РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 236/2014 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 11 март 2014 година
за определяне на общи правила и процедури за изпълнението на инструментите на Съюза за финансиране на външната дейност
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 209, параграф 1 и член 212, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Комитета на регионите (1),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Европейският съюз следва да приеме цялостен набор от инструменти за финансиране на външната дейност, обхващащ редица свързани с тази дейност политики, което изисква специфични общи правила и процедури за тяхното изпълнение. Тези инструменти за финансиране на външната дейност за периода 2014 - 2020 г. са: Инструментът за сътрудничество за развитие (ИСР), създаден с Регламент (ЕС) № 233/2014 на Европейския парламент и на Съвета (3), Европейският инструмент за демокрация и права на човека за периода 2014-2020 г.(ЕИДПЧ), създаден с Регламент (ЕС) № 235/2014 на Европейския парламент и на Съвета (4), Европейският инструмент за съседство (ЕИС), създаден с Регламент (ЕС) № 232/2014 на Европейския парламент и на Съвета (5), Инструментът, допринасящ за стабилността и мира, създаден с Регламент (ЕС) № 230/2014 на Европейския парламент и на Съвета (6), Инструментът за предприсъединителна помощ (ИПП II), създаден с Регламент (ЕС) № 231/2014 на Европейския парламент и на Съвета (7) и Инструментът за партньорство за сътрудничество с трети държави, създаден с Регламент (ЕС) № 234/2014 на Европейския парламент и на Съвета (8), (наричани по-нататък заедно„Инструментите“, а поотделно - „Инструментът“).
(2)
Общите правила и процедури следва да бъдат в съответствие с финансовите правила, приложими за общия бюджет на Съюза, заложени в Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета (9), включително съответните правила, приети от Комисията (10) за прилагането на посочения регламент.
(3)
В Инструментите като цяло се предвижда действията, които трябва да бъдат финансирани въз основа на тях, да бъдат предмет на многогодишно индикативно програмиране, като се предоставя рамка, в която решенията за финансиране следва да бъдат приети в съответствие с Регламент (EС, Eвратом) № 966/2012 и с процедурите, предвидени в Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (11).
(4)
Решенията за финансиране следва да бъдат под формата на годишни или многогодишни програми за действие и индивидуални мерки, когато се следва планирането, предвидено в многогодишното индикативно програмиране, под формата на специални мерки, когато това се налага поради непредвидени и надлежно обосновани нужди или обстоятелства, както и под формата на мерки за подпомагане. Мерките за подпомагане могат да бъдат приети като част от годишна или многогодишна програма за действие или извън обхвата на документите за индикативно програмиране.
(5)
Решенията за финансиране следва да включват в приложение описание на всяко действие, като се посочват неговите цели, основните дейности, очакваните резултати, начините на изпълнение, бюджетът и приблизителният график, евентуалните свързани мерки за подпомагане и механизмите за мониторинг на изпълнението, и следва да бъдат одобрени в съответствие с процедурите, предвидени в Регламент (ЕС) № 182/2011.
(6)
Предвид естеството на тези актове за изпълнение, които са свързани с планирането на политиката или с финансовото изпълнение, и по-специално тяхното отражение върху бюджета, за приемането им следва да бъде използвана процедурата по разглеждане, с изключение на индивидуалните и специалните мерки под предварително определени прагове. Въпреки това Комисията следва да приема актове за изпълнение с незабавно приложение, когато това се налага поради наложителни съображения за неотложност в надлежно обосновани случаи, свързани с необходимост от бърза реакция на Съюза. Европейският парламент следва да бъде надлежно информиран за това в съответствие с приложимите разпоредби на Регламент (ЕС) № 182/2011.
(7)
За изпълнението на Инструментите, когато управлението на операциите е възложено на финансов посредник, решението на Комисията следва да обхваща по-специално разпоредбите, отнасящи се до споделянето на риска, прозрачността, възнаграждението на посредника, отговорен за изпълнението, използването и повторното използване на средствата, възможните печалби, както и задълженията за докладване и механизмите за контрол, при отчитане на съответните разпоредби на Регламент (EС, Eвратом) № 966/2012.
(8)
Съюзът следва да се стреми към най-ефективно използване на наличните ресурси с оглед оптимизирането на въздействието на външната му дейност. Това следва да се постигне чрез съгласуваност и допълняемост между Инструментите на Съюза за външна дейност, както и чрез създаване на взаимодействие между Инструментите и други политики на Съюза. Това следва допълнително да доведе до взаимното укрепване на програмите, разработени в рамките на Инструментите, и където е целесъобразно, до използването на финансови инструменти, които имат ефекта на лоста.
(9)
Съгласно член 21 от Договора за Европейския съюз (ДЕС), дейността на Съюза на международната сцена следва да се ръководи от основополагащите принципи за неговото създаване, развитие и разширяване,и които той цели да насърчава в останалата част от света, а именно демокрацията, правовата държава, универсалността и неделимостта на правата на човека и на основните свободи, зачитането на човешкото достойнство, принципите на равенството и солидарността и зачитането на принципите на Устава на Организацията на обединените нации и на международното право.
(10)
В съответствие с ангажиментите на Съюза от третия и четвъртия форум на високо равнище, посветени на ефективността на помощта (Акра, 2008 г. и Пусан, 2011 г.), и препоръката на Комитета за подпомагане на развитието към Организацията за икономическо сътрудничество и развитие (ОИСР - КПР) относно необвързаното предоставяне на официалната помощ за развитие (ОПР) на най-слабо развитите държави и на тежко задлъжнелите бедни държави, Комисията следва да отпуска помощ от Съюза в максимално необвързана степен, включително за иновативни механизми за финансиране, както и да насърчава участието на образувания от партньорските държави в процедури по възлагане на обществени поръчки.
(11)
С цел да се осигури видимостта на помощта на Съюза за гражданите на държавите бенефициери и гражданите на Съюза, по целесъобразност следва да има целенасочена комуникация и предоставяне на информация чрез подходящи средства.
(12)
Външната дейност на Съюза съгласно инструментите, следва да допринася за постигането на ясни резултати (включително постижения, крайни резултати, и въздействие) в държавите - бенефициери на външната финансова помощ на Съюза. Когато е възможно и целесъобразно, резултатите от външната дейност на Съюза и ефикасността на даден инструмент следва да бъдат проследявани и оценявани на базата на показатели, които са предварително установени, ясни, прозрачни и по целесъобразност измерими и специфични за отделните държави, и адаптирани към особеностите и целите на съответния инструмент.
(13)
През целия цикъл на разходите финансовите интереси на Съюза следва да бъдат защитавани с пропорционални мерки, включително посредством предотвратяване, установяване и разследване на нередности, възстановяване на изгубени, недължимо платени или неправомерно използвани средства и, когато е уместно, чрез санкции. Тези мерки следва да бъдат осъществявани в съответствие с приложимите споразумения, сключени с международни организации и трети държави.
(14)
Следва да бъдат изготвени разпоредби за методите на финансиране, защитата на финансовите интереси на Съюза, правилата за националност и произход, оценката на действията, докладването и прегледа, както и за оценката на Инструментите.
(15)
Без да се засягат механизмите за сътрудничество, разработени с организациите на гражданското общество на всички равнища в съответствие с член 11 от ДЕС, заинтересованите страни в държавите бенефициери, включително организациите на гражданското общество и местните власти, имат важна роля по отношение на външната политика на Съюза. По време на процеса на изпълнение, по-специално подготовката, прилагането, мониторинга и оценката на мерките, предприемани съгласно настоящия регламент, е важно с тях да се извършват надлежни консултации, за да се гарантира, че те играят значима роля в този процес, и да се вземат предвид по подобаващ начин специфичните им особености.
(16)
В съответствие с член 208, член 209, параграф 3 и член 212 от Договора за функционирането на Европейския съюз и съгласно условията, залегнали в устава на Европейската инвестиционна банка (ЕИБ) и в Решение № 1080/2011 на Европейския парламент и на Съвета (12), ЕИБ допринася за изпълнението на мерките, необходими за постигането на целите на политиките на Съюза за развитие и на други политики на Съюза в областта на външната дейност, и участва като допълващ фактор към инструментите за външна дейност на Съюза. Следва да се използват възможностите за комбиниране на финансирането от страна на ЕИБ с това от бюджетните ресурси на Съюза. В процеса на програмиране от страна на Съюза по целесъобразност се извършват консултации с ЕИБ.
(17)
Международните организации и агенциите за развитие постоянно работят с организации с нестопанска цел като партньори по изпълнението и в надлежно обосновани случаи могат да им възлагат задачи, свързани с изпълнението на бюджета. Чрез дерогация от член 58, параграф 1, буква в) от Регламент (EС, Eвратом) № 966/2012 в настоящия регламент следва да се предвиди такива задачи да бъдат възлагани на организации с нестопанска цел при условия, равностойни с условията, прилагани спрямо Комисията.
(18)
С цел укрепване на поетата отговорност от партньорските държави за техните процеси на развитие и подобряване на устойчивостта на външната помощ, като се спазват международните ангажименти за ефективност на помощта, поети от Съюза и партньорските държави, Съюзът следва да насърчава по целесъобразност и с оглед на естеството на съответното действие използването на собствените институции, системи и процедури на партньорските държави.
(19)
В съответствие с Европейския консенсус за развитие и програмата за ефективност на международната помощ и съгласно посоченото в резолюцията на Европейския парламент от 5 юли 2011 г. относно бъдещето на бюджетната подкрепа на ЕС за развиващите се страни, съобщението на Комисията от 13 октомври 2011 г., озаглавено „Повишаване на въздействието на политиката на ЕС за развитие: програма за промяна“, и заключенията на Съвета „Бъдещият подход към бюджетната подкрепа от ЕС за трети държави“ от 14 май 2012 г., бюджетната подкрепа следва да се използва ефективно с цел да се подпомогне намаляването на бедността и използването на системите на държавите, да се постигне по-голяма предвидимост на помощта и да се укрепи поетата от партньорските държави отговорност за политиките за развитие и реформите. Отпускането на предвидените бюджетни средства следва да е обусловено от напредъка, осъществен с оглед на договорените с партньорските държави цели. В държавите, които получават този вид финансова помощ от Съюза, Съюзът подкрепя развитието на парламентарния контрол, капацитета за одит, прозрачността и публичния достъп до информация.
(20)
Дейността на Съюза, насочена към развитие на принципите на демокрацията и укрепване на демократизацията, може да се осъществява, наред с другото, чрез оказване на подкрепа на организации на гражданското общество и независими институции, работещи в тази област, като Европейския фонд за демокрация.
(21)
Доколкото целите на настоящия регламент не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите-членки, а поради мащаба и последиците на действието могат да бъдат по-добре постигнати на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигане на тези цели.
(22)
Уместно е срокът на прилагане на настоящия регламент да се съобрази с този на Регламент (ЕС, Евратом) № 1311/2013 на Съвета (13). Поради това настоящият регламент следва да се прилага от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г.,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ДЯЛ I
ИЗПЪЛНЕНИЕ
Член 1
Предмет и принципи
1. Настоящият регламент установява правилата и условията за предоставяне на финансова помощ на Съюза за действия, включително програми за действие и други мерки, в рамките на следните инструменти за финансиране на външната дейност за периода от 2014 г. до 2020 г.: Инструмента за сътрудничество за развитие (ИСР), Европейския инструмент за демокрация и права на човека по света (ЕИДПЧ), Европейския инструмент за съседство (ЕИС), Инструмента, допринасящ за стабилността и мира, Инструмента за предприсъединителна помощ (ИПП II) и Инструмента за партньорство за сътрудничество с трети държави, (наричани по-нататък заедно „Инструментите“, а поотделно - „Инструментът“).
За целите на настоящия регламент под понятието „държави“ се разбира и територии и региони, според случая.
2. Настоящият регламент не се прилага за изпълнението на действията за финансиране на програмата „Еразъм+“ по Регламент (ЕС) № 233/2014, Регламент (ЕС) № 232/2014, Регламент (ЕС) № 231/2014, и Регламент (ЕС) № 234/2014. Тези действия се изпълняват в съответствие с Регламент (ЕС) № 1288/2013 на Европейския парламент и на Съвета (14) въз основа на документите за индикативно програмиране, посочени в приложимия инструмент, като едновременно се осигурява съответствие с въпросните регламенти.
3. Комисията гарантира, че действията се изпълняват в съответствие с целите на приложимия инструмент, като се защитават ефективно финансовите интереси на Съюза. Финансовата помощ, предоставяна въз основа на Инструментите, съответства на правилата и процедурите, предвидени в Регламент (EС, Eвратом) № 966/2012, който представлява основната финансова и правна рамка за тяхното изпълнение.
4. При прилагането на настоящия регламент Комисията използва най-ефективните и ефикасни методи за изпълнение. Когато това е възможно и подходящо в зависимост от естеството на действието, Комисията отдава също предпочитание на използването на най-простите процедури.
5. Като взема предвид параграф 4, при прилагането на настоящия регламент Комисията отдава предпочитание на използването на системите на партньорските държави, когато е възможно и подходящо, с оглед на естеството на действието.
6. Съюзът се стреми да насърчава, развива и консолидира принципите на демокрацията, правовата държава и зачитането на правата на човека и основните свободи, върху които е основан, въз основа на диалога и сътрудничеството с партньорските държави и региони, когато това е целесъобразно. Съюзът интегрира тези принципи при прилагането на Инструментите.
