РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 168/2013 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 15 януари 2013 година
относно одобряването и надзора на пазара на дву-, три- и четириколесни превозни средства
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 114 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Вътрешният пазар обхваща пространство без вътрешни граници, в което е осигурено свободното движение на стоки, хора, услуги и капитали. За тази цел цялостна система за ЕО одобряване на типа на дву- или триколесните превозни средства беше установена с Директива 2002/24/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (3) относно одобряването на типа на такива превозни средства. Тези принципи следва да продължат да се прилагат и в настоящия регламент и в делегираните актове и актовете за изпълнение, приети на основание настоящия регламент.
(2)
Вътрешният пазар следва да се основава на прозрачни, прости и последователни правила, които осигуряват правна сигурност и яснота, от която могат да извлекат ползи предприятията и потребителите.
(3)
С цел опростяване и ускоряване на приемането на законодателството относно одобряването на типа, в законодателството на Съюза за одобряване на типа на превозни средства бе въведен нов регулаторен подход, в съответствие с който законодателят чрез обикновена законодателна процедура установява само основните правила и принципи и делегира на Комисията определянето на допълнителните технически предписания. Поради това, с оглед на основните изисквания, настоящият регламент следва да установи само базовите разпоредби за безопасността при експлоатация и екологичните характеристики и да оправомощи Комисията да формулира техническите спецификации.
(4)
Настоящият регламент не следва да засяга мерките на национално равнище или на равнището на Съюза по отношение на използването на превозни средства от категория L по пътищата, като например специални изисквания за свидетелствата за управление на МПС, ограничения на максималната скорост или мерки за регулиране на достъпа до определени пътища.
(5)
Надзорът на пазара в автомобилния сектор и по-специално при превозните средства от категория L следва да бъде подобрен, като се засилят правните разпоредби по отношение на съответствието на производството и като се посочат задълженията на икономическите оператори от веригата на доставка. По-конкретно следва да се изяснят ролята и отговорностите на органите в държавите членки, които отговарят за одобряването на типа и надзора на пазара, и да се поставят по-високи изисквания по отношение на уменията, задълженията и дейността на техническите служби, които извършват изпитвания за одобряването на типа на превозни средства. Осигуряването на спазването на изискванията за одобряване на типа и за съответствие на производството, включени в законодателството, регулиращо автомобилния сектор, следва да продължи да бъде основната отговорност на органите по одобряването, докато правомощията по надзор на пазара могат да бъдат поделени между различни национални органи. Ефективната координация и наблюдение на равнището на Съюза и на национално равнище следва да гарантират, че органите по одобряването и органите за надзор на пазара прилагат ефективно новите мерки.
(6)
Задълженията на националните органи, установени в разпоредбите за надзор на пазара в настоящия регламент, са по-конкретни от съответните разпоредби на Регламент (ЕО) № 765/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 9 юли 2008 г. за определяне на изискванията за акредитация и надзор на пазара във връзка с предлагането на пазара на продукти (4).
(7)
Настоящият регламент следва да съдържа основни изисквания за опазване на околната среда и за безопасност при експлоатацията на превозните средства. Основните елементи от съответните изисквания на настоящия регламент се основават на резултатите от оценката на въздействието от 4 октомври 2010 г., направена от Комисията, с която се анализират различните варианти, като се изброяват възможните предимства и недостатъци във връзка с икономическите аспекти, опазването на околната среда, безопасността и обществените аспекти. В този анализ бяха включени както количествени, така и качествени аспекти. След сравняване на различните варианти предпочитаните варианти бяха установени и избрани за основа на настоящия регламент.
(8)
Целта на настоящия регламент е да се определят хармонизирани правила за одобряването на типа на превозни средства от категория L, за да се гарантира функционирането на вътрешния пазар. Превозните средства от категория L са дву-, три- или четириколесни превозни средства, като например двуколесни моторни превозни средства, триколесни и четириколесни моторни превозни средства. Освен това настоящият регламент има за цел да опрости настоящата правна рамка, да се намалят емисиите от превозни средства от категория L, като по този начин се постигне по-пропорционален дял за тези превозни средства в общите емисии от автомобилния транспорт, да се увеличи общото равнище на безопасност, да се осигури адаптиране към техническия прогрес и да се укрепят правилата за надзор на пазара.
(9)
За да се гарантира високо равнище на безопасност при експлоатация на превозните средства, безопасни условия на труд и опазване на околната среда, следва да бъдат хармонизирани техническите изисквания и екологичните стандарти, приложими към превозните средства, системите, компонентите и отделните технически възли по отношение на одобряването на типа.
(10)
Монтажът на определени системи, компоненти или отделни технически възли след като превозните средства са били пуснати на пазара, регистрирани или пуснати в употреба, не следва да пречи на постигането на целите на настоящия регламент. Поради това следва да се вземат подходящи мерки, с които да се гарантира, че системите, компонентите или отделните технически възли, които могат да бъдат монтирани в превозните средства и които могат значително да нарушат функционирането на особено важните за опазването на околната среда или за безопасността при експлоатация системи, се контролират от одобряващ орган преди да бъдат пуснати на пазара, регистрирани или пуснати в употреба.
(11)
Директива 95/1/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 2 февруари 1995 г. относно максималната проектна скорост, максималния момент на въртене и максималната нетна мощност на двигателя на дву- или триколесни моторни превозни средства (5) дава избор на държавите членки да отказват начална регистрация и последваща регистрация на своя територия на превозно средство с максимална нетна мощност, по-висока от 74 kW. Предвижданото съотношение между безопасността и ограничението на максималната мощност не беше потвърдено в редица научни проучвания. Поради тази причина и за да се отстранят вътрешните препятствия пред търговията на пазара на Съюза, посочената възможност не следва да се запази в бъдеще. Следва да бъдат въведени други по-ефективни мерки за безопасност, които да спомогнат да се намали големият брой смъртни случаи и наранявания при пътнотранспортни произшествия сред водачите на двуколесни моторни превозни средства в Съюза.
(12)
С настоящия регламент се установяват екологични изисквания за два етапа с втори етап (Евро 5), задължителен за нови типове превозни средства, считано от 1 януари 2020 г., като по този начин се създава дългосрочно предвидимост при планирането, което правят производителите на превозни средства и доставчиците. Въз основа на налични в бъдеще данни проучване на въздействието върху околната среда, изисквано от настоящия регламент, следва да предостави допълнителна подкрепа чрез моделиране, анализ на техническата осъществимост и разходната ефективност въз основата на последните налични данни. Наред с това проучването, inter alia, следва да оцени осъществимостта и разходната ефективност на изискванията за изпитване за съответствие в употреба, изискванията за емисиите извън рамките на цикъла, както и гранична стойност на броя на частиците при емисиите за определени (под-)категории. Въз основа на резултатите от проучването Комисията следва да обмисли възможността за представяне на предложение за въвеждане на нови елементи в бъдещото законодателство за одобряване на типа след предвидените в настоящия регламент етапи.
(13)
Предназначението на системата за ЕС одобряване на типа е да даде възможност на всяка държава членка да потвърди, че всеки тип превозно средство е преминало проверките, предвидени в настоящия регламент, в делегираните актове и в актовете за изпълнение, приети съгласно настоящия регламент, и че производителят на превозното средство е получил сертификат за одобряване на типа. Тя освен това задължава производителите да издават сертификат за съответствие за всяко превозно средство, произведено в съответствие с одобрения на тип. Когато едно превозно средство се придружава от такъв сертификат, то следва да има разрешение да бъде предоставяно на пазара и регистрирано, за да се ползва на цялата територия на Съюза.
(14)
С оглед осигуряване на правилното прилагане и функциониране на процедурата за контрол на съответствието на производството, която е един от крайъгълните камъни на системата за ЕС одобряване на типа, производителите следва редовно да бъдат проверявани от компетентен орган или от квалифицирана техническа служба, оправомощена за целта.
(15)
В настоящия регламент се определят множество специфични изисквания по отношение на безопасността и опазването на околната среда. Поради това е важно да бъдат установени разпоредби, с които да се гарантира, че когато дадено превозно средство е източник на сериозен риск за потребителите или за околната среда, производителят или всеки друг икономически оператор от веригата на доставката взема ефективни предпазни мерки, включително изземане на превозни средства по смисъла на член 20 от Регламент (ЕО) № 765/2008. По тази причина органите по одобряването следва да имат възможност да преценяват дали тези мерки са достатъчни.
(16)
В определени ограничени случаи е целесъобразно да се допусне национално одобряване на типа за малки серии. За да се избегнат злоупотреби, опростените процедури за малки серии от превозни средства следва да се сведат до случаите на много ограничено производство. Необходимо е следователно точно да се дефинира понятието „малки серии“ по отношение на броя на произведените превозни средства.
(17)
Съюзът е договаряща страна по Спогодбата на Икономическата комисия за Европа на Организацията на обединените нации за приемането на единни технически предписания за колесните превозни средства, оборудване и части, които могат да бъдат монтирани и/или използвани на колесни превозни средства, и на условия за взаимно признаване на одобрения, издавани на основата на тези предписания („Ревизирана спогодба от 1958 г.“) (6). С цел опростяване на законодателството относно одобряването на типа в съответствие с препоръките на публикувания от Комисията през 2006 г. доклад, озаглавен „CARS 21: Конкурентна регулаторна рамка за автомобилостроенето през 21-ви век“, е целесъобразно да бъдат отменени всички отделни директиви, без да се намалява нивото на защита. Изискванията, установени в посочените директиви, следва да бъдат пренесени в настоящия регламент или в делегираните актове, приети съгласно настоящия регламент, и следва да бъдат заменени, където е необходимо, с препратки към съответните правила на Икономическата комисия за Европа на Организацията на обединените нации (ИКЕ на ООН), в подкрепа на които Съюзът е гласувал или към които Съюзът се е присъединил и които са приложени към Ревизираната спогодба от 1958 г. За да се намали административната тежест на процеса по одобряване на типа, следва да се позволи на производителите на превозни средства да получават одобрение на типа в съответствие с настоящия регламент, когато е подходящо, като получат одобрение директно по съответните правила на ИКЕ на ООН, посочени в приложенията към настоящия регламент или в делегираните актове, приети съгласно настоящия регламент.
(18)
Следователно правилата на ИКЕ на ООН и измененията към тях, в подкрепа на които Съюзът е гласувал, в приложение на Решение 97/836/ЕО, следва да се включат в рамките на законодателството за ЕС одобряване на типа. Съответно на Комисията следва да се делегират правомощия за приемането на необходимите адаптации в приложенията към настоящия регламент или делегираните актове, приети съгласно настоящия регламент.
(19)
Неограниченият достъп до информация за ремонта на превозните средства чрез стандартизиран формат, който да може да се използва за извличане на техническата информация, и ефективната конкуренция на пазара за информационни услуги за ремонт и поддръжка на превозните средства са необходими за по-доброто функциониране на вътрешния пазар, особено по отношение на свободното движение на стоки, свободата на установяване и свободата на предоставяне на услуги. Голяма част от тази информация е свързана със системите за бордова диагностика и тяхното взаимодействие с другите системи на превозното средство. Уместно е да се утвърдят технически спецификации, които интернет страниците на производителите трябва да следват, както и целенасочени мерки за осигуряване на приемлив достъп за малките и средните предприятия.
(20)
С цел да се осигурят еднакви условия за изпълнение на настоящия регламент, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 г. за установяване на общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите членки върху упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията (7).
(21)
С цел допълване на настоящия регламент с нови технически предписания, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз във връзка с изискванията по отношение на екологичните и динамичните характеристики, на безопасността при експлоатация и на конструкцията на превозното средство. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(22)
Държавите членки следва да установят правила за санкциите, приложими при нарушаване на настоящия регламент и на делегираните актове или актовете за изпълнение, приети съгласно настоящия регламент, и да гарантират тяхното прилагане. Тези санкции следва да бъдат ефективни, пропорционални и възпиращи.
(23)
С цел постигане на възможност за оценка и решение на това, дали задължителното монтиране на усъвършенствани спирачни системи да се прилага и за други категории мотоциклети, Комисията следва да докладва пред Европейския парламент и Съвета въз основата на, inter alia, данни за пътнотранспортните произшествия (ПТП), предоставени от държавите членки.
(24)
Въпреки че нищо в настоящия регламент не препятства държавите членки да продължат да прилагат съответните си системи за индивидуално одобряване, Комисията следва да докладва на Европейския парламент и Съвета относно функционирането на тези национални системи въз основа на информацията, предоставена от държавите членки, с цел преразглеждане на въпроса дали да представи законодателно предложение за хармонизиране на системите за индивидуално одобряване на равнището на Съюза.
(25)
В контекста на преразглеждането на Директива 2007/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 5 септември 2007 г. за създаване на рамка за одобрение на моторните превозни средства и техните ремаркета, както и на системи, компоненти и отделни технически възли, предназначени за такива превозни средства (8), разграничаването между настоящия регламент и Директива 2007/46/ЕО следва да се обмисли с оглед на опита на държавите членки, придобит във връзка с прилагането на регламента, в частност с цел гарантиране на лоялна конкуренция между категориите превозни средства.
(26)
В интерес на яснотата, предвидимостта, рационалността и опростяването, както и с цел намаляване на тежестта за производителите на превозни средства, настоящият регламент следва да съдържа само ограничен брой етапи на изпълнение за въвеждането на нови равнища на емисиите и изисквания за безопасност. На промишлеността следва да се предостави достатъчно време, за да се адаптира към новите разпоредби, установени в настоящия регламент, и към техническите спецификации и административните разпоредби, установени в делегираните актове и актовете за изпълнение, приети съгласно настоящия регламент. Своевременното определяне на изисквания е от съществено значение, за да се гарантира, че производителите ще имат достатъчно време, за да разработят, изпитат и внедрят технически решения в серийното производство на превозни средства и заедно с производителите и органите по одобряването в държавите членки да въведат необходимите административни системи.
(27)
Директива 2002/24/ЕО и отделните директиви, посочени в същата директива, бяха многократно и съществено изменяни. В интерес на яснотата, рационалността и опростяването, Директива 2002/24/ЕО и отделните директиви, посочени в същата директива, следва да бъдат отменени и заменени с един регламент и малък брой делегирани актове и актове за изпълнение. С приемането на регламент се осигурява, че съответните разпоредби се прилагат пряко, актуализират се много по-бързо и чрез тях по-ефикасно се отчита техническият прогрес.
(28)
Следните директиви следва да бъдат отменени:
-
Директива 2002/24/ЕО;
-
Директива 93/14/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 г. относно спирачните системи на двуколесни и триколесни моторни превозни средства (9);
-
Директива 93/30/ЕИО на Съвета от 14 юни 1993 г. относно устройствата за звуков сигнал на дву- или триколесни моторни превозни средства (10);
-
Директива 93/33/ЕИО на Съвета от 14 юни 1993 г. относно устройствата за защита срещу неразрешена употреба на двуколесни или триколесни моторни превозни средства (11);
-
Директива 93/93/ЕИО на Съвета от 29 октомври 1993 г. относно масите и размерите на двуколесните и триколесните моторни превозни средства (12);
-
Директива 95/1/ЕО;
-
Директива 97/24/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 17 юни 1997 г. относно някои компоненти или характеристики на двуколесните или триколесните моторни превозни средства (13);
-
Директива 2000/7/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 20 март 2000 г. относно скоростомера на дву- и триколесните моторни превозни средства (14);
-
Директива 2002/51/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 19 юли 2002 г. относно намаляване замърсяването на въздуха с вредни емисии от двуколесни и триколесни моторни превозни средства (15);
-
Директива 2009/62/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно мястото за монтиране на задната регистрационна табела на дву- или триколесни моторни превозни средства (16);
-
Директива 2009/67/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно монтирането на устройствата за осветяване и светлинна сигнализация на дву- или триколесните моторни превозни средства (17);
-
Директива 2009/78/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно стойки на двуколесни моторни превозни средства (18);
-
Директива 2009/79/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно ръкохватките за пътници на двуколесни моторни превозни средства (19);
-
Директива 2009/80/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно символите за идентификацията на органите за управление, сигналните устройства и информационно-екранните устройства при дву- и триколесни моторни превозни средства (20);
-
Директива 2009/139/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 25 ноември 2009 г. относно регламентираните обозначения на дву- или триколесните моторни превозни средства (21).
(29)
Доколкото целите на настоящия регламент, а именно определянето на хармонизирани правила за административните и техническите изисквания за одобряване на типа на превозни средства от категория L и за надзор на пазара на такива превозни средства, не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите членки и следователно, поради своя мащаб и последици, могат да бъдат постигнати по-добре на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигане на тези цели,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ПРЕДМЕТ, ПРИЛОЖНО ПОЛЕ И ОПРЕДЕЛЕНИЯ
Член 1
Предмет
1. С настоящия регламент се установяват административните и техническите изисквания за одобряване на типа на всички нови превозни средства, системи, компоненти и отделни технически възли, посочени в член 2, параграф 1.
Настоящият регламент не се прилага за индивидуално одобряване на превозни средства. Въпреки това държавите членки, които издават такива индивидуални одобрения, приемат всяко одобрение на типа на превозни средства, системи, компоненти и отделни технически възли, издадено съгласно настоящия регламент, вместо съгласно приложимите национални разпоредби.
2. Настоящият регламент установява изискванията за надзор на пазара на превозни средства, системи, компоненти и отделни технически възли, които подлежат на одобряване съгласно настоящия регламент. Настоящият регламент също така установява изисквания за надзор на пазара на части и оборудване за такива превозни средства.
3. Настоящият регламент не засяга прилагането на законодателството относно безопасността на движението по пътищата.
Член 2
Обхват
1. Настоящият регламент се прилага по отношение на всички дву-, три- и четириколесни превозни средства, както са категоризирани в член 4 и приложение I („превозни средства от категория L“), които са предназначени за движение по обществените пътища, включително тези, които са проектирани и изработени на един или повече етапи, и по отношение на системи, компоненти и отделни технически възли, както и части и оборудване, проектирани и изработени за посочените превозни средства.
Настоящият регламент се прилага също и по отношение на ендуро мотоциклети (L3e-AxE (x = 1, 2 или 3), траял мотоциклети (L3e-AxT (x = 1, 2 или 3) и тежки четириколесни за всякакви терени (L7e-B) съгласно категоризирането в член 4 и приложение I.
2. Настоящият регламент не се прилага за следните превозни средства:
а)
превозни средства с максимална конструктивна скорост, ненадвишаваща 6 km/h;
б)
превозни средства, предназначени да бъдат използвани изключително от лица с физически увреждания;
в)
превозни средства, предназначени да се управляват от пешеходци;
г)
превозни средства, предназначени изключително за използване в състезания;
д)
превозни средства, проектирани и произведени за използване от въоръжените сили, гражданската отбрана, противопожарните служби, силите, отговорни за поддържане на обществения ред и службите за спешна медицинска помощ;
е)
земеделски или горски превозни средства, попадащи в обхвата на Регламент (ЕС) № 167/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 5 февруари 2013 г. относно одобряването и надзора на пазара на земеделски и горски превозни средства (22), машини, попадащи в обхвата на Директива 97/68/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 1997 г. за сближаване законодателствата на държавите-членки във връзка с мерките за ограничаване емисиите на газообразни и прахообразни замърсители от двигатели с вътрешно горене, инсталирани в извънпътна подвижна техника (23) и Директива 2006/42/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 17 май 2006 г. относно машините (24), и моторни превозни средства, попадащи в обхвата на Директива 2007/46/ЕО;
ж)
превозни средства, предназначени главно за използване извън пътя и проектирани да се движат по повърхности без настилка;
з)
велосипеди с подпомагане на задвижването от педалите, които са оборудвани със спомагателен електродвигател с максимална постоянна номинална мощност, по-малка или равна на 250 W, при които двигателят се спира, щом велосипедистът престане да върти педалите, или в противен случай осигуряваното от двигателя задвижване се намалява постепенно и накрая се изключва напълно, преди превозното средство да достигне скорост 25 km/h;
и)
самобалансиращи се превозни средства;
й)
превозни средства, които не са оборудвани с най-малко едно място за сядане;
к)
превозни средства, оборудвани с каквото и да е място за сядане на водача с височина на точка R ≤ 540 mm за категории L1e, L3e и L4e или ≤ 400 mm за категории L2e, L5e, L6e и L7e.
Член 3
Определения
За целите на настоящия регламент и на актовете, изброени в приложение II, освен ако в тях не е предвидено друго, се прилагат следните определения:
1.
„одобряване на типа“ означава процедурата, с която орган по одобряването удостоверява, че даден тип превозно средство, система, компонент или отделен технически възел отговаря на съответните административни разпоредби и технически изисквания;
2.
„сертификат за одобряване на типа“ означава документ, чрез който органът по одобряването официално удостоверява, че даден тип превозно средство, система, компонент или отделен технически възел е одобрен;
3.
„одобряване на типа на цялото превозно средство“ означава одобряване на типа, с което орган по одобряването удостоверява, че типът на дадено некомплектовано, комплектовано или напълно комплектовано превозно средство отговаря на съответните административни разпоредби и технически изисквания;
4.
„ЕС одобряване на типа“ означава процедурата, с която орган по одобряването удостоверява, че даден тип превозно средство, система, компонент или отделен технически възел отговаря на съответните административни разпоредби и технически изисквания на настоящия регламент;
5.
„ЕС сертификат за одобряване на типа“ означава сертификат, съставен въз основа на образеца, установен в акта за изпълнение, приет съгласно настоящия регламент, или въз основа на формуляра за съобщение, установен в съответните правила на ИКЕ на ООН, посочени в настоящия регламент или в делегираните актове, приети съгласно настоящия регламент;
6.
„одобряване на типа на система“ означава одобряване на типа, с което орган по одобряването удостоверява, че дадена система, монтирана в конкретен тип превозно средство, отговаря на съответните административни разпоредби и технически изисквания;
7.
„одобряване на типа на отделен технически възел“ означава одобряване на типа, с което орган по одобряването удостоверява, че отделният технически възел отговаря на съответните административни разпоредби и технически изисквания по отношение на един или повече определени типове превозни средства;
8.
„одобряване на типа на компонент“ означава одобряване на типа, с което орган по одобряването удостоверява, че даден компонент отговаря на съответните административни разпоредби и технически изисквания, без да бъде монтиран в превозно средство;
9.
„национално одобряване на типа“ означава процедура за одобряване на типа, установена от националното право на държава членка, чиято валидност се ограничава до територията на тази държава членка;
10.
„сертификат за съответствие“ означава документ, който се издава от производителя и удостоверява, че произведеното превозно средство отговаря на одобрения тип превозно средство;
11.
„базово превозно средство“ означава всяко превозно средство, което се използва в първоначалния етап на многоетапния процес на одобряване на типа;
12.
„некомплектовано превозно средство“ означава превозно средство, което подлежи на допълнително комплектоване на поне още един следващ етап, за да отговаря на съответните технически изисквания на настоящия регламент;
13.
„напълно комплектовано превозно средство“ означава превозно средство, което е преминало през процеса на многоетапно одобряване на типа и отговаря на съответните технически изисквания на настоящия регламент;
14.
„комплектовано превозно средство“ означава превозно средство, което не се нуждае от допълнително комплектоване, за да отговаря на съответните технически изисквания на настоящия регламент;
15.
„система“ означава съвкупност от устройства, свързани с цел изпълнение на една или няколко специфични функции в превозно средство и която отговаря на изискванията на настоящия регламент или на някой от делегираните актове или актовете за изпълнение, приети съгласно настоящия регламент;
16.
„компонент“ означава устройство, което трябва да отговаря на изискванията на настоящия регламент или на някой от делегираните актове или актовете за изпълнение, приети съгласно настоящия регламент, което е предназначено да бъде част от превозно средство и чийто тип може да бъде одобрен отделно от превозното средство в съответствие с настоящия регламент и делегираните актове или актовете за изпълнение, приети съгласно настоящия регламент, ако тези актове съдържат изрични разпоредби за това;
17.
„отделен технически възел“ означава устройство, което трябва да отговаря на изискванията на настоящия регламент или на някой от делегираните актове или актовете за изпълнение, приети съгласно настоящия регламент, и което е предназначено да бъде част от превозно средство, и чийто тип може да бъде одобрен отделно, но само по отношение на един или няколко определени типа превозни средства, ако тези актове съдържат изрични разпоредби за това;
18.
„части“ означава изделия, използвани за сглобяване на превозно средство, както и резервни части;
19.
„оборудване“ означава всяко изделие, различно от части, което може да бъде добавено към или инсталирано на превозно средство;
20.
„оригинални части или оборудване“ означава части или оборудване, които са произведени според спецификациите и производствените стандарти, предвидени от производителя на превозното средство за производството на части или оборудване за сглобяване на въпросното превозно средство; това включва части или оборудване, които се произвеждат на същата производствена линия като посочените части или оборудване; освен ако не се докаже противното, се счита, че частите или оборудването са оригинални части или оборудване, ако производителят удостовери, че те отговарят на качеството на компонентите, използвани за сглобяването на въпросното превозно средство, и които са произведени в съответствие със спецификациите и производствените стандарти на производителя на превозното средство;
21.
„резервни части“ означава изделия, които се монтират във или на превозно средство, така че да заместят оригинални части на това превозно средство, включително продукти като смазочни материали, които са необходими за употребата на превозното средство, с изключение на горивото;
22.
„безопасност при експлоатация“ означава липсата на неприемлив риск от физическо нараняване или увреждане на здравето на хора или на имущество, дължащи се на опасности, причинени от неизправност на механични, хидравлични, пневматични, електрически или електронни системи, компоненти или отделни технически възли;
23.
„усъвършенствани спирачни системи“ означава антиблокираща спирачна система, комбинирана спирачна система или и двете;
24.
„антиблокираща спирачна система “ означава система, която регистрира приплъзването на колелото и автоматично променя налягането, което създава спирачното усилие в колелото/колелата, за да ограничи приплъзването на колелото;
25.
„комбинирана спирачна система“ означава:
а)
за превозни средства от категория L1е и L3е: работна спирачна система, при която най-малко две спирачки на различни колета се задействат при задействането на един контролен орган;
б)
за превозни средства от категория L4е: работна спирачна система, при която спирачките най-малко на предните и на задните колела се задействат при задействането на един контролен орган (ако задното колело и колелото на коша ползват една спирачна система, тя се смята за задна спирачка);
в)
за превозни средства от категории L2e, L5e, L6e и L7e: работна спирачна система, при която спирачките на всички колета се задействат при задействането на един контролен орган;
26.
„автоматично включване на светлините“ означава включването на системата за осветяване на превозното средство, ако ключът за запалването или ключът за включване на двигателя е в положение „включено“;
27.
„устройство, регулиращо замърсяването“ означава онези компоненти от превозното средство, които регулират или ограничават емисиите в отработилите газове и/или емисиите от изпаряване;
28.
„резервно устройство, регулиращо замърсяването“ означава устройство, регулиращо замърсяването, или комбинация от такива устройства, предназначени за замяна на оригиналното устройство, регулиращо замърсяването, които могат да бъдат одобрени като отделен технически възел;
29.
„място за сядане“ означава:
а)
седалка тип седло за водача или за пътник, използвано за сядане в изправено положение; или
б)
всяка седалка, на която може да седне най-малко един човек с размерите на антропоморфен манекен, представляващ човек, спадащ към 50-ия перцентил, в случая на водача;
30.
„двигател със запалване чрез сгъстяване“ или „СI двигател“ означава двигател с вътрешно горене, който работи на принципа на „цикъла на Дизел“;
31.
„двигател с принудително запалване“ или „PI двигател“ е двигател с вътрешно горене, който работи на принципа на „цикъла на Ото“;
32.
„хибридно превозно средство“ означава моторно превозно средство, което за привеждането си в движение е оборудвано с най-малко два различни преобразувателя на енергия и с две различни системи за съхраняване на енергията (в превозното средство);
33.
„хибридно електрическо превозно средство“ означава превозно средство което, за целите на механичното задвижване, черпи енергия от следните два източника за съхраняване на енергия/мощност в превозното средство:
а)
гориво за потребление;
б)
акумулаторна батерия, кондензатор, маховик/генератор или друго устройство за съхранение на електрическа енергия или мощност.
Това определение включва също и превозни средства, които черпят енергия от гориво за потребление само с цел презареждане на устройство за съхраняване на електрическа енергия/мощност;
34.
„задвижване“ означава двигател с вътрешно горене, електрически двигател, хибридна система или комбинация от посочените типове двигатели или от други типове двигатели;
35.
„номинална постоянна максимална мощност“ означава максималната мощност за тридесет минути на изходящия вал на електрически двигател съобразно посоченото в Правило № 85 на ИКЕ на ООН;
36.
„максимална ефективна мощност“ означава максималната мощност на двигател с вътрешно горене, достигната на изпитвателния стенд, в края на коляновия вал или еквивалентен компонент;
37.
„измервателно-коригиращо устройство“ означава което и да е устройство, реагиращо на температурата, скоростта на превозното средство, честотата на въртене и/или натоварването на двигателя, предавката от предавателната кутия, разреждането в колектора или друг параметър, с цел да активира, модулира, забави или деактивира която и да е част на системата за контрол на емисиите или на системата за последваща обработка на отработилите газове, и което намалява ефективността на системата за контрол на емисиите при условия, каквито могат да се очакват при нормална работа и употреба на превозното средство;
38.
„устойчивост“ означава свойството на компонентите и системите да не се променят, така че екологичните характеристики, съобразно установеното в член 23 и приложение V, да могат да се спазват след достигането на пробега, определен в приложение VII, така че безопасността при експлоатация на превозното средство да бъде гарантирана, ако то се използва при нормални обстоятелства и съобразно предназначението си, и е обслужвано в съответствие с препоръките на производителя;
39.
„обем на двигателя“ означава:
а)
за бутални двигатели, номиналният работен обем на двигателя;
б)
за роторно-бутални двигатели (тип Ванкел), удвоеният номинален работен обем на двигателя;
40.
„емисии от изпаряване“ означава въглеводородните пари, изпускани от системата за съхранение и подаване на гориво на моторно превозно средство, а не емисиите в отработилите газове от изходната тръба на последния шумозаглушител;
41.
„изпитване SHED“ означава изпитване на превозното средство в затворена камера за определяне на емисиите от изпаряване, при което се извършва специално изпитване за емисиите от изпаряване;
42.
„система за газообразно гориво“ означава система, съставена от компоненти за съхраняване на газообразно гориво, за подаване на гориво, дозиране на горивото и контрол, които са монтирани към двигател, за да му дадат възможност да работи с LPG, CNG или водород като едногоривно, двугоривно или многогоривно устройство;
43.
„газообразен замърсител“ означава емисиите в отработилите газове на въглероден оксид (СО), азотни оксиди (NOx), изразени в еквивалентен азотен диоксид (NO2), и на въглеводороди (НС);
44.
