РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 4 декември 2014 година
за одобряване от името на Европейския съюз на Хагската конвенция от 30 юни 2005 г. за споразуменията относно избор на съд
(2014/887/ЕС)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 81, параграф 2 във връзка с член 218, параграф 6, втора алинея, буква а) от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като взе предвид одобрението на Европейския парламент,
като има предвид, че:
(1)
Европейският съюз работи за изграждане на общо съдебно пространство, основаващо се на принципа на взаимно признаване на съдебни решения.
(2)
Конвенцията за споразуменията относно избор на съд, сключена на 30 юни 2005 г. в рамките на Хагската конференция по международно частно право („конвенцията“), допринася успешно за насърчаване на автономията на страните по международни търговски сделки и повишаване на предвидимостта при съдебното уреждане на спорове по такива сделки. По-специално конвенцията осигурява необходимата правна сигурност на страните, че тяхното споразумение за избор на съд ще бъде спазено и че съдебно решение, постановено от избрания съд, ще може да бъде признато и изпълнено при дела от международен характер.
(3)
Член 29 от конвенцията позволява на регионалните организации за икономическа интеграция, като Европейския съюз, да подписват, приемат, утвърждават или да се присъединяват към конвенцията. Съюзът подписа конвенцията на 1 април 2009 г. при условие за сключването ѝ на по-късна дата в съответствие с Решение 2009/397/ЕО на Съвета (1).
(4)
Конвенцията засяга вторичното законодателство на Съюза относно компетентността въз основа на избора на страните и относно признаването и прилагането на произтичащите съдебни решения, по-специално Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета (2), който трябва да бъде заменен, считано от 10 януари 2015 г., с Регламент (ЕС) № 1215/2012 на Европейския парламент и на Съвета (3).
(5)
С приемането на Регламент (ЕС) № 1215/2012 Съюзът проправи пътя за одобряването на конвенцията, от името на Съюза, като осигури съгласуваност между правилата на Съюза относно избора на съд по граждански и търговски дела и правилата на конвенцията.
(6)
При подписването на конвенцията Съюзът направи декларация по член 30 от нея, че упражнява компетентност по всички въпроси, уредени от конвенцията. Следователно държавите членки са обвързани от конвенцията по силата на одобрението ѝ от Съюза.
(7)
Освен това при одобряването на конвенцията Съюзът следва да направи декларация по член 21, с която застрахователните договори по принцип да се изключат от приложното ѝ поле, като се запазят някои строго определени изключения. Целта на декларацията е да се запазят защитните правила за компетентност в полза на титуляря на полицата, застрахованото лице или трето ползващо се лице при дела, свързани със застраховане съгласно Регламент (ЕО) № 44/2001. Изключването следва да бъде ограничено до необходимото за защита на интересите на по-слабите страни по застрахователни договори. Ето защо то следва да не обхваща презастрахователните договори нито договорите за големи рискове. Същевременно Съюзът следва да направи едностранна декларация, в която да заяви, че на по-късен етап може да преразгледа необходимостта от поддържане на декларацията си по член 21 в зависимост от придобития опит от прилагането на конвенцията.
(8)
Обединеното кралство и Ирландия са обвързани от Регламент (ЕО) № 44/2001 и поради това участват в приемането и прилагането на настоящото решение.
(9)
В съответствие с членове 1 и 2 от Протокол № 22 относно позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз, Дания не участва в приемането на настоящото решение и не е обвързана от него, нито от неговото прилагане,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Хагската конвенция от 30 юни 2005 г. за споразуменията относно избор на съд („конвенцията“) (4) се одобрява от името на Европейския съюз.
Член 2
Председателят на Съвета се оправомощава да посочи лицето(ата), упълномощено(и) да депозира(т) от името на Съюза инструмента за утвърждаване, предвиден в член 27, параграф 4 от конвенцията.
Депозирането на посочения в първа алинея инструмент за утвърждаване се извършва в рамките на един месец, считано от 5 юни 2015 г. (5)
Член 3
1. При депозиране на инструмента за утвърждаване, предвиден в член 27, параграф 4 от конвенцията, Съюзът прави декларация, в съответствие с член 21 от конвенцията, относно застрахователните договори.
Текстът на тази декларация се съдържа в приложение I към настоящото решение.
2. При депозиране на инструмента за утвърждаване, предвиден в член 27, параграф 4 от конвенцията, Съюзът прави едностранна декларация.
Текстът на тази декларация се съдържа в приложение II към настоящото решение.
Член 4
Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.
Съставено в Брюксел на 4 декември 2014 година.
DECISIÓN DEL CONSEJO
de 4 de diciembre de 2014
relativa a la aprobación, en nombre de la Unión Europea, del Convenio de La Haya, de 30 de junio de 2005, sobre Acuerdos de Elección de Foro
(2014/887/UE)
EL CONSEJO DE LA UNIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea y, en particular, su artículo 81, apartado 2, en relación con su artículo 218, apartado 6, párrafo segundo, letra a),
Vista la propuesta de la Comisión Europea,
Vista la aprobación del Parlamento Europeo,
Considerando lo siguiente:
(1)
La Unión Europea promueve la creación de un espacio judicial común basado en el principio del reconocimiento mutuo de las resoluciones judiciales.
