РЕШЕНИЕ 2014/912/ОВППС НА СЪВЕТА
от 15 декември 2014 година
в подкрепа на действията в областта на физическата сигурност и управлението на запасите (ФСУЗ) с цел намаляване на риска от незаконна търговия с малки оръжия и леки въоръжения (МОЛВ) и боеприпаси за тях в региона на Сахел
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за Европейския съюз, и по-специално член 26, параграф 2 и член 31, параграф 1 от него,
като взе предвид предложението на върховния представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност,
като има предвид, че:
(1)
На 15 и 16 декември 2005 г. Европейският съвет прие стратегията на ЕС за борба с незаконното натрупване и трафика с МОЛВ и боеприпаси за тях. В тази стратегия Европейският съвет отбелязва, че изобилието на запаси от МОЛВ и боеприпаси прави тези оръжия еднакво леснодостъпни за цивилни лица, престъпници, терористи и бойци и се подчертава необходимостта да продължат превантивните действия за борба с незаконното предлагане на конвенционални оръжия и търсенето на такива оръжия. В стратегията Африка се определя като континента, който в най-голяма степен е засегнат от въздействието на вътрешните конфликти, влошавани от дестабилизиращия приток на МОЛВ.
(2)
На 21 март 2011 г. Съветът одобри стратегията на Европейския съюз за сигурността и развитието на Сахел, с която се осигурява интегрирана рамка за ангажиментите на Съюза в региона на Сахел. Едно от четирите направления за действие на стратегията цели да се укрепи капацитета в областите на сигурността, правоприлагането и правовата държава в региона в подкрепа на борбата със заплахите и справянето с тероризма и организираната престъпност по по-ефективен и съобразен с особеностите му начин, както и да ги обвърже с мерки за добро управление.
(3)
На 14 юни 2006 г. в Абуджа, Нигерия, държавите - членки на Икономическата общност на западноафриканските държави, приеха влязлата в сила на 29 септември 2009 г. Конвенция на Икономическата общност на западноафриканските държави относно малките оръжия и леките въоръжения, боеприсите за тях и други свързани материали. На 30 април 2010 г. в Киншаса, Демократична република Конго, държавите - членки на Икономическата общност на държавите от Централна Африка и Република Руанда, приеха Централноафриканската конвенция за контрол на малките оръжия и леките въоръжения, боеприпасите за тях, частите и компонентите, които могат да се използват за тяхното производство, поправка или сглобяване. Подписалите тези две конвенции държави са поели ангажимент, наред с другото, да предприемат необходимите мерки, за да гарантират безопасното и ефективно управление, съхранение и сигурност на националните запаси от МОЛВ, в съответствие с подходящите стандарти и процедури.
(4)
Буркина Фасо, Мали и Нигерия, както и 23 държави членки, са ратифицирали Договора за търговия с оръжие, а Чад, Мавритания и Нигер са го подписали. Съгласно член 16, параграф 1 от Договора за търговия с оръжие при прилагане на договора, всяка държава - страна по конвенцията, може да потърси помощ, включително правна или законодателна помощ, помощ за изграждане на институционален капацитет, както и техническа, материална или финансова помощ. Тази помощ може да включва управление на запасите, програми за разоръжаване, демобилизация и реинтеграция, примерно законодателство и ефективни практики за прилагане. Всяка държава - страна по конвенцията, която е в състояние да направи това, при поискване предоставя такава помощ.
(5)
Буркина Фасо, Мали, Мавритания и Нигерия са държави - страни по Протокола срещу незаконното производство и трафик с огнестрелни оръжия, техни части и компоненти и боеприпаси към Конвенцията на Организацията на обединените нации срещу транснационалната организирана престъпност (наричан по-долу „Протоколът за огнестрелните оръжия“).
(6)
Всички държави - членки на ООН, са поели ангажимент за ефективното изпълнение на Програмата за действие на ООН за предотвратяване, борба и премахване на незаконната търговия с малки оръжия и леки въоръжения във всичките ѝ аспекти (наричана по-долу „Програмата за действие на ООН“), както и на Международния инструмент, позволяващ на държавите своевременно и надеждно да идентифицират и проследяват незаконните малки оръжия и леки въоръжения.