„емисии в отработилите газове от изходната тръба на последния шумозаглушител“ означава емисиите на газообразни замърсители и прахови частици от изходната тръба на последния шумозаглушител на превозното средство;
45.
„прахови частици“ означава компонентите в отработилите газове, които се отделят от разредените отработили газове при максимална температура от 325 K (52 °C) чрез филтрите, посочени в процедурата за изпитване за установяване на средните стойности на емисиите в отработилите газове от изходната тръба на последния шумозаглушител;
46.
„световен хармонизиран цикъл за изпитване на мотоциклети“ или „WMTC“ означава хармонизираното в световен мащаб лабораторно изпитване WMTC, определено в Глобално техническо правило № 2 на ИКЕ на ООН;
47.
„производител“ означава всяко физическо или юридическо лице, което отговаря пред органа по одобряването за всички аспекти на процеса по одобряване на типа или процеса по издаване на разрешение, както и за осигуряването на съответствие на производството, и което отговаря при опасения от страна на органите за надзор на пазара по отношение на произведените превозни средства, системи, компоненти и отделни технически възли, независимо дали физическото или юридическо лице участва пряко във всички фази на проектирането и производството на превозното средство, системата, компонента или отделния технически възел, които са обект на одобряване;
48.
„представител на производителя“ означава всяко физическо или юридическо лице, установено в Съюза, което е надлежно упълномощено от производителя да го представлява пред органа по одобряването или органа за надзор на пазара и да действа от името на производителя по въпроси, свързани с обхвата от на настоящия регламент;
49.
„вносител“ означава всяко физическо или юридическо лице, установено в Съюза, което пуска на пазара превозно средство, система, компонент, отделен технически възел, част или оборудване от трета държава;
50.
„дистрибутор“ означава всяко физическо или юридическо лице във веригата на доставка, различно от производителя или вносителя, което предоставя превозно средство, система, компонент, отделен технически възел, част или оборудване на пазара;
51.
„икономически оператор“ означава производителят, представителят на производителя, вносителят или дистрибуторът;
52.
„регистрация“ означава административно разрешение пускане в употреба на превозно средство по пътищата, включително идентификацията на последното и издаването на сериен номер, известен като регистрационен номер, независимо дали е постоянен, временен или за кратък период;
53.
„пускане в употреба“ означава първата употреба по предназначение в рамките на Съюза на превозно средство, система, компонент, отделен технически възел, част или оборудване;
54.
„пускане на пазара“ означава предоставяне на превозно средство, система, компонент, отделен технически възел, част или оборудване за първи път на пазара на Съюза;
55.
„предоставяне на пазара“ означава всяка доставка на превозно средство, система, компонент, отделен технически възел, част или оборудване за дистрибуция или използване на пазара в процеса на търговска дейност, срещу заплащане или безплатно;
56.
„орган по одобряването“ означава орган на държава членка, който е създаден или определен от тази държава членка и е нотифициран от нея пред Комисията с компетентност по всички въпроси на одобряването на типа на превозно средство, система, компонент или отделен технически възел по отношение на процеса по издаване на разрешение, за издаване и когато е уместно - за отнемане или отказ за издаване на сертификати за одобряване, за изпълнение на действия като звено за контакт по отношение на органите по одобряването на другите държави членки, за оправомощаване на технически служби и за осигуряване спазването от страна на производителя на задълженията, свързани със съответствието на производството;
57.
„орган за надзор на пазара“ означава орган на държава членка, отговорен за извършването на надзор на пазара на нейната територия;
58.
„надзор на пазара“ означава извършени дейности и предприети мерки от националните органи с цел да се гарантира, че предоставяните на пазара превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли съответстват на изискванията, определени в съответното законодателство на Съюза за хармонизация и че не представляват опасност за здравето, безопасността или за други аспекти на защитата на обществения интерес;
59.
„национален орган“ означава орган по одобряването или всеки друг орган, който участва в надзора на пазара и е отговорен за дейностите по надзор на пазара, граничния контрол или регистрацията в държава членка по отношение на превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли, части или оборудване;
60.
„техническа служба“ означава организация или орган, оправомощен от органа по одобряването на дадена държава членка като лаборатория за изпитване, която да извършва изпитвания, или като орган за оценяване на съответствието, който да извършва първоначална оценка и други изпитвания или проверки, от името на органа по одобряването, като е възможно самият орган по одобряването да изпълнява тези функции;
61.
„провеждане на собствени изпитвания“ означава извършване на изпитвания в собствените производствени помещения на производителя, регистриране на резултатите от изпитването и представяне на протокол, включващ заключения на органа по одобряването, от производител, който е оправомощен като техническа служба, с цел оценяване на съответствието с определени изисквания;
62.
„метод за виртуално изпитване“ означава компютърни симулации, включително изчисления, които доказват, че превозно средство, система, компонент или отделен технически възел отговаря на техническите изисквания на делегиран акт, приет съгласно член 32, параграф 6, без да е необходимо физически да се използва превозно средство, система, компонент или отделен технически възел;
63.
„система за бордова диагностика“ или „OBD“ означава система, която има способността да идентифицира възможните места на неизправности чрез кодове за неизправности, съхранявани в паметта на компютър;
64.
„информация за ремонт и поддръжка на превозното средство“ означава цялата необходима информация за диагностика, обслужване, проверка, периодичен преглед, ремонт, препрограмиране или реинициализиране на превозното средство, предоставяна от производителите на техните оторизирани търговци и ремонтни предприятия, включително всички последващи изменения и допълнения към тази информация. Тази информация включва цялата необходима информация за монтирането на части и оборудване на превозни средства;
65.
„независим оператор“ означава предприятия, различни от оторизирани търговци и ремонтни предприятия, които участват пряко или непряко в ремонта и поддръжката на превозни средства, и по-специално ремонтни предприятия, производители или дистрибутори на оборудване за ремонт, инструменти или резервни части, издатели на техническа информация, автомобилни клубове, оператори за пътна помощ, оператори, предлагащи услуги в областта на проверките и изпитванията, оператори, предлагащи обучение за монтьори, производители и предприятия, извършващи ремонт на оборудване за превозни средства, работещи с алтернативно гориво;
66.
„оторизирано ремонтно предприятие“ означава доставчик на услуги по ремонтни дейности и поддръжка на превозни средства, действащ в рамките на дистрибуторската мрежа, създадена от доставчика на превозни средства;
67.
„превозно средство, последно от дадена серия“ означава превозно средство, част от складови наличности на произведени превозни средства, които не могат да бъдат предоставяни на пазара или повече не могат да се предоставят на пазара, нито да бъдат регистрирани или пуснати в употреба поради влизането в сила на нови технически изисквания, по отношение на които те не са одобрени;
68.
„двуколесно моторно превозно средство“ или „ДМПС“означава моторно превозно средство с две колела, включително велосипеди с двигател, двуколесни мотопеди и двуколесни мотоциклети;
69.
„триколесно моторно превозно средство“ означава моторно превозно средство с три колела, което отговаря на класификационните критерии за превозни средства от категория L5е;
70.
„четириколесно превозно средство“ означава превозно средство с четири колела, което отговаря на класификационните критерии за превозни средства от категория L6е или L7е;
71.
„самобалансиращо се превозно средство“ означава превозно средство, за чиято концепция е характерно присъщо нестабилно равновесие и което се нуждае от спомагателна контролна система, за да се поддържа в равновесие; към този тип превозни средства спадат моторните превозни средства с едно колело или моторните превозни средства с две успоредно разположени колела;
72.
„сдвоени колела“ означава две колела, монтирани върху една и съща ос, за които се приема, че представляват едно-единствено колело, и при които разстоянието между центровете на контактните им повърхности със земята е по-малко или равно на 460 mm;
73.
„тип на превозното средство“ означава група превозни средства, включително вариантите и версиите от дадена категория, които не се различават поне по отношение на следните основни аспекти:
а)
категория и подкатегория;
б)
производител;
в)
шаси, рама, подрама, под или конструкция, към които са монтирани главните компоненти на превозните средства;
г)
наименованието на типа, определено от производителя;
74.
„вариант“ означава превозно средство от един и същ тип, при което:
а)
основните характеристики на формата на каросерията са еднакви;
б)
задвижването и конфигурацията на задвижването са еднакви;
в)
работният цикъл на двигателя е еднакъв, ако двигателят с вътрешно горене е част от системата на задвижване;
г)
броят и разположението на цилиндрите са еднакви;
д)
скоростната кутия е от един и същ тип;
е)
разликата между най-ниската и най-високата стойност на масата на превозното средство в готовност за движение не надвишава 20 % от най-ниската стойност;
ж)
разликата между най-ниската и най-високата стойност на технически допустимата максимална маса не надвишава 20 % от най-ниската стойност;
з)
разликата между най-ниската и най-високата стойност на работния обем на двигателя (при двигател с вътрешно горене) не надвишава 30 % от най-ниската стойност; както и
и)
разликата между най-ниската и най-високата стойност на мощността на двигателя не надвишава 30 % от най-ниската стойност;
75.
„версия на вариант“ означава превозно средство, което се състои от комбинация от показатели, включени в техническото досие, посочено в член 29, параграф 10;
76.
„двигател с външно горене“ означава термичен двигател, в който горивната и разширителната камера са физически отделени и в който вътрешното работно гориво се загрява чрез горене във външен източник; топлината от външното горене разширява вътрешното работно гориво, след което то разширява и действа върху механизма на двигателя и предизвиква задвижване и извършване на полезна работа;
77.
„силово предаване“ означава компонентите и системите на превозно средство, които генерират мощност и я насочват към пътя, включително двигателя(ите), системите за регулиране на двигателя или контролни модули, устройства за контрол на замърсяването на околната среда, включително устройства за контрол на емисиите и системи за намаляване на шума, трансмисията и регулиращите приспособления към нея, реализирани със скоростен лост, ремъчна или верижна предавка, диференциалите, крайното предаване, както и задвижващите колела (със съответен радиус);
78.
„едногоривно превозно средство“ означава превозно средство, предназначено да работи основно с един вид гориво;
79.
„едногоривно превозно средство, работещо с газообразно гориво“ означава едногоривно превозно средство, което работи предимно с LPG, NG/биометан или водород, но което може да има и система за работа с петролни горива, използвана само при спешни случаи или за пускане в ход на двигателя, и чийто резервоар за петролни горива е с максимална вместимост 5 литра;
80.
„E5“ означава смес от горива от 5 % безводен етанол и 95 % бензин;
81.
„LPG“ означава втечнен нефтен газ, който се състои от пропан и бутан, втечнени чрез съхранение под налягане;
82.
„NG“ означава природен газ с много високо съдържание на метан;
83.
„биометан“ означава възобновяем природен газ, произведен от органични източници, който в началото е „биогаз“, но след това се пречиства в процес на преобразуване на биогаз в биометан, който премахва примесите в биогаза, като например въглероден диоксид, силоксани и водородни сулфиди (H2S);
84.
„двугоривно превозно средство“ означава превозно средство с две отделни системи за съхранение на гориво, което последователно може да работи с два различни вида гориво и е предназначено да работи в даден момент само с един вид гориво;
85.
„двугоривно превозно средство, работещо с газообразно гориво“ означава двугоривно превозно средство, което може да работи с петролно гориво, а също така с LPG, NG/биометан или водород;
86.
„превозно средство с гъвкав горивен режим“ означава превозно средство с една система за съхранение на гориво, което може да работи с различни смеси от два или повече вида гориво;
87.
„E85“ означава смес от горива от 85 % безводен етанол и 15 % бензин;
88.
„превозно средство с гъвкав горивен режим, работещо с етанол“ означава превозно средство, предназначено да работи със смес от горива, което може да работи с бензин или със смес от бензин и етанол с максимално съдържание на етанол 85 %;
89.
„H2NG“ означава горивна смес от водород и природен газ;
90.
„превозно средство с гъвкав горивен режим, работещо с H2NG“ означава превозно средство с гъвкав горивен режим, което може да работи с различни смеси от водород и NG/биометан;
91.
„превозно средство с гъвкав горивен режим, работещо с биодизел“ означава превозно средство с гъвкав горивен режим, което може да работи с минерално дизелово гориво или със смес от минерално дизелово гориво и биодизел;
92.
„B5“ означава горивна смес от максимум 5 % биодизел и 95 % петролно дизелово гориво;
93.
„биодизел“ означава дизелово гориво на основата на растителни или животински масла, което се състои от дълги вериги от алкилови естери, произведено по устойчив начин;
94.
„изцяло електрическо превозно средство“ означава превозно средство, задвижвано от:
а)
система от едно или повече устройства за съхранение на електрическа енергия, едно или повече устройства за управление на електрическа мощност и една или повече електрически машини за преобразуване на съхранената електрическа енергия в механична енергия, която се предава към колелата за задвижване на превозното средство;
б)
спомагателно електрическо задвижване монтирано на превозно средство, задвижвано с педали;
95.
„превозно средство, работещо с водородни горивни клетки“ означава превозно средство, което се задвижва с горивна клетка, която преобразува химическата енергия на водорода в електрическа енергия за задвижване на превозното средство;
96.
„точка R“ или „референтна точка на седене“ означава проектна точка, определена от производителя на превозното средство за всяко място за сядане и установена по отношение на триизмерната координатна система.
Позоваванията в настоящия регламент на изисквания, процедури или разпоредби, предвидени в настоящия регламент, се приемат за позовавания на изисквания, процедури или разпоредби, предвидени в настоящия регламент и в делегираните актове и актовете за изпълнение, приети съгласно настоящия регламент.
Член 4
Категории превозни средства
1. Към превозните средства от категория L спадат дву-, три- и четириколесните моторни превозни средства, чиито категории са описани в настоящия член и в приложение I, включително велосипедите с двигател, дву- и триколесните мотопеди, дву- и триколесните мотоциклети, мотоциклетите с кош, леките и тежките четириколесни превозни средства за движение по пътищата, леките и тежките четириколесни превозни средства с повишена маневреност.
2. За целите на настоящия регламент се прилагат следните категории и подкатегории, описани в приложение I:
а)
превозно средство от категория L1е (леко двуколесно моторно превозно средство), която се разделя на следните подкатегории:
i)
L1e-А превозно средство (велосипед с двигател);
ii)
L1е-В превозно средство (двуколесен мотопед);
б)
превозно средство от категория L2е (триколесен мотопед), която се разделя на следните подкатегории:
i)
L2e-P превозно средство (триколесен мотопед, проектиран за превоз на пътници);
ii)
L2e-U превозно средство (триколесен мотопед, проектиран за универсални цели);
в)
превозно средство от категория L3е (двуколесен мотоциклет), която се разделя на следните подкатегории според:
i)
мощността на мотоциклета (25), в зависимост от която се различават:
-
L3e-A1 превозно средство (мотоциклет с ниска мощност);
-
L3e-A2 превозно средство (мотоциклет със средна мощност);
-
L3e-A3 превозно средство (мотоциклет с висока мощност);
ii)
специално предназначение:
-
L3e-A1E, L3e-A2E или L3e-A3E ендуро мотоциклети;
-
L3e-A1T, L3e-A2T или L3e-A3T траял мотоциклети;
г)
превозно средство от категория L4е (двуколесен мотоциклет с кош);
д)
превозно средство от категория L5е (моторно триколесно превозно средство), която се разделя на следните подкатегории:
i)
L5e-A превозно средство (триколесно), основно проектирани за превоз на пътници;
ii)
L5e-B превозно средство (товарно триколесно), универсално триколесно специално проектирано за превоз на стоки;
е)
превозно средство от категория L6е (леко четириколесно), която се разделя на следните подкатегории:
i)
L6е-А превозно средство (леко четириколесно за движение по пътищата);
ii)
L6е-В превозно средство (леко четириколесно с повишена маневреност), които се подразделят на:
-
L6e-BU превозно средство (леко четириколесно с повишена проходимост с общо предназначение): универсално превозно средство, специално проектирано за превоз на стоки;
-
L6e-BP превозно средство (леко четириколесно с повишена маневреност за превоз на пътници): превозно средство, основно проектирано за превоз на пътници;
ж)
превозно средство от категория L7е (тежко четириколесно), която се разделя на следните подкатегории:
i)
L7e-A превозно средство (тежко четириколесно за движение по пътищата), която се разделя на следните подкатегории:
-
L7e-A1: А1 четириколесно за движение по пътищата;
-
L7e-A2: A2 четириколесно за движение по пътищата;
ii)
L7e-B превозно средство (тежко четириколесно за всякакви терени), която се разделя на следните подкатегории:
-
L7e-B1: ATV;
-
L7e-B2: SbS бъги;
iii)
L7e-C превозно средство (тежко четириколесно с повишена маневреност), която се разделя на следните подкатегории:
-
L7e-CU превозно средство: (тежко четириколесно с повишена маневреност с универсално предназначение) универсално превозно средство, специално проектирано за превоз на стоки;
-
L7e-CP превозно средство: (тежко четириколесно с повишена маневреност за превоз на пътници) превозно средство, основно проектирано за превоз на пътници.
3. Изброените в параграф 2 превозни средства от категория L се класифицират според двигателя им:
а)
задвижвани от двигател с вътрешно горене:
-
със запалване чрез сгъстяване (CI),
-
с принудително запалване (PI);
б)
задвижвани от двигател с външно горене, турбина или роторно-бутален двигател, които за целите на съответствието с изискванията за опазване на околната среда и за безопасност при експлоатация се приравняват към превозни средства, задвижвани от двигател с вътрешно горене с принудително запалване;
в)
задвижвани от двигател, използващ енергията на предварително сгъстен въздух, при които равнищата на емисиите на замърсители и/или инертни газове не са по-високи от тези във въздуха от околната среда, и които от гледна точка на изискванията за безопасност при експлоатация и съхраняване и подаване на гориво се разглеждат като превозни средства, работещи с газообразно гориво;
г)
задвижвани от електрически двигател;
д)
хибридни превозни средства, които комбинират някои конфигурации за задвижване, посочени в буква а), б), в) или г) от настоящия параграф, или някои множествени комбинации от тези конфигурации за задвижване, включително с многогоривни двигатели и/или електрически двигатели.
4. По отношение на класификацията на превозни средства от категория L в параграф 2, превозно средство, което не попада в определена категория, тъй като надхвърля поне един от критериите, определени за съответната категория, попада в следващата категория, чиито критерии удовлетворява. Това се прилага за следните групи от категории и подкатегории:
а)
категория L1е с нейните подкатегории L1e-A и L1e-B и категория L3е с нейните подкатегории L3e-A1, L3e-A2 и L3e-A3;
б)
категория L2е и категория L5е с нейните подкатегории L5e-A и L5e-B;
в)
категория L6е с нейните подкатегории L6e-A и L6e-B и категория L7е с нейните подкатегории L7e-A, L7e-B и L7e-C;
г)
всякакви други логически последователности на категории и/или подкатегории, предложени от производителя и одобрени от органа по одобряването.
5. Независимо от критериите за класификация, посочени в параграфи 1-4 от настоящия член и в приложение I, допълнителните подкатегории се прилагат съобразно посоченото в приложение V с цел хармонизиране на процедурите за изпитване за екологичните характеристики на международно равнище чрез позоваване на правилата на ИКЕ на ООН и глобалните технически правила на ИКЕ на ООН.
Член 5
Определяне на маса в готовност за движение
1. Масата в готовност за движение на превозно средство от категория L се определя чрез измерване на масата на ненатовареното превозно средство, готово за нормална употреба и трябва да включва масата на:
а)
течности;
б)
стандартно оборудване съобразно спецификациите на производителя;
в)
горивото в резервоара за гориво, който следва да се зареди до поне 90 % от неговия капацитет.
За целите на настоящата буква:
i)
ако превозно средство се движи с течно гориво, то следва да се счита за гориво;
ii)
ако превозно средство се движи с течна горивно-маслена смес:
-
ако горивото, което задвижва превозното средство, и смазочното масло са предварително смесени, то тази предварителна смес се счита за гориво,
-
ако горивото, което задвижва превозното средство, и смазочното масло са съхранявани отделно, то само горивото, което движи превозното средство, се счита за гориво; или
iii)
ако превозно средство се движи с газообразно гориво, втечнено газообразно гориво или сгъстен въздух, масата на горивото в резервоара за газообразно гориво може да се определи като 0 kg;
г)
каросерията, кабината, вратите; и
д)
стъклата, прикачните устройства, резервните колела и инструментите.
2. Масата в готовност за движение на превозно средство от категория L трябва да изключва масата на:
а)
теглото на водача (75 kg) и пътник (65 kg);
б)
машините или оборудването, инсталирани върху товарната платформа;
в)
в случай на хибридно или задвижвано изцяло с електроенергия превозно средство - задвижващите батерии; и
г)
при едно-, дву- или многогоривни превозни средства - системата за газообразно гориво, както и резервоарите за съхранение на газообразно гориво; и
д)
при задвижване с предварително сгъстен въздух - резервоарите за съхранение на сгъстения въздух.
ГЛАВА II
ОБЩИ ЗАДЪЛЖЕНИЯ
Член 6
Задължения на държавите членки
1. Държавите членки създават или определят органите по одобряването, компетентни по въпросите на одобряването, и органите за надзор на пазара, компетентни по въпросите, свързани с надзора на пазара в съответствие с настоящия регламент. Държавите членки нотифицират Комисията за създаването или определянето на такива органи.
Нотификацията на органите по одобряването и на органите за надзор на пазара включва наименованието им, адреса им (включително електронния им адрес) и областта, в която са компетентни. Комисията публикува на своята интернет страница списък и данни за органите по одобряването.
2. Държавите членки позволяват пускането на пазара, регистрацията или пускането в употреба само на превозни средства, компоненти или отделни технически възли, които отговарят на изискванията на настоящия регламент.
3. Държавите членки не могат да забраняват, ограничават или възпрепятстват пускането на пазара, регистрацията или пускането в употреба на превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли на основание, свързано с въпроси от конструктивен и функционален характер, определени в настоящия регламент, ако те отговарят на изисквания в него.
4. Държавите членки организират и извършват дейности по надзор на пазара и контрол на превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли, които се въвеждат на пазара в съответствие с глава III от Регламент (ЕО) № 765/2008.
Член 7
Задължения на органите по одобряването
1. Органите по одобряването осигуряват изпълнението от страна на производителите, кандидатстващи за одобряване на типа, на задълженията им по настоящия регламент.
2. Органите по одобряването одобряват само превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли, които отговарят на изискванията на настоящия регламент.
Член 8
Мерки за надзор на пазара
1. За превозни средства, системи, компоненти и отделни технически възли, получили одобрение на типа, органите за надзор на пазара извършват в необходимия мащаб съответните проверки по документи, като вземат предвид установените принципи за оценка на риска, жалбите и друга информация.
Органите за надзор на пазара могат да изискват от икономическите оператори да държат на разположение такива документи и информация, каквито счетат за необходими с оглед изпълнението на тяхната дейност.
Когато икономическите оператори представят сертификати за съответствие, органите за надзор на пазара надлежно вземат предвид такива сертификати.
2. За части и оборудване, различни от тези, попадащи в обхвата на параграф 1 от настоящия член, се прилага изцяло член 19, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 765/2008.
Член 9
Задължения на производителите
1. Производителите гарантират, че когато превозните средства, системите, компонентите или отделните технически възли се пускат на пазара или се пускат в употреба, те са произведени и одобрени в съответствие с изискванията, установени в настоящия регламент и в делегираните актове и в актовете за изпълнение, приети съгласно настоящия регламент.
2. При многоетапното одобряване на типа всеки производител носи отговорност за одобряването и съответствието на производството на системи, компоненти или отделни технически възли, добавени от производителя на етапа на комплектоване на превозното средство. Всеки производител, който видоизменя вече одобрените на по-ранен етап компоненти или системи, носи отговорност за одобряването и съответствието на производството на видоизменените компоненти и системи.
3. Производители, които видоизменят некомплектовано превозно средство, така че то да бъде определено като превозно средство от друга категория, в резултат на което са се променили законовите изисквания, спрямо които е било оценено съответствието на по-ранен етап от одобряването, носят отговорност за съответствието с приложимите изисквания за категорията превозни средства, към която спада видоизмененото превозно средство.
4. За целите на одобряването на превозните средства, системите, компонентите или отделните технически възли, обхванати от настоящия регламент, производителите, установени извън Съюза, определят един-единствен представител, установен в Съюза, който да ги представлява пред органа по одобряването.
5. Производителите, установени извън Съюза, определят и един-единствен представител, установен в Съюза, за целите на надзора на пазара, който може да бъде представителят, посочен в параграф 4, или друг допълнителен представител.
6. Производителите отговарят пред органа по одобряването за всички аспекти на процеса на одобряване и за осигуряване на съответствието на производството, независимо от това, дали производителите участват пряко във всички етапи на производството на дадено превозно средство, система, компонент или отделен технически възел.
7. В съответствие с настоящия регламент и с делегираните актове и актовете за изпълнение, приети съгласно настоящия регламент, производителите гарантират, че имат процедури, съгласно които серийното производство остава в съответствие с одобрения тип. Промените в проекта или характеристиките на превозното средство, системата, компонента или отделния технически възел, и промените в изискванията, по отношение на които е декларирано съответствието на превозното средство, системата, компонентът или отделният технически възел, се вземат предвид в съответствие с глава VI.
8. Освен задължителните маркировки и маркировките за одобряване на типа, нанесени върху превозни средства, компоненти или отделни технически възли в съответствие с член 39, производителите посочват своето име, регистрираното си търговско наименование или регистрираната си търговска марка и адреса на територията на Съюза, на който може да се осъществи връзка с тях, върху техните превозни средства, компоненти или отделни технически възли, предоставяни на пазара, или ако това не е възможно, върху тяхната опаковка или в документ, който придружава компонента или отделния технически възел.
9. Производителите гарантират, че докато носят отговорност за превозно средство, система, компонент или отделен технически възел, условията на съхранение или транспортиране не застрашават съответствието с изискванията, определени в настоящия регламент.
Член 10
Задължения на производителите по отношение на техни продукти, които не са в съответствие или представляват сериозен риск
1. Производители, които считат или имат основание да смятат, че произведено от тях превозно средство, система, компонент или отделен технически възел, които са били пуснати на пазара или пуснати в употреба, не съответстват на настоящия регламент или на приетите съгласно настоящия регламент делегирани актове и актове за изпълнение, незабавно предприемат необходимите коригиращи мерки, за да приведат съответното превозно средство, система, компонент или отделен технически възел в съответствие или да ги изтеглят или изземат, ако това е целесъобразно.
Производителят незабавно уведомява органа по одобряването, който е издал одобрението, като предоставя подробни данни, по-специално за несъответствието, както и за всички предприети коригиращи мерки.
2. Когато превозното средство, системата, компонентът, отделният технически възел, част или оборудване представляват сериозен риск, производителите уведомяват незабавно органите по одобряването и органите за надзор на пазара на държавите членки, в които превозното средство, системата, компонентът, отделният технически възел, частта или оборудването са били предоставени на пазара или са пуснати в употреба, като предоставят подробни данни, по-специално за несъответствието и за всички предприети коригиращи мерки.
3. Производителите съхраняват в продължение на 10 години след пускането на пазара на превозно средство и за срок от пет години след пускането на пазара на система, компонент или отделен технически възел, техническото досие, посочено в член 29, параграф 10, както и копие от сертификатите за съответствие, посочени в член 38, на разположение на органите по одобряването.
4. При обосновано искане от национален орган производителите предоставят на този орган чрез органа по одобряването копие от ЕС сертификата за одобряване на типа или разрешението, посочено в член 51, параграф 1, доказващи съответствието на превозното средство, системата, компонента или отделния технически възел, на език, лесно разбираем от този орган. Производителите си сътрудничат с националния орган при всяко действие, предприето в съответствие с член 20 от Регламент (ЕО) № 765/2008 за отстраняване на рисковете, създадени от техните превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли, които са пуснати на пазара, регистрирани или пуснати в употреба.
Член 11
Задължения на представителите на производителите по отношение на надзора на пазара
Представителят на производителя по отношение на надзора на пазара изпълнява задачите, определени в пълномощното, което е получил от производителя. Пълномощното позволява на представителя да извършва най-малко следното:
а)
да има достъп до техническата документация, посочена в член 27, и сертификатите за съответствие, посочени в член 38, така че те да могат да бъдат предоставени на разположение на органите по одобряването за срок от 10 години след пускането на пазара на превозно средство или за срок от пет години след пускането на пазара на система, компонент или отделен технически възел;
б)
при обосновано искане от страна на органа по одобряването, да предостави на този орган цялата информация и документация, необходима за доказване на съответствието на производството на превозно средство, система, компонент или отделен технически възел;
в)
да сътрудничи на органите по одобряването или на органите за надзор на пазара по тяхно искане при всяко действие, предприето за отстраняване на сериозен риск, свързан с превозни средства, системи, компоненти, отделни технически възли, части или оборудване, попадащи в областта на неговите пълномощия.
Член 12
Задължения на вносителите
1. Вносителите пускат на пазара само съответстващи на изискванията превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли, които са получили ЕС одобряване на типа или които отговарят на изискванията за национално одобряване, или части или оборудване, които изцяло следва да отговарят на изискванията на Регламент (ЕО) № 765/2008.
2. Преди пускането на пазара на превозно средство, система, компонент или отделен технически възел, получили одобрение на типа, вносителите гарантират, че за тях има налично техническо досие, което е в съответствие с член 29, параграф 10, както и че върху системата, компонента или отделния технически възел е нанесена изискваната маркировка за одобряване на типа и те са в съответствие с член 9, параграф 8. В случаите, когато се касае за превозно средство, вносителят се уверява, че превозното средство е придружено от необходимия сертификат за съответствие.
3. Когато вносителите считат или имат основание да смятат, че превозно средство, система, компонент или отделен технически възел, част или оборудване не съответства на изискванията на настоящия регламент, и по-специално че не отговаря на одобрения тип, те не пускат на пазара, не позволяват пускането в употреба и не регистрират превозното средство, системата, компонента или отделния технически възел, докато не бъдат приведени в съответствие. Освен това, ако те считат или имат основания да смятат, че превозното средство, системата, компонентът, отделният технически възел, частта или оборудването представляват сериозен риск, те информират производителя и органите за надзор на пазара за това. По отношение на превозни средства, системи, компоненти и отделни технически възли, получили одобрение на типа, те също така информират органа по одобряването, издал одобрението.
4. Вносителите посочват своето име, регистрирано търговско наименование или регистрирана търговска марка и адреса, на който може да се осъществи връзка с тях, върху превозното средство, системата, компонента, отделния технически възел, частта или оборудването или, когато това не е възможно - върху тяхната опаковка или в документ, който придружава системата, компонента, отделния технически възел, частта или оборудването.
5. Вносителите гарантират, че в съответствие с разпоредбите на член 55 превозното средство, системата, компонентът или отделният технически възел се придружават от инструкции и информация на официалния език или езици на съответните държави членки.