Член 2
Приемане на програми за действие, индивидуални мерки и специални мерки
1. Комисията приема годишни програми за действие въз основа на документите за индикативно програмиране, посочени в съответния инструмент, където е приложимо. Комисията може също да приема многогодишни програми за действие в съответствие с член 6, параграф 3.
За всяко действие в програмите за действие се посочват неговите цели, очакваните резултати и основните дейности, начините на изпълнение, бюджетът и приблизителен график, евентуалните свързани мерки за подкрепа и механизмите за мониторинг на изпълнението.
При необходимост дадено действие може да бъде прието като индивидуална мярка преди или след приемането на годишните или многогодишните програми за действие.
В случай на непредвидени и надлежно обосновани потребности или обстоятелства, при които не е възможно да се осигури финансиране от по-подходящи източници, Комисията може да приеме специални мерки, които не са предвидени в документите за индикативно програмиране, включително мерки за облекчаване на прехода от спешна помощ към дългосрочни операции, свързани с развитието, или мерки, които да подготвят по-добре населението да се справи с повтарящи се кризи.
2. Програмите за действие, както и индивидуалните мерки и специалните мерки, предвидени в параграф 1 от настоящия член, се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 16, параграф 3.
3. Процедурата, посочена в параграф 2, не се изисква по отношение на:
а)
индивидуалните мерки, за които финансовата помощ на Съюза не надхвърля 5 милиона евро;
б)
специалните мерки, за които финансовата помощ на Съюза не надхвърля 10 милиона евро;
в)
техническите изменения в програмите за действие, индивидуалните мерки и специалните мерки.Техническите изменения са корекции като:
i)
удължаване на срока на изпълнение;
ii)
преразпределяне на средствата между действията, съдържащи се в дадена годишна или многогодишна програма за действие; или
iii)
увеличаване или намаляване на бюджета на годишните или многогодишните програми за действие, или на индивидуалните или специалните мерки с не повече от 20 % от първоначалния бюджет и без да се надхвърлят 10 милиона евро,
при условие че тези изменения не засягат съществено целите на съответната мярка.
За мерките, приети по настоящия параграф, се съобщава на Европейския парламент и на държавите членки посредством съответния комитет, посочен в член 17 в рамките на един месец от приемането им.
4. Параграфи 1, 2 и 3 по отношение на програмите за действие и индивидуалните мерки не се прилагат към трансграничното сътрудничество по EИС.
5. При надлежно обоснована необходимост от спешни действия, като например при кризисни ситуации или непосредствени заплахи за демокрацията, принципите на правовата държава, правата на човека или основните свободи, Комисията може да приеме индивидуални или специални мерки или изменения на съществуващите програми за действие и мерки в съответствие с процедурата, предвидена в член 16, параграф 4.
6. На ниво проект се предприема подходящ екологичен преглед, включително относно изменението на климата и въздействието върху биоразнообразието, в съответствие с приложимите законодателни актове на Съюза, включително Директива 2011/92/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (15) и Директива 85/337/ЕИО на Съвета (16), който включва когато е приложимо, оценка на въздействието върху околната среда (ОВОС) за екологично чувствителни проекти, и по-специално за мащабни нови инфраструктури. Когато е целесъобразно, в изпълнението на браншовите програми се използват стратегически екологични оценки. Гарантира се участието на заинтересовани страни в екологичните оценки и публичният достъп до резултатите от тези оценки.
7. Критериите за достъпност за хората с увреждания се вземат надлежно предвид при разработването и изпълнението на програмите и проектите.
Член 3
Мерки за подкрепа
1. Финансирането на Съюза може да покрие разходите за изпълнението на Инструментите и за постигането на техните цели, включително за административна подкрепа, свързана с подготовката, последващите действия, мониторинга, одита и оценката, които са пряко необходими за такова изпълнение, както и разходите на делегациите на Съюза за административна подкрепа, необходима за управление на операциите, финансирани в рамките на Инструментите.
2. При условие че дейностите, изброени в букви а), б) и в), са свързани с общите цели на приложимия инструмент, изпълняван посредством действията, финансирането на Съюза може да обхваща:
а)
проучвания, срещи, информиране, повишаване на осведомеността, обучение, подготовка и обмен на извлечени поуки и на най-добри практики, дейности, свързани с публикуването, и всякакви други административни разходи или разходи за техническа помощ, необходими за управление на действията;
б)
научноизследователски дейности и проучвания по съответните въпроси и разпространение на информацията за тях;
в)
разходи, свързани с предоставянето на информационни и комуникационни дейности, включително разработването на комуникационни стратегии и корпоративна комуникация на политическите приоритети на Съюза.
3. Мерките за подкрепа могат да бъдат финансирани извън обхвата на документите за индикативно програмиране. Когато това е приложимо, Комисията приема мерки за подкрепа съгласно процедурата по разглеждане, посочена в член 16, параграф 3.
Процедурата по разглеждане не се прилага за приемането на мерки за подкрепа, за които финансовата помощ от Съюза не надхвърля 10 милиона евро.
За мерките за подкрепа, за които финансовата помощ от Съюза не надхвърля 10 милиона евро, се съобщава на Европейския парламент и на държавите членки посредством съответния комитет по член 16 в рамките на един месец от приемането им.
ДЯЛ II
Разпоредби относно методите на финансиране
Член 4
Общи финансови разпоредби
1. Финансова помощ от Съюза може да бъде предоставена чрез видовете финансиране, предвидени в Регламент (EС, Eвратом) № 966/2012, и по-специално:
а)
безвъзмездни средства;
б)
договори за възлагане на обществени поръчки за услуги, доставки или строителни работи;
в)
обща или секторна бюджетна подкрепа;
г)
вноски в доверителните фондове, създадени от Комисията, в съответствие с член 187 от Регламент (EС, Eвратом) № 966/2012;
д)
финансови инструменти, като например заеми, гаранции, собствен капитал или частично собствен капитал, инвестиции или участия, както и инструменти за споделяне на риска, по възможност под ръководството на ЕИБ при спазване на нейния външен мандат съгласно Решение № 1080/2011/ЕС, многостранна европейска финансова институция като Европейската банка за възстановяване и развитие, или на двустранна европейска финансова институция, например двустранните банки за развитие, евентуално в комбинация с допълнителни безвъзмездни средства от други източници.
2. Общата или секторна бюджетна подкрепа, съгласно посоченото в буква в) на параграф 1, се основава на взаимна отчетност и споделени ангажименти за спазване на универсалните ценности и има за цел да укрепи договорните партньорства между Съюза и партньорските държави с оглед на насърчаване на демокрацията, правата на човека и принципите на правовата държава, оказване на подкрепа за устойчивия и приобщаващ икономически растеж и изкореняване на бедността.
Всяко решение за предоставяне на общата или секторна бюджетна подкрепа, се основава на политиките по отношение на бюджетната подкрепа, договорени от Съюза, на ясен набор от критерии за допустимост и на внимателна оценка на рисковете и ползите.
Един от определящите фактори за това решение е оценката на ангажимента, на регистрираните резултати и на напредъка на партньорските държави по отношение на демокрацията, правата на човека и принципите на правовата държава. Общата или секторна бюджетна подкрепа е диференцирана така, че да отговаря по-добре на политическите, икономическите и социалните условия в партньорската държава, като се вземат предвид ситуациите на нестабилност.
Когато предоставя общата или секторна бюджетна подкрепа в съответствие с член 186 от Регламент (EС, Eвратом) № 966/2012, Комисията определя ясно нейните условия и следи за спазването им, и подкрепя развитието на парламентарния контрол и капацитета за одит и подобрява прозрачността и публичния достъп до информация. Отпускането на общата или секторна бюджетна подкрепа е обусловено от осъществяването на задоволителен напредък при постигането на договорените с партньорската държава цели.
3. Всяко образувание, натоварено с изпълнението на финансовите инструменти, съгласно посоченото в параграф 1, буква д) изпълнява изискванията на Регламент (EС, Eвратом) № 966/2012 и работи в съответствие с целите, стандартите и политиките на Съюза, както и с най-добрите практики по отношение на използването и отчитането на средствата на Съюза.
Тези финансови инструменти могат да бъдат разделени на механизми за изпълнение и механизми, създадени за целите на отчитането.
Финансовата помощ на Съюза може също да бъде предоставена в съответствие с Регламент (EС, Eвратом) № 966/2012 чрез вноски към международни, регионални или национални фондове, като тези, създадени или управлявани от ЕИБ, от държавите членки, от партньорските държави и региони, или от международни организации с цел привличане на съвместно финансиране от редица донори или към фондове, създадени от един или повече донори за целите на съвместното изпълнение на проекти.
4. По целесъобразност се насърчава реципрочният достъп на финансовите институции на Съюза до финансовите инструменти, създадени от други организации.
5. Когато предоставя финансовата помощ на Съюза по параграф 1, Комисията по целесъобразност предприема всички необходими мерки, за да се осигури видимостта на финансовата подкрепа на Съюза. Това включва мерки, налагащи на получателите на средства на Съюза да спазват на изисквания за видимост, освен в надлежно обосновани случаи. Комисията носи отговорност за осъществяването на мониторинг за спазването от получателите на тези изисквания.
6. Всички приходи, генерирани от финансов инструмент, се прехвърлят към съответстващия Инструмент като вътрешни целеви приходи. На всеки пет години Комисията разглежда осъществения принос към постигането на целите на Съюза, както и ефективността на съществуващите финансови инструменти.
7. Финансовата помощ на Съюза се изпълнява от Комисията съгласно Регламент (EС, Eвратом) № 966/2012, пряко от службите на Комисията, от делегациите на Съюза и от изпълнителните агенции при споделено управление с държавите членки или косвено чрез възлагане на задачи по изпълнението на бюджета на субектите, посочени в Регламент (EС, Eвратом) № 966/2012. Тези субекти гарантират съответствието с външната политика на Съюза и могат да поверяват задачите по изпълнение на бюджета на други субекти при условия, равностойни с условията, прилагани спрямо Комисията.
Те изпълняват задължението си по член 60, параграф 5 от Регламент (EС, Eвратом) № 966/2012 ежегодно. Становището от одита, когато се изисква, се представя в срок от един месец от доклада и декларацията за управление, които трябва да бъдат взети предвид в уверението на Комисията.
Международните организации, както е посочено в член 58, параграф 1, буква в), подточка ii) от Регламент (EС, Eвратом) № 966/2012, и органите на държавите членки, както е посочено в член 58, параграф 1, буква в), подточки v) и vi) от посочения регламент, на които са били възложени задачи от Комисията, могат също да възлагат задачи за изпълнение на бюджета на организации с нестопанска цел, които притежават необходимия оперативен и финансов капацитет, при условия, равностойни с условията, прилагани спрямо Комисията.
Счита се, че субектите, които отговарят на критериите, предвидени в член 60, параграф 2 от Регламент (EС, Eвратом) № 966/2012, отговарят на критериите за подбор, посочени в член 139 от същия регламент.
8. Видовете финансиране, посочени в параграф 1 от настоящия член и в член 6, параграф 1, както и методите за изпълнение, посочени в параграф 3 от настоящия член, се избират въз основа на способността им за постигане на конкретните цели на действията и за постигане на резултати, като се вземат предвид по-специално разходите за проверките, административната тежест и очакваният риск от неспазване. По отношение на безвъзмездните средства това включва разглеждане на възможността за използване на еднократни суми, единни ставки и скали за разходи за единица.
9. Действията, финансирани по силата на Инструментите, могат да бъдат изпълнени посредством паралелно или съвместно съфинансиране.
При паралелно съфинансиране действието се разделя на редица ясно определими компоненти, като всеки от тях се финансира от различни партньори, които предоставят съфинансиране по такъв начин, че крайното използване на финансирането да може винаги да се идентифицира.
При съвместно финансиране общата стойност на действието се разделя между партньорите, които предоставят съфинансирането, и ресурсите се обединяват по начин, по който вече не е възможно да се идентифицира източникът на финансиране за дадена дейност, предприета като част от действието. В тези случаи последващото обявяване на договори за безвъзмездни средства или за обществени поръчки, както е предвидено в член 35 от Регламент (EС, Eвратом) № 966/2012, се извършва в съответствие с правилата, ако има такива, уреждащи натоварения с изпълнението субект.
10. Когато се прибягва до вид финансиране, посочено в параграф 1 от настоящия член или в член 6, параграф 1, сътрудничеството между Съюза и неговите партньори може, наред с другото, да бъде под формата на:
а)
тристранни договорености, чрез които Съюзът координира с трети държави помощта си за партньорска държава или регион;
б)
административни мерки за сътрудничество, като например туининг между държавни институции, местни органи, национални държавни органи или частноправни образувания, натоварени със задачи за обществени услуги в държава-членка и такива в партньорска държава или регион, както и мерки за сътрудничество с участието на експерти от публичния сектор, изпратени от държавите членки и техните регионални и местни власти;
в)
вноски към разходите, необходими за създаването и управлението на публично-частно партньорство;
г)
програми в подкрепа на секторните политики, с които Съюзът предоставя подкрепа за секторните програми на партньорската държава;
д)
при ЕИС и ИПП II - средства за разноските за участието на държавите в програми и агенции на Съюза;
е)
лихвени субсидии;
ж)
финансиране чрез безвъзмездни средства за агенции на Съюза.