(7)
На Петата двугодишна среща на държавите, на която да се разгледа изпълнението на Програмата за действие на ООН (Ню Йорк, 16-20 юни 2014 г.), всички държави - членки на ООН, за пореден път изтъкнаха, че правилното управление на запасите от МОЛВ, по-специално в ситуации на конфликт и след конфликт, е от основно значение за предотвратяване на нещастни случаи и намаляване на риска от пренасочване на МОЛВ към незаконна търговия, незаконни въоръжени групи, терористи и други получатели, които нямат разрешение за това. Държавите - членки на ООН, призоваха за засилване на международното и регионалното сътрудничество и помощ по въпросите на физическата сигурност и управлението на запасите, и поеха ангажимент да се възползват, когато е възможно, от напредъка в областта на технологиите за укрепване на управлението на запасите и мерките за физическа сигурност.
(8)
Народният бунт в Либия през февруари 2011 г. и последвалият въоръжен конфликт, както и политическата криза и кризата на сигурността в Мали през 2012 г. показаха, че недържавни участници, включително терористи, могат да се възползват от неправилно съхранявани и управлявани държавни запаси от МОЛВ и боеприпаси за тях и да ги пренасочват в ущърб на мира и сигурността. В контекста на нарастваща активност от страна на недържавни участници в региона на Сахел, включително в Северна Нигерия, приоритетно значение придобива подобряването на сигурността на местата за съхранение на оръжия и боеприпаси в държавите в Сахел.
(9)
В съответствие с мандата, получен от Общото събрание на ООН (Резолюция 40/151 G, 16 декември 1985 г.) Регионалният център на ООН за мир и разоръжаване в Африка, който е част от Службата на ООН по въпросите на разоръжаването, е натрупал дългогодишен опит в оказване на подкрепа на държавите от Сахел и гражданското общество при прилагането от тяхна страна на международните и регионалните инструменти за контрол върху МОЛВ.
(10)
От 2013 г. насам посредством Службата на ООН за борба срещу противопехотните мини и в съответствие с резолюции 2100 (2013) и 2164 (2014) на Съвета за сигурност на ООН Интегрираната многостранна мисия на ООН за стабилизиране в Мали съдейства на властите на Мали в областта на разминирането и управлението на оръжия и боеприпаси.
(11)
Неправителствената организация Mine Advisory Group (Консултативна група по разминиране) наскоро започна регионален проект по неотложни въпроси, свързани със сигурността и управлението на конвенционални оръжия и боеприпаси в целеви държави в района Сахел-Магреб.
(12)
Съгласно Решение 2011/428/ОВППС на Съвета (1) Съюзът финансира, наред с другото, предоставянето на маркиращо оборудване за правоприлагащите органи в няколко държави в Западна Африка, както и обучение по въпроси, свързани с Международния инструмент, позволяващ на държавите своевременно и надеждно да идентифицират и проследяват незаконните малки оръжия и леки въоръжения (наричанпо-долу „Международният инструмент за проследяване“) и с международните технически насоки за боеприпасите.
(13)
Съгласно Решение 2013/320/ОВППС на Съвета (2) Съюзът подкрепя мерки, насочени към осигуряване на действителна физическа сигурност и управление на запасите (ФСУЗ) в либийските оръжейни арсенали, с цел да се намалят породените от незаконното разпространение на МОЛВ и боеприпаси за тях рискове за сигурността на Либия и на съседните ѝ държави, включително в региона на Сахел.
(14)
Съгласно Решение 2013/698/ОВППС на Съвета (3) Съюзът подкрепя създаването на глобален механизъм за докладване относно незаконни МОЛВ и други конвенционални оръжия и боеприпаси („iTrace“), по-специално въз основа на проучвания на място относно МОЛВ и боеприпаси за тях, разпространявани в засегнати от конфликти райони, включително в Африка.
(15)
В рамките на своята обща политика за сигурност и отбрана Съюзът започна три действия в региона на Сахел, а именно, на първо място, започналата на 8 август 2012 г. мисия на Европейския съюз по линия на ОПСО в Нигер за подпомагане на борбата срещу организираната престъпност и тероризма в Нигер; на второ място, започналата на 18 февруари 2013 г. военна мисия на Европейския съюз в подкрепа на обучението на въоръжените сили на Мали, с която чрез обучение и консултации се допринася за преструктурирането и реорганизацията на въоръжените сили в Мали; и, на трето място, започналата на 15 април 2014 г. мисия на Европейския съюз по линия на ОПСО в Мали за предоставяне на стратегически съвети и обучение на силите за вътрешна сигурност в Мали.