6. Вносителите гарантират, че докато отговарят за превозно средство, система, компонент или отделен технически възел, условията на съхранение или транспортиране не застрашават съответствието му с изискванията, определени в настоящия регламент.
7. Вносителите, когато това се счита за уместно предвид сериозните рискове, създадени от превозно средство, система, компонент, отделен технически възел, част или оборудване, с оглед защита на здравето и безопасността на потребителите, проучват и ако е необходимо, поддържат регистър за жалби и изземвания от пазара на превозни средства, системи, компоненти, отделни технически възли, части или оборудване, както и информират дистрибуторите за такова наблюдение.
Член 13
Задължения на вносителите по отношение на продукти, които не са в съответствие или които представляват сериозен риск
1. Вносителите, които считат или имат основание да смятат, че превозно средство, система, компонент или отделен технически възел, които са пуснали на пазара, не са в съответствие с настоящия регламент, незабавно предприемат необходимите коригиращи мерки, за да приведат превозното средство, системата, компонента или отделния технически възел в съответствие, да ги изтеглят или изземат, ако е целесъобразно.
2. Когато превозно средство, система, компонент, отделен технически възел, част или оборудване представляват сериозен риск, вносителите информират незабавно за това производителя, органите по одобряването и органите за надзор на пазара на държавите членки, в които те са пуснали на пазара превозното средство, системата, компонента, отделния технически възел, частта или оборудването. Вносителите ги информират също за всяко предприето действие, като предоставят подробни данни, по-специално за сериозния риск и за всякакви предприети от производителя коригиращи мерки.
3. За срок от 10 години след пускането на пазара на превозното средство и за срок от пет години от пускането на пазара на системата, компонента или отделния технически възел вносителите съхраняват копие от сертификата за съответствие, което е на разположение на органите по одобряването и органите за надзор на пазара, и гарантират, че посоченото в член 29, параграф 10 техническо досие може да бъде предоставено на тези органи при поискване.
4. При обосновано искане от национален орган вносителите му предоставят цялата информация и документация, необходими за доказване на съответствието на превозно средство, система, компонент или отделен технически възел, на език, лесно разбираем от този орган. Вносителите си сътрудничат с този орган по негово искане при всяко действие, предприето за отстраняване на рисковете, създадени от превозно средство, система, компонент, отделен технически възел, част или оборудване, които те са пуснали на пазара.
Член 14
Задължения на дистрибуторите
1. Когато предоставят на пазара превозно средство, система, компонент или отделен технически възел, част или оборудване, дистрибуторите действат с дължимата грижа по отношение на изискванията на настоящия регламент.
2. Преди предоставяне на пазара, регистрация или пускане в употреба на превозно средство, система, компонент или отделен технически възел дистрибуторите се уверяват, че върху превозното средство, системата, компонента или отделния технически възел е нанесена съответната задължителна маркировка или маркировка за одобряване на типа, че са придружени от изискваните документи и от инструкции и информация за безопасност на официалния език или езици на държавата членка, в която превозното средство, системата, компонентът или отделният технически възел ще бъдат предоставени на пазара, както и че вносителят и производителят са изпълнили изискванията, предвидени в член 12, параграфи 2 и 4 и в член 39, параграфи 1 и 2.
3. Дистрибуторите гарантират, че докато отговарят за съответното превозно средство, система, компонент или отделен технически възел, условията на съхранение или транспортиране не застрашават съответствието им с изискванията, определени в настоящия регламент.
Член 15
Задължения на дистрибуторите по отношение на техни продукти, които не са в съответствие или които представляват сериозен риск
1. Когато дистрибуторите считат или имат основание да смятат, че превозно средство, система, компонент или отделен технически възел не съответства на изискванията на настоящия регламент, те не предоставят на пазара, не регистрират и не пускат в употреба превозното средство, системата, компонента или отделния технически възел, докато те не бъдат приведени в съответствие.
2. Дистрибутори, които считат или имат основание да смятат, че превозно средство, система, компонент или отделен технически възел, които те са предоставили на пазара или регистрирали или за които те са отговорни за пускането в употреба, не е в съответствие с настоящия регламент, информират производителя или представителя на производителя, за да се уверят, че са предприети необходимите коригиращи мерки в съответствие с член 10, параграф 1 или с член 13, параграф 1, за да бъде приведено в съответствие превозното средство, системата, компонентът или отделният технически възел, или за тяхното изземване, ако това е необходимо.
3. Когато превозното средство, системата, компонентът, отделният технически възел, частта или оборудването представляват сериозен риск, дистрибуторите незабавно информират за това производителя, вносителя, както и органите по одобряването и органите за надзор на пазара на държавите членки, в които са предоставили на пазара превозното средство, системата, компонента, отделния технически възел, частта или оборудването. Дистрибуторът ги информира също за всяко предприето действие, като предоставя подробни данни, по-специално за сериозния риск и за предприетите от производителя коригиращи мерки.
4. При обосновано искане от национален орган дистрибуторите гарантират, че производителят предоставя на националния орган информацията, посочена в член 10, параграф 4, или че вносителят предоставя на националния орган информацията, посочена в член 13, параграф 3. Те си сътрудничат с този орган по негово искане при всяко действие, предприето в съответствие с член 20 от Регламент (ЕО) № 765/2008 за отстраняване на рисковете, създадени от превозно средство, система, компонент, отделен технически възел, част или оборудване, които те са предоставили на пазара.
Член 16
Случаи, при които задълженията на производителите се прилагат и към вносителите и дистрибуторите
За целите на настоящия регламент вносител или дистрибутор се счита за производител и изпълнява задълженията на производителя по членове 9-11, когато вносителят или дистрибуторът предоставя на пазара, регистрира или е отговорен за пускането в употреба на превозно средство, система, компонент или отделен технически възел със своето име или търговска марка или видоизменя превозно средство, система, компонент или отделен технически възел по начин, който може да повлияе на съответствието с приложимите изисквания.
Член 17
Идентификация на икономическите оператори
По искане на органите по одобряването и органите за надзор на пазара за срок от 10 години за превозно средство и за срок от пет години за система, компонент, отделен технически възел, част или оборудване, икономическите оператори идентифицират:
а)
всеки икономически оператор, който им е доставил превозно средство, система, компонент, отделен технически възел, част или оборудване;
б)
всеки икономически оператор, на когото са доставили превозно средство, система, компонент, отделен технически възел, част или оборудване.
ГЛАВА III
ОСНОВНИ ИЗИСКВАНИЯ
Член 18
Общи основни изисквания
1. Превозните средства от категория L и предназначените за тях системи, компоненти и отделни технически възли отговарят на изискванията, посочени в приложения II-VIII, приложими по отношение на съответните (под)категории превозни средства.
2. Превозни средства от категория L или техни системи, компоненти или отделни технически възли, чиято електромагнитна съвместимост е изцяло обхваната от делегираните актове, посочени в параграф 3 от настоящия член, относно конструкцията на превозното средство, и от актовете за изпълнение, приети съгласно настоящия регламент, не попадат в приложното поле на Директива 2004/108/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 декември 2004 г. относно сближаването на законодателствата на държавите членки относно електромагнитната съвместимост (26).
3. За да се допълнят изискванията за одобряване на типа на превозно средство от категория L, предвидени в настоящия регламент, Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 75 относно подробните технически изисквания и процедури на изпитване съобразно обобщението в приложение II (A), (Б) и (В), като при това се гарантира високо равнище на безопасност и опазване на околната среда съобразно съответните разпоредби на настоящия регламент. Първите такива делегирани актове се приемат до 31 декември 2014 г.
Член 19
Забрана на измервателно-коригиращи устройства
Използването на измервателно-коригиращи устройства, които намаляват ефективността на системите за безопасност, за електромагнитна съвместимост, за бордова диагностика, за намаляване на шума или емисиите на замърсители, се забранява. Елемент, който е част от конструкцията, не се смята за измервателно-коригиращо устройство, ако е изпълнено което и да е от следните условия:
а)
необходимостта от такова устройство е оправдана за предпазване на двигателя от повреда или авария и за осигуряване на безопасно управление на превозното средство;
б)
устройството не функционира, освен при стартиране на двигателя;
в)
условията, при които устройството функционира, са включени в значителна степен в процедурите за изпитване с цел да се провери дали превозното средство отговаря на изискванията на настоящия регламент и на делегираните актове и актовете за изпълнение, приети съгласно настоящия регламент.
Член 20
Мерки за производителите по отношение на изменения в двигателно-предавателната система на превозните средства
1. Производителите на превозни средства оборудват превозните средства от категория L, с изключение на подкатегории L3e-A3 и L4e-A3, с определени характеристики за предотвратяване на вмешателство по отношение на двигателно-предавателната система на превозното средство чрез поредици технически изисквания и спецификации, имащи за цел да:
а)
предотвратят изменения, които могат да накърнят безопасността, по-специално за увеличаване на мощността на превозното средство чрез вмешателство в двигателно-предавателната система с цел повишаване на максималния въртящ момент и/или мощност и/или максималната конструктивна скорост на превозното средство, които са били съответно установени по време на процедурата за одобряване на типа, следвана от производителя на превозното средство; и/или
б)
предотвратят нанасяне на вреди на околната среда.
2. Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 75 относно специфичните изисквания по отношение на мерките, посочени в параграф 1, с цел улесняване спазването на параграф 4. Първите такива делегирани актове се приемат до 31 декември 2014 г.
3. След изменение на двигателно-предавателната система превозното средство съответства на техническите изисквания на първоначалната му категория и подкатегория или ако е приложимо, на новата категория и подкатегория, които са били в сила при пускането на пазара, регистрацията или пускането в употреба на превозното средство в първоначалния му вид, като се вземат предвид последните изменения на изискванията.
Когато производител на превозно средство проектира двигателно-предавателната система на тип превозно средство по начин, който позволява нейната модификация, така че превозното средство вече да не съответства на одобрения тип, но би съответствало на допълнителен вариант или версия, производителят на превозното средство включва съответната информация за всеки вариант или версия, създадени по този начин, в заявлението, като всеки вариант или версия следва да са получили изрично одобрение на типа. Ако промененото превозно средство попада в нова категория или подкатегория, се изготвя заявление за ново одобрение на типа.
4. Без да се засяга параграф 1, с цел да се избегнат модификации или корекции с неблагоприятен ефект върху безопасността при експлоатация или екологичните характеристики на съответното превозно средство, производителят се стреми чрез най-добри инженерни практики да предотврати техническата осъществимост на такива модификации или корекции, освен ако те са изрично декларирани и посочени в техническата документация и така са обхванати от одобряването на типа.
Член 21
Общи изисквания за системите за бордова диагностика
1. Превозните средства от категория L се оборудват със система за бордова диагностика (OBD), която съответства на функционалните изисквания и процедури на изпитване, установени в делегираните актове, приети съгласно параграф 5, и считано от датите за прилагане, определени в приложение IV.
2. От датите, посочени в точка 1.8.1 от приложение IV, (под)категориите превозни средства L3e, L4e, L5e-A, L6e-A и L7e-A са оборудвани с OBD система от първо поколение, която осъществява мониторинг на всяка повреда на електрическата верига и електрониката на системата за контрол на емисии и предоставя информация за тези повреди, които водят до надвишаване на праговете на емисиите, установени в част Б1 от приложение VI.
3. От датите, посочени в точка 1.8.2 от приложение IV, (под)категориите превозни средства L3e-L7e са оборудвани с OBD система от първо поколение, която осъществява мониторинг на всяка повреда на електрическата верига и електрониката на системата за контрол на емисии и която се задейства при надвишаване на праговете на емисиите, установени в част Б2 от приложение VI. Системите OBD от първо поколение за тези (под)категории превозни средства също съобщават за задействането на работен режим, който съществено намалява въртящия момент на двигателя.
4. От датите, определени в точка 1.8.3 от приложение IV, и при условията на член 23, параграф 5 (под)категориите превозни средства L3e, L5e-A L6e-A и L7e-A следва наред с това да бъдат оборудвани със система OBD от второ поколение, която осъществява мониторинг и съобщава за повреди и влошаване на качеството на системата за контрол на емисии, което води до надвишаване на праговете на емисии в OBD, съобразно част Б2 от приложение VI.
5. С цел хармонизиране на предоставянето на информация от OBD системата за проблемите с безопасността при експлоатация или със системата за контрол на емисии, както и улесняване на ефективното и ефикасно поправяне на превозното средство, на Комисията се предоставят правомощия да приема в съответствие с член 75 делегирани актове относно подробни технически изисквания за системите за бордова диагностика, включително за функционалните изисквания на OBD и за изпитвателните методики за елементите, изброени в параграфи 1-4, и съобразно посоченото в част В 11 от приложение II и изпитването от тип VIII, посочено в приложение V.
Член 22
Изисквания за безопасността при експлоатация на превозни средства
1. Производителите гарантират, че превозните средства са проектирани, конструирани и сглобени така, че да се сведе до минимум рискът от нараняване на пътниците в тях и на останалите участници в пътното движение.
2. Производителят гарантира, че безопасността при експлоатация на превозното средство се запазва през целия жизнен цикъл на превозното средство, ако се използва при нормални условия и се обслужва съобразно препоръките на производителя. Производителят предоставя декларация в техническата документация, с която потвърждава, че издръжливостта на системите, частите и оборудването, които са от ключово значение за безопасността при експлоатация, се гарантира чрез съответното изпитване и прилагане на добри инженерни практики.
3. Производителите осигуряват съответствие на превозните средства, системите, компонентите и отделните технически възли с приложимите изисквания, определени в приложения II и VIII, както и съответствие с изпитвателните процедури и изискванията по отношение на работните показатели, установени в делегиран акт, приет съгласно параграф 5.
4. Компонентите на превозни средства, чиито опасности от електрически характер попадат в обхвата на делегираните актове или актовете за изпълнение, приети съгласно настоящия регламент, не попадат в обхвата на Директива 2006/95/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2006 г. относно сближаване на законодателствата на държавите членки, отнасящи се до електрически съоръжения, предназначени за използване при някои ограничения на напрежението (27).
5. За да се осигури постигането на високо равнище на безопасност при експлоатация, Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 75 относно специфичните изисквания, изброени в част Б от приложение II, по отношение на безопасността при експлоатация на превозните средства и по целесъобразност се основава на изискванията за повишена безопасност при експлоатация, посочени в приложение VIII. Първите такива делегирани актове се приемат до 31 декември 2014 г.
6. Като втора стъпка до 31 декември 2020 г. Комисията приема делегиран акт в съответствие с член 75 с цел хармонизиране на изискванията за жизнен цикъл и изпитвания за гарантиране на целостта на конструкцията на превозното средство съобразно изброяването в част Б 17 от приложение II.
7. Комисията може да приема актове за изпълнение с цел установяване на образец за декларация на производителя. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 73, параграф 2.
Член 23
Изисквания към екологичните характеристики
1. Производителите осигуряват такова проектиране, изработване и сглобяване на превозните средства, което да свежда до минимум въздействието върху околната среда. Производителите осигуряват съответствие на превозните средства, получили одобрение на типа, с изискванията към екологичните характеристики, определени в приложения II, V и VI в рамките на пробега за устойчивост съобразно приложение VII.
2. Производителите осигуряват съответствие на превозните средства, системите, компонентите и отделните технически възли с изпитвателните процедури и изисквания съобразно приложение V в рамките на датите за прилагане, определени в приложение IV, които трябва да бъдат определени в делегиран акт, приет съгласно параграф 12 от настоящия член.
3. Производителите гарантират, че изискванията за одобряване на типа по отношение на проверката на дълготрайността са спазени. По избор на производителя се използва една от следните процедури за изпитване на дълготрайността, за да се докаже на органа по одобряването, че характеристиките по отношение на опазването на околната среда на превозното средство, за което се иска одобрение на типа, са с дълготраен характер:
а)
действително изпитване на дълготрайността с пълно натрупване на пробег:
превозните средства, които са предмет на изпитване, физически покриват цялото разстояние, посочено в част А от приложение VII, и се изпитват в съответствие с процедурата,предвидена в изпитване от тип V, съобразно установеното в делегирания акт, приет съгласно параграф 12 от настоящия член. Резултатите от изпитването за емисии със стойност до и включително цялото разстояние, посочено в част А от приложение VII, са по-ниски от граничните стойности във връзка с опазването на околната среда, посочени в част А от приложение VI;
б)
действително изпитване на дълготрайността с частично натрупване на пробег:
превозните средства, които са предмет на изпитване, физически покриват минимум 50 % от цялото разстояние, посочено в част А от приложение VII, и се изпитват в съответствие с процедурата, предвидена в изпитване от тип V, съобразно установеното в делегирания акт, приет съгласно параграф 12 от настоящия член. Съобразно посоченото в акта резултатите от изпитването се екстраполират до цялото разстояние, посочено в част А от приложение VII. И резултатите от изпитването и екстраполираните резултати трябва да са по-ниски от граничните стойности във връзка с опазването на околната среда, посочени в част А от приложение VI;
в)
математическо изпитване на дълготрайността:
за всеки компонент на емисиите резултатът от умножаването на коефициента на влошаване, посочен в част Б от приложение VII, и резултатът от изпитването във връзка с опазването на околната среда на превозно средство, изминало над 100 km, считано от първото му стартиране след излизането му от производствената линия, трябва да са по-ниски от граничната стойност във връзка с опазването на околната среда, посочена в част А от приложение VI.
4. До 1 януари 2016 г. Комисията провежда задълбочено проучване на въздействието върху околната среда. В проучването се оценяват качеството на въздуха и делът на замърсителите от превозни средства от категория L, обхващайки изискванията на типовете изпитвания I, IV, V, VII и VIII, изброени в приложение V.
В него се обобщават и оценяват най-новите научни данни, резултати от научни изследвания, моделиране и оценки на рентабилността, с оглед на изработване на окончателни политически мерки чрез потвърждение и окончателно установяване на датите за влизане в сила на норма Евро 5, предвидени в приложение IV, и на изискванията за опазването на околната среда за стандарт Евро 5, предвидени в приложение V, в части А2, Б2 и В2 от приложение VI и в приложение VII относно допустимите пробези от гледна точка на устойчивост на показателите и коефициентите на влошаване за ниво Евро 5.
5. Въз основа на констатациите, посочени в параграф 4, в срок до 31 декември 2016 г. Комисията представя пред Европейския парламент и Съвета доклад относно:
а)
датите за влизане в сила на норма Евро 5, посочени в приложение IV;
б)
граничните стойности по норма Евро 5, посочени в част А2 от приложение VI, и праговете за OBD в част Б2 от приложение VI;
в)
че всички нови типове превозни средства от (под)категории L3e, L5e, L6e-A и L7e-A, освен с OBD от първо поколение, следва да бъдат оборудвани и с OBD от второ поколение по норма Евро 5;
г)
допустимите пробези от гледна точка на устойчивост на показателите за ниво Евро 5, посочени в част А от приложение VII, и коефициентите на влошаване за ниво Евро 5, посочени в част Б от приложение VII.
Комисията представя всякакви подходящи законодателни предложения с оглед на този доклад.
6. Въз основа на резултатите от проучването относно въздействието върху околната среда Комисията приема делегиран акт в съответствие с член 75, с който определя кои от (под)категориите L1e-A, L1e-B, L2e, L5e-B, L6e-B, L7e-B и L7e-C за ниво Евро 5 подлежат на изпитване SHED или на изпитване на пропускливостта на резервоара и горивопроводите, като граничните стойности за изпитването са изброени в част В2 от приложение VI.
7. Производителите гарантират, че превозните средства от категория L са в съответствие с приложимите изисквания за изпитване по отношение на опазването на околната среда за одобряване и разширение съобразно част А от приложение V.
8. По отношение на тип изпитване I съответната гранична стойност за емисии за L3e-AxE (ендуро, x = 1, 2 или 3) и L3e-AxT (планински, x = 1, 2 или 3) мотоциклети е сумата от L2 (THC) и L3 (NOx) от приложение VI (A). Резултатът от изпитването за емисии (NOx + THC) трябва да е по-малък или равен на тази гранична стойност (L2 + L3).
9. Превозните средства от категория L4е удовлетворяват изискванията по отношение на опазването на околната среда, предвидени в приложение V за превозни средства от категория L3е, при което за изпитвания от тип I, IV, VII и VIII от приложение V на изпитване се подлага или цялата конструкция на базовото моторно превозно средство с кош, или само базовото моторно превозно средство без кош, по целесъобразност.
10. Производителите гарантират, че всички резервни устройства, регулиращи замърсяването, при пускането им на пазара или при пускането им в употреба в Съюза са с одобрен тип съгласно настоящия регламент.
11. Изискванията, посочени в параграфи 1-10, се прилагат спрямо превозните средства, системите, компонентите и отделните технически възли в съответствие с приложение II.
12. За да се гарантира високо равнище на опазване на околната среда, на Комисията се предоставят правомощия да приема делегирани актове в съответствие с член 75 относно подробни технически спецификации за изискванията по отношение на опазването на околната среда за посочените в параграфи 1, 2, 3, 6 и 7 от настоящия член елементи, включително процедурите на изпитване.
Член 24
Допълнителни изисквания по отношение на опазването на околната среда с оглед на емисиите на парникови газове, разхода на гориво и консумацията на електроенергия и пробега в електрически режим на задвижване
1. Емисиите на CO2 (въглероден диоксид) се определят чрез приложимия лабораторен изпитвателен цикъл от производителя и се съобщават от производителя на органа по одобряването. Разходът на гориво и/или електроенергия и пробегът в електрически режим на задвижване се изчисляват или въз основа на резултатите от изпитването за определяне на емисиите, проведено при одобряването на типа, или се измерват в присъствието на техническата служба и съобщават на органа по одобряването.
2. Резултатът от измерването на СО2, изчисленият или измереният разход на гориво, потреблението на електроенергия и пробегът в електрически режим на задвижване се включват в техническата документация съобразно акта за изпълнение, посочен в член 27, параграф 4, и съответните данни се указват в сертификата за съответствие.
Освен указването в сертификата за съответствие производителите следва да осигуряват, при покупка на ново превозно средство, предоставяне на купувача на превозното средство на данните за емисиите на СО2, разхода на гориво, потреблението на електроенергия и пробега в електрически режим на задвижване във формат, който те сметнат за подходящ.
3. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 75 относно изискванията за процедурата на изпитване за тип VII за измерване на емисиите на СО2 и за изчисляване и измерване на разхода на гориво, потреблението на електроенергия и пробега в електрически режим на задвижване.
ГЛАВА IV
ПРОЦЕДУРИ ЗА ЕС ОДОБРЯВАНЕ НА ТИПА
Член 25
Процедури за ЕС одобряване на типа
1. Когато подава заявление за одобряване на типа на цялото превозно средство, производителят може да избере една от следните процедури:
a)
поетапно одобряване на типа;
б)
едноетапно одобряване на типа;
в)
смесено одобряване на типа.
Наред с това производителят на категориите превозни средства, посочени в параграф 5, може да избере многоетапно одобряване на типа.
Единствено процедурата на едноетапно одобряване на типа се прилага за одобряване на типа на системи, компоненти или отделни технически възли.
2. Поетапното одобряване на типа се състои от поетапно издаване на цялата поредица от сертификати за ЕС одобряване на типа на системи, компоненти и отделни технически възли, съставляващи част от превозното средство, което води на последния етап до одобряване на типа на цялото превозно средство.
3. Едноетапното одобряване на типа се състои от одобряване на превозното средство като цяло в рамките на един процес.
4. Смесеното одобряване на типа е поетапна процедура за одобряване на типа, при която се извършват едно или няколко одобрения на системи по време на последния етап на одобряване на цялото превозно средство, без да е необходимо да се издават сертификати на ЕС за одобряване на типа на тези системи.
5. При процедурата за многоетапно одобряване на типа един или повече органи по одобряването удостоверяват, че в зависимост от състоянието на комплектованост, даден тип некомплектовано или напълно комплектовано превозно средство отговаря на съответните административни разпоредби и технически изисквания на настоящия регламент.
Многоетапно одобрение на типа се издава по отношение на даден тип некомплектовано или напълно комплектовано превозно средство, което съответства на данните от техническата документация, предвидена в член 27, и което отговаря на техническите изисквания, предвидени в съответните актове, изброени в приложение II, като се взема предвид състоянието на комплектованост на превозното средство.
6. Одобряване на типа в последния етап на комплектоване се издава само след като органът по одобряването се е уверил, че типът на превозното средство, одобрен на последния етап, отговаря към конкретния момент на всички приложими технически изисквания. Това включва проверка на документацията за всички изисквания, обхванати от одобряване на типа за некомплектовано превозно средство, издадено в течение на многоетапна процедура, дори в случаите, когато е издадено за различна категория (подкатегория) превозно средство.
Многоетапното одобряване, посочено в параграф 1, втора алинея, се прилага само за превозни средства от подкатегории L2e -U, L4e, L5e-B, L6e-BU и L7e-CU.
7. Изборът на процедура, по която да се извърши одобряването, не засяга приложимите основни изисквания, на които трябва да отговаря одобреният тип превозно средство към момента на издаването на одобрение на типа на цялото превозно средство.
8. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 75 във връзка с подробните разпоредби по отношение на процедурите по одобряване на типа. Първите такива делегирани актове се приемат до 31 декември 2014 г.
Член 26
Заявление за одобряване на типа
1. Производителят подава заявлението за одобряване на типа до органа по одобряването.
2. За определен тип превозно средство, система, компоненти или отделен технически възел може да бъде подадено само едно заявление и само в една държава членка.
3. За всеки тип, който трябва да бъде одобрен, се подава отделно заявление.
Член 27
Техническа документация
1. Заявителят предоставя на органа по одобряването техническа документация.
2. Техническата документация съдържа следното:
а)
информационен документ (списък с данни);
б)
всички данни, чертежи, фотографии и друга информация;
в)
за превозните средства - указание за процедурата или процедурите, избрана(и) в съответствие с член 25, параграф 1;
г)
всякаква допълнителна информация, изисквана от органа по одобряването в контекста на процедурата на подаване на заявление.
3. Техническата документация може да бъде представена на хартиен носител или в електронен формат, който е приет от техническата служба и органа по одобряването.
4. Комисията установява образци за информационния документ (списъка с данни) и за техническата документация чрез актове за изпълнение. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 73, параграф 2. Първите такива актове за изпълнение се приемат до 31 декември 2014 г.
Член 28
Специфични изисквания за информация, която трябва да се предостави в заявлението за одобряване на типа по различните процедури
1. Заявлението за поетапно одобряване на типа се придружава от техническа документация в съответствие с член 27 и от пълния комплект сертификати за одобряване на типа, които се изискват съгласно всеки от приложимите актове, изброени в приложение II.
При одобряване на типа на система, компонент или отделен технически възел съгласно приложимите актове, изброени в приложение II, органът по одобряването има достъп до съответната техническа документация до момента на издаване на одобрение или отказ за издаването му.
2. Заявлението за едноетапно одобряване на типа се придружава от техническата документация, предвидена в член 27, в която се съдържа съответната информация в съответствие с актовете за изпълнение, приети съгласно настоящия регламент, във връзка с тези приложими актове.
3. В случай на процедура по смесено одобряване на типа техническата документация се придружава от един или повече сертификати за одобряване на типа, които се изискват по всеки от приложимите актове, изброени в приложение II, и когато не е представен сертификат за одобряване на типа, тя включва съответната информация в съответствие с актовете за изпълнение, приети съгласно настоящия регламент, във връзка с тези приложими актове.
4. Без да се засягат параграфи 1, 2 и 3, за целите на многоетапното одобряване на типа се предоставя следната информация:
а)
през първия етап - онези части от техническата документация и ЕС сертификатите за одобряване на типа, които се отнасят до степента на комплектованост на базовото превозно средство;
б)
през втория и следващите етапи - онези части от техническата документация и сертификатите на ЕС за одобряване на типа, които се отнасят до текущия етап на производство, придружени от копие на сертификата на ЕС за одобряване на типа на превозното средство, издаден на предходния производствен етап, и пълни данни относно всякакви промени или добавки, които производителят е направил по превозното средство.
Информацията, посочена в букви а) и б) от първа алинея на настоящия параграф, може да бъде предоставена в съответствие с параграф 3.
5. Органът по одобряването може с мотивирано искане да изиска от производителя да предостави допълнителна информация, която да му помогне да реши какви изпитвания са нужни или да улесни провеждането на такива изпитвания.
ГЛАВА V
ПРОВЕЖДАНЕ НА ПРОЦЕДУРИ ЗА ЕС ОДОБРЯВАНЕ НА ТИПА
Член 29
Общи разпоредби
1. Органите по одобряването издават ЕС одобряване на типа само след като проверят спазването на разпоредбите по осигуряване на съответствие на производството, посочени в член 33, и съответствието на типа на превозното средство, системата, компонента или отделния технически възел с приложимите изисквания.
2. ЕС одобрявания на типа се издават в съответствие с настоящата глава.
3. Ако орган по одобряването констатира, че даден тип превозно средство, система, компонент или отделен технически възел, въпреки съответствието си с изискванията на разпоредбите, представлява сериозен риск за безопасността или може да нанесе сериозни вреди на околната среда или на общественото здраве, той може да откаже да издаде ЕС одобряване на типа. В такъв случай органът незабавно изпраща на органите по одобряването на другите държави членки и на Комисията подробно досие, съдържащо обяснение на причините за решението му, както и данните, на които се основават направените от него заключения.
4. ЕС сертификатите за одобряване на типа се номерират съгласно хармонизирана система, установена от Комисията посредством актове за изпълнение. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 73, параграф 2. Първите такива актове за изпълнение се приемат до 31 декември 2014 г.
5. В рамките на един месец от издаването на ЕС сертификата за одобряване на типа органът по одобряването изпраща до органите по одобряването на другите държави членки копие от ЕС сертификата за одобряване на типа на превозно средство заедно с приложенията за всеки одобрен от него тип превозно средство чрез обща сигурна система за електронен обмен. Копието може да бъде и във формата на защитен електронен файл.
6. Органът по одобряването незабавно информира органите по одобряването на другите държави членки за всеки свой отказ да издаде одобрение и всяко свое решение да отнеме одобрението на всякакъв вид превозни средства, като излага причините за своето решение.
7. На всеки три месеца органът по одобряването изпраща на органите по одобряването на другите държави членки списък на ЕС одобренията на типа, които е издал, изменил, отказал да издаде или отнел по време на предходния период по отношение на системи, компоненти или отделни технически възли.
8. Ако получи искане от орган по одобряването на друга държава членка, органът по одобряването, издал ЕС одобряване на типа, изпраща на първия в рамките на един месец след получаването на искането копие от изискания ЕС сертификат за одобряване на типа, заедно с приложенията, чрез обща сигурна система за електронен обмен. Копието може да бъде изпратено и под формата на защитен електронен файл.
9. Ако получи искане от Комисията за това, органът по одобряването изпраща посочената в параграфи 5-8 информация и на Комисията.