11. При работата си със заинтересовани страни в държавите бенефициери Комисията взема под внимание техните специфични особености, включително потребностите им и контекста, когато определя условията на финансирането, вида на финансовото участие, условията за отпускане на безвъзмездните средства и административните разпоредби за тяхното управление, с цел да се достигне до възможно най-широкия кръг от такива заинтересовани страни и да се отговори по най-добрия начин на техните потребности. Специфичните условия се насърчават в съответствие с Регламент (EС, Eвратом) № 966/2012, като те могат да бъдат например във вид на споразумения за партньорство, разрешения за вторично отпускане на безвъзмездни средства, директно предоставяне или покани за предложения с ограничения по отношение на допустимостта, или еднократни суми.
12. При предоставянето на подкрепата си за прехода и реформите в партньорските държави Съюзът се основава по целесъобразност на опита на държавите членки и извлечените поуки и ги споделя.
Член 5
Данъци, мита и такси
Помощта на Съюза нито създава, нито активира събирането на специфични данъци, мита или такси.
Когато това е приложимо, съответните разпоредби се договорят с трети държави, за да се освободят от данъци, мита и други фискални такси действията, с които се предоставя финансовата помощ на Съюза. В противен случай такива данъци, мита и такси са допустими съгласно условията, предвидени в Регламент (EС, Eвратом) № 966/2012.
Член 6
Особени финансови разпоредби
1. В допълнение към видовете финансиране, посочени в член 4, параграф 1 от настоящия Регламент, финансовата помощ на Съюза в рамките на следните инструменти може да бъде предоставена в съответствие с Регламент (EС, Eвратом) № 966/2012 и посредством следните видове финансиране:
а)
по ИСР и на ЕИС - облекчаване на дългове в контекста на международно съгласувани програми за облекчаване на дългове;
б)
по ИСР и Инструмент, допринасящ за стабилността и мира - в изключителни случаи, секторни и общи програми за внос, които могат да приемат формата на:
i)
браншови програми за внос в натура;
ii)
браншови програми за внос, които предвиждат чужда валута за финансиране на вноса за въпросния сектор; или
iii)
общи програми за внос, които предвиждат чужда валута за финансиране на общия внос на широк спектър от продукти;
в)
в рамките на ЕИДПЧ пряко възлагане на:
i)
безвъзмездни средства с ниска стойност за защитници на правата на човека, за да се финансират спешни действия за защита, където е целесъобразно без нужда от съфинансиране;
ii)
безвъзмездни средства, където е целесъобразно без нужда от съфинансиране, за финансиране на действия при най-трудни условия или в ситуациите, посочени в член 2, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 235/2014, когато публикуването на покана за представяне на предложения би било неуместно. Такива безвъзмездни средства не надхвърлят 1 000 000 EUR и са с продължителност до 18 месеца, която може да бъде удължена с още 12 месеца в случаите на обективни и непредвидени пречки за тяхното изпълнение;
iii)
безвъзмездни средства за Службата на върховния комисар на ООН за правата на човека; както и за Европейския междууниверситетски център за правата на човека и демократизацията, който предоставя европейска магистърска степен по права на човека и демократизация, както и за стипендиантска програма на ЕС-ООН и свързаната с тях мрежа на университетите, които предоставят дипломи за следдипломна квалификация в областта на правата на човека, включително стипендиите за студенти и защитници на правата на човека от трети държави.
2. В рамките на ЕИС и ИПП II програмите за трансгранично сътрудничество се изпълняват по-специално при споделено управление с държавите членки или при непряко управление с трети държави или с международни организации. Подробните правила се уреждат в актове за изпълнение, приети въз основа на Регламент (ЕС) № 232/2014 и Регламент (ЕС) № 231/2014.
3. Комисията може да приема многогодишни програми за действие:
а)
за период до три години в случай на повтарящи се действия;
б)
за период до седем години по ИПП II.
Когато се поемат задължения за няколко години, се предвиждат разпоредби, според които за годините след първоначалната година, за която са поети задълженията, те са индикативни и зависят от бъдещите годишни бюджети на Съюза.
4. Поетите бюджетни задължения, свързани с действията по ЕИС и ИПП II, които надхвърлят една финансова година, могат да се разпределят за няколко години по годишни траншове.
В тези случаи, освен ако приложимите правила предвиждат друго, Комисията автоматично отменя тази част от бюджетното задължение за дадена програма, която до 31 декември на петата година след годината на поетото бюджетно задължение не е била използвана за предварително финансиране или извършване на междинни плащания, или за която натовареното с изпълнението образувание не е представило заверен отчет за извършени разходи или искане за плащане.
5. Правилата, с които се урежда трансграничното сътрудничество по линия на ИПП II, осъществявано при споделено управление с държавите членки, са съвместими с правилата в Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета (17) и Регламент (ЕС) № 1299/2013 на Европейския парламент и на Съвета (18).
Член 7
Защита на финансовите интереси на Съюза
1. Комисията взема подходящи мерки, за да гарантира, че когато се изпълняват действия, финансирани съгласно настоящия регламент, финансовите интереси на Съюза са защитени чрез прилагането на превантивни мерки срещу измами, корупция и всякакви други незаконни действия посредством ефективни проверки, а ако се открият нередности, чрез възстановяване или при целесъобразност чрез събиране на недължимо платените суми и ако е подходящо- посредством ефективни, пропорционални и възпиращи административни и финансови санкции.
2. Комисията или нейни представители и Сметната палата имат правомощия за извършване на одити или когато се отнася за международни организации - на проверки в съответствие с постигнатите с тях споразумения, по документи и на място, на всички бенефициери на безвъзмездни средства, изпълнители и подизпълнители, които са получили средства от Съюза съгласно настоящия регламент.
3. Европейската служба за борба с измамите (OLAF) може да извършва разследвания, включително проверки и инспекции на място, в съответствие с разпоредбите и процедурите, предвидени в Регламент (ЕС, Евратом) № 883/2013 на Европейския парламент и на Съвета (19) и Регламент (Евратом, ЕО) № 2185/96 на Съвета (20), за да установи дали е имало измами, корупция или друга незаконна дейност, засягаща финансовите интереси на Съюза, във връзка със споразумение за отпускане на безвъзмездни средства или решение за отпускане на безвъзмездни средства или договор, финансирани съгласно настоящия регламент.
4. Без да се засягат параграфи 1, 2 и 3, в споразуменията за сътрудничество с трети държави и с международни организации, договорите, споразуменията за отпускане на безвъзмездни средства и решенията за отпускане на безвъзмездни средства, произтичащи от прилагането на настоящия регламент, се предвиждат разпоредби, с които изрично се упълномощават Комисията, Сметната палата и OLAF да провеждат такива одити, проверки на място и инспекции съгласно съответната им компетентност.
ДЯЛ III
ПРАВИЛА ЗА НАЦИОНАЛНОСТ И ПРОИЗХОД ЗА ПРОЦЕДУРИТЕ ЗА ВЪЗЛАГАНЕ НА ОБЩЕСТВЕНИ ПОРЪЧКИ, ОТПУСКАНЕ НА БЕЗВЪЗМЕЗДНИ СРЕДСТВА И ДРУГИ ПРОЦЕДУРИ ПО ВЪЗЛАГАНЕ
Член 8
Общи правила
1. Участието във възлагането на договори за обществени поръчки и в процедурите за отпускане на безвъзмездни средства и други процедури по възлагане за действия, финансирани по настоящия регламент в полза на трети страни, е достъпно за всички физически лица, които са граждани на дадена държава, и юридически лица, които ефективно са установени в държава, отговаряща на условията за допустимост, както са определени за приложимия инструмент по настоящия дял, както и за международни организации.
Юридическите лица могат да включват организации на гражданското общество, като например неправителствени организации с нестопанска цел и независими политически фондации, основани на общността организации и агенции с нестопанска цел в частния сектор, институции и организации и мрежи от тях на местно, национално, регионално и международно равнище.
2. При действия, съвместно съфинансирани с партньор или с друг донор, или изпълнявани чрез държава-членка при споделено управление или чрез доверителен фонд, създаден от Комисията, държавите, които отговарят на условията за допустимост съгласно правилата на този партньор, друг донор или държава-членка, или които са определени в учредителния акт на доверителния фонд, също отговарят на условията за допустимост.
При действия, изпълнявани чрез един от органите, натоварени с изпълнението, при непряко управление в някоя от категориите, изброени в член 58, параграф 1, буква в), подточки ii) - viii) от Регламент (EС, Eвратом) № 966/2012, държавите, които отговарят на условията за допустимост съгласно правилата на съответния орган, също отговарят на условията за допустимост.
3. При действия, финансирани от един от Инструментите и, в допълнение, от друг инструмент на Съюза за външна дейност, включително Европейския фонд за развитие, набелязаните в който и да е от тези инструменти държави се считат за отговарящи на условията за допустимост за целите на въпросните действия.
При действия от глобално, регионално или трансгранично естество, финансирани от един от Инструментите, държавите, териториите и регионите, попадащи в обхвата на действието, могат да се считат за отговарящи на условията за допустимост за целите на това действие.
4. Всички доставки, направени по силата на договор за възлагане на обществени поръчки или в съответствие със споразумение за отпускане на безвъзмездни средства и финансирани по настоящия регламент, произхождат от държава, отговаряща на условията за допустимост. Въпреки това, те могат да произхождат от всяка държава, когато количеството на доставките, които ще се направят, е под прага за използването на състезателна процедура на договаряне. За целите на настоящия регламент терминът „произход“ е определен в членове 23 и 24 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета (21) и в други законодателни актове на Съюза, уреждащи непреференциалния произход.
5. Правилата по силата на настоящия дял не се прилагат и не създават национални ограничения за физически лица, които са наети от изпълнител или, когато това е приложимо, от подизпълнител, отговарящ на условията за допустимост, или са сключили договор по друг законен начин с такъв изпълнител или подизпълнител.
6. С цел насърчаване на местните способности, пазари и търговия, се дава приоритет на местните и регионалните изпълнители, когато Регламент (EС, Eвратом) № 966/2012 предвижда възлагане въз основа на една-единствена тръжна процедура. Във всички други случаи участието на местните и регионалните изпълнители се насърчава според съответните разпоредби от този регламент.
7. Допустимостта, както е определена в настоящия дял, може да бъде ограничена по отношение на националността, географското местоположение или характеристиките на кандидатите, когато такива ограничения се изискват поради специфичното естество и целите на действието, и когато те са необходими за неговото ефективно изпълнение. Такива ограничения могат да се прилагат по-специално за участие в процедури по възлагане в случаите на действия в областта на трансграничното сътрудничество.
8. Физическите и юридическите лица, на които са възложени договори, спазват приложимото законодателство в областта на околната среда, включително многостранните споразумения в областта на околната среда, както и международно съгласувани основни трудови стандарти (22).
Член 9
Допустимост за финансиране по ИСР, ЕИС и Инструмента за партньорство за сътрудничество с трети държави
1. Оферентите и кандидатите от следните държави отговарят на изискванията за допустимост за финансиране по ИСР, ЕИС и Инструмента за партньорство за сътрудничество с трети държави:
а)
държавите членки, бенефициерите, изброени в приложение I към Регламент (ЕС) № 231/2014, и договарящите страни по Споразумението за Европейско икономическо пространство;
б)
за ЕИС - партньорските държави, обхванати от ЕИС, и Руската федерация, когато съответната процедура се извършва в контекста на многонационални и трансгранични програми за сътрудничество, в които те участват;
в)
развиващите се страни и територии, включени в списъка на получателите на ОПР, публикуван от ОИСР-КПР („списък на получателите на ОПР“) които не са членове на групата Г-20, и отвъдморските държави и територии, обхванати от Решение 2001/822/ЕО на Съвета (23);
г)
развиващите се страни, включени в списъка на получателите на ОПР, които са членове на групата Г-20, и други страни и територии, когато са бенефициери на действията, финансирани от Съюза в рамките на Инструментите, обхванати от настоящия член;
д)
държави, за които Комисията е установила взаимен достъп до външна помощ. Взаимен достъп за ограничен период от поне една година може да бъде разрешен, когато една държава разреши допустимост при равни условия за образувания от Съюза и от държави, които отговарят на условията за допустимост съгласно Инструментите, обхванати от настоящия член. Комисията взема решение относно взаимния достъп и неговата продължителност в съответствие с процедурата по консултиране, посочена в член 16, параграф 2, и след консултация с държавата получател или със съответните държави; както и
е)
държави-членки на ОИСР, в случай на договори, които се изпълняват в най-слабо развити държави или в тежко задлъжнели бедни държави, включени в списъка на получателите на ОПР.
2. Оферентите и кандидатите от държави, които не отговарят на условията за допустимост, или доставките, чийто произход не отговаря на условията за допустимост, могат да бъдат приети за допустими от Комисията в случаите на:
а)
държави, които имат традиционни икономически, търговски или географски връзки със съседните държави бенефициери, или
б)
спешна нужда, липса на продукти и услуги на пазарите на съответните държави или в други надлежно обосновани случаи, в които прилагането на правилата за допустимост биха направили реализацията на проект, програма или действие невъзможна или изключително трудна.
