РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 298/2014 НА КОМИСИЯТА
от 21 март 2014 година
за изменение на приложения II към Регламент (ЕО) № 1333/2008 на Европейския парламент и на Съвета и на приложението към Регламент (ЕС) № 231/2012 на Комисията по отношение на магнезиев дихидроген дифосфат за употреба като набухвател и регулатор на киселинността
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1333/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2008 г. относно добавките в храните (1), и по-специално член 10, параграф 3, член 14 и член 30, параграф 5 от него,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1331/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2008 г. за установяване на обща разрешителна процедура за добавките в храните, ензимите в храните и ароматизантите в храните (2), и по-специално член 7, параграф 5 от него,
като има предвид, че:
(1)
С приложение II към Регламент (ЕО) № 1333/2008 се установява списък на Съюза на добавките в храните, одобрени за употреба в храни, и условията за тяхната употреба.
(2)
С Регламент (ЕС) № 231/2012 на Комисията (3) се определят спецификациите на добавките в храните, включени в списъците в приложения II и III към Регламент (ЕО) № 1333/2008.
(3)
Посоченият списък и спецификациите могат да бъдат актуализирани в съответствие с общата процедура, посочена в член 3, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1331/2008, по инициатива на Комисията или при постъпване на заявление.
(4)
На 7 април 2011 г. бе подадено заявление за употребата на магнезиев дихидроген дифосфат като набухвател и регулатор на киселинността в някои категории храни, като на държавите членки бе предоставен достъп до заявлението.
(5)
Фосфорната киселина и фосфатите, ди-, три- и полифосфатите (E 338 - 452) са разрешени за използване във фини печива като набухватели. Дифосфатите (E 450), посочени в Регламент (ЕС) № 231/2012, могат да се използват като алтернатива на натриевоалуминиевия фосфат (Е 541), като така се намалява съдържанието на алуминий в преработените храни. Посочените тук дифосфати придават киселинен остатъчен привкус на храните и могат да допринесат за общото съдържание на натрий в тях.
(6)
Спецификациите за магнезиевия дихидроген дифосфат следва да бъдат определени в приложението към Регламент (ЕС) № 231/2012, тъй като веществото може да се използва като алтернатива на други дифосфати, с цел да се намали киселинния остатъчен привкус и да се избегне увеличаването на нивото на натрия в дадена храна. Поради това използването на магнезиевия дихидроген дифосфат следва да бъде разрешено в категориите 6.2.1: Брашна, само самонабухващо брашно; 6.5: Фиде; 6.6: Течливи теста; 7.1: Хляб и хлебчета и 7.2: Фини печива. На магнезиевия дихидроген дифосфат следва да се зададе номер Е 450 ix).
(7)
Такива вещества, с равностойно или по-високо съдържание на магнезий в сравнение с магнезиевия дихидроген дифосфат, моно- и двуосновни магнезиеви соли на ортофосфорна киселина (Е 343i; Е 343ii), вече са разрешени за употреба в същите категории храни. Включването на магнезиев дихидроген дифосфат като алтернатива на дифосфата в приложението към Регламент (ЕС) № 231/2012 и употребата му в храните няма да доведе до увеличаване на нивото на прием на фосфор или магнезий. Поради това създаването на спецификацията и специалното разрешение за използване на магнезиев дихидроген дифосфат (E 450 ix)) като набухвател и регулатор на киселинността не се считат за имащи отношение към въпросите за безопасността.
(8)
В съответствие с член 3, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1331/2008 Комисията изисква становището на Европейския орган за безопасност на храните, за да актуализира списъка на Съюза на добавките в храните, установен в приложение II към Регламент (ЕО) № 1333/2008, освен в случаите, когато не е възможно въпросната актуализация да има въздействие върху човешкото здраве. Тъй като включването на магнезиевия дихидроген дифосфат в приложението на Регламент (ЕО) № 231/2012 и разрешаването на употребата на магнезиев дихидроген дифосфат (E 450 ix)) като набухвател не пораждат опасения във връзка с безопасността, не е необходимо да се изиска становището на Европейския орган за безопасност на храните.
(9)
Поради това Регламент (ЕО) № 1333/2008 и Регламент (ЕС) № 231/2012 следва да бъдат съответно изменени.
(10)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Приложение II към Регламент (ЕО) № 1333/2008 се изменя в съответствие с приложение I към настоящия регламент.
Член 2
Приложението към Регламент (ЕС) № 231/2012 се изменя в съответствие с приложение II към настоящия регламент.
Член 3
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 21 март 2014 година.