10. Органът по одобряването съставя техническо досие, което се състои от техническа документация, придружена от протоколите от изпитванията и всички други документи, които техническата служба или органът по одобряването са добавили към техническата документация при изпълняване на задълженията си. Техническото досие съдържа списък, в който е представено неговото съдържание, надлежно номериран или означен по друг подходящ начин, така че всички страници и формата на всеки документ да са ясно посочени, така че да отразяват последователните стъпки в изпълнение на процеса на ЕС одобряването на типа, и по-специално датите на ревизиите и актуализацията. Органът по одобряването държи на разположение информацията, съдържаща се в техническото досие в информационния пакет, за срок от 10 години след края на валидността на съответното одобрение.
Член 30
Специфични разпоредби, засягащи ЕС сертификата за одобряване на типа
1. Към сертификата на ЕС за одобряване на типа се прилагат следните документи:
а)
техническото досие, посочено в член 29, параграф 10;
б)
резултатите от изпитванията;
в)
името/имената и образеца(ците) от подписа(ите) на лицето(ата), упълномощено(и) да подписва(т) сертификатите за съответствие и посочване на неговата/тяхната длъжност в дружеството;
г)
в случая на ЕС одобряване на типа на цялото превозно средство, попълнен образец на сертификата за съответствие.
2. ЕС сертификатът за одобряване на типа се издава въз основа на образеца, установен от Комисията посредством актове за изпълнение. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 73, параграф 2. Първите такива актове за изпълнение се приемат до 31 декември 2014 г.
3. По отношение на всеки тип превозно средство органът по одобряването:
а)
попълва всички съответни раздели на сертификата на ЕС за одобряване на типа, включително приложения към него протокол за резултатите от изпитванията;
б)
създава съдържание на техническото досие;
в)
незабавно издава на кандидата попълнения сертификат с приложенията към него.
Комисията определя образеца за протокола за резултатите от изпитванията, посочен в буква а), посредством актове за изпълнение. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 73, параграф 2. Първите такива актове за изпълнение се приема до 31 декември 2014 г.
4. В случай че по отношение на ЕС одобряване на типа са били наложени, съгласно член 40, ограничения по отношение на валидността, или в случай на изключение от определени разпоредби на настоящия регламент или на делегираните актове и актовете за изпълнение, приети съгласно настоящия регламент, ЕС сертификатът за одобряване на типа посочва тези ограничения или освобождавания.
5. Когато производителят избере процедурата на смесено одобряване, органът по одобряването нанася в техническото досие препратките към протоколите от изпитване, установени с актовете за изпълнение, посочени в член 32, параграф 1, за които няма ЕС сертификати за одобряване на типа.
6. Когато производителят избере процедурата на едноетапно одобряване на типа, органът по одобряването изготвя списък на приложимите изисквания или актове и прилага този списък към ЕС сертификата за одобряване на типа. Комисията приема образеца за такъв списък посредством актове за изпълнение. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 73, параграф 2. Първите такива актове за изпълнение се приемат до 31 декември 2014 г.
Член 31
Специални разпоредби, отнасящи се до системи, компоненти или отделни технически възли
1. ЕС одобряване на типа се издава по отношение на система, която съответства на данните от техническата документация и която отговаря на техническите изисквания, посочени в съответните актове, изброени в приложение II.
2. ЕС одобряване на типа на компонент или отделен технически възел се издава по отношение на компонент или отделен технически възел, който съответства на данните от техническата документация и който отговаря на техническите изисквания, посочени в съответните актове, изброени в приложение II.
3. Когато компоненти или отделни технически възли, независимо от това дали са предназначени или не за ремонт, текущо обслужване или поддръжка, са одобрени като част от система, получила одобрение на типа по отношение на дадено превозно средство, не се изисква допълнително одобряване на типа за компонент или отделен технически възел, освен ако това не се предвижда от съответните актове, изброени в приложение II.
4. Когато компонент или отделен технически възел изпълнява функцията си или изпълнява допълнителна функция само съвместно с други части на превозното средство, като по този начин има възможност да се провери съответствието му с изискванията само когато компонентът или отделният технически възел функционира съвместно с другите части на превозното средство, обхватът на ЕС одобряването на типа на компонента или отделния технически възел следва да бъде съответно ограничен.
В такива случаи ЕС сертификатът за одобряване на типа посочва всички ограничения по употребата на компонента или отделния технически възел, както и специалните условия за монтирането му.
Когато такъв компонент или отделен технически възел се монтира от производителя на превозното средство, проверката на съответствието с всички приложими ограничения за употребата му или с условията за монтиране се извършва по време на одобряването на превозното средство.
Член 32
Изпитвания с оглед ЕС одобряване на типа
1. Съответствието с техническите предписания, предвидени в настоящия регламент и в актовете, изброени в приложение II, се доказва посредством подходящи изпитвания, извършвани от оправомощените за целта технически служби.
Процедурите за изпитванията, посочени в първа алинея, и специалното оборудване и инструменти, необходими за провеждането на изпитванията, са установените в съответните актове, изброени в приложение II.
Форматът на протокола от изпитванията съответства на общите изисквания, установени от Комисията посредством актове за изпълнение. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 73, параграф 2. Първите такива актове за изпълнение се приемат до 31 декември 2014 г.
2. Производителят предоставя на органа по одобряването толкова превозни средства, компоненти или отделни технически възли, колкото са необходими за провеждането на необходимите изпитвания съгласно съответните актове, изброени в приложение II.
3. На необходимите изпитвания се подлагат превозни средства, компоненти и отделни технически възли, които са представителни за типа, подлежащ на одобряване.
Производителят обаче има право да избере - със съгласието на органа по одобряването - превозно средство, система, компонент или отделен технически възел, който въпреки че не е представителен за типа, подлежащ на одобряване, съчетава някои от най-неблагоприятните характеристики, що се отнася до изискваните работни показатели. По време на процеса на подбор могат да се използват методи на виртуално изпитване, за да се улесни вземането на решения.
4. Със съгласието на органа по одобряването като алтернатива на процедурите на изпитване, посочени в параграф 1, могат да се прилагат методи на виртуално изпитване по молба на производителя, като се спазват изискванията, установени в делегираните актове, приети съгласно параграф 6.
5. Методите на виртуално изпитване изпълняват условията, определени в делегираните актове, приети съгласно параграф 6.
6. За да се гарантира, че резултатите, получени с помощта на методите на виртуално изпитване, са също толкова значими, колкото и получените с помощта на физическо изпитване, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 75 по отношение на изискванията, които могат да бъдат предмет на виртуално изпитване и условията на провеждане на виртуалните изпитвания. Когато Комисията приема делегирани актове, тя взема като основа изискванията и процедурите, предвидени в приложение XVI към Директива 2007/46/ЕО, където е приложимо.
Член 33
Правила за съответствие на производството
1. Органът по одобряването, който издава ЕС одобряване на типа, взема необходимите мерки, за да удостовери, ако е необходимо - в сътрудничество с органите по одобряването на другите държави членки, че са били създадени адекватни правила, гарантиращи съответствието на произвежданите превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли с одобрения тип.
2. Органът по одобряването, който издава одобрение на типа за цялото превозно средство, взема необходимите мерки, за да удостовери, че сертификатите за съответствие, издадени от производителя, съответстват на член 38. За тази цел органът по одобряването проверява дали достатъчен брой екземпляри от сертификатите за съответствие отговарят на член 38, както и дали производителят е създал адекватни правила, за да гарантира, че данните в сертификатите за съответствие са верни.
3. Органът по одобряване, който е издал ЕС одобряване на типа, взема необходимите мерки във връзка с това одобряване, за да удостовери, при необходимост - в сътрудничество с органите по одобряване на другите държави членки, че посочените в параграфи 1 и 2 правила продължават да бъдат адекватни и че произвежданите превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли продължават да отговарят на одобрения тип и сертификатите за съответствие продължават да отговарят на член 38.
4. За да удостовери, че превозно средство, система, компонент или отделен технически възел съответстват на одобрения тип, органът по одобряването, издал ЕС одобряването на типа, може да извърши всяка от проверките или изпитванията, които се изискват за ЕС одобряване на типа, върху образци, взети от помещенията на производителя, включително от производствените съоръжения.
5. Когато орган по одобряване, който е издал ЕС одобряване на типа, констатира, че правилата, посочени в параграфи 1 и 2, не се прилагат, значително се отклоняват от договорените правила и контролни планове, престанали са да се прилагат или се смята, че вече не са адекватни, въпреки че производството продължава, той взема необходимите мерки, за да осигури правилното прилагане на процедурата относно съответствието на производството или отнема одобрението на типа.
6. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 75 относно подробни мерки по отношение на съответствието на производството. Първите такива делегирани актове се приемат до 31 декември 2014 г.
ГЛАВА VI
ИЗМЕНЕНИЯ НА ЕС ОДОБРЯВАНИЯТА НА ТИПА
Член 34
Общи разпоредби
1. Производителят незабавно информира органа по одобряването, издал ЕС одобряването на типа, за всяка промяна в подробните данни, отбелязани в техническото досие.
Органът по одобряването решава коя от установените в член 35 процедури да следва.
В случай на нужда органът по одобряването може да реши, след консултации с производителя, че трябва да се издаде ново ЕС одобряване на типа.
2. Заявление за изменение на ЕС одобряване на типа се подава само до органа по одобряването, предоставил първоначалното ЕС одобряване на типа.
3. Ако органът по одобряването стигне до заключението, че за целите на изготвяне на изменение трябва да бъдат извършени отново проверки или изпитвания, той съответно информира производителя за това.
Процедурите, посочени в член 35, се прилагат само ако въз основа на посочените проверки или изпитвания органът по одобряването е достигнал до заключение, че изискванията за ЕС одобряване на типа продължават да се спазват.
Член 35
Ревизии и разширения на ЕС одобряването на типа
1. Ако данните, отбелязани в техническото досие, са променени, без да се изисква да бъдат повторени проверките или изпитванията, изменението се отбелязва като „ревизия“.
В такива случаи органът по одобряването издава ревизираните страници от техническото досие, както е необходимо, като отбелязва ясно всяка ревизирана страница, за да се покаже същността на промяната и датата на преиздаване. Счита се, че консолидирана актуализирана версия на техническото досие, придружена от подробно описание на промените, отговаря на това изискване.
2. Изменението се обозначава като „разширение“, когато записаните в техническото досие данните са претърпели промяна и е налице някой от следните елементи:
а)
необходими са допълнителни проверки или изпитвания;
б)
има промяна в информацията за ЕС сертификата за одобряване на типа, с изключение на приложенията към него;
в)
влизат в сила нови изисквания в съответствие с някой от актовете, изброени в приложение II, приложими към одобрения тип превозно средство или одобрената система, компонент или отделен технически възел.
В случай на разширение органът по одобряването издава актуализиран ЕС сертификат за одобряване на типа, обозначен с номера на разширението, нарастващ в съответствие с номера на поредното вече издадено разширение. Този сертификат за одобряване ясно показва причината за разширението и датата на преиздаването.
3. При издаване на изменени страници или на консолидирана актуализирана версия съдържанието на техническото досие, приложено към сертификата за одобряване, се променя съответно така, че да показва датите на най-новото разширение или ревизия или датата на най-новото консолидиране на актуализираната версия.
4. Не се изисква изменение на одобряване на типа на дадено превозно средство, ако новите изисквания, посочени в параграф 2, буква в), не са свързани от техническа гледна точка с този тип превозно средство или засягат категории превозни средства, различни от категорията, към която то принадлежи.
Член 36
Издаване и нотифициране на изменения
1. В случай на разширение се актуализират всички свързани с него раздели на ЕС сертификата за одобряване на типа, приложенията към него и съдържанието на техническото досие. Актуализираният сертификат и приложенията към него се издават на кандидата без забавяне.
2. В случай на ревизия ревизираните документи или съответно консолидираната актуализирана версия, където е подходящо, включително ревизираното съдържание на техническото досие, се издават на кандидата без забавяне от органа по одобряването.
3. Органът по одобряването нотифицира органите по одобряването на другите държави членки относно всяко изменение, направено в ЕС одобренията на типа, в съответствие с процедурите, установени в член 29.
ГЛАВА VII
ВАЛИДНОСТ НА ЕС ОДОБРЯВАНЕТО НА ТИПА
Член 37
Прекратяване на валидността
1. ЕС одобряването на типа се издава с неограничен срок на действие.
2. ЕС одобряването на типа за превозно средство става невалидно във всеки от следните случаи:
а)
нови изисквания, приложими към одобрения тип превозно средство, стават задължителни за предоставянето на пазара, регистрацията или пускането в употреба на превозни средства, и не е възможно одобряването на типа да бъде съответно актуализирано;
б)
при доброволно окончателно прекратяване на производството на одобрено превозно средство;
в)
изтичане на срока на валидност на одобряването по силата на специално ограничение в съответствие с член 40, параграф 6;
г)
одобрението е отнето в съответствие с член 33, параграф 5, член 49, параграф 1 или член 52, параграф 4.
3. Когато само един вариант на даден тип превозно средство или само една версия на даден вариант загуби валидност, ЕС одобряването на типа за съответното превозно средство губи валидност само по отношение на конкретния вариант или версия.
4. Когато производството на конкретен тип превозно средство бъде окончателно прекратено, производителят нотифицира органа по одобряването, издал ЕС одобряване на типа за това превозно средство.
В рамките на един месец след получаване на нотификацията, посочена в първа алинея, органът по одобряването, който е издал ЕС одобряването на типа за превозното средство, информира съответно органите по одобряването на другите държави членки.
5. Без да се засягат разпоредбите на параграф 4, в случаите, когато дадено ЕС одобряване на типа за превозно средство предстои да стане невалидно, производителят уведомява органа по одобряването, издал ЕС одобряването на типа.
Органът по одобряването, издал ЕС одобряването на типа, незабавно съобщава цялата необходима информация на органите по одобряването на другите държави членки, така че да направи възможно прилагането, когато е подходящо, на член 44.
Съобщението, посочено във втора алинея, уточнява по-специално датата на производството и идентификационния номер на последното произведено превозно средство.
ГЛАВА VIII
СЕРТИФИКАТ ЗА СЪОТВЕТСТВИЕ И МАРКИРОВКИ
Член 38
Сертификат за съответствие
1. Производителят, в качеството си на притежател на одобрение на типа за превозно средство, издава сертификат за съответствие на хартиен носител на всяко превозно средство, независимо дали то е комплектовано, некомплектовано или напълно комплектовано, ако то е произведено в съответствие с одобрения тип превозно средство.
Този сертификат се предоставя безвъзмездно на купувача заедно с превозното средство. Предоставянето му не може да се поставя в зависимост от отправяне на изрично искане или от предоставяне на допълнителна информация на производителя.
По искане на собственика на превозното средство производителят на превозното средство издава в рамките на срок от 10 години след датата на производство на превозното средство дубликат на сертификата за съответствие срещу заплащане, което не надхвърля разходите за издаването му. Думата „дубликат“ трябва да се вижда ясно на лицевата страна на всеки дубликат на сертификат.
2. Производителят използва образеца за сертификат за съответствие, приет от Комисията чрез актове за изпълнение. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 73, параграф 2. Сертификатът за съответствие се изготвя по такъв начин, че да не позволява фалшифициране. За тази цел в актовете за изпълнение се предвижда, че използваната за сертификата хартия се защитава чрез няколко защитни печатни елемента. Първите такива актове за изпълнение се приемат до 31 декември 2014 г.
3. Сертификатът за съответствие се съставя на поне един от официалните езици на Съюза. Всяка държава членка може да поиска сертификатът за съответствие да бъде преведен на собствения(те) ѝ официален(ни) език(ци).
4. Лицето или лицата, упълномощени да подписват сертификати за съответствие, са част от организацията на производителя и са надлежно упълномощени от ръководството ѝ да ангажират изцяло юридическата отговорност на производителя по отношение на проектирането и производството или на съответствието на производството на превозното средство.
5. Сертификатът за съответствие се попълва изцяло и не съдържа ограничения относно употребата на превозното средство, различни от ограниченията, предвидени в настоящия регламент или в делегираните актове, приети съгласно настоящия регламент.
6. В случай на некомплектовано или напълно комплектовано превозно средство производителят попълва само онези точки от сертификата за съответствие, които са добавени или променени на текущия етап на одобряване, и ако е необходимо, прилага към този сертификат всички сертификати за съответствие, издадени на предходните етапи.
7. Сертификатът за съответствие на превозните средства, одобрени в съответствие с разпоредбите на член 40, параграф 2, включва в заглавието си израза „За комплектовани/напълно комплектовани превозни средства, чийто тип е одобрен съгласно член 40, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 168/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 15 януари 2013 г. относно одобряването и надзора на пазара на дву-, три- и четириколесни превозни средства (временно одобрение)“.
8. Установеният в актовете за изпълнение, посочени в параграф 2, сертификат за съответствие на превозни средства, одобрени в съответствие с член 42, включва в заглавието си израза „За комплектовани/напълно комплектовани превозни средства, получили одобрение на типа за малки серии“, като в близост до него се посочва годината на производство, последвана от пореден номер между 1 и границата, посочена в таблицата в приложение III, отбелязваща по отношение на всяка година на производство позицията на това превозно средство по отношение на определената част от производството за съответната година.
9. Без да се засяга параграф 1, производителят може да предаде сертификата за съответствие в електронен вид на регистриращия орган на всяка държава членка.
Член 39
Задължителна табела с подходяща маркировка на превозните средства и маркировка за одобряване на типа на компоненти или отделни технически възли
1. Производителят на превозно средство прикрепя на всяко превозно средство, произведено в съответствие с одобрения тип, задължителна табела с подходяща маркировка, изисквана от съответния акт за изпълнение, приет в съответствие с параграф 3.
2. Производителят на компонент или отделен технически възел, независимо дали последният е част от система или не, обозначава всеки компонент или отделен технически възел, произведен в съответствие с одобрения тип, с маркировка за одобряване на типа, изисквана от съответния акт за изпълнение, приет съгласно настоящия регламент или съответното правило на ИКЕ на ООН.
Когато не се изисква маркировка за одобряване на типа, производителят поставя поне собственото си търговско наименование или търговска марка, номер на типа или идентификационен номер.
3. Задължителната табела и маркировката за ЕС одобряване на типа се оформят в съответствие с образеца, установен от Комисията чрез актове за изпълнение. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 73, параграф 2. Първите такива актове за изпълнение се приемат до 31 декември 2014 г.
ГЛАВА IX
ИЗКЛЮЧЕНИЯ НА ОСНОВАНИЕ НОВИ ТЕХНОЛОГИИ ИЛИ НОВИ КОНЦЕПЦИИ
Член 40
Изключения на основание нови технологии или нови концепции
1. Производителят може да кандидатства за ЕС одобряване на типа по отношение на тип на превозно средство, система, компонент или отделен технически възел, в които са вградени нови технологии или концепции, които са несъвместими с един или повече актове, изброени в приложение II.
2. Органът по одобряването издава посоченото в параграф 1 ЕС одобряване на типа, когато са изпълнени всички посочени по-долу условия:
а)
в заявлението се посочват причините, поради които въпросните технологии или концепции правят системата, компонента или отделния технически възел несъвместими с един или повече актове, изброени в приложение II;
б)
в заявлението се описват последствията за безопасността и опазването на околната среда на новата технология, както и мерките, взети, за да бъде гарантирано, че в сравнение с изискванията, от които се иска изключение, се постига поне равностойно ниво на безопасност и опазване на околната среда;
в)
представено е описание на изпитванията и резултатите, с които се доказва, че условията, посочени в буква б), са изпълнени.
3. Издаването на такова ЕС одобряване на типа за изключение на основание нови технологии или нови концепции подлежи на разрешение от страна на Комисията. Това разрешение се предоставя посредством акт за изпълнение. Този акт за изпълнение се приема в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 73, параграф 2.
4. До приемане на решението на Комисията за разрешение органът по одобряването може да издаде валидно само на територията на съответната държава членка временно ЕС одобряване на типа на превозното средство, за което се отнася исканото изключение. Органът по одобряването незабавно уведомява Комисията и другите държави членки чрез досие, съдържащо посочената в параграф 2 информация.
Временното естество и ограниченият териториален обхват са ясно обозначени в заглавието на сертификата за одобряване на типа и в заглавието на сертификата за съответствие. Комисията може да приема актове за изпълнение с цел установяване на хармонизирани образци за сертификата за одобряване на типа и сертификата за съответствие за целите на настоящия параграф. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 73, параграф 2.
5. Други органи по одобряването могат да решат да приемат в писмена форма временното одобряване, посочено в параграф 4, на собствената си територия.
6. При необходимост в разрешението от Комисията, посочено в параграф 3, се уточнява също така дали то подлежи на някакви ограничения. При всички случаи одобряването на типа е валидно най-малко 36 месеца.
7. Ако Комисията реши да откаже да даде разрешение, органът по одобряването незабавно известява притежателя на временното одобряване на типа, посочено в параграф 4, че временното одобряване се отменя шест месеца след датата на отказа на Комисията.
Разрешава се обаче превозните средства, произведени съгласно временното одобряване преди прекратяването на валидността му, да бъдат пуснати на пазара, регистрирани или пуснати в употреба във всяка държава членка, която е приела временното одобряване.
Член 41
Последваща адаптация на делегираните актове и на актовете за изпълнение
1. Когато Комисията разреши предоставянето на изключение съгласно член 40, тя незабавно предприема необходимите действия за адаптиране на съответните делегирани актове или актове за изпълнение към технологичното развитие.
Когато изключението по член 40 се отнася до правило на ИКЕ на ООН, Комисията предлага изменение на съответното правило на ИКЕ на ООН съгласно процедурата, приложима по силата на Ревизираната спогодба от 1958 г.
2. Всички ограничения в решението на Комисията за разрешаване на изключението се премахват веднага след изменението на съответните актове.
Ако не са взети необходимите мерки за адаптиране на делегираните актове или на актовете за изпълнение, Комисията може, по искане на държавата членка, издала одобрението, да разреши чрез решение под формата на акт за изпълнение, прието в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 73, параграф 2, на тази държава членка да удължи срока на действие на одобрението на типа.
ГЛАВА X
ПРЕВОЗНИ СРЕДСТВА, ПРОИЗВЕДЕНИ В МАЛКИ СЕРИИ
Член 42
Национално одобряване на типа за малки серии
1. Производителят може да подаде заявление за национално одобряване на типа за малки серии превозни средства в рамките на годишните количества, установени в приложение III. Тези ограничения се прилагат за предоставянето на пазара, регистрацията или пускането в употреба на пазара на всяка държава членка на превозни средства от одобрения тип в рамките на дадена година.
2. За типа превозни средства, посочени в параграф 1, държавите членки могат да предоставят изключение от основните изисквания, предвидени в един или повече делегирани актове, изброени в приложение II, при условие че установят съответни алтернативни изисквания.
„Алтернативни изисквания“ означава административни разпоредби и технически изисквания, които имат за цел да осигурят равнище на безопасност при експлоатация, на опазване на околната среда и безопасни условия на труд, равностойно на най-високото осъществимо равнище спрямо равнището, предвидено от един или повече от делегираните актове, изброени в приложение II.
За типа превозни средства, посочени в параграф 1, държавите членки могат да предоставят изключение от прилагането на една или повече от административните разпоредби на настоящия регламент или на актовете за изпълнение, приети съгласно настоящия регламент.
Държава членка предоставя изключение от изискването за прилагане на разпоредбите, посочени в настоящия параграф, ако има основателни причини да направи това.
3. За целите на националното одобряване на типа на превозни средства по настоящия член се приемат системите, компонентите или отделните технически възли, чийто тип е одобрен в съответствие с актовете, изброени в приложение II.
4. Сертификатът за одобряване на типа на превозните средства, чийто тип е одобрен според настоящия член, се съставя в съответствие с образеца, посочен в член 30, параграф 2, но не е озаглавен „ЕС сертификат за одобряване на типа“, и посочва естеството на изключенията, предоставени съгласно параграф 2. Сертификатите за одобряване на типа се номерират в съответствие с хармонизираната система, посочена в член 29, параграф 4.
5. В сертификата за одобряване на типа се посочва естеството на изключенията, предоставени съгласно първа и трета алинея от параграф 2.
6. Валидността на националното одобряване на типа за малки серии се ограничава до територията на държавата членка, чийто орган по одобряването е издал одобрението.
7. По искане на производителя обаче копие от сертификата за одобряване на типа и неговите приложения се изпраща с препоръчано писмо или по електронна поща на органите по одобряването на държавите членки, посочени от производителя.
8. В рамките на три месеца след получаването на искането, посочено в параграф 7, органите по одобряването на посочените от производителя държави членки решават дали да приемат или не одобрението на типа. Те съобщават официално решението си на органа по одобряването, който е издал национално одобряване на типа за малки серии.
9. Органите по одобряването на държавите членки признават националното одобряване на типа, освен ако имат основателни причини да считат, че националните технически изисквания, в съответствие с които е било одобрено превозно средство, не са равностойни на техните собствени.
10. По искане на заявител, който желае да пусне на пазара или регистрира превозно средство с национално одобряване за малки серии в друга държава членка издалият националното одобряване на типа за малки серии орган по одобряването предоставя на националния орган на другата държава членка копие от сертификата за одобряване на типа, както и техническото досие. Прилагат се параграфи 8 и 9.
ГЛАВА XI
ПРЕДОСТАВЯНЕ НА ПАЗАРА, РЕГИСТРАЦИЯ ИЛИ ПУСКАНЕ В УПОТРЕБА
Член 43
Предоставяне на пазара, регистрация или пускане в употреба на превозни средства
Без да се засягат членове 46 и 47, превозните средства, за които ЕС одобряването на типа на цялото превозно средство е задължително, или за които производителят е получил такова одобрение на типа съгласно настоящия регламент, се предоставят на пазара, регистрират или пускат в употреба, ако са придружени от валиден сертификат за съответствие, издаден в съответствие с член 38.
Когато тези превозни средства са некомплектовани, тяхното предоставяне на пазара или пускане в употреба е разрешено, но отговорните за регистрацията на превозните средства органи на държавите членки могат да откажат да разрешат регистрацията и употребата по пътищата на такива превозни средства.
Член 44
Предоставяне на пазара, регистрация или пускане в употреба на превозни средства, последни от дадена серия
1. При спазване на ограниченията, приложими за превозни средства, които са последни от дадена серия, и на крайния срок, установени в параграфи 2 и 4, превозните средства, които съответстват на тип превозно средство, чието ЕС одобряване на типа е станало невалидно съгласно член 37, могат да бъдат предоставяни на пазара, регистрирани или пускани в употреба.
Първа алинея се отнася само до превозни средства на територията на Съюза, които са имали валидно ЕС одобряване на типа по времето на производството им, но които не са били предоставени на пазара, регистрирани или пуснати в употреба преди това ЕС одобряване на типа да загуби валидността си.
2. Параграф 1 се прилага по отношение на комплектовани превозни средства за срок от 24 месеца, считано от датата на която ЕС одобряването на типа е станало невалидно, а по отношение на напълно комплектованите превозни средства - за срок от 30 месеца, считано от тази дата.
3. Производител, който иска да се възползва от параграф 1, подава заявление до националния орган на всяка държава членка, където въпросните превозни средства трябва да бъдат предоставени на пазара, регистрирани или пуснати в употреба. В заявлението се посочват всички технически или икономически причини, поради които тези превозни средства не могат да отговорят на новите изисквания за одобрение на типа.
Съответният национален орган решава в рамките на три месеца от получаването на заявлението дали и в какви количества да допусне регистрация на тези превозни средства на своята територия.
4. Общият брой на превозните средства, които са последни от дадена серия, не трябва да надхвърля 10 % от броя на превозните средства, регистрирани през предходните две години, или 100 превозни средства на държава членка, като се взема по-голямата стойност.
5. Върху сертификата за съответствие на превозните средства, които се пускат в употреба в съответствие с тази процедура, се прави специален запис, обозначаващ превозните средства като „последни от дадена серия“.
6. Държавите членки вземат необходимите мерки да осигурят ефективен контрол на броя на превозните средства, които предстои да се предоставят на пазара, регистрират или пуснат в употреба съгласно процедурата, посочена в настоящия член.
7. Настоящият член се прилага само към случаите на преустановяване поради прекратяване на валидността на одобряването на типа в случая, посочен в член 37, параграф 2, буква а).
Член 45
Предоставяне на пазара или пускане в употреба на компоненти и отделни технически възли
1. Компоненти или отделни технически възли могат да се предоставят на пазара или пускат в употреба само ако съответстват на изискванията на съответните актове, изброени в приложение II, и ако са надлежно маркирани в съответствие с член 39.
2. Параграф 1 не се прилага към компоненти или отделни технически възли, специално произведени или проектирани за нови превозни средства, които не попадат в обхвата на настоящия регламент.
3. Чрез дерогация от параграф 1 държавите членки могат да разрешат предоставянето на пазара или пускането в употреба на компоненти или отделни технически възли, които са освободени от изискванията на една или няколко от разпоредбите на настоящия регламент съгласно член 40 или са предназначени за монтиране в превозни средства, които са обхванати от одобрения, издадени съгласно член 42, приложими към въпросния компонент или отделен технически възел.
4. Чрез дерогация от параграф 1 и ако не се предвижда друго в настоящия регламент или в един от делегираните актове, приети съгласно настоящия регламент, държавите членки могат да разрешат предоставянето на пазара или пускането в употреба на компоненти или отделни технически възли, предназначени за монтиране в превозни средства, за които при предоставянето на пазара или пускането им в употреба не се е изисквало да имат одобряване на типа съгласно настоящия регламент или Директива 2002/24/ЕО.
ГЛАВА XII
ПРЕДПАЗНИ КЛАУЗИ
Член 46
Процедура по отношение на превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли, представляващи сериозен риск на национално равнище
1. Когато органите за надзор на пазара на държава членка предприемат действие съгласно член 20 от Регламент (ЕО) № 765/2008 или когато имат основателна причина да считат, че превозно средство, система, компонент или отделен технически възел, които попадат в приложното поле на настоящия регламент, представляват сериозен риск за здравето или безопасността на лица или за други аспекти на защитата на обществения интерес, попадащи в приложното поле на настоящия регламент, органът по одобряването, издал одобрението, извършва оценка по отношение на съответното превозно средство, система, компонент или отделен технически възел, която обхваща всички изисквания, определени в настоящия регламент. Съответните икономически оператори оказват пълно съдействие на органите по одобряването и/или на органите за надзор на пазара.
Когато в процеса на тази оценка органът по одобряването, който е издал одобрението, открие, че за превозното средство, системата, компонента или отделния технически възел не са спазени изискванията, определени в настоящия регламент, той незабавно изисква от съответния икономически оператор да предприеме необходимите коригиращи действия, за да приведе превозното средство, системата, компонента или отделния технически възел в съответствие с тези изисквания, да изтегли превозното средство, системата, компонента или отделния технически възел от пазара или да ги изземе в разумен срок, съобразен с естеството на риска.