(16)
От 2011 г. насам по линия на Инструмента, допринасящ за стабилността и мира, Съюзът оказва подкрепа на Службата на ООН по наркотиците и престъпността в усилията ѝ за насърчаване на ратифицирането и изпълнението на Протокола за огнестрелните оръжия, по-специално в Западна Африка. От 2010 г. насам в рамките на същия инструмент Съюзът осигурява финансова подкрепа за Регионалния център за малки оръжия в региона на Големите езера, Африканския рог и съседните държави, установен в Найроби,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ
Член 1
1. Съюзът допринася за сигурността и стабилността в региона на Сахел, като подпомага държавите в региона да предотвратяват пренасочването и незаконния трафик на държавни МОЛВ и боеприпаси чрез подобряване на физическата сигурност и управлението на запасите (ФСУЗ).
2. Дейностите, които Съюзът ще подкрепя, имат следните конкретни цели:
а)
да създават необходимия политически консенсус относно подобряване на процедурите в областта на ФСУЗ и да насърчават регионалното сътрудничество и обмена на знания;
б)
да подпомагат държавите, към които са насочени, в разработването на актуално законодателство, административни процедури и практически стандартни оперативни процедури, които да служат за основа на укрепването на ФСУЗ в съответствие с международните стандарти за добри практики;
в)
да предоставят пряка помощ за извършването на дейности в областта на управлението и сигурността на запасите, включително чрез обновяване на съоръжения за съхранение, унищожаване на излишни, остарели или незаконни МОЛВ, както и пилотното въвеждане на нови технологии.
Подробно описание на тези дейности се съдържа в приложението.
Член 2
1. Върховният представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност (наричан по-долу „върховният представител“) отговаря за изпълнението на настоящото решение.
2. Техническото изпълнение на дейностите, посочени в член 1, параграф 2, се извършва от Службата на ООН по въпросите на разоръжаването чрез нейния Регионален център за мир и разоръжаване в Африка. Службата на ООН по въпросите на разоръжаването изпълнява тези задачи под ръководството на върховния представител. За тази цел върховният представител постига необходимите договорености със Службата на ООН по въпросите на разоръжаването.
Член 3
1. Референтната сума за изпълнение на дейностите, посочени член 1, параграф 2, е в размер на 3 561 257,06 EUR. Общият прогнозен бюджет на целия проект е 4 129 393,06 EUR, като той се осигурява чрез съфинансиране.
2. Разходите, финансирани от предвидената в параграф 1 сума, се управляват в съответствие с процедурите и правилата на Съюза, приложими за общия бюджет на Съюза.
3. Комисията осъществява надзор върху правилното използване на посочено в параграф 1 финансово участие на Съюза. За тази цел тя сключва споразумение за финансиране със Службата на ООН по въпросите на разоръжаването. В споразумението се предвижда, че Службата на Организацията на обединените нации по въпросите на разоръжаването гарантира, че приносът на Съюза се отразява в съответствие с неговия размер.
4. Комисията полага усилия да сключи споразумението за финансиране, посочено в параграф 3, възможно най-скоро след 15 декември 2014 г. Тя информира Съвета и върховния представител за всички трудности в хода на този процес, както и за датата на сключване на споразумението за финансиране, в срок от две седмици след подписването.
Член 4
1. Върховният представител докладва на Съвета за изпълнението на настоящото решение въз основа на редовни доклади, изготвяни от Службата на ООН по въпросите на разоръжаването. Тези доклади служат за основа на оценката от страна на Съвета.
2. Комисията предоставя информация по финансовите аспекти на изпълнението на дейностите, посочени в член 1, параграф 2.
Член 5
1. Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.
2. Срокът на действие на настоящото решение изтича 42 месеца след датата на сключване на съответното споразумение за финансиране, посочено в член 3, параграф 3, или шест месеца след датата на приемането на настоящото решение, ако в рамките на този срок все още не е сключено споразумение за финансиране.
Съставено в Брюксел на 15 декември 2014 година.