3. За действията, изпълнявани при споделено управление, съответната държава-членка, на която Комисията е делегирала задачите по изпълнението, има право да приеме като отговарящи на условията за допустимост, от името на Комисията, оферентите и кандидатите от държави, които не отговарят на условията за допустимост, посочени в параграф 2 от настоящия член, или стоките, чийто произход не отговаря на условията за допустимост, посочени в член 8, параграф 4.
Член 10
Допустимост за финансиране по ИПП II
1. Оферентите и кандидатите от следните държави отговарят на условията за допустимост за финансиране по ИПП II:
а)
държавите членки, бенефициерите, посочени в приложение I към Регламент (ЕС) № 231/2014, договарящите страни по Споразумението за Европейско икономическо пространство и партньорските държави, обхванати от ЕИС, и
б)
държавите, които имат реципрочен достъп до външна помощ, установен от Комисията при условията, предвидени в член 9, параграф 1, буква д).
2. Комисията може да приеме като отговарящи на условията за допустимост оферентите и кандидатите от държави, които не отговарят на условията за допустимост, или стоките, чийто произход не отговаря на условията за допустимост, в случаи на спешна нужда или липса на продукти и услуги на пазарите в съответните държави или в други надлежно обосновани случаи, в които прилагането на правилата за допустимост биха направили реализацията на проект, програма или действие невъзможна или изключително трудна.
3. За действията, изпълнявани при споделено управление, съответната държава-членка, на която Комисията е делегирала задачите по изпълнението, има право да приеме като отговарящи на условията за допустимост, от името на Комисията, оферентите и кандидатите от държави, които не отговарят на условията за допустимост, посочени в параграф 2 от настоящия член, или стоките, чийто произход не отговаря на условията за допустимост, посочени в член 8, параграф 4.
Член 11
Допустимост за финансиране по ЕИДПЧ и Инструмента, допринасящ за стабилността и мира
1. Без да се засягат ограниченията, присъщи на естеството и целите на действието, както е предвидено в член 8, параграф 7, участието във възлагането на договори за обществени поръчки или за безвъзмездни средства, както и набирането на експерти, е открито без ограничения в рамките на ЕИДПЧ и Инструмента, допринасящ за стабилността и мира
2. В рамките на ЕИДПЧ следните органи и участници са допустими за финансиране в съответствие с член 4, параграфи 1, 2 и 3 и член 6, параграф 1, буква в):
а)
организации на гражданското общество, включително неправителствени организации с нестопанска цел и независими политически фондации, основани на общността организации и агенции с нестопанска цел в частния сектор, институции и организации и мрежи от тях на местно, национално, регионално и международно равнище;
б)
агенции с нестопанска цел в публичния сектор, институции и организации и мрежи на местно, национално, регионално и международно равнище;
в)
национални, регионални и международни парламентарни органи, когато това е необходимо за постигане на целите на ЕИДПЧ и предложената мярка не може да бъде финансирана по друг инструмент;
г)
международни и регионални междуправителствени организации;
д)
физически лица, образувания без правосубектност и, в изключителни и надлежно обосновани случаи, други органи или участници, които не са определени в настоящия параграф, когато това е необходимо за постигане на целите на ЕИДПЧ.
Член 12
Мониторинг и оценка на действията
1. Комисията осъществява редовен мониторинг на своите действия и прави редовен преглед на постигнатия напредък към очакваните резултати, включително крайните резултати и постиженията. Комисията извършва също оценка на въздействието и ефективността на своите браншови политики и действия, както и на ефективността на изготвянето на програмите, когато е подходящо чрез независимо външно оценяване. Предложенията на Европейския парламент или на Съвета за независими външни оценки се вземат надлежно под внимание. Оценките се основават на принципите от добрата практика на ОИСР-КПР със стремеж да се провери дали са постигнати конкретните цели, като се отчита равенството между половете, доколкото е приложимо, и да се формулират препоръки за подобряване на бъдещите операции. Тези оценки се извършват въз основа на показатели, които са предварително установени, ясни, прозрачни и по целесъобразност измерими и специфични за отделните държави.
2. Комисията изпраща своите доклади за оценка на Европейския парламент, на Съвета и на държавите членки посредством съответния комитет, посочен в член 16. По искане на държавите членки в този комитет могат да се обсъждат конкретни оценки. Резултатите служат за обратна връзка при планиране на програмите и разпределение на ресурсите.
3. Комисията приобщава в подходяща степен всички заинтересовани страни към етапа на оценяването на помощта от Съюза, предоставена по силата на настоящия регламент, и може, когато е подходящо, да направи необходимото да предприеме съвместно оценяване с държавите членки и с партньори в областта на развитието.
4. Посоченият в член 13 доклад отразява основните извлечени поуки и последващите действия във връзка с препоръките от оценките, извършвани през предходните години.
ДЯЛ IV
ДРУГИ ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 13
Годишен доклад
1. Комисията разглежда постигнатия напредък в изпълнението на мерките за външна финансова помощ на Съюза, и считано от 2015 г. представя на Европейския парламент и на Съвета годишен доклад за изпълнението на целите на всеки отделен регламент посредством показатели, измерващи постигнатите резултати и ефикасността на съответния инструмент. Този доклад се представя също на Европейския икономически и социален комитет и на Комитета на регионите.
2. Годишният доклад съдържа информация за предишната година относно финансираните мерки, резултатите от упражнения мониторинг и извършената оценка, участието на съответните партньори, а така също и изпълнението на бюджетните ангажименти и на бюджетните кредити за плащания, разпределени по държави, региони и сектор на сътрудничество. В него се оценяват резултатите от финансовата помощ на Съюза, като се използват, доколкото е възможно, специфични и измерими показатели за нейната роля за постигане на целите на Инструментите. Относно сътрудничеството за развитие в доклада се прави оценка, когато е възможно и подходящо, и на спазването на принципите за ефективност на помощта, включително за иновационните финансови инструменти.
3. Годишният доклад, изготвен през 2021 г., съдържа консолидирана информация от годишните доклади за периода 2014-2020 г. относно цялото финансиране, управлявано съгласно настоящия регламент, като се включват външните целеви приходи и вноските в доверителните фондове и се представя разбивка на разходите по държави бенефициери, използване на финансови инструменти, поети задължения и плащания.
Член 14
Разходи за действия в областта на климата и биологичното разнообразие
Годишната приблизителна оценка на общите разходи, свързани с действията за борба срещу изменението на климата и с биоразнообразието, се извършва въз основа на приетите документи за индикативно програмиране. Финансирането в рамките на Инструментите е предмет на система за годишно проследяване, основана на методологията на ОИСР („маркери от Рио“) - без да се изключва употребата на по-точни методологии, когато съществуват такива - която е интегрирана в съществуващата методология за управлението на изпълнението на програмите на Съюза, с цел количествено определяне на разходите, свързани с действията за борба срещу изменението на климата и с биоразнообразието на нивото на програмите за действие и индивидуалните и специалните мерки, посочени в член 2, параграф 1, и вписани в оценките и годишния доклад.
Член 15
Участие на заинтересовани страни в държавите бенефициери
Комисията гарантира, когато е възможно и целесъобразно, че в процеса на изпълнение се извършва или е извършена надлежна консултация със съответните заинтересовани страни в държавите бенефициери, включително организациите на гражданското общество и местните органи, както и че те имат навременен достъп до съответната информация, позволяваща им да играят значима роля в този процес.
Дял V
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 16
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от комитетите, създадени с Инструментите. Тези комитети са комитети по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 4 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Когато становището на комитета трябва да бъде получено чрез писмена процедура, тази процедура се прекратява без резултат, когато в рамките на определения срок за предаване на становището председателят на комитета вземе такова решение или обикновено мнозинство от членовете на комитета поиска това.
3. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Когато становището на комитета трябва да бъде получено чрез писмена процедура, тази процедура се прекратява без резултат, когато в рамките на определения срок за предаване на становището председателят на комитета вземе такова решение или обикновено мнозинство от членовете на комитета поиска това.
4. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 8 от Регламент (ЕС) № 182/2011 във връзка с член 5 от същия регламент.
Приетото решение остава в сила за срока на приетия или изменен документ, програма за действие или мярка.
5. В работата на комитетите по въпроси, свързани с ЕИБ, участва наблюдател от тази банка.
Член 17
Междинен преглед и оценка на Инструментите
1. Не по-късно от 31 декември 2017 г. Комисията представя междинен доклад за изпълнението на всеки от Инструментите, както и за прилагането на настоящия регламент. Той обхваща периода от 1 януари 2014 г. до 30 юни 2017 г. и поставя акцент върху осъществяването на целите на всеки Инструмент посредством показатели, измерващи постигнатите резултати и ефикасността на Инструментите.
С оглед на постигането на целите на всеки отделен Инструмент, в този доклад се разглеждат добавената стойност на всеки от тях, възможностите за опростяване и за вътрешна и външна съгласуваност, включително взаимно допълване и полезно взаимодействие между Инструментите, запазването на целесъобразността на всички цели, приносът на мерките към последователността на външната дейност на Съюза и, където е приложимо, техният принос към приоритетите на Съюза за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж. В доклада се вземат предвид констатациите и заключенията относно дългосрочното въздействие на Инструментите. В него се съдържа информация и за стимулиращия ефект, постигнат от фондовете за всеки отделен финансов инструмент.
Докладът се изготвя с конкретната цел да бъде подобрено прилагането на помощта на Съюза. Той съдържа информация относно решения за подновяване, изменение или спиране на видовете действия, изпълнявани в рамките на Инструментите.
Докладът следва да съдържа и консолидирана информация от съответните годишни доклади относно цялото финансиране, управлявано съгласно настоящия регламент, като се включват външните целеви приходи и вноските в доверителните фондове и се представя разбивка на разходите по държави бенефициери, използване на финансови инструменти, поети задължения и плащания.
Окончателен доклад за оценка за периода 2014-2020 г. се изготвя от Комисията в рамките на междинния преглед за следващия финансов период.
2. Междинният доклад, посочен в параграф 1, първа алинея, се представя на Европейския парламент и на Съвета и се придружава, ако е целесъобразно, от законодателни предложения за внасяне на необходимите изменения в Инструментите и настоящия регламент.
3. Като основа за оценка на степента, в която са били постигнати целите, се използват стойностите на показателите на 1 януари 2014 г.
4. Комисията изисква от партньорските държави да предоставят всички необходими данни и информация в съответствие с международните ангажименти по отношение на ефективността на помощта, за да се даде възможност за мониторинг и оценка на съответните мерки.
5. Дългосрочните постижения и въздействието, както и устойчивостта на ефектите от Инструментите се оценяват в съответствие с правилата и процедурите за мониторинг, оценка и докладване, приложими към съответния момент.
Член 18
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Прилага се от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург на 11 март 2014 година.
REGLAMENTO (UE) N o 236/2014 DEL PARLAMENTO EUROPEO Y DEL CONSEJO
de 11 de marzo de 2014
por el que se establecen normas y procedimientos de ejecución comunes de los instrumentos de la Unión para la financiación de la acción exterior
EL PARLAMENTO EUROPEO Y EL CONSEJO DE LA UNIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea, y en particular su artículo 209, apartado 1, y su artículo 212, apartado 2,
Vista la propuesta de la Comisión Europea,
Previa transmisión del proyecto de acto legislativo a los Parlamentos nacionales,
Visto el dictamen del Comité de las Regiones (1),
De conformidad con el procedimiento legislativo ordinario (2),
Considerando lo siguiente:
(1)
La Unión Europea debe adoptar una serie completa de instrumentos para la financiación de la acción exterior que abarquen una gama de políticas relacionadas con dicha acción. Dichos instrumentos para la financiación de la acción exterior correspondientes al período 2014-2020 son el Instrumento de Cooperación al Desarrollo (ICD) establecido mediante el Reglamento (UE) no 233/2014 del Parlamento Europeo y del Consejo (3), el Instrumento Europeo para la Democracia y los Derechos Humanos en el mundo para el período 2014-2020 (IEDDH) establecido mediante el Reglamento (UE) no 235/2014 del Parlamento Europeo y del Consejo (4), el Instrumento Europeo de Vecindad (IEV) establecido mediante el Reglamento (UE) no 232/2014 del Parlamento Europeo y del Consejo (5), el Instrumento en pro de la Estabilidad y la Paz establecido mediante el Reglamento (UE) no 230/2014 del Parlamento Europeo y del Consejo (6), el Instrumento de Ayuda Preadhesión (IAP II) establecido mediante el Reglamento (UE) no 231/2014 del Parlamento Europeo y del Consejo (7) y el Instrumento de Asociación para la cooperación con terceros países establecido mediante el Reglamento (UE) no 234/2014 del Parlamento Europeo y del Consejo (8) (en lo sucesivo, denominados conjuntamente «los Instrumentos» e individualmente «el Instrumento»).
(2)
Las normas y procedimientos comunes deben ser coherentes con las normas financieras aplicables al presupuesto general de la Unión establecidas en el Reglamento (UE, Euratom) no 966/2012 del Parlamento Europeo y del Consejo (9), incluidas las normas de correspondientes adoptadas por la Comisión en ejecución (10) de dicho Reglamento.
(3)
Por lo general, los Instrumentos disponen que las acciones financiadas en virtud de los mismo deben ser objeto de una programación indicativa plurianual que ofrezca el marco en el cual han de adoptarse las decisiones de financiación con arreglo al Reglamento (UE, Euratom) no 966/2012 y a los procedimientos establecidos en el Reglamento (UE) no 182/2011 del Parlamento Europeo y del Consejo (11).