(2)
El Convenio sobre Acuerdos de Elección de Foro, celebrado el 30 de junio de 2005, bajo los auspicios de la Conferencia de La Haya de Derecho Internacional Privado («el Convenio»), contribuye de manera eficaz al fomento de la autonomía de las partes en las transacciones comerciales internacionales y a una mayor previsibilidad de las resoluciones judiciales relativas a esas transacciones. En particular, el Convenio garantiza a las partes la seguridad jurídica necesaria en cuanto a que su acuerdo de elección de foro será respetado y a que la resolución dictada por el tribunal elegido podrá ser reconocida y ejecutada en asuntos internacionales.
(3)
El artículo 29 del Convenio autoriza a las organizaciones regionales de integración económica, como la Unión Europea, a firmar, aceptar y aprobar el Convenio o adherirse a él. La Unión Europea firmó el Convenio el 1 de abril de 2009, a reserva de su eventual celebración en una fecha posterior, de conformidad con la Decisión 2009/397/CE del Consejo (1).
(4)
El Convenio afecta al Derecho derivado de la Unión en lo que se refiere a la competencia judicial basada en la elección del foro por las partes, así como al reconocimiento y la ejecución de las correspondientes resoluciones judiciales, en especial al Reglamento (CE) no 44/2001 del Consejo (2) será sustituido a partir del 10 de enero de 2015 por el Reglamento (UE) no 1215/2012 del Parlamento Europeo y del Consejo (3).
(5)
Con la adopción del Reglamento (UE) no 1215/2012, la Unión Europea sentó las bases para la aprobación del Convenio, en nombre de la Unión Europea, garantizando la coherencia de las normas sobre elección de foro en materia civil y mercantil de la Unión Europea con las del Convenio.
(6)
En el momento de la firma del Convenio la Unión Europea declaró, de conformidad con su artículo 30, que ejercería su competencia sobre todos las cuestiones regidas por este. Por consiguiente, los Estados miembros quedarán vinculados por el Convenio en virtud de su aprobación por la Unión.
(7)
En el momento de la aprobación del Convenio, la Unión Europea debe, además, formular una declaración de conformidad con el artículo 21, excluyendo del ámbito de aplicación del Convenio los contratos de seguro en general, sin perjuicio de determinadas excepciones claramente definidas. El objetivo de la declaración es preservar las normas que protegen la competencia judicial previstas en el Reglamento (CE) no 44/2001 que pueden invocar el tomador del seguro, el asegurado o el beneficiario en asuntos relacionados con el seguro. La exclusión debe limitarse a lo que sea necesario para proteger los intereses de las partes más débiles en los contratos de seguros. Así pues, no debe incluir los contratos de reaseguro ni los relativos a grandes riesgos. La Unión Europea debe, al mismo tiempo, formular una declaración unilateral en la que indique que podría, en una fase posterior, volver a evaluar la necesidad de mantener su declaración con arreglo al artículo 21.
(8)
El Reglamento (CE) no 44/2001 es vinculante para el Reino Unido e Irlanda, y por lo tanto participan en la adopción y aplicación de la presente Decisión.
(9)
De conformidad con los artículos 1 y 2 del Protocolo no 22 sobre la posición de Dinamarca, anejo al Tratado de la Unión Europea y al Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea, Dinamarca no participa en la adopción de la presente Decisión y no queda vinculada por ella ni sujeta a su aplicación.
HA ADOPTADO LA PRESENTE DECISIÓN:
Artículo 1
Queda aprobado en nombre de la Unión Europea el Convenio de La Haya, de 30 de junio de 2005, sobre Acuerdos de Elección de Foro («el Convenio») (4).
Artículo 2
Queda autorizado el Presidente del Consejo a designar a la persona o personas facultadas para proceder al depósito, en nombre de la Unión Europea, del instrumento de aprobación previsto en el artículo 27, apartado 4, del Convenio.
El depósito del instrumento de aprobación que menciona el primer párrafo tendrá lugar en el plazo de un mes a partir del 5 de junio de 2015 (5).
Artículo 3
1. Al depositar el instrumento de aprobación previsto en el artículo 27, apartado 4, del Convenio, la Unión Europea formulará, con arreglo al artículo 21 del Convenio, una declaración relativa a los contratos de seguro.
El texto de dicha declaración figura en el anexo I de la presente Decisión.
2. Al depositar el instrumento de aprobación previsto en el artículo 27, apartado 4, del Convenio, la Unión formulará una declaración unilateral.
El texto de esa declaración se adjunta en el anexo II de la presente Decisión.
Artículo 4
La presente Decisión entrará en vigor el día de su adopción.
Hecho en Bruselas, el 4 de diciembre de 2014.