DECISIÓN 2014/912/PESC DEL CONSEJO
de 15 de diciembre de 2014
en apoyo de las actividades de seguridad física y gestión de arsenales a fin de reducir el riesgo de comercio ilícito de armas pequeñas y armas ligeras (APAL) y de sus municiones en la región del Sahel
EL CONSEJO DE LA UNIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de la Unión Europea y, en particular, su artículo 26, apartado 2, y su artículo 31, apartado 1,
Vista la propuesta del Alto Representante de la Unión para Asuntos Exteriores y Política de Seguridad,
Considerando lo siguiente:
(1)
Los días 15 y 16 de diciembre de 2005, el Consejo Europeo adoptó la «Estrategia de la UE contra la acumulación y el tráfico ilícitos de armas pequeñas y armas ligeras (APAL) y de sus municiones». En dicha Estrategia, el Consejo Europeo reconoce que la abundancia de existencias de armas pequeñas y ligeras («APAL») y de sus municiones propicia que estas armas resulten fácilmente accesibles para civiles, delincuentes, terroristas y combatientes por igual, y resalta la necesidad de adoptar acciones preventivas para luchar contra el suministro y la demanda ilegales de armas convencionales. Asimismo señala al continente africano como el más afectado por las repercusiones de conflictos internos agravados por la afluencia desestabilizadora de APAL.
(2)
El 21 de marzo de 2011, el Consejo refrendó la «Estrategia de la Unión Europea para la Seguridad y el Desarrollo en el Sahel», que ofrece un marco integrado para la actuación de la Unión en esta región. Uno de los cuatro ámbitos de acción de la Estrategia tiene por objetivo la mejora de las capacidades en materia de seguridad, los servicios policiales y el Estado de derecho en la región con el fin de combatir las amenazas y hacer frente al terrorismo y a la delincuencia organizada de forma más especializada y relacionarlas con medidas de buen gobierno.
(3)
El 14 de junio de 2006, en Abuya, Nigeria, los Estados miembros de la Comunidad Económica de los Estados del África Occidental (CEDEAO) adoptaron el Convenio de la CEDEAO sobre las armas pequeñas y ligeras, sus municiones y otros materiales conexos, que entró en vigor el 29 de septiembre de 2009. El 30 de abril de 2010, en Kinshasa, República Democrática del Congo, los Estados miembros de la Comunidad Económica de los Estados del África Central (CEEAC) y la República de Ruanda adoptaron la Convención de África Central para el control de las armas pequeñas y las armas ligeras, sus municiones y todas las piezas y componentes que puedan servir para su fabricación, reparación y ensamblaje. Los Estados signatarios de ambos convenios han emprendido, entre otras cosas, la adopción de las medidas necesarias para garantizar la gestión, el almacenamiento y la protección seguros y efectivos de sus existencias de APAL, de conformidad con las normas y procedimientos adecuados.
(4)
Burkina Faso, Mali y Nigeria han ratificado el Tratado sobre el Comercio de Armas, al igual que veintitrés Estados miembros de la Unión, mientras que Chad, Mauritania y Níger lo han firmado. El artículo 16, apartado 1, del Tratado sobre el Comercio de Armas establece: «A fin de aplicar el presente Tratado, cada Estado parte podrá recabar asistencia, en particular asistencia jurídica o legislativa, asistencia para el desarrollo de la capacidad institucional y asistencia técnica, material o financiera. Tal asistencia podrá incluir la gestión de las existencias, programas de desarme, desmovilización y reintegración, legislación modelo y prácticas eficaces de aplicación. Cada Estado parte que esté en condiciones de hacerlo prestará, previa petición, tal asistencia.».
(5)
Burkina Faso, Mali, Mauritania y Nigeria son Estados signatarios del Protocolo contra la fabricación y el tráfico ilícitos de armas de fuego, sus piezas y componentes y municiones, que complementa la Convención de las Naciones Unidas contra la Delincuencia Organizada Transnacional («el Protocolo sobre las Armas de Fuego»).
(6)
Todos los Estados miembros de las Naciones Unidas se han comprometido a la aplicación efectiva del Programa de Acción de las Naciones Unidas para prevenir, combatir y eliminar el tráfico ilícito de armas pequeñas y ligeras en todos sus aspectos («Programa de Acción de las Naciones Unidas»), así como el Instrumento internacional para permitir a los Estados identificar y localizar, de forma oportuna y fidedigna, armas pequeñas y ligeras ilícitas.