(4)
Las decisiones de financiación deben adoptar la forma de programas de acción anuales o plurianuales y de medidas individuales cuando se siga la planificación prevista por la programación indicativa plurianual, de medidas especiales cuando lo requieran necesidades o circunstancias imprevistas y debidamente justificadas, y de medidas de apoyo. Podrán adoptarse medidas de apoyo como parte de un programa de acción anual o plurianual o bien al margen de los documentos indicativos de programación.
(5)
Las decisiones de financiación deben incluir en un anexo una descripción de cada acción, especificando sus objetivos, las principales actividades, los resultados que se espera conseguir, métodos de ejecución, presupuesto y calendario indicativo, las posibles medidas de apoyo asociadas y los mecanismos de control de resultados, y deben ser aprobadas con arreglo a los procedimientos previstos en el Reglamento (UE) no 182/2011.
(6)
Habida cuenta de la naturaleza de programación estratégica o de ejecución financiera de esos actos de ejecución, y especialmente de su incidencia presupuestaria, para su adopción debe seguirse el procedimiento de examen, excepto cuando se trate de medidas individuales y de medidas especiales por debajo de límites predefinidos. Sin embargo, la Comisión debe adoptar actos de ejecución inmediatamente aplicables cuando, en casos debidamente justificados que impliquen la necesidad de una respuesta rápida por parte de la Unión, así lo requieran razones imperiosas de urgencia. Debe informarse debidamente al Parlamento Europeo al respecto, de conformidad con las disposiciones pertinentes del Reglamento (UE) no 182/2011.
(7)
Para la ejecución de los instrumentos financieros cuando se haya confiado la gestión de la operación a un intermediario financiero, la decisión de la Comisión debe incluir, en particular, disposiciones que regulen los riesgos compartidos, la transparencia, la remuneración del intermediario encargado de la ejecución, la utilización y la reutilización de los fondos y de los posibles beneficios, así como las obligaciones de informar y los mecanismos de control, tomando en consideración las disposiciones pertinentes del Reglamento (UE, Euratom) no 966/2012.
(8)
La Unión debe tratar de hacer el uso más eficiente posible de los recursos disponibles a fin de optimizar el impacto de su acción exterior. Esto debe lograrse a través de la coherencia y la complementariedad entre los instrumentos de la Unión para la acción exterior, así como de la creación de sinergias entre los Instrumentos y otras políticas de la Unión. Esto debe además llevar aparejado un refuerzo mutuo de los programas elaborados con arreglo a los Instrumentos, y, en su caso, el uso de instrumentos financieros con efecto de palanca.
(9)
De acuerdo con el artículo 21 del Tratado de la Unión Europea (TUE), la acción de la Unión en la escena internacional debe basarse en los principios que han inspirado su propia creación, desarrollo y ampliación, y que pretende fomentar en el resto del mundo, a saber, la democracia, el Estado de Derecho, la universalidad e indivisibilidad de los derechos humanos y de las libertades fundamentales, el respeto de la dignidad humana, el principio de igualdad y solidaridad, y el respeto de los principios de la Carta de las Naciones Unidas y del Derecho internacional.
(10)
En consonancia con los compromisos de la Unión en el tercer y cuarto Foro de Alto Nivel sobre la Eficacia de la Ayuda al Desarrollo (Accra 2008 y Busan 2011) y la recomendación del Comité de Ayuda al Desarrollo de la Organización de Cooperación y Desarrollo Económicos («Comité de Ayuda de la OCDE») sobre la desvinculación de la ayuda oficial para el desarrollo a los países menos adelantados y a los países pobres muy endeudados, la Comisión debe desvincular al máximo la ayuda de la Unión Europea, también para mecanismos financieros innovadores, y fomentar la participación de entidades de los países socios en los procedimientos de adjudicación de contratos.
(11)
Con el fin de garantizar que se dé visibilidad, de cara a los ciudadanos de los países beneficiarios y a los ciudadanos de la Unión, a la ayuda de la Unión, debe establecerse, cuando proceda, una comunicación y una información específicas a través de medios adecuados.
(12)
La acción exterior de la Unión en el marco de los Instrumentos debe contribuir a resultados claros (respecto de rendimientos, consecuencias y efectos) en los países que se beneficien de la ayuda financiera exterior de la Unión. Cuando sea posible y proceda, los resultados de la acción exterior de la Unión y la eficacia de un instrumento concreto debe ser objeto de un seguimiento y una evaluación sobre la base de indicadores predefinidos, claros, transparentes y, en su caso, específicos para cada país y mensurables, adaptados a las especificidades y objetivos de del instrumento de que se trate.
(13)
A lo largo de todo el ciclo del gasto, los intereses financieros de la Unión deben estar protegidos mediante medidas proporcionadas, como son la prevención, la detección y la investigación de irregularidades, la recuperación de fondos perdidos, indebidamente pagados o mal utilizados y, en su caso, la aplicación de sanciones. Estas medidas deben llevarse a cabo de conformidad con los acuerdos aplicables celebrados con organizaciones internacionales y terceros países.
(14)
Deben adoptarse disposiciones en lo que respecta a los métodos de financiación, la protección de los intereses financieros de la Unión, las normas aplicables en materia de nacionalidad y origen, la evaluación de las acciones, la notificación y la revisión, y la evaluación de los Instrumentos.
(15)
Sin perjuicio de los mecanismos de cooperación desarrollados con organizaciones de la sociedad civil a todos los niveles de conformidad con el artículo 11 del TUE, las partes interesadas de los países beneficiarios, incluidas las organizaciones de la sociedad civil y las autoridades locales, tienen un papel destacado que desempeñar en relación con la política exterior de la Unión. Durante el proceso de ejecución, en particular la preparación, ejecución, seguimiento y evaluación de medidas adoptadas conforme al presente Reglamento, es importante que se les consulte debidamente para velar por que desempeñen un papel significativo en dicho proceso y que se tengan en consideración sus especificidades.
(16)
De conformidad con el artículo 208, el artículo 209, apartado 3, y el artículo 212 del Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea, y en las condiciones fijadas en los Estatutos del Banco Europeo de Inversiones (BEI) y en la Decisión no 1080/2011del Parlamento Europeo y del Consejo (12), el BEI contribuye a la aplicación de las medidas necesarias para otros objetivos de la política de desarrollo y otras políticas exteriores de la Unión, e interviene de forma complementaria con los instrumentos para la acción exterior de la Unión. Han de aprovecharse las oportunidades que se presenten para combinar la financiación del BEI con los recursos presupuestarios de la Unión. En el proceso de programación de la Unión se consulta al BEI si procede.
(17)
Las organizaciones internacionales y agencias de desarrollo trabajan habitualmente con organizaciones sin ánimo de lucro como socios encargados de la ejecución y pueden tener que delegar en ellas competencias de ejecución del presupuesto en casos debidamente justificados. No obstante lo dispuesto en el artículo 58, apartado 1, letra c), del Reglamento (UE, Euratom) no 966/2012, deben preverse disposiciones en el presente Reglamento para que se puedan delegar dichas competencias en organizaciones sin ánimo de lucro en condiciones equivalentes a las que se aplican a la Comisión.
(18)
Con objeto de reforzar el protagonismo de los países socios en sus procesos de desarrollo y la sostenibilidad de la ayuda exterior, y en consonancia con los compromisos internacionales relativos a la eficacia de la ayuda contraídos por la Unión y los países socios, la Unión debe fomentar, si procede en función de la naturaleza de la acción en cuestión, el recurso a las instituciones, los sistemas y los procedimientos propios de los países socios.
(19)
En consonancia con el Consenso Europeo sobre Desarrollo y con la agenda para la eficacia de la ayuda internacional, y tal como se pone de manifiesto en la Resolución del Parlamento Europeo, de 5 de julio de 2011, sobre el futuro del apoyo presupuestario de la UE a países en desarrollo, la Comunicación de la Comisión, de 13 de octubre de 2011, titulada «Incremento del impacto de la política de desarrollo de la UE: Programa para el Cambio» y las Conclusiones del Consejo sobre la «Perspectiva futura del apoyo presupuestario de la UE a terceros países», de 14 de mayo de 2012, el apoyo presupuestario debe utilizarse de manera efectiva a fin de apoyar la reducción de la pobreza y la utilización de sistemas por países, hacer la ayuda más previsible y reforzar el protagonismo de los países socios en las políticas de desarrollo y en las reformas. El desembolso del apoyo presupuestario estará supeditado a que se haya avanzado satisfactoriamente en el logro de los objetivos acordados con el país socio. En los países que reciben ese tipo de ayuda financiera de la Unión, esta última apoya el desarrollo del control parlamentario, las capacidades de auditoría, la transparencia y el acceso del público a la información.
(20)
La actuación de la Unión destinada a impulsar los principios de democracia y fortalecimiento de la democratización puede llevarse a la práctica, entre otros medios, a través del apoyo a las organizaciones de la sociedad civil y a las instituciones independientes que trabajan en este ámbito, como la Dotación Europea para la Democracia.
(21)
Dado que los objetivos del presente Reglamento no pueden ser alcanzados de manera suficiente por los Estados miembros, sino que, debido a las dimensiones y los efectos de la acción, puede lograrse mejor a escala de la Unión, esta puede adoptar medidas, de acuerdo con el principio de subsidiariedad establecido en el artículo 5 del Tratado de la Unión Europea. De conformidad con el principio de proporcionalidad establecido en el mismo artículo, el presente Reglamento no excede de lo necesario para alcanzar dicho objetivo.
(22)
Procede adaptar el período de aplicación del presente Reglamento al del Reglamento (UE, Euratom) no 1311/2013 del Consejo (13). Por consiguiente, el presente Reglamento debe aplicarse desde el 1 de enero de 2014 hasta el 31 de diciembre de 2020.
HAN ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
TÍTULO I
EJECUCIÓN
Artículo 1
Objeto y principios
1. El presente Reglamento establece las normas y las condiciones para la prestación de la ayuda financiera de la Unión a las acciones, incluidos los programas de acción y otras medidas, al amparo de los siguientes instrumentos para la financiación de la acción exterior correspondiente al período 2014-2020: el Instrumento de Cooperación al Desarrollo (ICD), el Instrumento Europeo para la Democracia y los Derechos Humanos (IEDDH), el Instrumento Europeo de Vecindad (IEV), el Instrumento en pro de la Estabilidad y la Paz, el Instrumento de Ayuda Preadhesión (IAP II) y el Instrumento de Asociación Instrumento para la cooperación con terceros países (en lo sucesivo denominados conjuntamente «los Instrumentos» e individualmente «el Instrumento»).
A efectos del presente Reglamento, el término «países» engloba asimismo territorios y regiones, según proceda.
2. El presente Reglamento no se aplicará a la ejecución de acciones que financian el programa Erasmus+ con arreglo al Reglamento (UE) no 233/2014, al Reglamento (UE) no 232/2014, al Reglamento (UE) no 231/2014 y al Reglamento (UE) no 234/2014. Dichas acciones se ejecutarán de conformidad con el Reglamento (UE) no 1288/2013 del Parlamento Europeo y del Consejo (14), sobre la base de los documentos indicativos de programación a que haga referencia el Instrumento aplicable, garantizando también la conformidad con dichos Reglamentos.
3. La Comisión velará por que las acciones se lleven a cabo con arreglo a los objetivos del Instrumento aplicable y de conformidad con la protección efectiva de los intereses financieros de la Unión. La ayuda financiera de la Unión prestada con arreglo a los Instrumentos será coherente con las normas y procedimientos establecidos en el Reglamento (UE, Euratom) no 966/2012, que ofrece el marco jurídico y financiero básico para su ejecución.
4. Al aplicar el presente Reglamento, la Comisión recurrirá a los métodos de aplicación más eficaces y eficientes. Siempre que resulte posible y adecuado atendiendo a la naturaleza de la acción, la Comisión dará preferencia además al uso de los procedimientos más sencillos.
5. Habida cuenta de lo dispuesto en el apartado 4, la Comisión, al aplicar el presente Reglamento, favorecerá el recurso a los sistemas de los países socios siempre que resulte posible y adecuado atendiendo a la naturaleza de la acción.
6. La Unión tratará de fomentar, desarrollar y consolidar los principios de la democracia, el Estado de Derecho y el respeto de los derechos humanos y de las libertades fundamentales en los que se basa, a partir, en su caso, del diálogo y la cooperación con los países y regiones socios. La Unión incorporará dichos principios en la ejecución de los Instrumentos.
Artículo 2
Adopción de programas de acción, medidas individuales y medidas especiales
1. La Comisión adoptará programas de acción anuales basados en los documentos indicativos de programación a que haga referencia el Instrumento pertinente, cuando proceda. La Comisión podrá asimismo adoptar programas de acción plurianuales de conformidad con el artículo 6, apartado 3.
En los programas de acción se especificarán, para cada una de las acciones, los objetivos que se persigue, los resultados que se espera conseguir y las principales actividades, los métodos de ejecución, el presupuesto y un calendario indicativo, cualesquiera medidas de apoyo asociadas y los mecanismos de control de resultados.
Cuando proceda, se podrá adoptar una acción en forma de medida individual antes o después de la adopción de los programas de acción anuales o plurianuales.