Член 21 от Регламент (ЕО) № 765/2008 се прилага за мерките, посочени във втора алинея от настоящия параграф.
2. Когато органите по одобряването считат, че несъответствието не е ограничено само до националната територия, те информират Комисията и другите държави членки за резултатите от оценката и действията, които те са изискали от икономическия оператор да предприеме.
3. Икономическият оператор осигурява предприемането на всички подходящи коригиращи действия по отношение на всички несъответстващи на изискванията превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли, които той е пуснал на пазара, регистрирал или за чието пускане в употреба е отговорен на територията на Съюза.
4. Когато икономическият оператор не предприеме подходящи коригиращи действия в посочения в параграф 1, втора алинея срок, националните органи предприемат всички подходящи мерки, за да забранят или ограничат предоставянето на пазара, регистрацията или пускането в употреба на несъответстващите на изискванията превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли на своя национален пазар или за изтеглянето им от този пазар или изземването им.
5. Националните органи незабавно информират Комисията и другите държави членки за мерките, предвидени в параграф 4.
Предоставената информация включва всички налични подробни данни, по-специално данните, необходими за идентифицирането на несъответстващите на изискванията превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли, произхода им, естеството на предполагаемото несъответствие и съпътстващия риск, естеството и продължителността на предприетите на национално равнище мерки, както и аргументите, изтъкнати от съответния икономически оператор. По-специално органите по одобряването посочват дали несъответствието се дължи на някоя от следните причини:
а)
невъзможност превозното средство, системата, компонентът или отделният технически възел да спази изискванията, свързани със здравето или безопасността на хората, опазването на околната среда или на други аспекти от защитата на обществения интерес, обхванати от настоящия регламент;
б)
недостатъци в съответните актове, изброени в приложение II.
6. Държавите членки информират Комисията и другите държави членки в рамките на един месец за всички приети мерки и за всяка допълнителна информация, с която разполагат и която е свързана с несъответствието на превозното средство, системата, компонента или отделния технически възел, и в случай на несъгласие с нотифицираната национална мярка - за своите възражения.
7. Когато в срок от един месец от получаването на информацията, посочена в параграф 6 от настоящия член, някоя държава членка или Комисията повдигнат възражение във връзка с предприета от държава членка мярка, мярката се оценява от Комисията в съответствие с член 47.
8. Държавите членки гарантират, че по отношение на превозното средство, системата, компонента или отделния технически възел са предприети подходящи ограничителни мерки, като например незабавно изтегляне на превозното средство, системата, компонента или отделния технически възел от техния пазар.
Член 47
Предпазна процедура на Съюза
1. Когато в хода на процедурата, предвидена в член 46, параграфи 3 и 4, са повдигнати възражения срещу предприета от държава членка мярка, или когато Комисията прецени, че национална мярка противоречи на законодателството на Съюза, Комисията незабавно оценява националната мярка след консултация с държавите членки и съответния икономически оператор или оператори. Въз основа на резултатите от тази оценка Комисията взема решение в съответствие с процедурата по разглеждане, предвидена в член 73, параграф 2, дали националната мярка се счита за оправдана или не.
Комисията съобщава решението си на всички държави членки и на съответния икономически оператор или оператори.
2. Ако Комисията прецени, че националната мярка е оправдана, всички държави членки предприемат необходимите мерки да осигурят изтеглянето от своя пазар на несъответстващото на изискванията превозно средство, система, компонент или отделен технически възел и информират Комисията за това. Ако се прецени, че националната мярка не е оправдана, съответната държава членка оттегля или изменя мярката в съответствие с решението, посочено в параграф 1.
3. Когато се прецени, че националната мярка е оправдана и се обосновава с недостатъци в настоящия регламент или в делегираните актове или актовете за изпълнение, приети съгласно настоящия регламент, Комисията предлага подходящи мерки, както следва:
а)
по отношение на делегирани актове или актове за изпълнение, приети съгласно настоящия регламент, Комисията предлага необходимите изменения в съответния акт;
б)
по отношение на правила на ИКЕ на ООН, Комисията предлага необходимите предложения за изменения към съответните правила на ИКЕ на ООН в съответствие с процедурата по Ревизираната спогодба от 1958 г.
Член 48
Съответстващи на изискванията превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли, които представляват сериозен риск
1. Когато след извършване на оценката съгласно член 46, параграф 1 държава членка установи, че въпреки съответствието си с приложимите изисквания или въпреки че са правилно маркирани, дадени превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли представляват сериозен риск за безопасността или могат сериозно да навредят на околната среда или на общественото здраве, държавата членка изисква от съответния икономически оператор да предприеме всички необходими мерки, за да гарантира, че при пускането на пазара, регистрацията или след пускането в употреба на съответното превозно средство, система, компонент или отделен технически възел те вече няма да представляват такъв риск, да изтегли превозното средство, системата, компонента или отделния технически възел от пазара или да ги изземе в рамките на разумен срок, съобразен с естеството на риска. Държавата членка може да откаже да регистрира такива превозни средства, докато производителят на превозното средство не вземе всички необходими мерки.
2. По отношение на превозно средство, система, компонент или отделен технически възел, посочени в параграф 1, икономическият оператор гарантира, че са предприети коригиращи действия по отношение на всички такива превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли, пуснати на пазара, регистрирани или пуснати в употреба в Съюза.
3. Държавата членка, посочена в параграф 1, информира в рамките на един месец Комисията и другите държави членки за всички налични подробни данни, по-специално данните, необходими за идентификацията на съответното превозно средство, система, компонент или отделен технически възел, произхода и веригата на доставка на превозното средство, системата, компонента или отделния технически възел, естеството на съществуващия риск и естеството и продължителността на взетите на национално равнище мерки.
4. Комисията незабавно се консултира с държавите членки и съответния икономически оператор или оператори, и по-специално с органа по одобряването, издал одобрението на типа, и извършва оценка на предприетата национална мярка. Въз основа на резултатите от тази оценка Комисията взема решение дали националната мярка, посочена в параграф 1, е оправдана или не и когато е необходимо, предлага подходящи мерки.
5. Адресати на решението на Комисията са всички държави членки, като Комисията го съобщава незабавно на тях и на съответния икономически оператор или оператори.
Член 49
Превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли, които не съответстват на одобрения тип
1. Когато нови превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли, които са придружени от сертификат за съответствие или имат нанесена маркировка за одобряване на типа, не съответстват на одобрения тип, органът по одобряването, издал ЕС одобрението на типа, предприема необходимите мерки, включително отнемане на одобрението на типа, за да гарантира, че превозните средства, системите, компонентите или отделните технически възли, които са в процес на производство, се привеждат в съответствие с одобрения тип.
2. За целите на параграф 1 се счита, че отклоненията от подробните данни от ЕС сертификата за одобряване на типа или от техническото досие се считат за несъответствие с одобрения тип.
3. Ако орган по одобряването докаже, че нови превозни средства, компоненти или отделни технически възли, които са придружени от сертификат за съответствие, издаден в друга държава членка, или които имат нанесена маркировка за одобряване на типа, не съответстват на одобрения тип, той може да поиска от органа по одобряването, издал ЕС одобряването на типа, да удостовери, че превозните средства, системите, компонентите или отделните технически възли в процес на производство продължават да отговарят на одобрения тип. При получаване на такова искане органът по одобряването, издал ЕС одобряването на типа, предприема исканите действия възможно най-бързо и най-късно в рамките на три месеца от датата на искането.
4. Органът по одобряването отправя искане към органа по одобряването, който е издал ЕС одобряването на типа за система, компонент, отделен технически възел или некомплектованото превозно средство, да предприеме необходимите действия, за да осигури, че превозните средства в процес на производство отново се привеждат в съответствие с одобрения тип в следните случаи:
а)
по отношение на ЕС одобряване на типа на превозно средство - когато несъответствието на превозното средство се дължи изключително на несъответствието на дадена система, компонент или отделен технически възел;
б)
по отношение на многоетапно одобряване на типа - когато несъответствието на напълно комплектовано превозно средство се дължи изключително на несъответствието на система, компонент или отделен технически възел, които са част от некомплектованото превозно средство, или на несъответствието на самото некомплектовано превозно средство.
5. При получаване на такова искане съответният орган по одобряването предприема необходимите мерки, ако е необходимо - съвместно с отправилия искането орган по одобряването, възможно най-бързо и най-късно в рамките на три месеца от датата на искането.
6. Когато се установи несъответствие, органът по одобряването на държавата членка, издал ЕС одобряването на типа за системата, компонента или отделния технически възел или за некомплектованото превозно средство, предприема мерките, посочени в параграф 1.
Органите по одобряването се информират взаимно в рамките на един месец за всяко отнемане на ЕС одобряване на типа и за причините за това отнемане.
7. Ако орган по одобряването, издал ЕС одобряването на типа, оспорва несъответствието, за което е уведомен, засегнатите държави членки полагат усилия за уреждане на спора. Комисията се информира постоянно и при необходимост провежда съответните консултации с цел уреждане на спора.
Член 50
Пускане на пазара и пускане в употреба на части или оборудване, които могат да изложат на сериозен риск правилното функциониране на основни системи
1. Части или оборудване, които могат да изложат на сериозен риск правилното функциониране на системи от основно значение за безопасността на превозното средство или на екологичните му характеристики, не се пускат на пазара, регистрират или пускат в употреба и се забраняват, освен ако не са разрешени от орган по одобряването в съответствие с член 51, параграфи 1 и 4.
2. За да се гарантира еднаквото прилагане на параграф 1 Комисията може да приема актове за изпълнение за съставяне на списък на такива части или оборудване въз основа на наличната информация и по-специално на информацията, предоставена от държавите членки относно:
а)
степента на риска по отношение на безопасността или екологичните характеристики на превозни средства, в които са монтирани въпросните части или оборудване;
б)
възможното въздействие върху потребители и производители от вторичния пазар на евентуалното въвеждане по настоящия член на изискване за разрешение за частите или оборудването.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 73, параграф 2.
3. Параграф 1 не се прилага за оригинални части или оборудване и за такива, които са получили одобрение на типа в съответствие с някой от изброените в приложение II актове, освен в случаите, в които одобрението е свързано с аспекти, различни от посочените в параграф 1.
Параграф 1 не се прилага за части или оборудване, произведени изключително за състезателни превозни средства, които не са предназначени за пътищата, отворени за обществено ползване. Ако части или оборудване, включени в списък, създаден с акт за изпълнение, посочен в параграф 2, имат двойно предназначение - за състезателни цели и за движение по пътищата, тези части или оборудване не може да се предоставят на широката общественост за използване при превозните средства, предназначени за движение по пътищата, освен ако не отговарят на изискванията на настоящия член. Когато е целесъобразно, Комисията приема разпоредби за идентифицирането на части или оборудване, посочени в настоящия параграф.
4. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 75 относно изискванията, на които трябва да отговарят частите и оборудването, посочени в параграф 1 от настоящия член.
Посочените изисквания могат да се основават на актовете, изброени в приложение II, или могат да представляват сравнение на частите или оборудването с екологичните характеристики или характеристиките за безопасност на оригиналното превозно средство или с някоя от частите на последното, както е целесъобразно. И в двата случая изискванията гарантират, че частите или оборудването не нарушават функционирането на системите, които са от основно значение за безопасността на превозното средство или за екологичните му характеристики.
Член 51
Изисквания, свързани с частите или оборудването, които може да изложат на сериозен риск правилното функциониране на основни системи
1. За целите на член 50, параграф 1 производителят на части или оборудване подава до органа по одобряването заявление, придружено от протокол от изпитванията, изготвен от оправомощена техническа служба, който удостоверява, че частите или оборудването, за които се иска разрешение, съответстват на изискванията, посочени в член 50, параграф 4. Производителят може да подаде само едно заявление за даден тип от дадена част само до един орган по одобряването.
Ако получи искане за това от компетентен орган на друга държава членка, органът по одобряването, който е издал разрешението, в рамките на един месец след получаването на това искане изпраща на компетентния орган копие от изискания сертификат за разрешението заедно с приложенията чрез обща сигурна система за електронен обмен на информация. Копието може да бъде изпратено и под формата на защитен електронен файл.
2. Заявлението трябва да съдържа данни за производителя на частите или оборудването, типа, идентификационните номера и номерата на частите или оборудването, наименованието на производителя на превозното средство, типа на превозното средство и ако е целесъобразно, годината на производство или друга информация, позволяваща идентифицирането на превозното средство, на което трябва да бъдат монтирани частите или оборудването.
Когато органът по одобряването се увери въз основа на протокола от изпитванията и на други данни, че въпросните части или оборудване съответстват на изискванията, посочени в член 50, параграф 4, той дава разрешение частите или оборудването да бъдат пускани на пазара и пускани в употреба при условията на втората алинея от параграф 4 от настоящия член.
Органът по одобряването незабавно издава на производителя сертификат.
3. Комисията може да приема актове за изпълнение с цел установяване на образеца и системата за номериране за сертификата, посочен в трета алинея от параграф 2 от настоящия член. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 73, параграф 2.
4. Производителят информира незабавно органа по одобряването, издал разрешението, за всяка промяна, която може да засегне условията на издаването. Органът по одобряването взема решение дали разрешението трябва да се преразгледа или да се преиздаде и дали са необходими допълнителни изпитвания.
Производителят е отговорен да осигури, че частите или оборудването се произвеждат и продължават да се произвеждат при условията, при които е издадено разрешението.
5. Преди да издаде разрешение, органът по одобряването проверява дали съществуват удовлетворителни разпоредби и процедури, които да осигуряват ефективен контрол върху съответствието на производството.
Когато органът по одобряването констатира, че условията за издаване на разрешение вече не се изпълняват, той изисква от производителя да вземе необходимите мерки да приведе отново в съответствие с изискванията частите или оборудването. При необходимост той отнема разрешението.
6. Органите по одобряването на различните държави членки предлагат на вниманието на Комисията всяко разногласие помежду си относно разрешенията, посочени в параграф 2, втора алинея. Комисията взима необходимите мерки за уреждане на разногласията, които при необходимост включват искане за отнемане на разрешението, след допитване до органите по одобряването.
7. До съставянето на списъка, посочен член 50, параграф 2, държавите членки могат да запазят националните си разпоредби относно части или оборудване, които могат да повлияят на правилното функциониране на системи с основно значение за безопасността на превозното средство или за екологичните му характеристики.
Член 52
Изземване на превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли
1. Когато производител, получил ЕС одобряване на типа на цялото превозно средство, е задължен в съответствие с Регламент (ЕО) № 765/2008, да изземе превозни средства, които са пуснати на пазара, регистрирани или за чието пускане в употреба производителят е бил отговорен, поради това че система, компонент или отделен технически възел, монтирани в превозното средство, независимо от това дали са надлежно одобрени в съответствие с настоящия регламент или не, представлява сериозен риск за безопасността, общественото здраве или опазването на околната среда, или защото част, която не е предмет на специфични изисквания в рамките на законодателството за одобряване на типа, представлява сериозен риск за безопасността, общественото здраве или опазването на околната среда, производителят незабавно информира за това органа по одобряването, издал одобрението за превозното средство.
2. Когато производител на системи, компоненти или отделни технически възли, получил ЕС одобряване на типа, е задължен в съответствие Регламент (ЕО) № 765/2008, да изземе системи, компоненти или отделни технически възли, които са били пуснати на пазара или за чието пускане в употреба производителят е бил отговорен, поради това че те, независимо дали са надлежно одобрени в съответствие с настоящия регламент или не, представляват сериозен риск за безопасността, общественото здраве или опазването на околната среда, той незабавно информира за това органа по одобряването, издал одобрението.
3. Производителят предлага на органа по одобряването поредица от подходящи мерки за неутрализиране на сериозния риск, посочен в параграфи 1 и 2. Органът по одобряването незабавно съобщава за предложените мерки на органите по одобряването на другите държави членки.
Органите по одобряването осигуряват ефективното изпълнение на мерките в съответните държави членки.
4. Ако мерките бъдат счетени за недостатъчни или ако не бъдат приложени достатъчно бързо от съответния орган по одобряването, той незабавно информира органа по одобряването, издал ЕС одобряването на типа.
Тогава издалият ЕС одобряването на типа орган по одобряването информира производителя. Ако производителят не предложи и не приложи ефективни коригиращи мерки, органът по одобряването, издал ЕС одобряването на типа, взема всички необходими предпазни мерки, включително отнемане на ЕС одобряването на типа. В случай на отнемане на ЕС одобряването на типа, в рамките на един месец от отнемането органът по одобряването уведомява производителя, органите по одобряването на другите държави членки и Комисията с препоръчано писмо или посредством равностойни електронни средства.
Член 53
Нотифициране на решения и средства за правна защита
1. Във всички решения, взети съгласно настоящия регламент, и във всички решения за отказ или отнемане на ЕС одобряване на типа, с които се отказва регистрация, с които се забранява или ограничава пускането на пазара, регистрацията или пускането в употреба на превозно средство, или се изисква изтегляне на превозното средство от пазара, подробно се излагат причините, на които се основават тези решения.
2. За всяко такова решение се уведомява заинтересованата страна, която същевременно се информира и за средствата за правна защита, с които тя разполага съгласно действащите в съответната държава членка закони и за сроковете, в рамките на които тя може да упражни тези средства за правна защита.
ГЛАВА XIII
МЕЖДУНАРОДНА РЕГЛАМЕНТАЦИЯ
Член 54
Правила на ИКЕ на ООН, необходими за ЕС одобряване на типа
1. Правилата на ИКЕ на ООН или измененията им, в подкрепа на които Съюзът е гласувал или към които Съюзът се е присъединил, и които са изброени в настоящия регламент или в делегираните актове, приети съгласно настоящия регламент, са част от изискванията за ЕС одобряване на типа на превозно средство.
2. Органите по одобряването на държавите членки приемат одобрения, издадени в съответствие с правилата на ИКЕ на ООН, посочени в параграф 1, и където е приложимо, съответните маркировки за одобряване на мястото на съответните одобрения и маркировки за одобряване, издадени съгласно настоящия регламент и делегираните актове, приети съгласно настоящия регламент.
3. Когато Съюзът гласува в подкрепа на правило на ИКЕ на ООН или изменения към него за целите на ЕС одобряването на типа на превозно средство, Комисията приема делегиран акт в съответствие с член 75 с цел да придаде задължителен характер на правилото на ИКЕ на ООН или на измененията към него и да измени настоящия регламент или да измени делегираните актове, приети съгласно настоящия регламент, по целесъобразност.
Делегираният акт също така определя датите на задължително прилагане на правилото на ИКЕ на ООН или на измененията към него и включва, по целесъобразност, преходни разпоредби.
Комисията приема отделни делегирани актове, които посочват задължителното прилагане на правилата на ИКЕ на ООН.
ГЛАВА XIV
ПРЕДОСТАВЯНЕ НА ТЕХНИЧЕСКА ИНФОРМАЦИЯ
Член 55
Информация, предназначена за потребителите
1. Производителят не може да предоставя каквато и да било техническа информация, свързана с данните, предвидени в настоящия регламент или в делегираните актове или актовете за изпълнение, приети съгласно настоящия регламент, която да се отклонява от данните, одобрени от органа по одобряването.
2. Когато делегиран акт или акт за изпълнение, приет съгласно настоящия регламент, предвижда това, производителят предоставя на потребителите цялата необходима информация, както и съответните инструкции, описващи всички специални условия или ограничения, свързани с употребата на превозно средство, система, компонент или отделен технически възел.
3. Информацията, посочена в параграф 2, се предоставя на официалния език или езици на държавата членка, в която се предвижда пускането на пазара, регистрацията или пускането в употреба на превозното средство. Тя се предоставя след приемането ѝ от органа по одобряването в инструкциите за експлоатация.
Член 56
Информация, предназначена за производителите на компоненти или отделни технически възли
1. Производителят на превозното средство предоставя на производителите на компоненти или отделни технически възли всички данни, необходими за получаване на ЕС одобряване на типа на компоненти или отделни технически възли, или за получаване на разрешение съгласно член 50, включително, когато е приложимо, чертежите, посочени в делегираните актове и актовете за изпълнение, приети съгласно настоящия регламент.
Производителят на превозното средство може да наложи на производителите на компоненти или отделни технически възли обвързващо споразумение с оглед да съхрани поверителния характер на всяка информация, която не е обществено достояние, включително информацията, свързана с правата върху интелектуална собственост.
2. Производителят на компоненти или отделни технически възли, в качеството си на притежател на ЕС сертификат за одобряване на типа, който в съответствие с член 31, параграф 4 съдържа ограничения по отношение на употребата или специални условия за монтаж, или и двете, предоставя подробна информация за това на производителя на превозното средство.
Когато делегиран акт, приет съгласно настоящия регламент, предвижда това, производителят на компоненти или отделни технически възли предоставя, заедно с произведените компоненти или отделни технически възли, инструкции по отношение на ограниченията при употребата им или специалните условия за монтирането им, или и за двете.
ГЛАВА XV
ДОСТЪП ДО ИНФОРМАЦИЯ ЗА РЕМОНТ И ПОДДРЪЖКА
Член 57
Задължения на производителите
1. Производителите осигуряват неограничен достъп до информация за ремонт и поддръжка на превозното средство за независими оператори чрез интернет страници, като използват стандартен формат, по леснодостъпен и бърз начин. По-специално предоставянето на този достъп се извършва по недискриминационен начин в сравнение с достъпа, предоставен на оторизираните търговци и ремонтните предприятия. Това задължение не се прилага, ако превозното средство е получило одобрение за малки серии.
2. До приемането от Комисията на общ стандарт информацията, посочена в параграф 1, се предоставя в последователен вид, така че независимите оператори да могат да я обработват с разумни усилия.
Производителите също предоставят материали за обучение на независими оператори, оторизирани търговци и ремонтни предприятия.
3. Информацията по параграф 1 включва най-малко следното:
а)
ясен идентификационен номер на превозното средство;
б)
наръчници за обслужване, включително документация за ремонт и поддръжка, както и графици за обслужване;
в)
технически ръководства и бюлетини за техническо обслужване;
г)
информация за компоненти и диагностика (като минимални и максимални теоретични стойности от измервания);
д)
електрически схеми;
е)
диагностични кодове за неизправности, включително специфичните кодове на производителя;
ж)
идентификационните номера и номерата за калибриране на софтуера, приложим за типа превозно средство;
з)
информацията, отнасяща се за частни съоръжения и оборудване и информацията, която се предоставя чрез тях;
и)
информация за записване на данни и данни за двупосочен мониторинг и от изпитвания;
й)
работни единици.
4. Оторизираните търговци и ремонтни предприятия в системата за разпространение на даден производител на превозни средства се считат за независими оператори за целите на настоящия регламент, доколкото същите осигуряват услуги по ремонта или поддръжката на превозни средства, без да са част от системата за разпространение на производителя на превозни средства.
5. Информацията за ремонта и поддръжката на превозното средство е винаги достъпна, освен при необходимост за целите на поддръжката на информационната система.
6. За целите на производството и обслужването на съвместими с OBD резервни или допълнителни части и инструменти за диагностика и оборудване за изпитвания производителите предоставят необходимата информация относно OBD, ремонта и поддръжката на превозните средства по недискриминационен начин на всеки заинтересован производител или ремонтно предприятие в областта на производството на части за превозни средства, инструменти за диагностика или оборудване за изпитвания.
7. За целите на проектирането и производството на автомобилно оборудване за превозни средства, използващи алтернативно гориво, производителите предоставят по недискриминационен начин необходимата информация относно OBD, както и относно ремонта и поддръжката на превозното средство на всеки заинтересован произвеждащ, монтиращ или извършващ ремонтни дейности на оборудване за превозни средства, използващи алтернативно гориво.
8. Когато подава заявление за ЕС одобряване на типа, производителят представя на органа по одобряването доказателство за съответствие с настоящия регламент по отношение на информацията, изисквана съгласно настоящия член.
Ако към този момент такава информация не е налична или не съответства на настоящия регламент и на делегираните актове и актовете за изпълнение, приети съгласно настоящия регламент, когато кандидатства за ЕС одобряване на типа, производителят я предоставя в рамките на шест месеца от датата на одобряването на типа.
Комисията може да приема актове за изпълнение с цел установяване на образец на сертификат за достъп до информация за OBD, ремонт и поддръжка, който предоставя такова доказателство за съответствие за органа по одобряването. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 73, параграф 2.
9. Ако такова доказателство за съответствие не бъде предоставено в рамките на срока, посочен в параграф 8, втора алинея, органът по одобряването предприема необходимите мерки за осигуряване на съответствие.
10. Производителят прави последващи изменения и допълнения към предоставената на неговите интернет страници информация относно ремонта и техническото обслужване на превозните средства едновременно с предоставянето им на оторизираните ремонтни предприятия.
11. Когато данните за ремонта и поддръжката на превозно средство се съхраняват в централна база данни от производителя на превозното средство или от негово име, независимите ремонтни предприятия имат достъп до тези данни безплатно и имат възможност да въвеждат информация за ремонта и поддръжката, които са извършили.
12. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 75 за установяване на подробни изисквания по отношение на достъпа до информация за ремонт и поддръжка, по-специално технически спецификации за реда на предоставяне на информация за ремонта и поддръжката на превозното средство.
Член 58
Задължения в случай на няколко притежателя на одобрение на типа
1. При поетапно одобряване на типа или при многоетапно одобряване на типа производителят, който носи отговорността за съответното одобряване на типа, е отговорен и за предоставянето на информация на крайния производител и на независимите оператори за ремонта по отношение на конкретната система, компонент или отделен технически възел или по отношение на конкретния етап от одобряването на типа.
2. Крайният производител носи отговорност за предоставянето на информация за цялото превозно средство на независимите оператори.
Член 59
Такси за предоставяне на достъп до информация за ремонт и поддръжка на превозно средство
1. Производителите имат право да налагат разумни и пропорционални такси за предоставяне на достъп до информация за ремонт и поддръжка на превозните средства, попадаща в обхвата на настоящия регламент. Такса, която препятства достъпа, като не отчита степента на използването му от независимия оператор, не се счита за разумна или пропорционална.
2. Производителите предоставят информация относно ремонта и поддръжката на превозно средство на ежедневна, ежемесечна и годишна основа, като таксите за достъп до такава информация варират в зависимост от съответните периоди, за които се предоставя достъп.
Член 60
Форум за достъп до информация за превозни средства
Обхватът на приложение на дейностите, извършвани от Форума за достъп до информация за превозни средства, създаден в съответствие с член 13, параграф 9 от Регламент (ЕО) № 692/2008 на Комисията от 18 юли 2008 г. за прилагане и изменение на Регламент (ЕО) № 715/2007 на Европейския парламент и на Съвета за типово одобрение на моторни превозни средства по отношение на емисиите от леки превозни средства за превоз на пътници и товари (Евро 5 и Евро 6) и за достъпа до информация за ремонт и техническо обслужване на превозни средства (28) се разширява, за да включи превозните средства, обхванати от настоящия регламент.
Въз основа на доказателства за умишлено или непреднамерено неправилно използване на информацията за OBD и за ремонта и техническото обслужване на превозните средства форумът, посочен в първа алинея, дава препоръки на Комисията относно мерки, които да предотвратят посоченото неправилно използване на информацията.
ГЛАВА XVI
ОПРАВОМОЩАВАНЕ И НОТИФИКАЦИЯ НА ТЕХНИЧЕСКИТЕ СЛУЖБИ
Член 61
Изисквания, свързани с техническите служби
1. Оправомощаващите органи по одобряването гарантират, че преди те да оправомощят дадена техническа служба съгласно член 63, тази техническа служба отговаря на изискванията, предвидени в параграфи 2-9 от настоящия член.
2. Без да се засяга член 64, параграф 1, техническата служба се създава съгласно националното право на дадена държава членка и притежава юридическа правосубектност.
3. Техническата служба е орган, който е трета страна, независима от процеса на проектиране, производство, доставка или поддръжка на превозното средство, системата, компонента или отделния технически възел, които оценява.
Може да се счита, че орган, който принадлежи към стопанска асоциация или професионална федерация, представляваща предприятия, участващи в проектирането, производството, доставката, сглобяването, използването или поддръжката на превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли, които този орган оценява, изпитва или проверява, съответства на изискванията по първа алинея, при условие че е доказана неговата независимост и липсата на конфликт на интереси.
4. Техническа служба, висшето ѝ ръководство и служителите, които отговарят за изпълнението на категориите дейности, за които са оправомощени в съответствие с член 63, параграф 1, не могат да бъдат: проектантът, производителят, доставчикът, или структурата по поддръжка на превозните средства, системите, компонентите или отделните технически възли, които се оценяват, нито да представляват лица, ангажирани с тези дейности. Това не изключва употребата на оценени превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли, посочени в параграф 3 от настоящия член, които са необходими за дейностите на техническата служба, или употребата на такива превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли за лични цели.
Техническата служба гарантира, че дейностите на нейните поделения или подизпълнители не влияят върху поверителността, обективността или безпристрастността на категориите дейности, за които тя е оправомощена.
5. Техническата служба и нейният персонал осъществяват категориите дейности, за които тя е оправомощена, с най-висока степен на почтено професионално поведение и с необходимата техническа компетентност в определената област и са напълно свободни от всякакъв натиск и облаги, най-вече финансови, които могат да повлияят на тяхната преценка или на резултатите от техните дейности по оценяване, особено по отношение на лица или групи лица, заинтересовани от резултатите от тези дейности.
6. Техническата служба трябва да е способна да извършва всички категории дейности, за които е оправомощена в съответствие с член 63, параграф 1, като доказва по удовлетворителен начин пред оправомощаващия орган по одобряването, че разполага със:
а)
персонал с подходящи умения, специфични технически познания и професионална квалификация, както и достатъчен и подходящ опит за изпълнение на задачите;
б)
описание на процедурите, свързани с категориите дейности, за които желае да бъде оправомощена, което гарантира прозрачността и възможността за повтаряне на посочените процедури;
в)
процедури за изпълнение на категории дейности, за които желае да бъде оправомощена и които отчитат степента на сложност на съответната технология на превозното средство, системата, компонента или отделния технически възел и масовия или сериен характер на производството; и
г)
средства, които са необходими за изпълнението по подходящ начин на задачите, свързани с категориите дейности, за които желае да бъде оправомощена, както и достъп до цялото необходимо оборудване или съоръжения.
Освен това службата следва да докаже пред оправомощаващия орган по одобряването спазването на стандартите, установени в делегираните актове, приети съгласно член 65, свързани с категориите дейности, за които тя е оправомощена.
7. Безпристрастността на техническите служби, на висшето им ръководство и на персонала, който извършва оценките, трябва да бъде гарантирана. Те не могат да предприемат каквато и да е дейност, която може да се окаже в конфликт с тяхната независимост на преценката или почтеност във връзка с категориите дейности, за чието извършване те са оправомощени.
