РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 110/2013 НА КОМИСИЯТА
от 6 февруари 2013 година
за вписване на наименование в регистъра на защитените наименования за произход и защитените географски указания (Gruyère (ЗГУ)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 1151/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 21 ноември 2012 г. относно схемите за качество на селскостопанските продукти и храни (1), и по-специално член 52, параграф 3, буква б) от него,
като има предвид, че:
(1)
В съответствие с член 6, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 510/2006 на Съвета от 20 март 2006 г. относно закрилата на географски указания и наименования за произход на земеделски продукти и храни (2) заявката за регистрация на наименованието „Gruyère“ като защитено географско указание (ЗГУ), подадена от Франция, бе публикувана в Официален вестник на Европейския съюз (3).
(2)
Австралия, Нова Зеландия, както и U.S. Dairy Export Council, съвместно с американската National Milk Producers Federation, подадоха декларации за възражение срещу регистрирането съгласно член 7, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 510/2006. Възраженията бяха счетени за допустими въз основа на член 7, параграф 3 от посочения регламент.
(3)
Декларациите за възражение се отнасят до неспазването на изискванията, посочени в член 2 от Регламент (ЕО) № 510/2006, и по-конкретно до факта, че наименованието не съдържа препратка към географски район. Също така бе изтъкнат родовият характер на наименованието, както и вредите, които неговото регистриране би причинило на наименованията, търговските марки или продуктите, чието законно предлагане на пазара предхожда най-малко с пет години датата на публикацията, предвидена в член 6, параграф 2. Наред с това в декларациите за възражение се посочва, че регистрацията на въпросното наименование би била несъвместима с разпоредбите на член 3, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 510/2006.
(4)
С писма от 23 май 2011 г. Комисията прикани Франция и страните, изказали възражения срещу регистрацията, да потърсят съгласие помежду си.
(5)
Тъй като не бе постигнато съгласие в рамките на предвидения срок, Комисията следва да приеме решение.
(6)
Що се отнася до твърденията, че наименованието „Gruyère“ не съответства на член 2 от Регламент (ЕО) № 510/2006, следва да се поясни, че то е традиционно име по смисъла на член 2, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 510/2006, поради което отговаря на условията за регистрация.
(7)
Страните, подали декларации за възражение, са представили редица аргументи, които, според тях, доказват родовия характер на въпросното наименование. Ясно е обаче, че включването на дадено понятие в приложение Б към Конвенцията от Стреза от 1951 г. не означава, че въпросното понятие се превръща ipso facto в родово. Тъй като тарифните кодове или другите аналогични разпоредби, свързани с наименованието „Gruyère“, се отнасят до въпроси от специфичен митнически характер, те нямат никакво отношение към защитата на правата на интелектуална собственост или защитата на потребителите. Наред с това представените данни, засягащи по-специално производството на „Gruyère“ извън Европейския съюз, не са от значение предвид принципа на териториалност, според който родовият характер следва да се оценява във връзка с територията на ЕС.
(8)
Регистрацията на наименования, които са омоними, е разрешена, при условие че наименованието, регистрирано впоследствие, се различава в достатъчна степен от това, което вече е защитено. В съответствие с общата декларация, приложена към Споразумението между Европейския съюз и Конфедерация Швейцария относно закрилата на наименованията за произход и на географските указания (4), бе потърсено становището на Франция и Швейцария с цел да се установят допълнителните мерки за етикетиране, които се изискват, за да се предотврати заблуждаването на потребителите.
(9)
В резултат на това становище бе сметнато за необходимо държавата на произход - в този случай Франция - да бъде посочена върху етикетите в същото зрително поле, в което е наименованието „Gruyère“, и с шрифт със същата големина. Наред с това следва да се забрани използването върху етикетите на знамена, емблеми, знаци или други графични изображения, ако то може да създаде заблуждение у потребителите, най-вече по отношение на характеристиките или произхода на продукта.
(10)
Предвид изложеното по-горе наименованието „Gruyère“ следва да бъде вписано в регистъра на защитените наименования за произход и защитените географски указания.
(11)
Регистрацията на наименованието „Gruyère“ от страна на Франция по силата на настоящия регламент не поставя под въпрос нито предоставянето, нито продължителността на преходния период от пет години, посочен в член 8, параграф 3 от споразумението между Европейския съюз и Конфедерация Швейцария.
(12)
Предвидените в настоящия регламент мерки са в съответствие със становището на Постоянния комитет за защитени географски указания и наименования за произход,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регистрира се наименованието, посочено в приложението към настоящия регламент.
Член 2
Етикетите, съдържащи наименованието, посочено в приложението към настоящия регламент, указват съответната държава на произход в същото зрително поле и с букви със същата големина като използваните за наименованието.
Забранява се използването върху етикетите на знамена, емблеми, знаци или други графични изображения, което може да създаде заблуждение у потребителите, най-вече по отношение на характеристиките или произхода на продукта.
Член 3
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 6 февруари 2013 година.