En caso de necesidades o circunstancias imprevistas y debidamente justificadas, y cuando la financiación procedente de otras fuentes más adecuadas no sea posible, la Comisión podrá adoptar medidas especiales no previstas en los documentos indicativos de programación, en particular medidas para facilitar la transición de la ayuda de emergencia a las operaciones o medidas de desarrollo a largo plazo destinadas a preparar mejor a las poblaciones para hacer frente a las crisis recurrentes.
2. Los programas de acción, las medidas individuales y las medidas especiales establecidas en el apartado 1 del presente artículo se adoptarán con arreglo al procedimiento de examen a que se refiere el artículo 16, apartado 3.
3. No se requerirá el procedimiento a que se refiere el apartado 2 respecto de:
a)
las medidas individuales para las que la ayuda financiera de la Unión no supere los 5 millones de euros;
b)
las medidas especiales para las que la ayuda financiera de la Unión no supere los 10 millones de euros;
c)
las modificaciones técnicas de programas de acción, medidas individuales y medidas especiales. Por modificaciones técnicas se entenderán ajustes tales como:
i)
la ampliación del periodo de ejecución,
ii)
la reasignación de fondos entre acciones contenidas en un programa de acción anual o plurianual, o
iii)
el incremento o la reducción del presupuesto de los programas de acción anuales o plurianuales, o de las medidas individuales y especiales, por un valor que no sea superior al 20 % del presupuesto inicial ni sobrepase los 10 millones de euros,
siempre y cuando dichas modificaciones no afecten de manera considerable a los objetivos de la medida de que se trate.
Las medidas que se adopten conforme a lo dispuesto en el presente apartado se comunicarán al Parlamento Europeo y a los Estados miembros a través del comité pertinente a que se refiere el artículo 16, en el plazo de un mes desde su adopción.
4. Lo dispuesto en los apartados 1, 2 y 3 sobre los programas de acción y las medidas individuales no se aplicarán a la cooperación transfronteriza en el marco del IEV.
5. Por razones imperiosas de urgencia debidamente justificadas, como crisis o amenazas inmediatas para la democracia, el Estado de Derecho, los derechos humanos o las libertades fundamentales, la Comisión podrá adoptar medidas individuales o especiales o modificaciones de los programas de acción y las medidas existentes, de conformidad con el procedimiento a que se refiere el artículo 16, apartado 4.
6. En cada proyecto se llevará a cabo un análisis ambiental adecuado que incluirá el impacto sobre el cambio climático y la biodiversidad, de conformidad con los actos legislativos aplicables de la Unión, incluidas la Directiva 2011/92/UE del Parlamento Europeo y del Consejo (15), y la Directiva 85/337/CEE del Consejo (16), y que abarcará, cuando proceda, una evaluación de impacto para los proyectos sensibles desde el punto de vista medioambiental, especialmente los proyectos de nuevas infraestructuras de gran envergadura. En su caso, se recurrirá a evaluaciones ambientales estratégicas en la ejecución de programas sectoriales. Se velará por que las partes interesadas participen en las evaluaciones ambientales, así como por el acceso del público a los resultados de las mismas.
7. En la elaboración y ejecución de programas y proyectos, se tendrán debidamente en cuenta los criterios relativos a la accesibilidad de las personas con discapacidad.
Artículo 3
Medidas de apoyo
1. La financiación de la Unión podrá incluir los gastos para aplicar los Instrumentos y conseguir sus objetivos, incluido el apoyo administrativo asociado a las actividades de preparación, seguimiento, control, auditoría y evaluación que sean directamente necesarias a tal fin, así como los gastos en las delegaciones de la Unión relativos al apoyo administrativo necesario para gestionar las operaciones financiadas en virtud de los Instrumentos.
2. Siempre que las actividades enumeradas en las letras a), b) y c) se refieran a los objetivos generales del Instrumento aplicable ejecutado mediante acciones, la financiación de la Unión podrá sufragar:
a)
estudios, reuniones, información, sensibilización, formación, preparación e intercambio de enseñanzas extraídas y mejores prácticas, actividades de publicación y cualquier otro gasto administrativo o de asistencia técnica necesario para gestionar las acciones;
b)
actividades de investigación y estudios sobre temas pertinentes, así como su divulgación;
c)
gastos relacionados con la oferta de actividades de información y comunicación, incluidos el desarrollo de estrategias de comunicación y la comunicación institucional de las prioridades políticas de la Unión.
3. Podrán financiarse medidas de apoyo al margen de los documentos indicativos de programación. Cuando proceda, la Comisión adoptará medidas de apoyo con arreglo al procedimiento de examen previsto en el artículo 16, apartado 3.
El procedimiento de examen no se aplicará a la adopción de medidas de apoyo respecto de las cuales la ayuda financiera de la Unión no supere de 10 millones de euros.
Las medidas de apoyo respecto de las cuales la ayuda financiera de la Unión no supere 10 millones de euros se comunicarán al Parlamento Europeo y a los Estados miembros a través del comité pertinente a que se refiere el artículo 16 en el plazo de un mes desde su adopción.
TÍTULO II
DISPOSICIONES RELATIVAS A LOS MÉTODOS DE FINANCIACIÓN
Artículo 4
Disposiciones generales en materia de financiación
1. La ayuda financiera de la Unión podrá facilitarse a través de los tipos de financiación previstos en el Reglamento (UE, Euratom) no 966/2012, y en particular:
a)
subvenciones;
b)
contratos públicos de servicios, suministros u obras;
c)
apoyo presupuestario general o sectorial;
d)
contribuciones a fondos fiduciarios creados por la Comisión, de conformidad con el artículo 187 del Reglamento (UE, Euratom) no 966/2012;
e)
instrumentos financieros como préstamos, garantías, capital o cuasi-capital, inversiones o participaciones e instrumentos de riesgo compartido, siempre que sea posible con la dirección del BEI de acuerdo con su mandato exterior de conformidad con la Decisión no 1080/2011/UE, de una institución financiera europea multilateral, como el Banco Europeo de Reconstrucción y Desarrollo, o de una institución financiera europea bilateral, por ejemplo los bancos de desarrollo bilaterales, posiblemente combinados con subvenciones complementarias de otras fuentes.
2. El apoyo presupuestario general o sectorial a que se refiere el apartado 1, letra c), se basará en la rendición de cuentas recíproca y en la adhesión compartida a valores universales, y tiene por objeto reforzar las asociaciones contractuales entre la Unión y sus países socios con vistas a promover la democracia, los derechos humanos y el Estado de Derecho, respaldar el crecimiento económico sostenible e integrador, y erradicar la pobreza.
Cualquier decisión de prestar apoyo presupuestario general o sectorial se basará en las políticas de apoyo presupuestario decididas por la Unión, en un conjunto claro de criterios de idoneidad y en una minuciosa evaluación de los riesgos y los beneficios.
Un determinante esencial de dicha decisión será la valoración del compromiso, el historial y los progresos de los países socios en el terreno de la democracia, los derechos humanos y el Estado de Derecho. El apoyo presupuestario general o sectorial se diferenciará de modo que se ajuste lo mejor posible al contexto político, económico y social del país socio, atendiendo a las situaciones de fragilidad.
Al facilitar apoyo presupuestario general o sectorial de conformidad con el artículo 186 del Reglamento (UE, Euratom) no 966/2012, la Comisión definirá claramente sus condiciones y vigilará su cumplimiento, y prestará ayuda al desarrollo del control parlamentario y de las capacidades de auditoría, así como a la mejora de la transparencia y del acceso del público a la información. El desembolso del apoyo presupuestario general o sectorial estará supeditado a que se haya avanzado satisfactoriamente en el logro de los objetivos acordados con el país socio.
3. Toda entidad encargada de la ejecución de los instrumentos financieros a que se refiere el apartado 1, letra e), deberá cumplir los requisitos del Reglamento (UE, Euratom) no 966/2012 y observar los objetivos, normas y políticas de la Unión, y las mejores prácticas relativos a la utilización de los fondos de la Unión y a la presentación de informes al respecto.
Dichos instrumentos financieros podrán agruparse en mecanismos a efectos de ejecución y presentación de informes.
De acuerdo con el Reglamento (UE, Euratom) no 966/2012, la ayuda financiera de la Unión también podrá prestarse mediante contribuciones a fondos internacionales, regionales o nacionales, como los establecidos o gestionados por el BEI, por Estados miembros, por países y regiones socios, o por organizaciones internacionales, con el fin de conseguir financiación conjunta de diversos donantes, o a fondos establecidos por uno o más donantes para llevar a cabo un proyecto conjuntamente.
4. Se fomentará, cuando proceda, la reciprocidad en lo que respecta al acceso de las entidades financieras de la Unión a instrumentos financieros creados por otras organizaciones.
5. Al facilitar la ayuda financiera de la Unión a que se refiere el apartado 1, la Comisión adoptará, cuando proceda, todas las medidas necesarias para garantizar la visibilidad de la ayuda financiera de la Unión. Se incluirán entre ellas medidas que impongan requisitos en materia de visibilidad a los perceptores de fondos de la Unión, salvo en casos debidamente justificados. Incumbirá a la Comisión la supervisión del cumplimiento de dichos requisitos por parte de los beneficiarios.
6. Todos los ingresos generados por un determinado instrumento financiero se asignarán al instrumento correspondiente como ingreso afectado interno. Cada cinco años, la Comisión examinará la contribución aportada al logro de los objetivos de la Unión de los instrumentos financieros existentes, así como su eficacia.
7. La Comisión ejecutará la ayuda financiera de la Unión, conforme a lo dispuesto en el Reglamento (UE, Euratom) no 966/2012, ya sea directamente, a través de sus servicios, de las delegaciones de la Unión y de las agencias ejecutivas, mediante la gestión compartida con los Estados miembros, ya sea indirectamente, delegando los cometidos de ejecución del presupuesto en las entidades enumeradas en el Reglamento (UE, Euratom) no 966/2012. Dichas entidades velarán por la coherencia con la política exterior de la Unión, y podrán delegar competencias de ejecución del presupuesto a otras entidades en condiciones equivalentes a las que se aplican a la Comisión.
Deberán cumplir anualmente las obligaciones que les incumben en virtud del artículo 60, apartado 5, del Reglamento (UE, Euratom) no 966/2012. El dictamen de auditoría, cuando se requiera, deberá presentarse en el plazo de un mes a partir de la presentación del informe y de la declaración de fiabilidad, de modo que pueda tenerse en cuenta en la declaración de fiabilidad de la Comisión.
Las organizaciones internacionales a que se refiere el artículo 58, apartado 1, letra c), inciso ii), del Reglamento (UE, Euratom) no 966/2012 y los organismos de los Estados miembros a que se refiere el artículo 58, apartado 1, letra c), incisos v) y vi), de dicho Reglamento en los que haya delegado la Comisión podrán asimismo delegar competencias de ejecución del presupuesto en organizaciones sin ánimo de lucro con la adecuada capacidad operativa y financiera, en condiciones equivalentes a las que se aplican a la Comisión.
Se considerará que las entidades que cumplen los criterios establecidos en el artículo 60, apartado 2, del Reglamento (UE, Euratom) no 966/2012 satisfacen los criterios de selección a que se refiere el artículo 139 de dicho Reglamento.
8. Los tipos de financiación a que se refieren el apartado 1 del presente artículo y el artículo 6, apartado 1, así como los métodos de ejecución a que se refiere el apartado 3 del presente artículo, se elegirán con arreglo a su capacidad para cumplir los objetivos específicos de las acciones y para lograr resultados, teniendo en cuenta, en particular, los costes de los controles, la carga administrativa y los riesgos probables de incumplimiento. En el caso de las subvenciones, se tendrán también en cuenta la utilización de cantidades a tanto alzado, tipos fijos y baremos de costes unitarios.
9. Las acciones financiadas en virtud de los Instrumentos podrán ejecutarse mediante cofinanciación paralela o conjunta.
En caso de cofinanciación paralela, la acción se dividirá en varios componentes claramente identificables, cada uno de los cuales será financiado por los distintos socios que garanticen la cofinanciación, de modo que en todo momento siga pudiendo determinarse el destino final de la financiación.
En caso de cofinanciación conjunta, los socios que participen en la cofinanciación se repartirán las contribuciones al coste total de la acción y todos los fondos aportados se pondrán en común, de modo que no podrá determinarse la fuente de financiación de cada actividad concreta de la acción. En tal caso, la publicación a posteriori de los contratos de subvención y los contratos públicos establecida en el artículo 35 del Reglamento (UE, Euratom) no 966/2012 cumplirá, en su caso, las normas por las que se rija la entidad delegataria.
10. Cuando se recurra a uno de los tipos de financiación mencionados en el apartado 1 del presente artículo o en el artículo 6, apartado 1, la cooperación entre la Unión y sus socios podrá adoptar, entre otras, la forma de:
a)
acuerdos triangulares en virtud de los cuales la Unión coordine con terceros países su ayuda a una región o país socio;
b)
medidas de cooperación administrativa, como hermanamientos entre instituciones públicas, autoridades locales, organismos públicos nacionales o entidades de Derecho privado a los que los Estados miembros y los de una región o país socios confíen misiones de servicio público, así como medidas de cooperación en las que participen expertos del sector público enviados por los Estados miembros o por sus autoridades regionales y locales;
c)
contribuciones a los costes necesarios para establecer y gestionar una asociación público-privada;
d)
programas de apoyo a políticas sectoriales a través de los cuales la Unión facilite apoyo a un programa sectorial del país socio;
e)
en el caso del IEV y del IAP II, contribuciones a los costes de la participación de los países en los programas y organismos de la Unión;
f)
bonificaciones de intereses;
g)
financiación mediante subvenciones a organismos de la Unión.