8. Техническите служби сключват застраховка за покриване на отговорността, която е свързана с техните дейности, освен ако отговорността се поема от държавата членка съгласно нейното национално право или държавата членка е пряко отговорна за оценяването на съответствието.
9. Персоналът на техническата служба спазва задължение за служебна тайна по отношение на информацията, получена при изпълнение на неговите задачи по настоящия регламент или която и да е разпоредба от националното право по прилагането му, освен спрямо оправомощаващият орган по одобряването, или ако правото на Съюза или националното право изисква това. Осигурява се защита на правата на собственост.
Член 62
Поделения на техническите служби и възлагане от техническите служби на дейности на подизпълнители
1. Техническите служби могат да възлагат на подизпълнители някои от дейностите си, за които са били оправомощени в съответствие с член 63, параграф 1, или да възлагат тези дейности на свое поделение само със съгласието на техния оправомощаващ орган по одобряването.
2. Когато техническа служба възлага конкретни задачи, свързани с категориите дейности, за които е била оправомощена, на подизпълнители или на поделения, тя гарантира, че подизпълнителят или поделението отговаря на изискванията, посочени в член 61, и информира оправомощаващия орган по одобряването за това.
3. Техническите служби поемат пълната отговорност за задачите, изпълнявани от техни подизпълнители или поделения, независимо къде са установени те.
4. Техническите служби съхраняват на разположение на оправомощаващия орган по одобряването съответните документи относно оценката на квалификацията на подизпълнителя или на поделението и относно задачите, изпълнени от тях.
Член 63
Оправомощаване на техническите служби
1. Техническите служби се оправомощават за една или няколко от следните категории дейности в зависимост от областта им на компетентност:
а)
категория „A“: технически служби, извършващи със собствено оборудване, персонал и средства изпитванията, посочени в настоящия регламент и в актовете, изброени в приложение II;
б)
категория „B“: технически служби, наблюдаващи с цел контрол извършването на изпитванията, посочени в настоящия регламент и в актовете, изброени в приложение II, когато изпитванията се извършват с оборудване, персонал и средства на производителя или на трети лица;
в)
категория „C“: технически служби, осъществяващи регулярна оценка и наблюдение на използваните от производителя процедури за контрол на съответствието на производството;
г)
категория „D“: технически служби, осъществяващи наблюдение с цел контрол или извършващи изпитвания или проверки за целите на надзора на съответствието на производството.
2. Орган по одобряването може да бъде оправомощен да изпълнява ролята на техническа служба по отношение на една или няколко от дейностите, посочени в параграф 1.
3. Технически служби на трета държава, различни от оправомощените по член 64, могат да бъдат нотифицирани за целите на член 67, но само ако такова признаване на технически служби е предвидено в рамките на двустранно споразумение между Съюза и въпросната трета държава. Това не следва да възпрепятства дадена техническа служба, създадена съгласно националното право на държава членка в съответствие с член 61, параграф 2, да създава поделения в трети държави, при условие че поделенията са под прякото управление и контрол на оправомощената техническа служба.
Член 64
Акредитирани собствени технически служби на производителя
1. Акредитирана собствена техническа служба на производител може да бъде оправомощена единствено за дейности от категория „A“ по отношение на техническите изисквания, за които провеждането на собствени изпитвания е позволено от делегиран акт, приет съгласно настоящия регламент. Тази техническа служба представлява отделна, обособена част от предприятието и не участва в проектирането, производството, доставката или поддръжката на превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли, които оценява.
2. Акредитираната собствена техническа служба отговаря на следните изисквания:
а)
в допълнение към обстоятелството, че е оправомощена от органа по одобряването на държава членка, тя е акредитирана от национален орган по акредитация съгласно определението в член 2, точка 11 от Регламент (ЕО) № 765/2008 в съответствие със стандартите и процедурата, посочени в член 65 от настоящия регламент;
б)
акредитираната собствена техническа служба и нейният персонал са обособени организационно и разполагат с методи за докладване в рамките на предприятието, от което са част, което осигурява тяхната безпристрастност и доказва това пред съответния национален орган по акредитация;
в)
акредитираната собствена техническа служба, както и нейните служители, не могат да предприемат каквато и да е дейност, която може да бъде в конфликт с тяхната независимост на преценката или почтеното поведение във връзка с категориите дейности, за които са оправомощени;
г)
акредитираната собствена техническа служба предоставя услугите си изключително на предприятието, от което е част.
3. Не е необходимо акредитираната собствена техническа служба да се нотифицира на Комисията по смисъла на член 67, но предприятието, от което тази служба е част, или националният орган по акредитация предоставят информация за акредитацията на тази служба на оправомощаващия орган по одобряването по негово искане.
Член 65
Технически изисквания и процедури за оценка на техническите служби
С цел да се гарантира едно и също високо ниво на качеството на дейността, извършвана от техническите служби във всички държави членки, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 75 относно изискванията, на които трябва да отговарят техническите служби, както и процедурата за тяхната оценка в съответствие с член 66 и за тяхната акредитация в съответствие с член 64.
Член 66
Оценка на уменията на техническите служби
1. Оправомощаващият орган по одобряването изготвя доклад от оценката, който показва, че кандидатът за оправомощаване като техническа служба е бил оценен по отношение на съответствието му с изискванията на настоящия регламент и делегираните актове, приети съгласно настоящия регламент. Този доклад може да включва и сертификат за акредитация, издаден от орган по акредитация.
2. Оценката, въз основа на която се изготвя докладът, посочен в параграф 1, се извършва в съответствие с разпоредбите, предвидени в делегиран акт, приет съгласно член 65. Докладът от оценката се преразглежда най-малко на всеки три години.
3. Докладът от оценката се изпраща на Комисията при поискване. В такива случаи и когато оценката не се основава на сертификат за акредитация, издаден от национален орган по акредитация, който удостоверява, че техническата служба съответства на изискванията на настоящия регламент, оправомощаващият орган по одобряването представя на Комисията документи, които доказват компетентността на техническата служба и наличието на процедури, с които се гарантира, че техническата служба подлежи на редовно наблюдение от страна на оправомощаващия орган по одобряването и отговаря на изискванията на настоящия регламент и на делегираните актове, приети съгласно настоящия регламент.
Органът по одобряването, който желае да бъде оправомощен като техническа служба в съответствие с член 63, параграф 2, следва да докаже съответствие с изискванията посредством оценка, направена от независими по отношение на извършваната дейност одитори. Тези одитори може да принадлежат към същата организация, при условие че ръководството им е независимо от персонала, занимаващ се с оценяваната дейност.
4. Акредитираната собствена техническа служба следва да спазва съответните разпоредби на настоящия член.
Член 67
Процедури за нотификация
1. Държавите членки нотифицират Комисията по отношение на всяка техническа служба, която са оправомощили, включително наименованието, адреса, електронния адрес, отговорните лица и категорията дейности, както и за всяко последващо изменение, свързано с това оправомощаване. В нотификацията се посочва по отношение на кои области, изброени в приложение II, са били оправомощени техническите служби.
2. Техническата служба може да извършва дейностите, посочени в член 63, параграф 1, от името на оправомощаващия орган, отговорен за одобряването на типа, само ако преди това е била нотифицирана на Комисията в съответствие с параграф 1 от настоящия член.
3. Една и съща техническа служба може да бъде оправомощена от няколко оправомощаващи органа по одобряването и нотифицирана от държавите членки на тези оправомощаващи органи по одобряването, независимо от категорията или категориите дейности, които тя ще извършва в съответствие с член 63, параграф 1.
4. Комисията се нотифицира за всякакви последващи промени, свързани с оправомощаването.
5. Ако в изпълнение на даден акт, посочен в приложение II, трябва да бъде оправомощена дадена организация или компетентен орган, който извършва дейност, която не е между посочените в член 63, параграф 1 дейности, нотификацията се извършва в съответствие с разпоредбите на настоящия член.
6. Комисията публикува на своята интернет страница списъка и подробните данни, отнасящи се до техническите служби, нотифицирани в съответствие с настоящия член.
Член 68
Промени, свързани с оправомощаването
1. Когато даден оправомощаващ орган по одобряването е констатирал или е бил информиран, че оправомощена от него техническа служба вече не отговаря на изискванията, установени в настоящия регламент, или че не изпълнява задълженията си, оправомощаващият орган по одобряването ограничава, спира действието или оттегля оправомощаването, по целесъобразност, в зависимост от сериозността на неспазване на изискванията или на неизпълнението на задълженията. Държавата членка, която е нотифицирала въпросната служба, незабавно информира за това Комисията. Комисията изменя съответно публикуваната информация, посочена в член 67, параграф 6.
2. В случай на ограничаване, спиране на действието или оттегляне на оправомощаването или в случай че техническата служба преустанови дейността си, оправомощаващият орган по одобряването предприема подходящите стъпки, за да гарантира, че досиетата на тази техническа служба се обработват от друга техническа служба или се съхраняват на разположение на оправомощаващия орган по одобряването или на органите за надзор на пазара, при искане от тяхна страна.
Член 69
Оспорване на компетентността на техническите служби
1. Комисията проучва всички случаи, в които има съмнения или пред нея са изразени съмнения по отношение на компетентността на техническа служба или на това, дали последната продължава да отговаря на изискванията и да изпълнява възложените ѝ отговорности.
2. При поискване държавата членка на оправомощаващия орган по одобряването предоставя на Комисията цялата информация, свързана с основанията за оправомощаване или за запазване на оправомощаването на съответната техническа служба.
3. Комисията гарантира, че цялата вътрешна информация, получена по време на проучванията, се третира като поверителна.
4. Когато Комисията констатира, че дадена техническа служба не отговаря или е престанала да отговаря на изискванията за оправомощаване, тя информира за това държавата членка на оправомощаващия орган по одобряването с оглед установяване в сътрудничество с тази държава членка на необходимите коригиращи мерки и отправя искане тази държава членка да предприеме посочените коригиращи мерки, включително, ако е необходимо, оттегляне на оправомощаването.
Член 70
Задължения на техническите служби при осъществяване на дейността им
1. Техническите служби извършват категориите дейности, за които са били оправомощени от името на оправомощаващия орган по одобряването и в съответствие с процедурите по оценка и изпитване, предвидени в настоящия регламент и в актовете, изброени в приложение II.
Техническите служби наблюдават с цел контрол или сами провеждат необходимите изпитвания за целите на одобряването или проверките, посочени в настоящия регламент или в някой от актовете, изброени в приложение II, освен в случаите, в които се допускат алтернативни процедури. Техническите служби не провеждат изпитвания, оценки или проверки, за които не са надлежно оправомощени от техния орган по одобряването.
2. Техническите служби по всяко време:
а)
позволяват на оправомощаващия орган по одобряването да наблюдава техническата служба по време на оценяването на съответствието, доколкото е целесъобразно; и
б)
без да се засягат разпоредбите на член 61, параграф 9 и член 71, предоставят на оправомощаващия орган по одобряването всякаква информация, каквато може да бъде поискана, относно категорията дейности, попадащи в приложното поле на настоящия регламент.
3. Когато техническа служба констатира, че даден производител не спазва изискванията, установени в настоящия регламент, тя съобщава това на оправомощаващия орган по одобряването с цел оправомощаващият орган по одобряването да задължи производителя да вземе подходящи коригиращи мерки и вследствие на това да не издава сертификат за одобряване на типа, освен ако не са били предприети подходящи коригиращи мерки, които да са удовлетворителни от гледна точка на органа по одобряването.
4. Когато в процеса на наблюдение за съответствието на производството след издаването на сертификат за одобрение на типа дадена техническа служба, действайки от името на оправомощаващия орган по одобряването констатира, че превозно средство, система, компонент или отделен технически възел вече не съответстват на настоящия регламент, тя съобщава това на оправомощаващия орган по одобряването. Органът по одобряването предприема подходящите мерки, предвидени в член 33.
Член 71
Задължения на техническите служби за предоставяне на информация
1. Техническите служби информират оправомощаващия орган по одобряването за следното:
а)
всякакво констатирано несъответствие, което може да наложи отказ, ограничаване, спиране на действието или отнемане на сертификата за одобряване на типа;
б)
всякакви обстоятелства, които влияят върху обхвата и условията на тяхното оправомощаване;
в)
всякакви искания за информация, получени от органите за надзор на пазара, във връзка с техните дейности.
2. При поискване от оправомощаващия орган по одобряването техническите служби предоставят информация относно дейности, попадащи в обхвата на тяхното оправомощаване, и относно всякакви други извършени дейности, включително трансгранични дейности и възлагане на подизпълнители.
ГЛАВА XVII
АКТОВЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ И ДЕЛЕГИРАНИ АКТОВЕ
Член 72
Актове за изпълнение
За постигането на целите на настоящия регламент и за да се установят еднакви условия за изпълнението на настоящия регламент, в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 73, параграф 2, Комисията приема актове за изпълнение, с които се установяват следните мерки за изпълнение:
а)
образецът за декларация на производителя относно издръжливостта на безопасността при експлоатация на критични системи, части и оборудване, посочени в член 22, параграф 7;
б)
образци на информационен документ (списък с данни) и на техническата документация, посочени в член 27, параграф 4;
в)
системата за номериране на ЕС сертификатите, посочена в член 29, параграф 4;
г)
образецът на ЕС сертификата за одобряване на типа, посочен в член 30, параграф 2;
д)
образецът на протокол за резултатите от изпитванията, приложен към сертификата за ЕС одобряване на типа, посочен в член 30, параграф 3;
е)
образецът на списък с приложими изисквания или актове, посочен в член 30, параграф 6;
ж)
общите изисквания за формата на протокола от изпитванията, посочен в член 32, параграф 1;
з)
образецът на сертификат за съответствие на производството, посочен в член 38, параграф 2;
и)
образецът на ЕС маркировката за одобряване на типа, посочен в член 39, параграф 3;
й)
разрешенията за издаване на ЕС одобряване на типа за изключението за нови технологии или нови концепции, посочено в член 40, параграф 3;
к)
образците на сертификат за одобряване на типа и на сертификат за съответствие по отношение на новите технологии или новите концепции, посочени в член 40, параграф 4;
л)
разрешенията на държавите членки за разширяването на одобряването на типа, посочено в член 41, параграф 2;
м)
списъкът на части и оборудване, посочен в член 50, параграф 2;
н)
образецът и системата за номериране на сертификата, посочена в член 51, параграф 3, както и аспекти, отнасящи се до процедурата по предоставяне на разрешение, посочена в същия член;
о)
образецът на сертификата, представляващ доказателство за съответствие на орган по одобрението, посочен в член 57, параграф 8.
Член 73
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от Техническия комитет по моторните превозни средства, създаден с член 40 от Директива 2007/46/ЕО. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Когато комитетът не даде становище, Комисията не приема проекта на акт за изпълнение и се прилага член 5, параграф 4, трета алинея от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 74
Изменение на приложенията
Без да се засягат другите разпоредби на настоящия регламент относно изменението на приложенията към него, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 75, относно измененията на:
i)
части Б и В от приложение II по отношение на въвеждането на допълнителна безопасност при експлоатация и изисквания за конструиране на превозното средство за подкатегория L7e-A тежко четириколесно за движение по пътищата;
ii)
приложения II и V с цел въвеждане на позовавания на регулаторен акт и поправки;
iii)
част Б от приложение V с цел изменение на приложимите референтни горива;
iv)
части В и Г от приложение VI с цел да се отчетат резултатите от проучването, посочено в член 23, параграф 4, и приемането на правила на ИКЕ на ООН.
Член 75
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието за приемане на делегираните актове, посочени в член 18, параграф 3, член 20, параграф 2, член 21, параграф 5, член 22, параграфи 5 и 6, член 23, параграфи 6 и 12, член 24, параграф 3, член 25, параграф 8, член 32, параграф 6, член 33, параграф 6, член 50, параграф 4, член 54, параграф 3, член 57, параграф 12, член 65 и член 74, се предоставя на Комисията за срок от пет години, считано от 22 март 2013 г.
3. Делегирането на правомощията, посочени в член 18, параграф 3, член 20, параграф 2, член 21, параграф 5, член 22, параграфи 5 и 6, член 23, параграфи 6 и 12, член 24, параграф 3, член 25, параграф 8, член 32, параграф 6, член 33, параграф 6, член 50, параграф 4, член 54, параграф 3, член 57, параграф 12, член 65 и член 74, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и на Съвета.
5. Делегираният акт, приет съгласно член 18, параграф 3, член 20, параграф 2, член 21, параграф 5, член 22, параграфи 5 и 6, член 23, параграфи 6 и 12, член 24, параграф 3, член 25, параграф 8, член 32, параграф 6, член 33, параграф 6, член 50, параграф 4, член 54, параграф 3, член 57, параграф 12, член 65 и член 74, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
ГЛАВА XVIII
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 76
Санкции
1. Държавите членки предвиждат санкции за икономическите оператори при нарушения на настоящия регламент и на делегираните актове и актовете за изпълнение, приети съгласно настоящия регламент. Те предприемат всички необходими мерки, за да гарантират прилагането на санкциите. Предвидените санкции трябва да са ефективни, пропорционални и възпиращи. Държавите членки уведомяват Комисията за тези разпоредби най-късно до 23 март 2015 г. и незабавно уведомяват Комисията за всички последващи изменения, които ги засягат.
2. Видовете нарушения, подлежащи на санкция, включват:
а)
подаване на декларации с невярно съдържание, докато траят процедурите по одобряване, или по време на процедурите, водещи до изземване;
б)
фалшифициране на резултатите от изпитванията за одобряване на типа;
в)
непредоставяне на данни или технически спецификации, което би довело до изземване, отказ или отнемане на одобрение на типа;
г)
използване на измервателно-коригиращи устройства;
д)
отказ за предоставяне на достъп до информация;
е)
икономически оператори, които предоставят на пазара превозни средства, системи, компонентни или отделни технически възли, подлежащи на одобряване, без такова одобряване или чрез фалшифициране от тяхна страна на документи или маркировки с такава цел.
Член 77
Преходни разпоредби
1. Без да се засягат други разпоредби на настоящия регламент, настоящият регламент не обезсилва никое от ЕС одобренията на типа, издадени за превозни средства или за системи, компоненти или отделни технически възли преди 1 януари 2016 г.
2. Освен ако не е предвидено друго, ЕС одобренията на типа, издадени за превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли по силата на посочените в член 81, параграф 1 актове, остават в сила до датите, определени в приложение IV за съществуващите видове превозни средства.
3. Чрез дерогация от настоящия регламент, до 31 декември 2016 г. одобряването на типа за нови типове превозни средства от категории L1e, L2e и L6e или за нови системи, компоненти или отделни технически възли, предназначени за тези типове превозни средства, продължава да се урежда от Директива 2002/24/ЕО.
4. Органите по одобряването продължават да предоставят разширения на одобренията на превозните средства, системите, компонентите и отделните технически възли, посочени в параграф 1, в съответствие с Директива 2002/24/ЕО и всяка от директивите, изброени в член 81, параграф 1. Посочените одобрения обаче не се използват за целите на получаване на одобрение на типа на цялото превозно средство съгласно настоящия регламент.
5. Чрез дерогация от Директива 2002/24/ЕО, до 31 декември 2015 г. одобряването на типа се издава и на превозни средства, които съответстват на настоящия регламент и делегираните актове, приети съгласно настоящия регламент, както и на изискванията в областта на опазването на околната среда и динамичните характеристики, посочени в част А от приложение II.
В този случай националните органи не забраняват, ограничават или възпрепятстват регистрацията, пускането на пазара или пускането в употреба на превозни средства, които съответстват на одобрения тип.
Член 78
Доклад
1. До 31 декември 2020 г. държавите членки информират Комисията за прилагането на процедурите за одобряване на типа, определени в настоящия регламент.
2. Въз основа на предоставената по параграф 1 информация Комисията представя доклад на Европейския парламент и на Съвета относно прилагането на настоящия регламент до 31 декември 2021 г. По-конкретно докладът разглежда дали въз основа на опита, придобит чрез прилагането на настоящия регламент, би било подходящо в глава Х да се включи предвиждане и за ЕС одобряване на типа за малки серии. Ако счете за необходимо, Комисията представя предложение за тази цел.
Член 79
Преразглеждане на усъвършенствани спирачни системи
1. До 31 декември 2019 г. Комисията представя доклад на Европейския парламент и на Съвета.
2. Посоченият доклад анализира задължителното монтиране на антиблокираща спирачна система и допълнителна комбинирана спирачна система по избор на производителя на подкатегория L3e-A1 моторни превозни средства. Той се основава на оценка на техническата изпълнимост на това изискване, анализ на разходната ефективност, анализ на пътните инциденти и консултация със съответните заинтересовани страни. Той взема също така предвид съществуващите европейски и международни стандарти в областта.
3. За целите на доклада, предвиден в параграф 2, държавите членки предоставят на Комисията до 31 декември 2017 г. статистически данни относно пътните инциденти на въпросните моторни превозни средства за предходните четири години, които се основават на класификацията на превозните средства, посочена в приложение I, и вида на монтираната антиблокираща спирачна система.
4. Въз основа на резултатите от доклада Комисията анализира внасянето на законодателно предложение относно задължителното монтиране на антиблокираща спирачна система за въпросните подкатегории превозни средства.
Член 80
Преразглеждане на индивидуалните одобрения за превозни средства
1. До 31 декември 2022 г. Комисията представя доклад на Европейския парламент и на Съвета по посочените в параграф 3 въпроси.
2. Докладът се основава на консултация със съответните заинтересовани страни и отчита съществуващите европейски и международни стандарти в тази област.
3. До 31 декември 2021 г. държавите членки съобщават на Комисията:
а)
броя на издадените годишно от националните органи на тази държава членка от 1 януари 2016 г. индивидуални одобрения за превозни средства от категория L преди първата им регистрация;
б)
националните критерии, на които се основават посочените одобрения, доколкото тези критерии се отклоняват от задължителните изисквания за ЕС одобряването на типа.
4. По целесъобразност докладът се придружава от законодателни предложения и анализира включването на индивидуални одобрения в настоящия регламент въз основа на хармонизирани изисквания.
Член 81
Отмяна
1. Без да се засяга член 77 от настоящия регламент, Директива 2002/24/ЕО, както и директиви 93/14/ЕИО, 93/30/ЕИО, 93/33/ЕИО, 93/93/ЕИО, 95/1/ЕО, 97/24/ЕО, 2000/7/ЕО, 2002/51/ЕО, 2009/62/ЕО, 2009/67/ЕО, 2009/78/ЕО, 2009/79/ЕО, 2009/80/ЕО и 2009/139/ЕО се отменят, считано от 1 януари 2016 г.
2. Позоваванията на отменените директиви се тълкуват като позовавания на настоящия регламент и следва да се четат, по отношение на Директива 2002/24/ЕО, съгласно таблицата за съответствие, посочена в приложение IX.
Член 82
Влизане в сила и прилагане
1. Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
2. Той се прилага от 1 януари 2016 г.
От 22 март 2013 г. националните органи не могат да отказват при искане от страна на производител да издадат ЕС одобряване на типа или национално одобряване на типа за нов тип превозно средство или да забраняват регистрацията, пускането на пазара или пускането в употреба на ново превозно средство, когато съответното превозно средство е в съответствие с настоящия регламент и делегираните актове и актовете за изпълнение, приети съгласно настоящия регламент.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Страсбург на 15 януари 2013 година.
REGLAMENTO (UE) No 168/2013 DEL PARLAMENTO EUROPEO Y DEL CONSEJO
de 15 de enero de 2013
relativo a la homologación de los vehículos de dos o tres ruedas y los cuatriciclos, y a la vigilancia del mercado de dichos vehículos
(Texto pertinente a efectos del EEE)
EL PARLAMENTO EUROPEO Y EL CONSEJO DE LA UNIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea y, en particular, su artículo 114,
Vista la propuesta de la Comisión Europea,
Previa transmisión del proyecto de acto legislativo a los Parlamentos nacionales,
Visto el dictamen del Comité Económico y Social Europeo (1),
De conformidad con el procedimiento legislativo ordinario (2),
Considerando lo siguiente:
(1)
El mercado interior comprende un espacio sin fronteras interiores en el que la libre circulación de mercancías, personas, servicios y capitales debe estar garantizada. A tal fin, la Directiva 2002/24/CE del Parlamento Europeo y del Consejo (3), relativa a la homologación de los vehículos de motor de dos o tres ruedas, estableció un sistema integral de homologación de tipo CE para dichos vehículos. Aquellos principios deben seguir aplicándose en el caso del presente Reglamento y de los actos delegados y de ejecución adoptados en virtud del presente Reglamento.
(2)
El mercado interior debe basarse en unas normas transparentes, sencillas y coherentes que ofrezcan una seguridad y una claridad jurídicas de las que puedan beneficiarse las empresas y los consumidores por igual.
(3)
Con el fin de simplificar y acelerar la adopción de legislación relativa a la homologación de tipo, se ha introducido un nuevo enfoque normativo en la legislación sobre la homologación de tipo de vehículos de la Unión con arreglo al cual el legislador, en el procedimiento legislativo ordinario, solamente establece las normas y los principios fundamentales y delega en la Comisión la tarea de establecer otros detalles técnicos. Por consiguiente, en lo que se refiere a los requisitos esenciales, el presente Reglamento solamente debe establecer disposiciones fundamentales en materia de seguridad funcional y eficacia medioambiental, y otorgar a la Comisión los poderes para establecer las especificaciones técnicas.
(4)
El presente Reglamento debe entenderse sin perjuicio de las medidas adoptadas a escala nacional o de la Unión relativas a la utilización de vehículos de categoría L en las carreteras, tales como los requisitos específicos del permiso de conducción, las limitaciones de la velocidad máxima o las medidas que regulan el acceso a determinadas carreteras.
(5)
La vigilancia del mercado del sector del automóvil y, en particular, el de los vehículos de categoría L, debe mejorarse reforzando las disposiciones jurídicas que rigen la conformidad de la producción y especificando las obligaciones de los agentes económicos de la cadena de suministro. En particular, deben aclararse el papel y las responsabilidades de las autoridades de los Estados miembros encargadas de la homologación de tipo y de la vigilancia del mercado, y deben reforzarse los requisitos relativos a la competencia, las obligaciones y el desempeño de los servicios técnicos que realizan ensayos para la homologación de tipo de vehículos. El cumplimiento de los requisitos relativos a la homologación de tipo y a la conformidad de la producción de la legislación que regula el sector del automóvil deben seguir siendo responsabilidades clave de las autoridades de homologación, mientras que la vigilancia del mercado puede ser una competencia compartida entre distintas autoridades nacionales. Es necesario llevar a cabo una coordinación y un seguimiento efectivos a escala nacional y de la Unión para asegurar que las autoridades de homologación y de vigilancia del mercado apliquen las nuevas medidas de un modo eficaz.
(6)
Las obligaciones de las autoridades nacionales establecidas en las disposiciones relativas a la vigilancia del mercado del presente Reglamento son más específicas que las disposiciones correspondientes del Reglamento (CE) no 765/2008 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 9 de julio de 2008, por el que se establecen los requisitos de acreditación y vigilancia del mercado relativos a la comercialización de los productos (4).
(7)
El presente Reglamento debe contener requisitos esenciales para la protección del medio ambiente y la seguridad funcional de los vehículos. Los principales elementos de los requisitos pertinentes del presente Reglamento se basan en los resultados de la evaluación de impacto de 4 de octubre de 2010 realizada por la Comisión, en la que se analizan distintas opciones enumerando las posibles ventajas y desventajas desde los puntos de vista económico, medioambiental, de la seguridad y social. En el análisis se incluyeron tanto los aspectos cualitativos como cuantitativos. Una vez comparadas las distintas opciones, se identificaron las opciones favoritas, que se eligieron como base del presente Reglamento.
(8)
El presente Reglamento tiene por objetivo establecer normas armonizadas para la homologación de tipo de vehículos de categoría L, a fin de garantizar el funcionamiento del mercado interior. Los vehículos de categoría L son vehículos de dos, tres o cuatro ruedas, como los vehículos de motor de dos ruedas, los triciclos de motor y los cuatriciclos de motor. Además, el presente Reglamento tiene por objetivo simplificar el marco jurídico actual, reducir las emisiones de los vehículos de categoría L, obteniendo así una cuota más proporcionada de las emisiones de dicha categoría de vehículos en las emisiones globales de transporte por carretera, aumentar el nivel global de seguridad, adaptarse al progreso técnico y reforzar la normativa sobre vigilancia del mercado.
(9)
Con el fin de garantizar un elevado nivel de seguridad funcional de los vehículos, seguridad laboral y protección medioambiental, deben armonizarse los requisitos técnicos y las normas medioambientales aplicables a los vehículos, sistemas, componentes y unidades técnicas independientes con respecto a la homologación de tipo.
(10)
Los objetivos del presente Reglamento no deben verse afectados por determinados sistemas, componentes o unidades técnicas independientes que se monten en los vehículos después de su introducción en el mercado, matriculación o puesta en servicio. Por lo tanto, deben adoptarse medidas adecuadas para garantizar que loa sistemas, componentes o unidades técnicas independientes que puedan montarse en los vehículos y que puedan dificultar significativamente el funcionamiento de sistemas que son esenciales para la seguridad funcional o la protección del medio ambiente se sometan a control previo de la autoridad de homologación antes de su introducción en el mercado, matriculación o puesta en servicio.
(11)
La Directiva 95/1/CE del Parlamento Europeo y del Consejo, de 2 de febrero de 1995, relativa a la velocidad máxima de fábrica, al par máximo y a la potencia máxima neta del motor de los vehículos de motor de dos o tres ruedas (5), proporcionó a los Estados miembros la opción de denegar la matriculación inicial y las matriculaciones sucesivas en sus territorios de los vehículos con una potencia máxima neta superior a 74 kW. La correlación prevista entre la seguridad y una limitación absoluta de la potencia no pudo confirmarse en varios estudios científicos. Por ello, y a fin de eliminar los obstáculos internos al comercio en el mercado de la Unión, dicha opción no debe mantenerse. Es necesario introducir otras medidas de seguridad más efectivas para contribuir a reducir el alto número de víctimas mortales y lesiones entre los usuarios de vehículos de motor de dos ruedas que se producen en los accidentes de tráfico en la Unión.