(7)
En su quinta reunión bienal de los Estados para estudiar la aplicación del Programa de Acción de las Naciones Unidas (Nueva York, 16-20 de junio de 2014), todos los Estados miembros de las Naciones Unidas reiteraron que la correcta gestión de los arsenales de APAL, en particular en situaciones de conflictos y posteriores a los mismos, es esencial para prevenir accidentes y reducir el riesgo de desvío hacia el tráfico ilegal, grupos armados ilegales, terroristas y otros receptores no autorizados. Los Estados miembros de las Naciones Unidas hicieron un llamamiento a la cooperación y a las asistencia internacionales y regionales reforzadas en la gestión de arsenales y en cuestiones relativas a la seguridad física, y se comprometieron a aprovechar, cuando fuera posible, aquellos avances tecnológicos que mejoran la gestión de arsenales, en particular medidas relativas a la seguridad física.
(8)
El levantamiento popular en Libia de febrero de 2011 y el conflicto armado consiguiente, así como las crisis política y de seguridad en Mali en 2012 han ilustrado el riesgo de que agentes no estatales, por ejemplo terroristas, puedan aprovecharse de arsenales estatales no suficientemente seguros y gestionados con el fin de desviar APAL y municiones, en detrimento de la paz y la seguridad. En un contexto de creciente actividad por parte de agentes no estatales en la región del Sahel, en particular en el norte de Nigeria, la mejora de la seguridad en materia de armas y municiones en los Estados del Sahel se ha convertido en prioritaria.
(9)
El Centro regional de las Naciones Unidas para la paz y el desarme en África (UNREC), que forma parte de la Oficina de Asuntos de Desarme de las Naciones Unidas (UNODA), posee una larga experiencia en la prestación de ayuda a los Estados del Sahel y sus sociedades civiles en la aplicación de instrumentos internacionales y regionales en materia de control de APAL, en consonancia su mandato recibido de la Asamblea General de las Naciones Unidas (AGNU) (Resolución 40/151 G, 16 de diciembre de 1985).
(10)
Desde 2013, la Misión Multidimensional Integrada de Estabilización de las Naciones Unidas en Mali (MINUSMA), por medio del Servicio de las Naciones Unidas de Actividades Relativas a las Minas (UNMAS), ha venido ayudando a las autoridades de Mali en actividades de desminado y en la gestión de armas y municiones, en consonancia con las Resoluciones del Consejo de Seguridad de las Naciones Unidas (CSNU) 2010 (2013) y 2164 (2014).
(11)
El Grupo técnico consultivo de remoción de minas (MAG), organización no gubernamental, ha iniciado recientemente un proyecto regional que aborda cuestiones urgentes relativas a las armas y municiones convencionales y a su seguridad y gestión en países específicos de la región Sahel-Magreb.
(12)
De conformidad con la Decisión 2011/428/PESC del Consejo (1) la Unión ha financiado, entre otras cosas, la entrega de equipos de marcado a servicios policiales en diversos Estados de África Occidental, así como formación sobre el Instrumento Internacional de Localización y de las Directrices Técnicas Internacionales sobre Municiones.
(13)
De conformidad con la Decisión 2013/320/PESC del Consejo (2), la Unión apoya una serie de medidas encaminadas a garantizar la seguridad física y la gestión de los arsenales («SFGA») de armamento de Libia, con el fin de reducir los riesgos que plantea la proliferación ilícita de APAL y de municiones para la seguridad de Libia y de los países limítrofes, en particular en el Sahel.
(14)
De conformidad con la Decisión 2013/698/PESC del Consejo (3), la Unión apoya el establecimiento de un mecanismo mundial de información sobre APAL y otras armas y municiones convencionales ilícitas (sistema «iTrace»), basado en particular en investigaciones sobre el terreno en materia de circulación de APAL y municiones en zonas afectadas por conflictos, en particular en África.
(15)
Al amparo de su Política Común de Seguridad y Defensa, la Unión ha lanzado tres acciones en la región del Sahel: en particular, primero, la Misión EUCAP SAHEL Níger (iniciada el 8 de agosto de 2012) en apoyo a la lucha contra la delincuencia organizada y el terrorismo en Níger; segundo, la Misión de formación de la Unión Europea en Mali que fue iniciada el 18 de febrero de 2013 para contribuir a reestructurar y reorganizar las fuerzas armadas de Mali mediante formación y asesoramiento; y, tercero, la Misión EUCAP SAHEL Mali que fue lanzada el 15 de abril de 2014 para proporcionar asesoramiento y formación estratégicos a las fuerzas de seguridad interior de Mali.