11. Cuando trabaje con las partes interesadas de los países beneficiarios, la Comisión tendrá en cuenta sus características específicas, en particular sus necesidades y contexto, a la hora de definir las modalidades de financiación, el tipo de contribución, las modalidades de adjudicación y las disposiciones administrativas para la gestión de las subvenciones, con el fin de alcanzar y responder mejor a la gama más amplia posible de dichas partes interesadas. Se promoverán modalidades específicas acordes con el Reglamento (UE, Euratom) no 966/2012, como los acuerdos de asociación, las autorizaciones de subvenciones, la adjudicación directa o convocatorias restringidas de propuestas o cantidades a tanto alzado.
12. En su labor de apoyo a la transición y reforma de los países socios, la Unión se inspirará, cuando proceda, en la experiencia de los Estados miembros y en las enseñanzas extraídas.
Artículo 5
Impuestos, derechos y gravámenes
La ayuda de la Unión no generará ni activará la recaudación de impuestos, derechos o gravámenes específicos.
Cuando sea posible, se negociarán disposiciones adecuadas con países terceros, a fin de eximir las acciones por las que se aplica la ayuda financiera de la Unión de impuestos, derechos de aduana y otros gravámenes fiscales. En caso contrario, dichos impuestos, derechos y gravámenes se considerarán costes subvencionables en las condiciones establecidas en el Reglamento (UE, Euratom) no 966/2012.
Artículo 6
Disposiciones específicas en materia de financiación
1. Además de los tipos de financiación contemplados en el artículo 4, apartado 1, del presente Reglamento, la Unión también podrá facilitar ayuda financiera, en virtud de los Instrumentos siguientes y de conformidad con el Reglamento (UE, Euratom) no 966/2012, mediante los siguientes tipos de financiación:
a)
en virtud del ICD y en virtud del IEV, reducción de la deuda en el marco de programas de reducción de la deuda aprobados en acuerdos internacionales;
b)
en virtud del ICD y en virtud del Instrumento en pro de la Estabilidad y la Paz, en casos excepcionales, programas sectoriales y generales de importación, que podrán adoptar la forma de:
i)
programas sectoriales de importación en especie;
ii)
programas sectoriales de importación en forma de ayuda en divisas para financiar importaciones destinadas al sector en cuestión; o
iii)
programas generales de importación en forma de ayuda en divisas para financiar importaciones generales referentes a una amplia gama de productos;
c)
en virtud del IEDDH, adjudicación directa de:
i)
subvenciones de escasa cuantía para los defensores de los derechos humanos, destinadas a financiar acciones urgentes de protección, en su caso sin necesidad de cofinanciación;
ii)
subvenciones, en su caso sin necesidad de cofinanciación, destinadas a financiar acciones en las condiciones más difíciles o en situaciones contempladas en el artículo 2, apartado 4, del Reglamento (UE) no 235/2014, cuando no resulte adecuado publicar una convocatoria de propuestas; dichas subvenciones no excederán de 1 000 000 EUR y tendrán una duración máxima de 18 meses, que podrá prorrogarse por otros 12 meses cuando se presenten obstáculos objetivos e imprevistos para su ejecución;
iii)
subvenciones a la Oficina del Alto Comisionado de las Naciones Unidas para los Derechos Humanos, así como al Centro Interuniversitario Europeo para los Derechos Humanos y la Democratización, que ofrece un título de Máster Europeo en Derechos Humanos y Democratización, y un Programa de Becas UE-Naciones Unidas, y a su red de universidades asociadas que ofrecen diplomas de postgrado, con inclusión de becas a estudiantes y a defensores de los derechos humanos de terceros países.
2. En el marco del IEV y del IAP II, los programas de cooperación transfronteriza se ejecutarán, en particular, en régimen de gestión compartida con los Estados miembros o en gestión indirecta con terceros países u organizaciones internacionales. Se establecerán normas detalladas en los actos ejecución que se adopten en virtud del Reglamento (UE) no 232/2014 y del Reglamento (UE) no 231/2014.
3. La Comisión podrá adoptar programas de acción plurianuales:
a)
de una duración máxima de tres años en el caso de acciones recurrentes;
b)
de una duración máxima de siete años en el marco del IAP II.
En caso de que se establezcan compromisos plurianuales, estos contendrán disposiciones que indiquen que, para los años posteriores al del compromiso inicial, los compromisos serán indicativos y estarán supeditados a los presupuestos anuales futuros de la Unión.
4. Para las acciones en el marco del IEV y del IAP II de más de un año de duración, los compromisos presupuestarios podrán desglosarse a lo largo de varios años en cuotas anuales.
En estos casos, y salvo disposición contraria en las normas aplicables, la Comisión procederá a la liberación automática de cualquier parte del compromiso presupuestario destinado a un programa que, hasta el 31 de diciembre del quinto año siguiente al del compromiso presupuestario, no se haya usado a efectos de prefinanciación ni para realizar pagos intermedios o para el cual la entidad encargada no haya presentado ninguna declaración certificada de gasto ni ninguna solicitud de pago.
5. Las normas por las que se rige la cooperación transfronteriza previstas en el IAP II aplicadas en régimen de gestión compartida con los Estados miembros serán compatibles con las normas incluidas en el Reglamento (UE) no 1303/2013 del Parlamento Europeo y del Consejo (17) y el Reglamento (UE) no 1299/2013 del Parlamento Europeo y del Consejo (18).
Artículo 7
Protección de los intereses financieros de la Unión
1. La Comisión adoptará las medidas adecuadas para garantizar que, cuando se realicen las acciones financiadas en el marco del presente Reglamento, los intereses financieros de la Unión queden protegidos mediante la aplicación de medidas preventivas contra el fraude, la corrupción y cualquier otra actividad ilegal, mediante la realización de controles efectivos y, si se detectan irregularidades, mediante la recuperación o, en su caso, la restitución de las cantidades abonadas indebidamente y, cuando proceda, mediante la imposición de sanciones administrativas y financieras efectivas, proporcionadas y disuasorias.
2. La Comisión, o sus representantes, y el Tribunal de Cuentas tendrán el poder de auditar o, en el caso de organizaciones internacionales, el poder de verificar de conformidad con los acuerdos alcanzados con estas, mediante la inspección de documentos e in situ, a todos los beneficiarios de subvenciones, contratistas y subcontratistas que hayan recibido fondos de la Unión en virtud del presente Reglamento.
3. La Oficina Europea de Lucha contra el Fraude (OLAF) podrá realizar investigaciones, que incluyan controles y verificaciones, de conformidad con las disposiciones y procedimientos previstos en el Reglamento (UE, Euratom) no 883/2013 del Parlamento Europeo y del Consejo (19) y en el Reglamento (Euratom, CE) no 2185/96 del Consejo (20), con vistas a establecer cualquier posible fraude, corrupción u otra actividad ilegal que ataña a los intereses financieros de la Unión, en relación con un convenio o decisión de subvención o un contrato financiado con arreglo al presente Reglamento.
4. Sin perjuicio de lo dispuesto en los apartados 1, 2 y 3, los acuerdos de cooperación con terceros países y con organizaciones internacionales, los contratos, los convenios y las decisiones de subvención que se deriven de la aplicación del presente Reglamento, contendrán disposiciones que establezcan expresamente la potestad de la Comisión, del Tribunal de Cuentas y de la OLAF de llevar a cabo las auditorías y los controles y verificaciones in situ mencionados, en función de sus competencias respectivas.
TÍTULO III
NORMAS EN MATERIA DE NACIONALIDAD Y ORIGEN APLICABLES A LOS PROCEDIMIENTOS DE CONTRATACIÓN PÚBLICA DE CONCESIÓN DE SUBVENCIONES Y OTROS PROCEDIMIENTOS DE ADJUDICACIÓN
Artículo 8
Disposiciones comunes
1. La participación en licitaciones de contratación pública y en procedimientos de concesión de subvenciones y otros procedimientos de adjudicación para las acciones financiadas en virtud del presente Reglamento en beneficio de terceros estará abierta a todas las personas físicas que sean nacionales de un país elegible en la definición del Instrumento aplicable en virtud del presente título, y a las personas jurídicas que estén efectivamente establecidas en él, así como a las organizaciones internacionales.
Entre las personas jurídicas se podrán incluir las organizaciones de la sociedad civil, como las organizaciones no gubernamentales sin ánimo de lucro y las fundaciones políticas independientes, las organizaciones comunitarias y las agencias, entidades y organizaciones sin ánimo de lucro del sector privado, así como las correspondientes redes locales, nacionales, regionales e internacionales.
2. Cuando se trate de acciones financiadas conjuntamente con un socio u otro donante, o que se ejecuten a través de un Estado miembro en régimen de gestión compartida o a través de un fondo fiduciario creado por la Comisión, serán elegibles asimismo los países que son elegibles con arreglo a las normas de dicho socio, donante o Estado miembro o que se determinen en el acto constitutivo del fondo fiduciario.
En el caso de las acciones que se ejecuten en régimen de gestión indirecta encomendada a un organismo comprendido en una de las categorías contempladas en el artículo 58, apartado 1, letra c), incisos ii) a viii), del Reglamento (UE, Euratom) no 966/2012, serán elegibles los países que lo sean con arreglo a las normas del organismo de que se trate.
3. Cuando se trate de una acción financiada por uno de los Instrumentos y, además, por otro instrumento para la acción exterior de la Unión, incluido el Fondo Europeo de Desarrollo, los países determinados en cualquiera de dichos Instrumentos se considerarán elegibles a efectos de dichas acciones.
Cuando se trate de acciones de carácter mundial, regional o transfronterizo financiadas por uno de los Instrumentos, los países, territorios y regiones comprendidos en la acción podrán considerarse elegibles a efectos de dicha acción.
4. Todos los suministros adquiridos al amparo de un contrato público, o con arreglo a un convenio de subvención, financiados en virtud del presente Reglamento deberán ser originarios de un país elegible. No obstante, podrán ser originarios de cualquier país cuando el importe de los suministros adquiridos sea inferior al umbral para el uso del procedimiento negociado en régimen competitivo. A efectos del presente Reglamento se entenderá el término «origen» como se define en los artículos 23 y 24 del Reglamento (CEE) del Consejo no 2913/92 (21) y otros actos legislativos de la Unión que regulen el origen no preferencial.
5. Las normas contempladas en el presente título no se aplicarán a las personas físicas empleadas o contratadas legalmente de otra forma por un contratista (o subcontratista cuando proceda) elegible, ni generan restricciones de nacionalidad contra dichas personas físicas.
6. Con objeto de promover las capacidades, los mercados y las adquisiciones locales, se concederá prioridad a los contratistas locales y regionales en el caso en que el Reglamento (UE, Euratom) no 966/2012 disponga la adjudicación sobre la base de una sola oferta. En todos los demás casos, se promoverá la participación de contratistas locales y regionales de conformidad con las disposiciones pertinentes de dicho Reglamento.
7. La elegibilidad, tal y como se establece en el presente título, podrá restringirse respecto a la nacionalidad, localización o naturaleza de los solicitantes cuando dichas restricciones se requieran por el carácter específico y los objetivos de la acción y cuando sea necesario para su ejecución efectiva. Dichas restricciones podrán aplicarse, en particular, a la participación en procedimientos de adjudicación cuando se trate de acciones de cooperación transfronteriza.
8. Las personas físicas y jurídicas a las que se hayan adjudicado contratos cumplirán la legislación medioambiental aplicable, incluidos los acuerdos multilaterales en materia de medio ambiente, y las normas fundamentales del trabajo acordadas internacionalmente (22).
Artículo 9
Elegibilidad al amparo del ICD, del IEV y del Instrumento de Asociación para la cooperación con terceros países
1. Podrán optar a financiación al amparo del ICD, el IEV y el Instrumento de Asociación para la cooperación con terceros países los licitadores, solicitantes y candidatos de los países siguientes:
a)
los Estados miembros, los beneficiarios que figuran en el anexo I del Reglamento (UE) no 231/2014 y las partes signatarias del Acuerdo sobre el Espacio Económico Europeo;
b)
en el caso del IEV, los países socios incluidos en el IEV y la Federación de Rusia cuando el procedimiento correspondiente tenga lugar en el contexto de los programas de cooperación multipaíses y transfronterizos en que participen;
c)
los países y territorios en desarrollo incluidos en la lista de beneficiarios de ayuda oficial para el desarrollo publicada por el Comité de Ayuda de la OCDE («lista de beneficiarios de AOD»), que no sean miembros del G-20, y los países y territorios de ultramar contemplados en la Decisión 2001/822/CE del Consejo (23);
d)
los países en desarrollo incluidos en la lista de beneficiarios de AOD, que sean miembros del G-20, y otros países y territorios que sean beneficiarios de acciones financiadas por la Unión en virtud de los Instrumentos a que se refiere el presente artículo;
e)
los países con los que la Comisión haya establecido un acceso recíproco respecto a la ayuda exterior; podrá concederse acceso recíproco, durante un período limitado de al menos un año, siempre y cuando un país reconozca la elegibilidad en igualdad de condiciones a entidades de la Unión y de países elegibles con arreglo a los instrumentos a que se refiere el presente artículo. La Comisión adoptará una decisión sobre el acceso recíproco y su duración de conformidad con el procedimiento consultivo mencionado en el artículo 16, apartado 2, y previa consulta con el país o países beneficiarios de que se trate; así como
f)
los países miembros de la OCDE, cuando se trate de contratos ejecutados en un país menos adelantado o un país pobre muy endeudado, de acuerdo con la lista de beneficiarios de AOD.