(12)
El presente Reglamento establece requisitos en materia medioambiental para dos fases, la segunda de las cuales (Euro 5) será obligatoria para los nuevos tipos de vehículos a partir del 1 de enero de 2020, creando así una seguridad de planificación a largo plazo para los fabricantes de vehículos y la industria proveedora. A partir de los futuros datos disponibles, el estudio sobre los efectos medioambientales que exige el presente Reglamento debe proporcionar una ayuda adicional a través de la modelización, la viabilidad técnica y el análisis de coste/eficacia basándose en los últimos datos disponibles. Además, el estudio debe servir, entre otros fines, para evaluar la viabilidad y rentabilidad de los requisitos sobre realización de ensayos para la conformidad en circulación, los requisitos sobre las emisiones fuera de ciclo y el establecimiento de un límite de emisiones de partículas para determinadas categorías o subcategorías. Sobre la base de los resultados del estudio, la Comisión debe examinar la posibilidad de presentar una propuesta que introduzca estos nuevos elementos en la futura legislación relativa a la homologación de tipo, aplicable una vez transcurridas las fases previstas en el presente Reglamento.
(13)
El sistema de homologación de tipo UE tiene por objetivo permitir a cada Estado miembro confirmar que cada tipo de vehículo ha sido sometido a los controles previstos en el presente Reglamento y en los actos delegados o de ejecución adoptados en virtud del presente Reglamento, y que el fabricante del vehículo ha obtenido un certificado de homologación de tipo. Por otra parte, obliga a los fabricantes a expedir un certificado de conformidad para cada vehículo producido con arreglo a la homologación de tipo. Cuando un vehículo vaya acompañado de dicho certificado, debe poder ser comercializado y matriculado para su utilización en toda la Unión.
(14)
Con el fin de garantizar que el procedimiento para controlar la conformidad de la producción, que es una de las piedras angulares del sistema de homologación de tipo UE, se aplica correctamente y funciona del modo debido, una autoridad competente o un servicio técnico debidamente cualificado y designado a este fin debe realizar inspecciones periódicas de los fabricantes.
(15)
El presente Reglamento constituye un conjunto de requisitos específicos en materia de seguridad y de protección del medio ambiente. Por tanto, es importante establecer disposiciones que garanticen que, cuando un vehículo comporte un riesgo grave para los usuarios o el medio ambiente, el fabricante o cualquier otro agente económico de la cadena de suministro adopte medidas efectivas de protección, incluida la llamada a revisión o recuperación de los vehículos, en el sentido del artículo 20 del Reglamento (CE) no 765/2008. Las autoridades de homologación deben poder valorar si dichas medidas son suficientes.
(16)
En un número limitado de casos, procede autorizar una homologación de tipo nacional para series cortas de vehículos. Para evitar un uso incorrecto, el procedimiento simplificado para vehículos fabricados en series cortas debe limitarse a casos de producción muy limitada. Por consiguiente, debe definirse con mayor precisión el concepto de series cortas en cuanto al número de vehículos producidos.
(17)
La Unión es una parte contratante del Acuerdo de la Comisión Económica para Europa de las Naciones Unidas, sobre la adopción de prescripciones técnicas uniformes aplicables a los vehículos de ruedas y los equipos y piezas que puedan montarse o utilizarse en estos, y sobre las condiciones de reconocimiento recíproco de las homologaciones concedidas conforme a dichas prescripciones (en lo sucesivo, «Acuerdo revisado de 1958») (6). Para simplificar la legislación en materia de homologación de tipo con arreglo a las recomendaciones del informe publicado por la Comisión en 2006 y titulado «CARS 21: Marco reglamentario para un sector del automóvil competitivo en el siglo XXI», es conveniente derogar todas las directivas específicas sin reducir el nivel de protección. Los requisitos establecidos en dichas directivas deben trasladarse al presente Reglamento o a los actos delegados adoptados en virtud de este, y, cuando proceda, se han de sustituir por referencias a los correspondientes reglamentos de la Comisión Económica para Europa de las Naciones Unidas (CEPE), que hayan recibido el voto positivo de la Unión o a los que se haya adherido esta, y que se adjuntan al Acuerdo revisado de 1958. Para reducir la carga administrativa del proceso de homologación de tipo, se debe permitir que los fabricantes de vehículos realicen la homologación de tipo con arreglo al presente Reglamento, cuando proceda, directamente mediante la obtención de la homologación con arreglo a los reglamentos de la CEPE pertinentes que figuran en los anexos del presente Reglamento, o en los actos delegados adoptados en virtud del presente Reglamento.
(18)
Por consiguiente, los reglamentos de la CEPE y las modificaciones a los mismos a los que la Unión haya dado su voto favorable, en aplicación de la Decisión 97/836/CE, deben incorporarse a la legislación sobre homologación de tipo UE. En consecuencia, deben delegarse en la Comisión los poderes para aprobar las adaptaciones necesarias de los anexos del presente Reglamento o de los actos delegados adoptados en virtud del presente Reglamento.
(19)
A efectos de mejorar el funcionamiento del mercado interior, especialmente por lo que se refiere a la libre circulación de mercancías, la libertad de establecimiento y la libertad de prestación de servicios, es necesario contar con un acceso sin restricciones a la información relativa a la reparación de los vehículos mediante un formato normalizado que pueda utilizarse para obtener la información técnica, así como con una competencia efectiva en el mercado de servicios de información sobre reparación y mantenimiento de vehículos. Gran parte de esa información se refiere a los sistemas de diagnóstico a bordo y su interacción con otros sistemas del vehículo. Conviene establecer las especificaciones técnicas que los sitios de internet de los fabricantes deben respetar, junto con las medidas específicas destinadas a garantizar un acceso razonable a las pequeñas y medianas empresas.
(20)
A fin de garantizar condiciones uniformes de ejecución del presente Reglamento, deben conferirse a la Comisión competencias de ejecución. Dichas competencias deben ejercerse con arreglo al Reglamento (UE) no 182/2011 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 16 de febrero de 2011, por el que se establecen las normas y los principios generales relativos a las modalidades de control por parte de los Estados miembros del ejercicio de las competencias de ejecución por la Comisión (7).
(21)
A fin de completar el presente Reglamento con detalles técnicos adicionales, deben delegarse en la Comisión los poderes para adoptar actos con arreglo al artículo 290 del Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea, por lo que respecta a los requisitos de eficacia medioambiental y del funcionamiento de la propulsión, seguridad funcional y fabricación de vehículos. Reviste especial importancia que la Comisión lleve a cabo las consultas oportunas durante la fase preparatoria, en particular con expertos. Al preparar y elaborar actos delegados, la Comisión debe garantizar que los documentos pertinentes se transmitan al Parlamento Europeo y al Consejo de manera simultánea, oportuna y adecuada.
(22)
Los Estados miembros deben establecer las normas sobre las sanciones aplicables a las infracciones del presente Reglamento y de los actos delegados o de ejecución adoptados en virtud del presente Reglamento, así como adoptar todas las medidas necesarias para asegurar la aplicación de dichas normas. Las sanciones deben ser eficaces, proporcionadas y disuasorias.
(23)
A fin de poder evaluar y decidir si la instalación obligatoria de ciertos sistemas avanzados de frenado se amplía a categorías adicionales de motocicletas, la Comisión debe informar al Parlamento Europeo y al Consejo basándose, entre otros elementos, en los datos relativos a accidentes de tráfico facilitados por los Estados miembros.
(24)
Si bien nada en el presente Reglamento impide a los Estados miembros continuar aplicando sus respectivos sistemas de homologación específica, la Comisión debe informar al Parlamento Europeo y al Consejo del funcionamiento de esos sistemas nacionales, basándose en la información facilitada por los Estados miembros, con el fin de volver a examinar la necesidad de presentar una propuesta legislativa destinada a la armonización a escala de la Unión del sistema nacional de homologación específica.
(25)
En el marco de la revisión de la Directiva 2007/46/CE del Parlamento Europeo y del Consejo, de 5 de septiembre de 2007, por la que se crea un marco para la homologación de los vehículos de motor y de los remolques, sistemas, componentes y unidades técnicas independientes destinados a dichos vehículos (8), debe examinarse la delimitación entre el presente Reglamento y dicha Directiva, a la luz de la experiencia adquirida por los Estados miembros en la aplicación del presente Reglamento, en particular para garantizar una competencia leal entre las distintas categorías de vehículos.
(26)
En aras de la claridad, la predictibilidad, la racionalidad y la simplificación, y a fin de reducir la carga impuesta a los fabricantes de vehículos, el presente Reglamento debe contener únicamente un número limitado de etapas de aplicación para la introducción de nuevos niveles de emisiones y requisitos de seguridad. Debe concederse a la industria un plazo suficiente para que se adapte a las nuevas disposiciones contenidas en el presente Reglamento, y a las especificaciones técnicas y disposiciones administrativas establecidas en los actos delegados y de ejecución adoptados en virtud del presente Reglamento. Es fundamental definir de manera oportuna los requisitos para asegurarse de que los fabricantes disponen de tiempo suficiente para desarrollar, probar y aplicar soluciones técnicas en los vehículos en producidos en serie, y para que tanto los fabricantes como las autoridades de homologación de tipo de los Estados miembros pongan en marcha los sistemas administrativos necesarios.
(27)
La Directiva 2002/24/CE y las directivas específicas a que se hace referencia en dicha Directiva han sido modificadas en diversas ocasiones y de forma sustancial. En aras de la claridad, la racionalidad y la simplificación, la Directiva 2002/24/CE y las directivas específicas a que se hace referencia en dicha Directiva deben ser derogadas y sustituidas por un reglamento y un número reducido de actos delegados y de ejecución. La adopción de un reglamento garantiza que las disposiciones en cuestión son aplicables directamente y pueden actualizarse con mucha más rapidez y eficiencia a fin de tener mejor en cuenta el progreso técnico.
(28)
Deben derogarse las siguientes directivas:
-
Directiva 2002/24/CE,
-
Directiva 93/14/CEE del Consejo, de 5 de abril de 1993, relativa al frenado de los vehículos de motor de dos o tres ruedas (9),
-
Directiva 93/30/CEE del Consejo, de 14 de junio de 1993, relativa al avisador acústico de los vehículos de motor de dos o tres ruedas (10),
-
Directiva 93/33/CEE del Consejo, de 14 de junio de 1993, relativa al dispositivo de protección contra el uso no autorizado de vehículos de motor de dos o tres ruedas (11),
-
Directiva 93/93/CEE del Consejo, de 29 de octubre de 1993, relativa a las masas y dimensiones de los vehículos de motor de dos o tres ruedas (12),
-
Directiva 95/1/CE,
-
Directiva 97/24/CE del Parlamento Europeo y del Consejo, de 17 de junio de 1997, relativa a determinados elementos y características de los vehículos de motor de dos o tres ruedas (13),
-
Directiva 2000/7/CE del Parlamento Europeo y del Consejo, de 20 de marzo de 2000, relativa al velocímetro de los vehículos de motor de dos o tres ruedas (14),
-
Directiva 2002/51/CE del Parlamento Europeo y del Consejo, de 19 de julio de 2002, sobre la reducción del nivel de emisiones contaminantes de los vehículos de motor de dos o tres ruedas (15),
-
Directiva 2009/62/CE del Parlamento Europeo y del Consejo, de 13 de julio de 2009, relativa al emplazamiento para el montaje de la placa posterior de matrícula de los vehículos de motor de dos o tres ruedas (16),
-
Directiva 2009/67/CE del Parlamento Europeo y del Consejo, de 13 de julio de 2009, relativa a la instalación de dispositivos de alumbrado y de señalización luminosa en los vehículos de motor de dos o tres ruedas (17),
-
Directiva 2009/78/CE del Parlamento Europeo y del Consejo, de 13 de julio de 2009, relativa al caballete de apoyo de los vehículos de motor de dos ruedas (18),
-
Directiva 2009/79/CE del Parlamento Europeo y del Consejo, de 13 de julio de 2009, relativa a los dispositivos de retención para pasajeros de los vehículos de motor de dos ruedas (19),
-
Directiva 2009/80/CE del Parlamento Europeo y del Consejo, de 13 de julio de 2009, relativa a la identificación de los mandos, testigos e indicadores de los vehículos de motor de dos o tres ruedas (20),
-
Directiva 2009/139/CE del Parlamento Europeo y del Consejo, de 25 de noviembre de 2009, relativa a las inscripciones reglamentarias de los vehículos de motor de dos o tres ruedas (21).
(29)
Dado que el objetivo del presente Reglamento, a saber, el establecimiento de normas armonizadas relativas a los requisitos administrativos y técnicos para la homologación de tipo de los vehículos de categoría L y la vigilancia del mercado de dichos vehículos, no puede ser alcanzado de manera suficiente por los Estados miembros y, por consiguiente, debido a las dimensiones y los efectos de la acción, puede lograrse mejor a escala de la Unión, esta puede adoptar medidas de acuerdo con el principio de subsidiariedad consagrado en el artículo 5 del Tratado de la Unión Europea. De conformidad con el principio de proporcionalidad enunciado en dicho artículo, el presente Reglamento no excede de lo necesario para alcanzar dicho objetivo.
HAN ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
CAPÍTULO I
OBJETO, ÁMBITO DE APLICACIÓN Y DEFINICIONES
Artículo 1
Objeto
1. El presente Reglamento establece los requisitos administrativos y técnicos para la homologación de tipo de todos los nuevos vehículos, sistemas, componentes y unidades técnicas independientes a que hace referencia el artículo 2, apartado 1.
El presente Reglamento no se aplica a la homologación de vehículos aislados. No obstante, los Estados miembros que concedan homologaciones específicas aceptarán las homologaciones de tipo de vehículos, sistemas, componentes y unidades técnicas independientes concedidas con arreglo al presente Reglamento y no con arreglo a las disposiciones nacionales que les sean de aplicación.
2. El presente Reglamento establece los requisitos para la vigilancia del mercado de vehículos, sistemas, componentes y unidades técnicas independientes supeditados a homologación con arreglo al mismo. El presente Reglamento también establece los requisitos para la vigilancia del mercado de piezas y equipos para tales vehículos.
3. El presente Reglamento se entiende sin perjuicio de la aplicación de la legislación sobre seguridad vial.
Artículo 2
Ámbito de aplicación
1. El presente Reglamento se aplicará a todos los vehículos de dos o tres ruedas y los cuatriciclos que se clasifican en el artículo 4 y en el anexo I («vehículos de categoría L»), que están destinados a circular en vías públicas, incluidos los diseñados y fabricados en una o varias fases, y a los sistemas, componentes y unidades técnicas independientes, así como a las piezas y equipos diseñados y fabricados para tales vehículos.
El presente Reglamento se aplicará asimismo a las motocicletas enduro [L3e-AxE (x = 1, 2 o 3)], a las motocicletas trial [L3e-AxT (x = 1, 2 o 3)] y a los quad todo terreno pesados (L7e-B), según se clasifican en el artículo 4 y en el anexo I.
2. El presente Reglamento no se aplicará a los vehículos siguientes:
a)
los vehículos cuya velocidad máxima por construcción no supere los 6 km/h;
b)
los vehículos destinados exclusivamente a ser utilizados por personas con discapacidad física;
c)
los vehículos destinados exclusivamente a ser conducidos por un peatón;
d)
los vehículos destinados exclusivamente a la competición;
e)
los vehículos diseñados y fabricados para ser utilizados por las fuerzas armadas, los servicios de protección civil, los servicios de bomberos, las fuerzas responsables del mantenimiento del orden público y los servicios médicos de urgencia;
f)
los vehículos agrícolas o forestales regulados por el Reglamento (UE) no 167/2013 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 5 de febrero de 2013, relativo a la homologación de los vehículos agrícolas y forestales, y a la vigilancia del mercado de dichos vehículos (22), las máquinas reguladas por las Directivas 97/68/CE del Parlamento Europeo y del Consejo, de 16 de diciembre de 1997, relativa a la aproximación de las legislaciones de los Estados miembros sobre medidas contra la emisión de gases y partículas contaminantes procedentes de los motores de combustión interna que se instalen en las máquinas móviles no de carretera (23), y la Directiva 2006/42/CE del Parlamento Europeo y del Consejo, de 17 de mayo de 2006, relativa a las máquinas (24), y los vehículos de motor contemplados por la Directiva 2007/46/CE;
g)
los vehículos destinados fundamentalmente al uso en todo terreno y concebidos para circular en superficies no pavimentadas;
h)
las bicicletas de pedales con pedaleo asistido, equipadas con un motor eléctrico auxiliar, de potencia nominal continua máxima inferior o igual a 250 W, cuya potencia disminuya progresivamente y que finalmente se interrumpa antes de que la velocidad del vehículo alcance los 25 km/h o si el ciclista deja de pedalear;
i)
los vehículos autoequilibrados;
j)
los vehículos que carecen de una plaza de asiento como mínimo;
k)
los vehículos equipados con cualquier plaza de asiento para el conductor en los que el punto R se sitúe a una altura inferior o igual a 540 mm en el caso de las categorías L1e, L3e y L4e, o inferior o igual a 400 mm en el caso de las categorías L2e, L5e, L6e y L7e.
Artículo 3
Definiciones
A los efectos del presente Reglamento y de los actos enumerados en el anexo II, salvo que en los mismos se disponga lo contrario, se aplicarán las definiciones siguientes:
1) «homologación de tipo»: el procedimiento mediante el cual una autoridad de homologación certifica que un tipo de vehículo, sistema, componente o unidad técnica independiente cumple las disposiciones administrativas y los requisitos técnicos pertinentes;
2) «certificado de homologación de tipo»: el documento por el cual la autoridad de homologación certifica oficialmente que un tipo de vehículo, sistema, componente o unidad técnica independiente está homologado;
3) «homologación de tipo de un vehículo completo»: una homologación de tipo mediante la cual una autoridad de homologación certifica que un tipo de vehículo incompleto, completo o completado cumple las disposiciones administrativas y los requisitos técnicos pertinentes;
4) «homologación de tipo UE»: el procedimiento mediante el cual una autoridad de homologación certifica que un tipo de vehículo, sistema, componente o unidad técnica independiente cumple las disposiciones administrativas y los requisitos técnicos pertinentes del presente Reglamento;
5) «certificado de homologación de tipo UE»: el certificado basado en el modelo previsto en el acto de ejecución adoptado en virtud del presente Reglamento o el formulario de comunicación establecido en los reglamentos de la CEPE pertinentes contemplados en el presente Reglamento o en los actos delegados adoptados en virtud del presente Reglamento;
6) «homologación de tipo de un sistema»: una homologación de tipo mediante la cual una autoridad de homologación certifica que un sistema montado en un vehículo de un tipo específico cumple las disposiciones administrativas y los requisitos técnicos pertinentes;
7) «homologación de tipo de una unidad técnica independiente»: una homologación de tipo mediante la cual una autoridad de homologación certifica que una unidad técnica independiente cumple las disposiciones administrativas y los requisitos técnicos pertinentes en relación con uno o más tipos especificados de vehículos;
8) «homologación de tipo de un componente»: una homologación de tipo mediante la cual una autoridad de homologación certifica que un componente independiente de un vehículo cumple las disposiciones administrativas y los requisitos técnicos pertinentes;
9) «homologación de tipo nacional»: el procedimiento de homologación de tipo establecido por la legislación nacional de un Estado miembro, cuya validez queda limitada al territorio de dicho Estado miembro;
10) «certificado de conformidad»: el documento expedido por el fabricante, por el que se certifica que el vehículo fabricado se ajusta al tipo de vehículo homologado;
11) «vehículo de base»: todo vehículo que se utiliza en la fase inicial de un proceso de homologación de tipo multifásica;
12) «vehículo incompleto»: todo vehículo que deba pasar por lo menos por una fase más para ser completado y cumplir los requisitos técnicos pertinentes del presente Reglamento;
13) «vehículo completado»: el vehículo, producto del procedimiento de homologación de tipo multifásica, que cumpla los requisitos técnicos pertinentes del presente Reglamento;
14) «vehículo completo»: todo vehículo que no necesita ser completado para satisfacer los requisitos técnicos pertinentes del presente Reglamento;
15) «sistema»: conjunto de dispositivos combinados para llevar a cabo una o varias funciones específicas en un vehículo y que está sujeto a los requisitos del presente Reglamento o cualquiera de los actos delegados o de ejecución adoptados en virtud del presente Reglamento;
16) «componente»: el dispositivo, sujeto a los requisitos del presente Reglamento o de cualquiera de los actos delegados o de ejecución adoptados en virtud del presente Reglamento, destinado a formar parte de un vehículo y que podrá recibir la homologación de tipo independientemente de un vehículo conforme a lo dispuesto en el presente Reglamento y los actos delegados o de ejecución adoptados en virtud del presente Reglamento, cuando tales actos así lo dispongan expresamente;
17) «unidad técnica independiente»: el dispositivo, sujeto a los requisitos del presente Reglamento o de cualquiera de los actos delegados o de ejecución adoptados en virtud del presente Reglamento, destinado a formar parte de un vehículo y que podrá homologarse independientemente, pero solo en relación con uno o varios tipos específicos de vehículos, cuando tales actos así lo dispongan expresamente;
18) «piezas»: los productos utilizados para el montaje de un vehículo, así como las piezas de recambio;
19) «equipos»: los productos distintos de las piezas que pueden añadirse o instalarse en un vehículo;
20) «equipos o piezas originales»: los equipos o las piezas fabricados con arreglo a las especificaciones y normas de producción que el fabricante del vehículo ha establecido para producir las piezas y los equipos para el montaje del vehículo de que se trate, incluidos los equipos y piezas fabricados en la misma cadena de producción que esos equipos o piezas; salvo prueba en contrario, se presumirá que esos equipos o piezas son originales si el fabricante certifica que cumplen los requisitos de calidad de los componentes utilizados para el montaje del vehículo en cuestión y que se han fabricado con arreglo a las especificaciones y normas de producción del fabricante del vehículo;
21) «recambios»: los productos que deben instalarse en un vehículo o sobre él para sustituir las piezas originales de este vehículo, incluidos los lubricantes que sean necesarios para el uso de un vehículo, a excepción del combustible;
22) «seguridad funcional»: la ausencia de riesgo inaceptable de lesión o de menoscabo de la salud que afecta a las personas o a los bienes, debido a peligros causados por un comportamiento de mal funcionamiento de los sistemas, los componentes o las unidades técnicas independientes mecánicos, hidráulicos, neumáticos, eléctricos o electrónicos;
23) «sistema avanzado de frenado»: un sistema de frenado antibloqueo, un sistema de frenado combinado o ambos;
24) «sistema de frenado antibloqueo»: el sistema que detecta el deslizamiento de las ruedas y regula automáticamente la presión que producen las fuerzas de frenado en las ruedas para limitar su deslizamiento;
25) «sistema de frenado combinado»:
a)
para los vehículos de las categorías L1e y L3e: un sistema de frenado de servicio en el que el accionamiento de un único mando hace funcionar dos frenos, al menos, de distintas ruedas;
b)
para los vehículos de la categoría L4e: un sistema de frenado en el que el accionamiento de un único mando hace funcionar los frenos de, al menos, las ruedas delanteras y traseras (si la rueda trasera y la rueda del sidecar son frenadas por el mismo sistema de frenado, se considera a este como el freno trasero);
c)
para los vehículos de las categorías L2e, L5e, L6e y L7e: un sistema de frenado de servicio en el que el accionamiento de un único mando hace funcionar los frenos de todas las ruedas;
26) «alumbrado de encendido automático»: un sistema de alumbrado que se enciende al ponerse en posición de encendido el contacto de encendido o de puesta en marcha y apagado del motor;
27) «dispositivo de control de la contaminación»: los componentes de un vehículo que controlan o reducen las emisiones del tubo de escape o de evaporación;
28) «dispositivo de control de la contaminación de recambio»: un dispositivo o un conjunto de dispositivos de control de la contaminación destinado a reemplazar a un dispositivo de control de la contaminación original y que puede ser homologado como unidad técnica independiente;
29) «plaza de asiento»:
a)
un sillín destinado a acomodar al conductor o a un pasajero, que se sientan sobre él a horcajadas, o
b)
todo asiento que, en el caso del conductor, pueda acomodar como mínimo a una persona del tamaño de un maniquí antropomórfico de hombre adulto de percentil 50o;
30) «motor de encendido por compresión» o «motor CI»: el motor de combustión que funciona con arreglo a los principios del ciclo de «Diesel»;
31) «motor de encendido por chispa» o «motor PI»: el motor de combustión que funciona con arreglo a los principios del ciclo «Otto»;
32) «vehículo híbrido»: el vehículo de motor con al menos dos convertidores de energía diferentes y dos sistemas de almacenamiento de energía diferentes (en el vehículo) con fines de propulsión del vehículo;
33) «vehículo eléctrico híbrido»: el vehículo que, con fines de propulsión mecánica, se alimente de las dos fuentes siguientes de energía o potencia acumulada instaladas en él:
a)
un combustible fungible;
b)
una batería, un condensador, un volante de inercia o generador o cualquier otro dispositivo de acumulación de energía o potencia eléctrica.
