, el Banco no utilizará capital para respaldar o aumentar el tamaño de sus filiales en el extranjero, tal como se describe en el considerando 119. Además, los compromisos asumidos por Grecia establecen que el Banco no efectuará nuevas adquisiciones.
(292)
El Banco también ha emprendido un ambicioso programa de reducción de costes, como se indica en la sección 2.4.2. Sus costes seguirán disminuyendo hasta 2017. El Banco está reduciendo su personal y ajustando sus sueldos a la baja. Grecia se ha comprometido igualmente a limitar la remuneración de los directivos del Banco, […].
7.6.3.2. Reparto de cargas entre los accionistas históricos y nuevo capital obtenido en el mercado
(293)
Los accionistas históricos del Banco se diluyeron a raíz de la emisión de derechos realizada en 2009 (115) y, posteriormente, de la recapitalización del FGEF (medida B4) y de la captación de capital privado de 2013 y marzo de 2014. Por ejemplo, el capital en manos de accionistas del Banco, que, en ese momento, incluía a los inversores que aportaron dinero en 2009, se redujo del 100 % antes de la recapitalización de la primavera de 2013 a solo un 4,9 % después de la recapitalización. A ello hay que sumar el hecho de que el Banco no ha pagado ningún dividendo en efectivo desde 2008. Además del reparto de las cargas entre los accionistas históricos, el Banco ha captado una cantidad significativa de capital privado desde el inicio de la crisis en 2008, a saber, 986 millones EUR en 2009, 550 millones EUR en 2013 y 1 200 millones EUR en 2014.
7.6.3.3. Reparto de cargas entre los titulares de deuda subordinada
(294)
Los titulares de deuda subordinada del Banco han contribuido a los costes de reestructuración del Banco. El Banco llevó a cabo varios ejercicios de gestión del pasivo con objeto de generar capital. El importe total del pasivo intercambiado fue de 828 millones EUR, con una plusvalía de 436 millones EUR, tal como se describe en el considerando 114.
(295)
Los instrumentos todavía pendientes están sujetos a la prohibición de emisión de cupones mencionada en el considerando 124). Por tanto, la Comisión considera que el adecuado reparto de las cargas entre los inversores híbridos privados del Banco está garantizado y que se cumplen los requisitos de la Comunicación sobre reestructuración al respecto.
7.6.3.4. Conclusión sobre la contribución propia y el reparto de cargas
(296)
En comparación con la recapitalización total recibida del Estado, la contribución propia y el reparto de cargas, especialmente en forma de venta de activos y reducción de la cartera de préstamos, son muy inferiores a lo que la Comisión suele considerar suficiente. La reducción solo se refiere a las actividades exteriores (116), que representan una parte limitada del Banco (117) y la reestructuración no prevé ninguna reducción del volumen de las carteras de crédito y de depósitos en Grecia. No obstante, a la vista de los elementos que se abordan en la sección 7.6.1 y, en particular, del hecho de que Alpha Bank es el banco que recibe menos ayudas entre los grandes bancos griegos y de que la ayuda recibida puede beneficiarse plenamente de la exención prevista en el punto 14 de la Comunicación prorrogativa de 2011, en virtud del cual la Comisión puede aceptar una contribución propia y un reparto de cargas menores, cabe considerar que el plan de reestructuración prevé medidas suficientes en materia de contribución propia y reparto de cargas.
7.6.4. Medidas para limitar el falseamiento de la competencia
(297)
La Comunicación sobre reestructuración exige que el plan de reestructuración proponga medidas destinadas a limitar el falseamiento de la competencia y garantizar un sector bancario competitivo. Además, tales medidas también han de abordar las cuestiones relativas al riesgo moral y garantizar que la ayuda estatal no se utilizará para financiar un comportamiento contrario a la competencia.