REGLAMENTO DE EJECUCIÓN (UE) No 110/2013 DE LA COMISIÓN
de 6 de febrero de 2013
por el que se inscribe una denominación en el Registro de Denominaciones de Origen Protegidas y de Indicaciones Geográficas Protegidas [Gruyère (IGP)]
LA COMISIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea,
Visto el Reglamento (UE) no 1151/2012 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 21 de noviembre de 2012, sobre los regímenes de calidad de los productos agrícolas y alimenticios (1), y, en particular, su artículo 52, apartado 3, letra b),
Considerando lo siguiente:
(1)
De conformidad con el artículo 6, apartado 2, del Reglamento (CE) no 510/2006 del Consejo, de 20 de marzo de 2006, sobre la protección de las indicaciones geográficas y de las denominaciones de origen de los productos agrícolas y alimenticios (2), la solicitud de registro como indicación geográfica protegida (IGP) de la denominación «Gruyère» presentada por Francia ha sido publicada en el Diario Oficial de la Unión Europea (3).
(2)
Australia, Nueva Zelanda y el U. S. Dairy Export Council junto con la National Milk Producers Federation de los Estados Unidos presentaron, de conformidad con el artículo 7, apartado 2, del Reglamento (CE) no 510/2006, una declaración de oposición a este registro. Dichas declaraciones de oposición se consideraron admisibles en virtud del artículo 7, apartado 3, de dicho Reglamento.
(3)
Las declaraciones de oposición aducían el incumplimiento de las condiciones enunciadas en el artículo 2 del Reglamento (CE) no 510/2006, en particular al hecho de que la denominación no hace referencia a un lugar geográfico. También se invocaron el carácter genérico de la denominación y el perjuicio ocasionado a las denominaciones, marcas comerciales o productos comercializados legalmente durante al menos cinco años antes de la fecha de publicación prevista en el artículo 6, apartado 2. En las declaraciones de oposición también se indicó que el registro de la denominación en cuestión era incompatible con las disposiciones del artículo 3, apartado 3, del Reglamento (CE) no 510/2006.
(4)
Mediante cartas de 23 de mayo de 2011, la Comisión invitó a Francia y a las partes que se oponían al registro a buscar un acuerdo entre ellas.
(5)
Habida cuenta de que no se ha alcanzado ningún acuerdo en los plazos previstos, la Comisión debe adoptar una decisión.
(6)
Respecto a la alegación de incumplimiento de la denominación «Gruyère» con arreglo al artículo 2 del Reglamento (CE) no 510/2006, procede precisar que esta denominación constituye una denominación tradicional a tenor del artículo 2, apartado 2, del Reglamento (CE) no 510/2006, y puede, por lo tanto, registrarse.
(7)
Los oponentes esgrimieron varios indicios que, según ellos, permiten afirmar que la denominación en cuestión es genérica. No obstante, es evidente que la inclusión de un término determinado en el anexo B del Convenio de Stresa de 1951 no implica que el término considerado sea genérico ipso facto. Los códigos arancelarios u otras disposiciones análogas relativas a la denominación «Gruyère» revisten, por su parte, una finalidad específicamente aduanera y, por lo tanto, no son en absoluto pertinentes con relación a la protección de derechos de propiedad intelectual o a la protección de los consumidores. Además, los datos transmitidos sobre la producción de «Gruyère» fuera de la Unión Europea no son relevantes habida cuenta del principio de territorialidad, en virtud del cual el carácter genérico debe evaluarse en relación con el territorio de la Unión.
(8)
El registro de denominaciones homónimas está permitido siempre que, en la práctica, la denominación registrada posteriormente se diferencie suficientemente de la ya registrada. De conformidad con la declaración conjunta adjunta al Acuerdo entre la Unión Europea y Suiza sobre las indicaciones geográficas (4), Francia y Suiza fueron consultadas, en este orden de cosas, con el fin de determinar las medidas de etiquetado adicionales requeridas para evitar inducir a error al consumidor.
(9)
Tras dichas consultas, se consideró necesario que en las etiquetas apareciera indicado el país de origen, en este caso Francia, en el mismo campo visual que la denominación «Gruyère», en caracteres del mismo tamaño que los utilizados para esta denominación. Además, la utilización en las etiquetas de cualquier bandera, emblema, signo o cualquier otra representación gráfica debe prohibirse si es susceptible de inducir a error a los consumidores, especialmente sobre las características, origen o procedencia del producto.
(10)
A la luz de estos elementos, procede inscribir la denominación «Gruyère» en el Registro de Denominaciones de Origen Protegidas y de Indicaciones Geográficas Protegidas.
(11)
El registro de la denominación francesa «Gruyère» en virtud del presente Reglamento no cuestiona la concesión ni la duración del período transitorio quinquenal contemplado en el artículo 8, apartado 3, del Acuerdo entre la Unión Europea y Suiza.
(12)
Las medidas previstas en el presente Reglamento se ajustan al dictamen del Comité Permanente de Indicaciones Geográficas y Denominaciones de Origen Protegidas.
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
Artículo 1
Queda registrada la denominación que figura en el anexo del presente Reglamento.
Artículo 2
En las etiquetas que incluyan la denominación que figura en el anexo del presente Reglamento se indicará el país de origen en el mismo campo visual y en caracteres del mismo tamaño que los de la denominación.
Queda prohibido utilizar en las etiquetas, cualquier bandera, emblema, signo o representación gráfica que pueda inducir a error a los consumidores, especialmente sobre las características, origen o procedencia del producto.
Artículo 3
El presente Reglamento entrará en vigor el vigésimo día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, el 6 de febrero de 2013.