2. Los licitadores, solicitantes y candidatos de los países no elegibles o los suministros de origen no elegible podrán ser considerados elegibles por la Comisión cuando se trate de:
a)
países que tengan vínculos económicos, comerciales o geográficos tradicionales con países vecinos beneficiarios, o
b)
casos de urgencia o de falta de disponibilidad de productos y servicios en los mercados de los países de que se trate, o en otros casos debidamente justificados, cuando la aplicación de las normas de elegibilidad imposibiliten la ejecución de un proyecto, programa o acción, o la hagan excesivamente difícil.
3. Respecto a las acciones llevadas a cabo en gestión compartida, el Estado miembro en el que la Comisión haya delegado funciones de ejecución podrá aceptar como elegibles, en nombre de la Comisión, a licitadores, solicitantes y candidatos procedentes de países no elegibles conforme a lo dispuesto en el apartado 2 del presente artículo, o a productos de origen no elegible, conforme a lo dispuesto en el artículo 8, apartado 4.
Artículo 10
Elegibilidad al amparo del IAP II
1. Podrán optar a financiación al amparo del IAP II los licitadores, solicitantes y candidatos de los países siguientes:
a)
los Estados miembros, los beneficiarios que figuran en el anexo I del Reglamento (UE) no 231/2014, las partes signatarias del Acuerdo sobre el Espacio Económico Europeo y los países socios objeto del IEV, y
b)
los países con los que la Comisión haya establecido un acceso recíproco respecto a la ayuda exterior en las condiciones previstas en el artículo 9, apartado 1, letra e).
2. En casos de urgencia o de falta de disponibilidad de productos y servicios en los mercados de los países de que se trate, o en otros casos debidamente justificados, cuando la aplicación de las normas de elegibilidad imposibilite la ejecución de un proyecto, programa o acción, o la haga excesivamente difícil, los licitadores, solicitantes y candidatos de los países no elegibles o los productos de origen no elegible podrán ser considerados elegibles por la Comisión.
3. Respecto a las acciones llevadas a cabo en gestión compartida, el Estado miembro en el que la Comisión haya delegado funciones de ejecución podrá aceptar como elegibles, en nombre de la Comisión, a licitadores, solicitantes y candidatos procedentes de países no elegibles conforme a lo dispuesto en el apartado 2 del presente artículo, o a productos de origen no elegible, conforme a lo dispuesto en el artículo 8, apartado 4.
Artículo 11
Elegibilidad al amparo del IEDDH y del Instrumento en pro de la Estabilidad y la Paz
1. Sin perjuicio de las restricciones inherentes a la naturaleza y los objetivos de la acción conforme a lo dispuesto en el artículo 8, apartado 7, la participación en la adjudicación de contratos o subvenciones, así como la contratación de expertos, en virtud del IEDDH y del Instrumento en pro de la Estabilidad y la Paz estarán abiertas sin limitaciones.
2. De conformidad con el artículo 4, apartados 1, 2 y 3, y el artículo 6, apartado 1, letra c), serán elegibles para financiación en virtud del IEDDH:
a)
las organizaciones de la sociedad civil, incluidas las organizaciones no gubernamentales sin ánimo de lucro y las fundaciones políticas independientes, las organizaciones comunitarias y las agencias, entidades y organizaciones sin ánimo de lucro del sector privado, así como las correspondientes redes locales, nacionales, regionales e internacionales;
b)
las agencias, entidades y organizaciones y redes del sector público sin ánimo de lucro, locales, nacionales, regionales e internacionales;
c)
las instancias parlamentarias nacionales, regionales e internacionales cuando ello sea necesario para alcanzar los objetivos del IEDDH y la medida propuesta no pueda financiarse en el marco de otro Instrumento;
d)
las organizaciones intergubernamentales internacionales y regionales;
e)
las personas físicas, las entidades sin personalidad jurídica y, en casos excepcionales y debidamente justificados, otros organismos o agentes no definidos en el presente apartado, cuando ello sea necesario para cumplir los objetivos del IEDDH.
Artículo 12
Seguimiento y evaluación de las acciones
1. La Comisión hará un seguimiento periódico de sus acciones y analizará los progresos en la consecución de los resultados esperados, respecto de rendimientos y efectos. Además, la Comisión evaluará las repercusiones y la eficacia de sus políticas y acciones sectoriales, así como la eficacia de la programación, recurriendo, si procede, a evaluaciones externas independientes. Se tendrán debidamente en cuenta las propuestas de evaluaciones externas independientes formuladas por el Parlamento Europeo o por el Consejo. Las evaluaciones se basarán en los principios de buenas prácticas del Comité de Ayuda de la OCDE, procurando verificar si se han cumplido los objetivos específicos, atendiendo, cuando proceda, a la igualdad entre los sexos, y deberán formular recomendaciones para mejorar las operaciones futuras. Dichas evaluaciones se realizarán sobre la base de indicadores predefinidos, claros, transparentes y, en su caso, específicos para cada país y mensurables.
2. La Comisión transmitirá sus informes de evaluación al Parlamento Europeo, al Consejo y a los Estados miembros a través del comité pertinente a que se refiere el artículo 16. A petición de los Estados miembros, se podrán debatir en dicho comité evaluaciones concretas. Los resultados de estos informes se tendrán en cuenta en la elaboración de programas y en la asignación de recursos.
3. La Comisión asociará, en la medida que corresponda, a todas las partes interesadas en la fase de evaluación de la ayuda de la Unión prevista en el presente Reglamento, y cuando proceda, procurará organizar evaluaciones conjuntas con Estados miembros y socios en materia de ayuda al desarrollo.
4. El informe a que se refiere el artículo 13 reflejará lo esencial de las enseñanzas extraídas, así como la actuación consecutiva a las recomendaciones de las evaluaciones realizadas años anteriores.
TÍTULO IV
OTRAS DISPOSICIONES COMUNES
Artículo 13
Informe anual
1. La Comisión examinará los progresos realizados en la aplicación de las medidas de ayuda financiera exterior de la Unión y, a partir de 2015, presentará al Parlamento Europeo y al Consejo un informe anual sobre la consecución de los objetivos de cada Reglamento mediante indicadores que midan los resultados logrados y la eficacia del Instrumento en cuestión. Dicho informe también se presentará al Comité Económico y Social Europeo y al Comité de las Regiones.
2. El informe anual presentará, respecto del año anterior, información sobre las medidas financiadas, los resultados de las actividades de seguimiento y evaluación, la participación de los socios interesados y la ejecución presupuestaria en lo tocante a compromisos y pagos, desglosada por países, regiones y ámbitos de cooperación. Asimismo, el informe evaluará los resultados de la ayuda financiera de la Unión sirviéndose, en la medida de lo posible, de indicadores específicos y mensurables relativos a su papel en la consecución de los objetivos de los Instrumentos. En el caso de la cooperación para el desarrollo, el informe evaluará igualmente, cuando sea posible y pertinente, la conformidad con los principios de eficacia de la ayuda, incluso cuando se trate de instrumentos financieros innovadores.
3. El informe anual que se elabore en 2021 contendrá información consolidada de los informes anuales referidos al periodo 2014-2020 sobre toda la financiación regulada por el presente Reglamento, que incluya los ingresos afectados externos y las contribuciones a los fondos fiduciarios, y que ofrezca un desglose de los gastos por país beneficiario, uso de los instrumentos financieros, compromisos y pagos.
Artículo 14
Gastos relativos a la acción en favor del clima y la biodiversidad
Se efectuará una estimación anual del gasto total relacionado con la acción en favor del clima y la biodiversidad basada en los documentos indicativos de programación adoptados. La financiación asignada en el contexto de los Instrumentos será objeto de un sistema de seguimiento anual basado en la metodología de la OCDE (los «marcadores de Río»), sin excluir el recurso a metodologías más exactas cuando las haya; dicho sistema de seguimiento se integrará en la metodología existente de gestión del rendimiento de los programas de la Unión, para cuantificar los gastos relacionados con la acción en favor del clima y la biodiversidad en los programas de acción y en las medidas individuales y específicas contempladas en el artículo 2, apartado 1, y se consignará en las evaluaciones y en el informe anual.
Artículo 15
Participación de las partes interesadas de los países beneficiarios
Cuando sea posible y adecuado, la Comisión velará por que las pertinentes partes interesadas de los países beneficiarios, incluidas las organizaciones de la sociedad civil y las autoridades locales, sean o hayan sido debidamente consultadas y tengan oportunamente acceso a la información pertinente, de modo que puedan desempeñar un papel significativo en el proceso de ejecución.
TÍTULO V
DISPOSICIONES FINALES
Artículo 16
Procedimiento de comités
1. La Comisión estará asistida por los comités establecidos por los Instrumentos. Dichos comités se considerarán comités en el sentido del Reglamento (UE) no 182/2011.
2. En los casos en que se haga referencia al presente apartado, se aplicará el artículo 4 del Reglamento (UE) no 182/2011.
Cuando sea necesario recabar un dictamen del comité por procedimiento escrito, dicho procedimiento se dará por concluido sin resultado cuando así lo decida el presidente del comité o lo pida una mayoría simple de sus miembros dentro del plazo de entrega del dictamen.
3. En los casos en que se haga referencia al presente apartado, se aplicará el artículo 5 del Reglamento (UE) no 182/2011.
Cuando sea necesario pedir un dictamen del comité por procedimiento escrito, dicho procedimiento se dará por concluido sin resultado cuando así lo decida el presidente del comité o lo pida una mayoría simple de sus miembros dentro del plazo de entrega del dictamen.
4. En los casos en que se haga referencia al presente apartado, se aplicará el artículo 8 del Reglamento (UE) no 182/2011, en relación con su artículo 5.
La decisión adoptada permanecerá en vigor durante el mismo periodo que el documento, programa de acción o medida adoptados o modificados.
5. Un observador del BEI participará en las reuniones en lo que se refiere a las cuestiones relativas al BEI.
Artículo 17
Revisión intermedia y evaluación de los Instrumentos
1. El 31 de diciembre de 2017 a más tardar, la Comisión presentará un informe de revisión intermedio sobre la ejecución de cada uno de los Instrumentos y del presente Reglamento. Abarcará el periodo comprendido entre el 1 de enero de 2014 y el 30 de junio de 2017 y se centrará en la consecución de los objetivos de cada Instrumento mediante indicadores que midan los resultados logrados y la eficacia de los Instrumentos.
Con vistas a la consecución de los objetivos de cada Instrumento, dicho informe examinará además el valor añadido de cada Instrumento, el margen de simplificación, la coherencia interna y externa, incluidas la complementariedad y las sinergias entre los Instrumentos, si todos los objetivos siguen siendo pertinentes, la contribución de las medidas a la coherencia de la acción exterior de la Unión y, en su caso, a las prioridades de la Unión en términos de crecimiento inteligente, sostenible e inclusivo. La Comisión tendrá en cuenta las constataciones y conclusiones sobre la incidencia a largo plazo de los Instrumentos. Dicho informe incluirá también información sobre el efecto de palanca logrado por los fondos de cada instrumento financiero.
El informe se realizará con el propósito concreto de mejorar la ejecución de la ayuda de la Unión. Informará también sobre las decisiones relativas a la renovación, modificación o suspensión de los tipos de acciones ejecutadas en virtud de los Instrumentos.
El informe incluirá también información consolidada de los informes anuales pertinentes sobre toda la financiación regulada por el presente Reglamento, que incluya los ingresos asignados externos y las contribuciones a los fondos fiduciarios, y que ofrezca un desglose de los gastos por país beneficiario, uso de los instrumentos financieros, compromisos y pagos.
La Comisión elaborará un informe final de evaluación correspondiente al periodo 2014-2020 en el marco de la revisión provisional del siguiente periodo de financiación.
2. El informe de revisión intermedio a que se refiere el apartado 1, párrafo primero se presentará al Parlamento Europeo y al Consejo acompañado, si procede, de propuestas legislativas que incorporen las modificaciones necesarias en los Instrumentos y en el presente Reglamento.
3. Los valores de los indicadores a 1 de enero de 2014 se utilizarán como base para valorar el grado de cumplimiento de los objetivos.
4. La Comisión podrá requerir a los países socios la presentación de todos los datos e informaciones necesarios, de acuerdo con los compromisos internacionales sobre la eficacia de la ayuda, a fin de poder hacer el seguimiento y la evaluación de las medidas en cuestión.
5. Los resultados y repercusiones a más largo plazo y la sostenibilidad de los efectos de los Instrumentos se evaluarán de conformidad con las normas y procedimientos de seguimiento, evaluación y transmisión de informes aplicables en ese momento.
Artículo 18
Entrada en vigor
El presente Reglamento entrará en vigor al día siguiente de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
El presente Reglamento será aplicable del 1 de enero de 2014 al 31 de diciembre de 2020.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Estrasburgo, el 11 de marzo de 2014.