(298)
Según el punto 31 de la Comunicación sobre reestructuración, la Comisión, al evaluar el importe de la ayuda y el falseamiento de la competencia resultante, debe tener en cuenta tanto el importe absoluto de la ayuda como el relativo, así como el grado de reparto de las cargas y la posición de la entidad financiera el mercado tras la reestructuración. A este respecto, la Comisión recuerda que el Banco ha recibido apoyo en forma de capital estatal equivalente al 12 % de los activos ponderados en función del riesgo (118). Además, el Banco recibió garantías de liquidez por valor de 14 000 millones EUR a 30 de noviembre de 2011 y obligaciones públicas de préstamos por valor de 1 600 millones EUR a 30 de septiembre de 2011, lo que representa en total el 25 % del balance del Banco en esa fecha. También recibió una provisión urgente de liquidez garantizada por el Estado. Por tanto, las medidas destinadas a limitar los potenciales falseamientos de la competencia están justificadas habida cuenta del elevado importe de la ayuda. Además, la cuota de mercado del Banco en Grecia es importante: el 15 % de los préstamos y el 13 % de los depósitos a 31 de diciembre de 2012. La adquisición de Emporiki Bank y, en mucha menor medida, de los tres Bancos Cooperativos y de las actividades griegas de Citibank aumentaron las cuotas de mercado del Banco. Tras la adquisición de Emporiki Bank, la cuota de mercado del Banco en depósitos en Grecia ascendía al 21 % a 30 de junio de 2013, y en hipotecas residenciales, créditos al consumo y préstamos a empresas eran del 23 %, el 20 % y el 21 %, respectivamente (119). Tras la adquisición de las actividades griegas de Citibank, la cuota de mercado del Banco en depósitos aumentó en menos de un 1 %.
(299)
La Comisión recuerda que las dificultades del Banco fueron consecuencia principalmente de sacudidas externas, como la crisis de la deuda soberana griega y la prolongada recesión de la economía griega desde 2008, como ya se indicaba en el considerando 69 de la Decisión de incoación Alpha. La necesidad de abordar el problema del riesgo moral es reducida, ya que el Banco no se expuso a riesgos excesivos. Como se expone en la sección 7.6.1 de la presente Decisión, el efecto falseador de las medidas de ayuda es inferior a la luz de estos elementos, como también lo es la necesidad de adoptar medidas que limiten los falseamientos de la competencia. Por estas razones, la Comisión puede aceptar excepcionalmente que a pesar de la elevada cuantía de la ayuda y la elevada cuota de mercado, el plan de reestructuración no prevea ninguna reducción del volumen del balance y de los préstamos en Grecia.
(300)
No obstante, la Comisión observa que las recapitalizaciones estatales permitieron al Banco proseguir sus actividades bancarias en los mercados extranjeros.
(301)
A este respecto, la Comisión observa que, además del desapalancamiento y la reestructuración ya ejecutados, el Banco procederá de nuevo a la reestructuración y el desapalancamiento de sus activos extranjeros, a más tardar el 30 de junio de 2018 (120), además del compromiso asumido de no utilizar la ayuda para financiar el crecimiento de estas actividades. Por lo tanto, la ayuda no se utilizará para falsear la competencia en esos mercados extranjeros.
(302)
Grecia también se ha comprometido a prohibir las adquisiciones, garantizando que el Banco no utilizará la ayuda estatal recibida para adquirir nuevos negocios. Esta prohibición contribuye a garantizar que la ayuda se utilice exclusivamente para apoyar el restablecimiento de la viabilidad de las actividades bancarias en Grecia y no, por ejemplo, para crecer en los mercados extranjeros.
(303)
El compromiso de reducir el interés pagado por los depósitos griegos, abandonando los niveles insosteniblemente altos, garantiza también que la ayuda no será utilizada para financiar estrategias insostenibles de captación de depósitos que falseen la competencia en el mercado griego. Del mismo modo, el compromiso de aplicar unas directrices estrictas en lo que respecta a la fijación de los precios de los nuevos préstamos, sobre la base de una evaluación adecuada del riesgo crediticio, impedirá que el Banco falsee la competencia en el mercado griego con estrategias de precios inadecuadas para los préstamos a clientes.
(304)
Teniendo en cuenta la situación específica descrita en la sección 7.6.1 y las medidas previstas en el plan de reestructuración, la Comisión considera que existen salvaguardias suficientes para limitar el falseamiento de la competencia.