REGLAMENTO (UE) N o 298/2014 DE LA COMISIÓN
de 21 de marzo de 2014
por el que se modifican el anexo II del Reglamento (CE) no 1333/2008 del Parlamento Europeo y del Consejo y el anexo del Reglamento (UE) no 231/2012 de la Comisión por lo que se refiere al uso del difosfato magnésico de dihidrógeno como gasificante y regulador de la acidez
(Texto pertinente a efectos del EEE)
LA COMISIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea,
Visto el Reglamento (CE) no 1333/2008 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 16 de diciembre de 2008, sobre aditivos alimentarios (1) y, en particular, su artículo 10, apartado 3, su artículo 14 y su artículo 30, apartado 5,
Visto el Reglamento (CE) no 1331/2008 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 16 de diciembre de 2008, por el que se establece un procedimiento de autorización común para los aditivos, las enzimas y los aromas alimentarios (2) y, en particular, su artículo 7, apartado 5,
Considerando lo siguiente:
(1)
El anexo II del Reglamento (CE) no 1333/2008 establece una lista de la Unión de aditivos alimentarios autorizados para ser utilizados en alimentos, así como las condiciones de su utilización.
(2)
El Reglamento (UE) no 231/2012 (3) de la Comisión establece especificaciones para los aditivos alimentarios que figuran en los anexos II y III del Reglamento (CE) no 1333/2008.
(3)
La lista de la Unión y dichas especificaciones pueden actualizarse de conformidad con el procedimiento común descrito en el artículo 3, apartado 1, del Reglamento (CE) no 1331/2008, bien a iniciativa de la Comisión o en respuesta a una solicitud.
(4)
El 7 de abril de 2011 se presentó y se puso a disposición de los Estados miembros una solicitud de autorización para la utilización del difosfato magnésico de dihidrógeno como gasificante y regulador de la acidez en determinadas categorías de alimentos.
(5)
Está autorizado el uso de ácido fosfórico, fosfatos, di-, tri- y polifosfatos (E 338-452) como gasificante en productos de bollería fina. Los difosfatos (E 450), especificados en el Reglamento (UE) no 231/2012, pueden utilizarse como alternativa al fosfato de aluminio y sodio (E 541), reduciéndose así la cantidad de aluminio en los alimentos procesados. Los difosfatos especificados en la actualidad tienen un regusto astringente («piro-gusto») y pueden aumentar el contenido total en sodio de los alimentos.
(6)
Las especificaciones relativas al difosfato magnésico de dihidrógeno deben quedar establecidas en el anexo del Reglamento (UE) no 231/2012, ya que podría usarse esta sustancia como alternativa al resto de disulfatos para reducir el «piro-gusto» y evitar un incremento en los niveles de sodio de los alimentos. Por tanto, procede autorizar el uso de difosfato magnésico de dihidrógeno en las categorías 6.2.1: Harinas, solo harina fermentante; 6.5: Fideos; 6.6: Masa batida; 7.1: Pan y panecillos y 7.2: Productos de bollería fina. Se asignará el número E 450 (IX) al difosfato magnésico de dihidrógeno.
(7)
Ya está autorizado en estas categorías de alimentos el uso de sustancias similares con igual o mayor contenido de magnesio que el difosfato magnésico de dihidrógeno, como son las sales monobásicas y dibásicas de magnesio del ácido ortofosfórico [E 343 (I), E 343 (II)]. La inclusión del difosfato magnésico de dihidrógeno como difosfato alternativo en el anexo del Reglamento (UE) no 231/2012 y su consiguiente uso en productos alimentarios no supondrá un aumento en la cantidad de fósforo o magnesio ingerida. Por tanto, no se considera que el establecimiento de las especificaciones y de la autorización específica del uso de difosfato magnésico de dihidrógeno [E 450 (IX)] como gasificante y regulador de la acidez plantee un problema de seguridad.
(8)
Con arreglo a lo dispuesto en el artículo 3, apartado 2, del Reglamento (CE) no 1331/2008, la Comisión debe recabar el dictamen de la Autoridad Europea de Seguridad Alimentaria con vistas a la actualización de la lista de aditivos alimentarios de la Unión establecida en el anexo II del Reglamento (CE) no 1333/2008, salvo en el caso de que la actualización de que se trate no pueda tener una repercusión en la salud humana. Puesto que no se considera que la inclusión del difosfato magnésico de dihidrógeno en el anexo del Reglamento (UE) no 231/2012 ni la autorización para usar el difosfato magnésico de dihidrógeno [E 450 (IX)] como gasificante plantee un problema de seguridad, no es necesario recabar el dictamen de la Autoridad Europea de Seguridad Alimentaria.
(9)
Por tanto, procede modificar en consecuencia los Reglamentos (CE) no 1333/2008 y (UE) no 231/2012.
(10)
Las medidas previstas en el presente Reglamento se ajustan al dictamen del Comité Permanente de la Cadena Alimentaria y de Sanidad Animal.
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
Artículo 1
El anexo II del Reglamento (CE) no 1333/2008 queda modificado con arreglo a lo dispuesto en el anexo I del presente Reglamento.
Artículo 2
El anexo del Reglamento (UE) no 231/2012 queda modificado de conformidad con el anexo II del presente Reglamento.
Artículo 3
El presente Reglamento entrará en vigor el vigésimo día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, el 21 de marzo de 2014.