(16)
Al amparo del Instrumento en pro de la Estabilidad y la Paz, desde 2011 la Unión ha venido apoyando a la Oficina de las Naciones Unidas contra la Droga y el Delito (UNODC) en su empeño por promover la ratificación y aplicación del Protocolo sobre las Armas de Fuego, en especial en África Occidental. Con arreglo a dicho Instrumento, desde 2010, la Unión ha venido proporcionando ayuda al Centro Regional de armas ligeras (RECSA) en la Región de los Grandes Lagos, el Cuerno de África y los Estados limítrofes, con sede en Nairobi.
HA ADOPTADO LA PRESENTE DECISIÓN:
Artículo 1
1. La Unión contribuirá a la seguridad y estabilidad de la región del Sahel ayudando a los Estados de dicha región a prevenir el desvío y tráfico ilícito de armas pequeñas y ligeras («APAL») y de sus municiones en poder de los Estados mejorando su seguridad física y la gestión de sus arsenales («SFGA»).
2. Las actividades que vaya a apoyar la Unión tendrán los objetivos específicos siguientes:
a)
generar el grado necesario de aceptación política para la mejora de sus procedimientos en materia de SFGA y el fomento de la cooperación regional y el intercambio de conocimientos;
b)
apoyar a los países de que se trata en la elaboración de legislación actualizada, procedimientos administrativos y procedimientos operativos normalizados (PON) prácticos como base de una SFGA más eficaz, en consonancia con las mejores prácticas internacionales;
c)
apoyar directamente la ejecución de actividades de gestión de arsenales y de actividades de seguridad, en particular mediante la rehabilitación de las instalaciones de almacenamiento, la destrucción de APAL excedentes, obsoletas o ilícitas y la realización de proyectos piloto con nuevas tecnologías.
En el anexo figura una descripción pormenorizada de dicho proyecto.
Artículo 2
1. El Alto Representante de la Unión para Asuntos Exteriores y Política de Seguridad («Alto Representante») será responsable de la aplicación de la presente Decisión.
2. La ejecución técnica de las actividades a que se refiere el artículo 1, apartado 2, correrá a cargo de la Oficina de Asuntos de Desarme de las Naciones Unidas (UNODA) mediante su Centro regional para la paz y el desarme en África (UNREC). La UNODA realizará estas tareas bajo la responsabilidad del Alto Representante. Para ello, el Alto Representante celebrará los acuerdos necesarios con la UNODA.
Artículo 3
1. El importe de referencia financiera para la realización de las medidas contempladas en el artículo 1, apartado 2, será de 3 561 257,06 EUR. El presupuesto estimado total del proyecto completo será de 4 129 393,06 EUR, que se obtendrá mediante cofinanciación.
2. Los gastos financiados por el importe establecido en el apartado 1 se gestionarán de conformidad con los procedimientos y las normas aplicables al presupuesto general de la Unión.
3. La Comisión supervisará la correcta aplicación de la contribución de la Unión a que se refiere el apartado 1. A tal efecto, celebrará un acuerdo de financiación con la UNODA. El acuerdo estipulará que la UNODA debe dar a las contribuciones de la UE una proyección pública acorde con su cuantía.
4. La Comisión procurará celebrar el acuerdo mencionado en el apartado 3 lo antes posible tras el 15 de diciembre de 2014. Informará al Consejo y al Alto Representante de cualquier dificultad relacionada con ese proceso, así como de la fecha de celebración del acuerdo de financiación dentro de las dos semanas siguientes a su firma.
Artículo 4
1. El Alto Representante informará al Consejo de la ejecución de la presente Decisión basándose en los informes periódicos que prepare la UNODA. Estos informes constituirán la base de la evaluación que llevará a cabo el Consejo.
2. La Comisión facilitará información sobre los aspectos financieros de la ejecución de las actividades a que se refiere el artículo 1, apartado 2.
Artículo 5
1. La presente Decisión entrará en vigor el día de su adopción.
2. La presente Decisión expirará cuarenta y dos meses después de la celebración del acuerdo de financiación a que se refiere el artículo 3, apartado 3, o bien seis meses después de la fecha de su entrada en vigor si hasta ese momento no se ha celebrado ningún acuerdo financiero.
Hecho en Bruselas, el 15 de diciembre de 2014.