7.7. SUPERVISIÓN
(305)
De conformidad con la sección 5 de la Comunicación sobre reestructuración, se deben presentar informes periódicos a la Comisión para que esta pueda comprobar la buena aplicación del plan de reestructuración. Tal como se recoge en los compromisos por ella asumidos (121), Grecia garantizará que, hasta que concluya el período de reestructuración, es decir, el 31 de diciembre de 2018, el administrador encargado de la supervisión, designado por el Banco con el visto bueno de la Comisión, efectúe un seguimiento de los compromisos asumidos por Grecia sobre la reestructuración de las actividades en Grecia y en el extranjero y sobre la gobernanza empresarial y las operaciones comerciales. Por lo tanto, cabe concluir que la aplicación del plan de reestructuración serán objeto de un seguimiento adecuado.
8. CONCLUSIÓN
(306)
Se concluye que Grecia ejecutó ilegalmente las medidas de ayuda B1, B2, B3 y B4, infringiendo el artículo 108, apartado 3, del Tratado, ya que fueron ejecutadas antes de su aprobación formal por la Comisión. Sin embargo, la Comisión estima que el plan de reestructuración, junto con los compromisos recogidos en el anexo, garantiza el restablecimiento de la viabilidad a largo plazo del Banco, es suficiente con respecto al reparto de cargas y la contribución propia, y es apropiado y proporcionado para compensar los efectos falseadores de la competencia causados por las medidas de ayuda examinadas en la presente Decisión. El plan de reestructuración y los compromisos presentados cumplen los criterios de la Comunicación sobre reestructuración, y las medidas de ayuda pueden considerarse compatibles con el mercado interior.
HA ADOPTADO LA PRESENTE DECISIÓN:
Artículo 1
1. Las siguientes medidas aplicadas por Grecia constituyen ayudas estatales a tenor del artículo 107, apartado 1, del Tratado:
a)
la ayuda de emergencia en forma de liquidez facilitada a Alpha Bank SA por el Banco de Grecia y garantizado por Grecia (medida L2);
b)
la segunda recapitalización puente de 1 042 millones EUR concedida por el Fondo Griego de Estabilidad Financiera («FGEF») a Alpha Bank SA en diciembre de 2012 (medida B2);
c)
la carta de compromiso de 1 629 millones EUR concedida por el FGEF a Alpha Bank SA el 21 de diciembre de 2012 (medida B3);
d)
la recapitalización de 4 021 millones EUR concedida por el FGEF a Alpha Bank S.A en la primavera de 2013 (medida B4).
2. La financiación por el FGEF de todo el déficit de financiación de 427 millones EUR, en el marco de la transferencia de activos y pasivos seleccionados de Cooperative Bank of Dodecanese, Evia Cooperative Bank y Cooperative Bank of Western Macedonia a Alpha Bank SA en diciembre de 2013, no constituye ayuda estatal a tenor del artículo 107, apartado 1, del Tratado.
3. A la luz del plan de reestructuración relativo a Alpha Bank Group (Alpha Bank y todas sus filiales y sucursales) presentado el 12 de junio de 2014 y de los compromisos ofrecidos por las autoridades griegas en esa misma fecha, las siguientes ayudas estatales son compatibles con el mercado interior:
a)
la aportación de capital de 940 millones EUR concedida por Grecia a Alpha Bank S.A. en mayo de 2009 al amparo de la medida de recapitalización (medida A);
b)
la ayuda de emergencia en forma de liquidez facilitada a Alpha Bank S.A. por el Banco de Grecia y garantizada por Grecia desde julio de 2011, por un importe de 23 600 millones EUR a 31 de diciembre de 2012 (medida L2);
c)
la primera recapitalización puente de 1 900 millones EUR concedida por el FGEF a Alpha Bank S.A. en mayo de 2012 (medida B1);
d)
la segunda recapitalización puente de 1 042 millones EUR concedida por el FGEF a Alpha Bank S.A. en diciembre de 2012 (medida B2);
e)
la carta de compromiso de 1 629 millones EUR concedida por el FGEF a Alpha Bank S.A. el 21 de diciembre de 2012 (medida B3);
f)
la recapitalización de 4 021 millones EUR concedida por el FGEF a Alpha Bank S.A. en mayo de 2013 (medida B4).
Artículo 2
El destinatario de la presente Decisión será la República Helénica.
Hecho en Bruselas, el 9 de julio de 2014.