La presente definición incluye el vehículo cuya fuente de energía procede de un combustible fungible únicamente con el fin de recargar el dispositivo de acumulación de energía o potencia eléctrica;
34) «propulsión»: un motor de combustión, un motor eléctrico, cualquier aplicación híbrida o una combinación de estos tipos de motores o cualquier otro tipo de motor;
35) «potencia nominal continua máxima»: potencia máxima durante 30 minutos en el eje de transmisión de un motor eléctrico, conforme a lo previsto en el Reglamento no 85 de la CEPE;
36) «potencia máxima neta»: potencia máxima de un motor de combustión obtenida en el banco de prueba al final del cigüeñal o de su equivalente;
37) «dispositivo de manipulación»: todo elemento de diseño que detecte la temperatura, la velocidad del vehículo, el régimen y/o la carga del motor, la marcha introducida, la depresión de admisión y cualquier otro parámetro con el fin de activar, modular, aplazar o desactivar el funcionamiento de cualquier pieza del sistema de control de emisiones y de postratamiento de las emisiones de escape, reduciendo la eficacia del sistema de control de emisiones en condiciones que puede esperarse razonablemente que se produzcan durante el funcionamiento y la utilización normales del vehículo;
38) «durabilidad»: capacidad de los componentes y sistemas de durar, de forma que la eficacia medioambiental contemplada en el artículo 23 y en el anexo V aún pueda respetarse después del kilometraje definido en el anexo VII, y que la seguridad funcional del vehículo esté garantizada si el vehículo se utiliza en las circunstancias previstas o normales y es objeto de mantenimiento conforme a las recomendaciones del fabricante;
39) «cilindrada»:
a)
en el caso de los motores de émbolos alternativos, el volumen nominal de los cilindros;
b)
en el caso de los motores de émbolo rotatorio (Wankel), el doble del volumen nominal de los cilindros;
40) «emisiones de evaporación»: los vapores de hidrocarburos que se escapan del sistema de almacenamiento y de suministro de combustible de un vehículo de motor y que son distintos de los procedentes del tubo de escape;
41) «ensayo SHED»: ensayo de vehículo efectuado en una sala estanca para determinar la evaporación, en el cual se realiza un ensayo especial de emisiones de evaporación;
42) «sistema para combustible gaseoso»: sistema compuesto por el almacenamiento de combustible gaseoso, el suministro de combustible, los elementos de medición y control instalados en un motor para permitirle que funcione con GLP, GNC o hidrógeno en aplicaciones monocombustible, bicombustible o multicombustible;
43) «contaminante gaseoso»: emisiones de gases de escape de monóxido de carbono (CO), óxidos de nitrógeno (NOx) -expresados en equivalente de dióxido de nitrógeno (NO2)- e hidrocarburos (HC);
44) «emisiones del tubo de escape»: emisiones de gases contaminantes y partículas en el tubo de escape del vehículo;
45) «partículas»: componentes del gas de escape que son eliminados del gas de escape diluido a una temperatura máxima de 325 K (52 °C) mediante los filtros descritos en el procedimiento de ensayo para la verificación de las emisiones medias del tubo de escape;
46) «ciclo de ensayo para motocicletas armonizado mundialmente»: ciclo de ensayo de emisiones en laboratorio armonizado mundialmente (WMTC, en sus siglas inglesas), con arreglo al Reglamento técnico mundial no 2 de la CEPE;
47) «fabricante»: toda persona física o jurídica responsable ante la autoridad de homologación de todos los aspectos del proceso de homologación de tipo o de autorización, así como de garantizar la conformidad de la producción, y que también es responsable, a efectos de la vigilancia del mercado, de los vehículos, sistemas, componentes y unidades técnicas independientes producidos, tanto si la persona física o jurídica participa directamente en todas las fases del diseño y la fabricación de un vehículo, sistema, componente o unidad técnica independiente sujeta al proceso de homologación como si no;
48) «representante del fabricante»: toda persona física o jurídica establecida en la Unión, debidamente designada por el fabricante para que la represente ante la autoridad de homologación o la autoridad de vigilancia del mercado y para que actúe en su nombre en los asuntos a que se aplica el presente Reglamento;
49) «importador»: toda persona física o jurídica establecida en la Unión que introduce un vehículo, un sistema, un componente, una unidad técnica independiente, una pieza o un equipo de un tercer país;
50) «distribuidor»: toda persona física o jurídica de la cadena de suministro, distinta del fabricante o el importador, que comercializa un vehículo, un sistema, un componente, una unidad técnica independiente, una pieza o un equipo;
51) «agente económico»: el fabricante, el representante del fabricante, el importador o el distribuidor;
52) «matriculación»: autorización administrativa para la puesta en circulación de un vehículo en la vía pública, que supone la identificación del mismo y la expedición de un número secuencial, designado como número de matrícula, con carácter permanente, temporal o por un breve período de tiempo;
53) «puesta en servicio»: la primera utilización en la Unión, de acuerdo con los fines para los que está previsto, de un vehículo, sistema, componente, unidad técnica independiente, pieza o equipo;
54) «introducción en el mercado»: la primera comercialización en la Unión de un vehículo, sistema, componente, unidad técnica independiente, pieza o equipo;
55) «comercialización»: suministrar remunerada o gratuitamente un vehículo, sistema, componente, unidad técnica independiente, pieza o equipo para su distribución o utilización en el mercado en el transcurso de una actividad comercial;
56) «autoridad de homologación»: la autoridad de un Estado miembro establecida o designada por el Estado miembro y notificada a la Comisión por el mismo, que tiene competencias en todos los aspectos de la homologación de un tipo de vehículo, sistema, componente o unidad técnica independiente, del proceso de autorización, de la expedición y, en su caso, retirada o denegación de certificados de homologación, así como para actuar como punto de contacto con las autoridades de homologación de los demás Estados miembros, designar los servicios técnicos y garantizar que el fabricante cumple sus obligaciones sobre conformidad de la producción;
57) «autoridad de vigilancia del mercado»: autoridad de cada Estado miembro responsable de ejercer la vigilancia del mercado en el territorio del mismo;
58) «vigilancia del mercado»: actividades realizadas y medidas adoptadas por las autoridades nacionales para garantizar que los vehículos, sistemas, componentes o unidades técnicas independientes que se comercializan cumplen los requisitos establecidos en la pertinente legislación de armonización de la Unión y no comportan riesgo alguno para la salud, la seguridad o cualquier otro aspecto relacionado con la protección del interés público;
59) «autoridad nacional»: autoridad de homologación o cualquier otra autoridad que intervenga en la vigilancia del mercado, el control de las fronteras o la matriculación en un Estado miembro, y que sea responsable de estas tareas, con respecto a los vehículos, sistemas, componentes, unidades técnicas independientes, piezas o equipos;
60) «servicio técnico»: la organización o entidad designada por la autoridad de homologación de un Estado miembro como laboratorio para llevar a cabo ensayos o como entidad de evaluación de la conformidad para llevar a cabo la inspección inicial y otros ensayos o inspecciones en nombre de la autoridad de homologación, siendo posible que la propia autoridad de homologación lleve a cabo estas funciones;
61) «autoensayo»: la realización de ensayos en las propias instalaciones, el registro de los resultados de los ensayos y la presentación de un informe con conclusiones a la autoridad de homologación por parte de un fabricante que haya sido designado como servicio técnico con el fin de evaluar el cumplimiento de determinados requisitos;
62) «método virtual de ensayo»: simulaciones por ordenador, cálculos incluidos, para demostrar que un vehículo, sistema, componente o unidad técnica independiente cumple los requisitos técnicos de un acto delegado adoptado en virtud del artículo 32, apartado 6, sin que sea necesario el uso físico de un vehículo, sistema, componente o unidad técnica independiente;
63) «sistema de diagnóstico a bordo» o «sistema DAB»: un sistema que puede determinar la zona probable de mal funcionamiento por medio de códigos de error almacenados en la memoria del ordenador;
64) «información sobre la reparación y el mantenimiento del vehículo»: toda la información necesaria para el diagnóstico, el mantenimiento, la inspección, el seguimiento periódico, la reparación, la reprogramación o la reinicialización del vehículo, que los fabricantes ponen a disposición de los concesionarios y los talleres de reparación autorizados, incluidas todas las modificaciones posteriores y los suplementos de dicha información; esa información incluye toda la información que se requiera para el montaje de piezas y equipos en los vehículos;
65) «agente independiente»: las empresas, distintas de los concesionarios y talleres de reparación autorizados, que participan directa o indirectamente en la reparación y el mantenimiento de vehículos, en especial los talleres de reparación, los fabricantes o distribuidores de equipos, herramientas o piezas de recambio para la reparación, las editoriales de información técnica, los clubes de automóviles, los agentes de asistencia en carretera, los que ofrecen servicios de inspección y ensayo, así como los que imparten formación destinada a instaladores, fabricantes y talleres de reparación de equipos para vehículos que utilizan combustibles alternativos;
66) «taller de reparación autorizado»: un prestador de servicios de reparación y mantenimiento de vehículos que opera en un sistema de distribución establecido por un proveedor de vehículos;
67) «vehículo de fin de serie»: todo vehículo que forme parte de unas existencias que no se pueden comercializar o que ya no se pueden comercializar, matricular o poner en servicio debido a la entrada en vigor de nuevos requisitos técnicos con los que no ha sido homologado;
68) «vehículo de motor de dos ruedas» («PTW» en sus siglas en inglés): vehículo de motor de dos ruedas, incluidos los ciclos de motor dos ruedas, los ciclomotores de dos ruedas y las motocicletas de dos ruedas;
69) «triciclo de motor»: vehículo de motor de tres ruedas que responde a los criterios de clasificación de los vehículos de la categoría L5e;
70) «cuatriciclo»: vehículo de cuatro ruedas que responde a los criterios de clasificación de los vehículos de las categorías L6e o L7e;
71) «vehículo autoequilibrado»: concepto de vehículo basado en un equilibrio inestable inherente, que necesita un sistema auxiliar de control para mantener su equilibrio, y que incluye vehículos de motor de una rueda, de dos ruedas o de dos orugas;
72) «ruedas gemelas»: dos ruedas montadas sobre el mismo eje, a las que se considera como si fueran una sola rueda, en las cuales la distancia entre los centros de las superficies de contacto de estas ruedas con el suelo es igual o inferior a 460 mm;
73) «tipo de vehículo»: grupo de vehículos, incluidas las variantes y las versiones, de una categoría concreta que sean idénticos al menos en los siguientes aspectos esenciales:
a)
la categoría y la subcategoría;
b)
el fabricante;
c)
el bastidor, el cuadro, el subcuadro, la base de carrocería o la estructura a los que se adhieren los principales componentes;
d)
la designación del tipo establecida por el fabricante;
74) «variante»: designa a los vehículos del mismo tipo:
a)
que tengan la misma forma de carrocería (características básicas);
b)
que tengan la misma propulsión y la misma configuración de esta;
c)
si un motor de combustión forma parte de la propulsión, que tengan el mismo ciclo de funcionamiento;
d)
que tengan el mismo número y disposición de los cilindros;
e)
que tengan el mismo tipo de caja de cambios;
f)
cuya diferencia de masa en orden de marcha entre el valor inferior y el valor más elevado no sea superior al 20 % del valor inferior;
g)
cuya diferencia de masa máxima permisible entre el valor inferior y el valor más elevado no sea superior al 20 % del valor inferior;
h)
cuya diferencia de cilindrada del motor (en el caso de un motor de combustión) entre el valor inferior y el valor más elevado no sea superior al 30 % del valor inferior, y
i)
cuya diferencia de potencia del motor entre el valor inferior y el valor más elevado no sea superior al 30 % del valor inferior;
75) «versión de una variante»: el vehículo que consista en una combinación de los elementos que figuran en el expediente de homologación a que se hace referencia en el artículo 29, apartado 10;
76) «motor de combustión interna»: motor térmico en el que las cámaras de combustión y expansión están físicamente separadas y en el que el fluido motor interno se calienta mediante combustión en una fuente exterior; el calor generado por la combustión externa hace que el fluido motor interno se expanda y actúe sobre el mecanismo del motor, produciendo movimiento y trabajo útil;
77) «grupo motopropulsor»: componentes y sistemas de un vehículo que generan energía y la transmiten a la superficie de la carretera, incluidos los motores, los sistemas de gestión del motor o cualquier otro módulo de control, los dispositivos de control de la contaminación y protección del medio ambiente, incluidos los sistemas de reducción del ruido y de las emisiones contaminantes, la transmisión y su control, sea un eje, una correa o una cadena, los diferenciales, la transmisión final y el neumático de la rueda motriz (radio);
78) «vehículo monocombustible»: vehículo diseñado para circular básicamente con un tipo de combustible;
79) «vehículo monocombustible de gas»: vehículo monocombustible que funcione básicamente con GLP, gas natural/biometano o hidrógeno, pero que también pueda estar equipado con un sistema de gasolina para casos de emergencia o solo para el arranque, cuando el depósito de gasolina no contenga más de cinco litros;
80) «E5»: mezcla de combustible compuesta por un 5 % de etanol anhidro y un 95 % de gasolina;
81) «GLP»: gas licuado de petróleo compuesto de propano y butano licuados por almacenamiento bajo presión;
82) «gas natural»: gas natural con un contenido de metano muy alto;
83) «biometano»: gas natural renovable obtenido a partir de fuentes orgánicas; el biogás obtenido en un primer momento se limpia mediante un proceso denominado «de biogás a biometano» por el que se retiran las impurezas del biogás como el dióxido de carbono, los siloxanos y los sulfuros de hidrógeno (H2S);
84) «vehículo bicombustible»: vehículo equipado con dos sistemas de almacenamiento de combustible que pueda circular a tiempo parcial con dos combustibles diferentes, pero que esté diseñado para circular con uno solo a la vez;
85) «vehículo bicombustible de gas»: vehículo bicombustible que pueda circular con gasolina, pero también con GLP, gas natural/biometano o hidrógeno;
86) «vehículo flexifuel»: vehículo equipado con un sistema de almacenamiento de combustible que pueda circular con diferentes mezclas de dos o más combustibles;
87) «E85»: mezcla de combustible compuesta por un 85 % de etanol anhidro y un 15 % de gasolina;
88) «vehículo flexifuel de etanol»: vehículo flexifuel que pueda circular con gasolina o con una mezcla de gasolina y etanol cuyo contenido máximo de etanol sea del 85 %;
89) «H2NG»: mezcla de combustible compuesta de hidrógeno y gas natural;
90) «vehículo flexifuel de H2NG»: vehículo flexifuel que pueda funcionar con diferentes mezclas de hidrógeno y gas natural/biometano;
91) «vehículo flexifuel biodiésel»: vehículo flexifuel que pueda circular con diésel mineral o con una mezcla de diésel mineral y biodiésel;
92) «B5»: mezcla de combustible compuesta por hasta un 5 % de biodiésel y un 95 % de diésel de petróleo;
93) «biodiésel»: combustible diésel obtenido a partir de aceite vegetal o grasa animal consistente en alquilésteres de cadena larga y producido de forma sostenible;
94) «vehículo eléctrico puro»: un vehículo propulsado por:
a)
un sistema consistente en uno o más dispositivos de acumulación de energía eléctrica, uno o más dispositivos de acondicionamiento de la energía eléctrica y uno o más aparatos eléctricos que convierten la energía eléctrica acumulada en energía mecánica que se transmite a las ruedas para la propulsión del vehículo;
b)
un sistema de propulsión eléctrica auxiliar montado en un vehículo diseñado para funcionar a pedal;
95) «vehículo con pila de combustible de hidrógeno»: vehículo propulsado mediante una célula de combustible que convierte la energía química del hidrógeno en energía eléctrica para la propulsión del vehículo;
96) «punto R» o «punto de referencia de la plaza de asiento»: punto previsto definido por el fabricante del vehículo para cada plaza de asiento y establecido con respecto al sistema de referencia tridimensional.
Las referencias en el presente Reglamento a los requisitos, procedimientos o sistemas establecidos en el presente Reglamento se entenderán como referencias a tales requisitos, procedimientos y sistemas tal como se establecen en el presente Reglamento y en los actos delegados y de ejecución adoptados en virtud del mismo.
Artículo 4
Categorías de vehículos
1. Los vehículos de categoría L incluyen a los vehículos de motor de dos, tres y cuatro ruedas clasificados con arreglo al presente artículo y al anexo I, así como a los ciclos de motor, los ciclomotores de dos o tres ruedas, las motocicletas de dos o tres ruedas, las motocicletas con sidecar, los cuatriciclos ligeros o pesados para carretera, y los cuatrimóviles ligeros y pesados.
2. A efectos del presente Reglamento, se aplicarán las siguientes categorías y subcategorías de vehículos, descritas en el anexo I:
a)
vehículo de categoría L1e (vehículo de motor de dos ruedas ligero), que se divide en las subcategorías siguientes:
i)
vehículo L1e-A (ciclo de motor),
ii)
vehículo L1e-B (ciclomotor de dos ruedas);
b)
vehículo de categoría L2e (ciclomotor de tres ruedas), que se divide en las subcategorías siguientes:
i)
vehículo L2e-P (ciclomotor de tres ruedas concebido para el transporte de pasajeros),
ii)
vehículo L2e-U (ciclomotor de tres ruedas concebido para el transporte de mercancías);
c)
vehículo de categoría L3e (motocicleta de dos ruedas), que se divide en las subcategorías siguientes según:
i)
las prestaciones de la motocicleta (25), que se divide, a su vez, en las subcategorías siguientes:
-
vehículo L3e-A1 (motocicleta de prestaciones bajas),
-
vehículo L3e-A2 (motocicleta de prestaciones medias),
-
vehículo L3e-A3 (motocicleta de prestaciones altas),
ii)
usos especiales:
-
motocicleta enduro L3e-A1E, L3e-A2E o L3e-A3E,
-
motocicleta trial L3e-A1T, L3e-A2T o L3e-A3T;
d)
vehículo de categoría L4e (motocicleta de dos ruedas con sidecar);
e)
vehículo de categoría L5e (triciclo de motor), que se divide en las subcategorías siguientes:
i)
vehículo L5e-A (triciclo), vehículo concebido principalmente para el transporte de pasajeros,
ii)
vehículo L5e-B (triciclo comercial), triciclo concebido exclusivamente para el transporte de mercancías;
f)
vehículo de categoría L6e (cuatriciclo ligero), que se divide en las subcategorías siguientes:
i)
vehículo L6e-A (cuatriciclo ligero para carretera),
ii)
vehículo L6e-B (cuatrimóvil ligero), que se divide en las subcategorías siguientes:
-
vehículo L6e-BU (cuatrimóvil ligero para el transporte de mercancías): vehículo concebido exclusivamente para el transporte de mercancías,
-
vehículo L6e-BP (cuatrimóvil ligero para el transporte de pasajeros): vehículo concebido principalmente para el transporte de pasajeros;
g)
vehículo de categoría L7e (cuatriciclo pesado), que se divide en las subcategorías siguientes:
i)
vehículo L7e-A (quad pesado para carretera), que se divide en las subcategorías siguientes:
-
L7e-A1: quad para carretera A1,
-
L7e-A2: quad para carretera A2,
ii)
vehículo L7e-B (quad todo terreno pesado), que se divide en las subcategorías siguientes:
-
L7e-B1: quad todo terreno,
-
L7e-B2: buggy con asientos yuxtapuestos (side-by-side),
iii)
vehículo L7e-C (cuatrimóvil pesado), que se divide en las subcategorías siguientes:
-
vehículo L7e-CU: (cuatrimóvil pesado para el transporte de mercancías) vehículo concebido exclusivamente para el transporte de mercancías,
-
vehículo L7e-CP: (cuatrimóvil pesado para el transporte de pasajeros) vehículo concebido principalmente para el transporte de pasajeros.
3. Los vehículos de categoría L enumerados en el apartado 2 se clasifican, a su vez, en función de la propulsión del vehículo:
a)
vehículo propulsado con un motor de combustión interna:
-
encendido por compresión (CI),
-
encendido por chispa (PI);
b)
vehículo propulsado con un motor de combustión externa, un motor de turbina o de pistón rotativo; a efectos de la conformidad con los requisitos medioambientales y de seguridad funcional, los vehículos equipados con este tipo de propulsión se consideran igual que los vehículos propulsados con un motor de combustión interna de encendido por chispa;
c)
vehículo propulsado por un motor de aire precomprimido que no emite niveles de contaminantes o gases inertes superiores a los presentes en el aire ambiente; a efectos de la conformidad con los requisitos de seguridad funcional y del almacenamiento y suministro de combustible, dichos vehículos se consideran igual que los vehículos que funcionan con combustible gaseoso;
d)
vehículo propulsado con un motor eléctrico;
e)
vehículo híbrido que combine cualquier configuración de la propulsión mencionada en las letras a), b), c) o d) del presente apartado, o cualquier combinación múltiple de estas configuraciones de la propulsión, incluidos los motores de combustión múltiple y/o los motores eléctricos.
4. En cuanto a la clasificación de los vehículos de categoría L del apartado 2, un vehículo que no corresponda a una categoría determinada por exceder al menos uno de los criterios establecidos para dicha categoría pertenece a la siguiente categoría cuyos criterios cumpla. Esto se aplica a los siguientes grupos de categorías y subcategorías:
a)
la categoría L1e con sus subcategorías L1e-A y L1e-B, y la categoría L3e con sus subcategorías L3e - A1, L3e - A2 y L3e - A3;
b)
la categoría L2e y la categoría L5e con sus subcategorías L5e-A y L5e-B;
c)
la categoría L6e con sus subcategorías L6e-A y L6e-B, y la categoría L7e con sus subcategorías L7e-A, L7e-B y L7e-C;
d)
cualquier otra secuencia lógica de categorías y/o subcategorías propuesta por el fabricante y aprobada por la autoridad de homologación.
5. Sin perjuicio de los criterios de clasificación o subclasificación establecidos en los apartados 1 a 4 del presente artículo y en el anexo I, se aplicarán subcategorías adicionales conforme a lo previsto en el anexo V para armonizar a escala internacional los procedimientos de ensayo relativos al medio ambiente, remitiéndose para ello a los reglamentos de la CEPE y a los reglamentos técnicos mundiales de la CEPE.
Artículo 5
Determinación de la masa en orden de marcha
1. La masa en orden de marcha de un vehículo de categoría L se determinará midiendo la masa del vehículo sin carga listo para su uso normal e incluirá la masa de:
a)
los líquidos;
b)
el equipo estándar conforme a las especificaciones del fabricante;
c)
el «combustible» contenido en el depósito, que estará lleno hasta el 90 % de su capacidad, como mínimo.
A efectos de la presente letra:
i)
si la propulsión del vehículo se hace con un «combustible líquido», este se considerará «combustible»,
ii)
si la propulsión del vehículo se hace con una «mezcla líquida de combustible y aceite»:
-
si el combustible para la propulsión del vehículo y el aceite de lubricación han sido mezclados previamente, esa «mezcla previa» se considerará «combustible»,
-
si el combustible para la propulsión del vehículo y el aceite de lubricación se almacenan por separado, solo el «combustible» propulsor se considerará «combustible», o
iii)
si la propulsión del vehículo se hace con un combustible gaseoso o un combustible gaseoso licuado, o si funciona con aire comprimido, la masa del «combustible» contenido en el o los depósitos de combustible gaseoso podrá fijarse en 0 kg;
d)
la carrocería, de la cabina y de las puertas, y
e)
los cristales, de los dispositivos de remolque, de la(s) rueda(s) de repuesto y de las herramientas.
2. La masa en orden de marcha de un vehículo de la categoría L no incluirá la masa de:
a)
el conductor (75 kg) y del pasajero (65 kg);
b)
las máquinas o del equipo instalados en la zona de la plataforma de carga;
c)
en el caso de un vehículo de propulsión híbrida o eléctrica pura, las baterías de propulsión;
d)
en el caso de un vehículo monocombustible, bicombustible o multicombustible, el sistema para combustible gaseoso y la masa de los depósitos de almacenamiento del combustible gaseoso, y
e)
en caso de propulsión con aire precomprimido, los depósitos de almacenamiento del aire comprimido.
CAPÍTULO II
OBLIGACIONES GENERALES
Artículo 6
Obligaciones de los Estados miembros
1. Los Estados miembros crearán o designarán a las autoridades de homologación competentes en cuestiones relativas a la homologación, y a las autoridades de vigilancia del mercado competentes en materia de vigilancia del mercado con arreglo a lo dispuesto en el presente Reglamento. Los Estados miembros informarán a la Comisión de la creación y designación de dichas autoridades.
La notificación de las autoridades de homologación y de vigilancia del mercado incluirá su nombre, dirección, correo electrónico y ámbito de responsabilidades. La Comisión publicará en su sitio de internet la lista y los detalles de las autoridades de homologación.
2. Los Estados miembros permitirán la introducción en el mercado, la matriculación o la puesta en servicio de los vehículos, componentes o unidades técnicas independientes que cumplan los requisitos del presente Reglamento.
3. Los Estados miembros no prohibirán, restringirán ni impedirán la introducción en el mercado, la matriculación o la puesta en servicio de vehículos, sistemas, componentes o unidades técnicas independientes por razones relacionadas con aspectos de su fabricación o funcionamiento regulados por el presente Reglamento, si cumplen sus requisitos.
4. Los Estados miembros organizarán y llevarán a cabo la vigilancia del mercado y los controles de los vehículos, sistemas, componentes o unidades técnicas independientes que se introduzcan en el mercado con arreglo a lo dispuesto en el capítulo III del Reglamento (CE) no 765/2008.
Artículo 7
Obligaciones de las autoridades de homologación
1. Las autoridades de homologación garantizarán que los fabricantes que soliciten una homologación de tipo cumplan las obligaciones que les incumben con arreglo a lo dispuesto en el presente Reglamento.
2. Las autoridades de homologación únicamente homologarán los vehículos, sistemas, componentes o unidades técnicas independientes que cumplan los requisitos del presente Reglamento.
Artículo 8
Medidas de vigilancia del mercado
1. En el caso de los vehículos, sistemas, componentes y unidades técnicas independientes que hayan recibido la homologación de tipo, las autoridades de vigilancia del mercado realizarán, a una escala adecuada, los controles pertinentes de documentos, teniendo en cuenta los principios establecidos de evaluación de riesgo, las reclamaciones y otras informaciones.
Las autoridades de vigilancia del mercado podrán exigir a los agentes económicos que faciliten la documentación e información que consideren necesarias para la ejecución de sus actividades.
Cuando los agentes económicos presenten certificados de conformidad, las autoridades de vigilancia del mercado tendrán en cuenta debidamente dichos certificados.
2. El artículo 19, apartado 1, del Reglamento (CE) no 765/2008 será de aplicación en su totalidad a los equipos y piezas distintos de los contemplados en el apartado 1 del presente artículo.
Artículo 9
Obligaciones de los fabricantes
1. Los fabricantes se asegurarán de que, cuando sus vehículos, sistemas, componentes o unidades técnicas independientes sean introducidos en el mercado o puestos en servicio, estén fabricados y homologados con arreglo a los requisitos del presente Reglamento y los actos delegados y de ejecución adoptados en virtud del presente Reglamento.
2. En caso de homologación de tipo multifásica, cada fabricante será responsable de la homologación y conformidad de la producción de los sistemas, componentes o unidades técnicas independientes añadidos al vehículo en la fase de acabado realizada por él. El fabricante que modifique componentes o sistemas ya homologados en fases anteriores será responsable de la homologación y conformidad de la producción de los componentes y sistemas modificados.
3. El fabricante que modifique un vehículo incompleto de tal manera que se clasifique como una categoría diferente de vehículo, con el resultado de que hayan cambiado los requisitos legales ya evaluados en una fase anterior de la homologación, será también responsable del cumplimiento de los requisitos aplicables a la categoría de vehículos en la que se clasifique el vehículo modificado.
4. A los efectos de la homologación de vehículos, sistemas, componentes o unidades técnicas independientes contemplados por el presente Reglamento, los fabricantes establecidos fuera de la Unión deberán designar a un único representante establecido en la Unión que los represente ante la autoridad de homologación.
5. Además, los fabricantes establecidos fuera de la Unión nombrarán a un único representante establecido en la Unión para la vigilancia del mercado, que podrá ser el representante mencionado en el apartado 4 u otro representante distinto.
6. Los fabricantes serán responsables ante la autoridad de homologación respecto a todos los aspectos relacionados con el procedimiento de homologación y a garantizar la conformidad de la producción, independientemente de que participen o no directamente en todas las fases de fabricación de un vehículo, sistema, componente o unidad técnica independiente.
7. De conformidad con el presente Reglamento y los actos delegados y de ejecución adoptados en virtud del mismo, los fabricantes se asegurarán de que existen procedimientos para que la producción en serie mantenga su conformidad con el tipo homologado. Se tendrán en cuenta, con arreglo al capítulo VI, los cambios en el diseño o las características de los vehículos, sistemas, componentes o unidades técnicas independientes, así como en los requisitos que se haya declarado que estos cumplen.
8. Además del marcado reglamentario y de las marcas de homologación de tipo colocadas en sus vehículos, componentes o unidades técnicas independientes con arreglo al artículo 39, los fabricantes indicarán su nombre, nombre comercial registrado o marca comercial registrada y su dirección de contacto en la Unión en sus vehículos, componentes o unidades técnicas independientes que se comercialicen o, cuando no sea posible, en el embalaje o en un documento que acompañe a los componentes o las unidades técnicas independientes.
9. Mientras sean responsables de un vehículo, sistema, componente o unidad técnica independiente, los fabricantes se asegurarán de que las condiciones de almacenamiento o transporte no comprometan el cumplimiento de los requisitos establecidos en el presente Reglamento.
Artículo 10
Obligaciones de los fabricantes respecto de sus productos cuando estos no son conformes o comportan un riesgo grave
1. Los fabricantes que consideren o tengan motivos para pensar que sus vehículos, sistemas, componentes o unidades técnicas independientes que hayan sido introducidos en el mercado o puestos en servicio no son conformes con el presente Reglamento o los actos delegados y de ejecución adoptados en virtud del mismo, tomarán inmediatamente las medidas correctoras necesarias para que sean conformes, o bien para retirarlos del mercado o llamarlos a revisión o recuperarlos, según proceda.
El fabricante informará inmediatamente a la autoridad de homologación que concedió la homologación y dará detalles, en particular, sobre la falta de conformidad y las medidas correctoras adoptadas.
2. Cuando el vehículo, sistema, componente, unidad técnica independiente, pieza o equipo comporte un riesgo grave, los fabricantes informarán inmediatamente de ello a las autoridades de homologación y de vigilancia del mercado de los Estados miembros en los que se haya comercializado o puesto en servicio el vehículo, sistema, componente, unidad técnica independiente, pieza o equipo, y darán detalles, en particular, sobre la falta de conformidad y las medidas correctoras adoptadas.
3. Los fabricantes conservarán a disposición de las autoridades de homologación el expediente de homologación mencionado en el artículo 29, apartado 10, además de una copia de los certificados de conformidad mencionados en el artículo 38, durante un período de diez años a partir de la introducción en el mercado de un vehículo, y durante un período de cinco años a partir de la introducción en el mercado de un sistema, componente o unidad técnica independiente.
4. Previa solicitud motivada de una autoridad nacional, los fabricantes facilitarán a esta a través de la autoridad de homologación una copia del certificado de homologación de tipo UE o la autorización mencionada en el artículo 51, apartado 1, que demuestre la conformidad del vehículo, sistema, componente o unidad técnica independiente, en una lengua que dicha autoridad pueda comprender con facilidad. Los fabricantes cooperarán con la autoridad nacional en cualquier acción adoptada con arreglo al artículo 20 del Reglamento (CE) no 765/2008 destinada a evitar los riesgos que comportan los vehículos, sistemas, componentes o unidades técnicas independientes que han sido introducidos en el mercado, matriculados o puestos en servicio.
Artículo 11
Obligaciones de los representantes de los fabricantes en materia de vigilancia del mercado
El representante del fabricante en materia de vigilancia del mercado efectuará las tareas especificadas en el mandato recibido del fabricante. El mandato deberá permitir al representante realizar como mínimo las tareas siguientes:
a)
tener acceso al expediente del fabricante contemplado en el artículo 27, así como a los certificados de conformidad mencionados en el artículo 38, de forma que se encuentren a disposición de las autoridades de homologación durante un período de diez años a partir de la introducción en el mercado de un vehículo, y durante un período de cinco años a partir de la introducción en el mercado de un sistema, componente o unidad técnica independiente;
b)
previa solicitud motivada de una autoridad de homologación, facilitar a dicha autoridad toda la información y documentación necesarias para demostrar la conformidad de la producción del vehículo, sistema, componente o unidad técnica independiente;
c)
cooperar con las autoridades de homologación o de vigilancia del mercado, a petición de estas, en cualquier acción destinada a evitar los riesgos graves que comporten los vehículos, sistemas, componentes, unidades técnicas independientes, piezas o equipos objeto de su mandato.
Artículo 12
Obligaciones de los importadores
1. Los importadores introducirán en el mercado únicamente vehículos, sistemas, componentes o unidades técnicas independientes que sean conformes y que hayan recibido una homologación de tipo UE o que cumplan los requisitos de homologación nacional, o piezas o equipos sujetos totalmente a los requisitos del Reglamento (CE) no 765/2008.
2. Antes de introducir en el mercado un vehículo, sistema, componente o unidad técnica independiente que haya recibido una homologación de tipo, los importadores se asegurarán de que existe un expediente de homologación conforme a lo dispuesto en el artículo 29, apartado 10, y que el vehículo, sistema, componente o unidad técnica independiente lleva la marca de homologación de tipo exigida y cumple con el artículo 9, apartado 8. En el caso de los vehículos, el importador comprobará que el vehículo vaya acompañado del certificado de conformidad exigido.
3. Si un importador considera o tiene motivos para pensar que un vehículo, sistema, componente, unidad técnica independiente, pieza o equipo no es conforme con los requisitos del presente Reglamento y, en particular, que no se corresponde con su homologación de tipo, no lo introducirá en el mercado, ni permitirá su puesta en servicio, ni lo matriculará hasta que el vehículo, sistema, componente, unidad técnica independiente, pieza o equipo sea conforme. Por otra parte, en aquellos casos en que considere o tenga motivos para pensar que el vehículo, sistema, componente, unidad técnica independiente, pieza o equipo comporta un riesgo grave, informará de ello al fabricante y a las autoridades de vigilancia del mercado. En el caso de vehículos, sistemas, componentes y unidades técnicas independientes que hayan recibido la homologación de tipo, informarán asimismo a tal efecto a la autoridad de homologación que la concedió.
4. Los importadores indicarán su nombre, su nombre comercial registrado o marca comercial registrada y su dirección de contacto en el vehículo, sistema, componente, unidad técnica independiente, pieza o equipo o, cuando no sea posible, en el embalaje o en un documento que acompañe al sistema, componente, unidad técnica independiente, pieza o equipo.
5. Los importadores se asegurarán de que el vehículo, sistema, componente o unidad técnica independiente vaya acompañado de las instrucciones y de la información, según se dispone en el artículo 55, en la lengua o lenguas oficiales de los Estados miembros correspondientes.
6. Mientras sean responsables de un vehículo, sistema, componente o unidad técnica independiente, los importadores se asegurarán de que las condiciones de almacenamiento o transporte no comprometan el cumplimiento de los requisitos establecidos en el presente Reglamento.
7. En los casos en que se considere adecuado con respecto a los riesgos graves que comporte un vehículo, sistema, componente, unidad técnica independiente, pieza o equipo, los importadores investigarán y, en caso necesario, llevarán un registro de las quejas y llamadas a revisión o recuperaciones de los vehículos, sistemas, componentes, unidades técnicas independientes, piezas o equipos, y mantendrán informados a los distribuidores de este seguimiento, a fin de proteger la salud y la seguridad de los consumidores.
Artículo 13
Obligaciones de los importadores respecto de sus productos cuando estos no son conformes o comportan un riesgo grave
1. Los importadores que consideren o tengan motivos para pensar que un vehículo, sistema, componente o unidad técnica independiente que hayan introducido en el mercado no es conforme con el presente Reglamento, adoptarán inmediatamente las medidas correctoras necesarias para que sea conforme, o bien para retirarlo del mercado, o llamarlo a revisión o recuperarlo, según proceda.
2. Cuando un vehículo, sistema, componente, unidad técnica independiente, pieza o equipo comporte un riesgo grave, los importadores informarán inmediatamente de ello al fabricante y a las autoridades de homologación y de vigilancia del mercado de los Estados miembros en los que hayan introducido en el mercado el vehículo, sistema, componente, unidad técnica independiente, pieza o equipo. Los importadores les informarán asimismo de cualquier medida que se haya tomado y darán detalles, en particular, sobre el riesgo grave y las medidas correctoras adoptadas por el fabricante.
3. Los importadores conservarán a disposición de las autoridades de homologación y de vigilancia del mercado una copia del certificado de conformidad durante un período de diez años a partir de la introducción en el mercado de un vehículo, y durante un período de cinco años a partir de la introducción en el mercado de un sistema, componente o unidad técnica independiente, y garantizarán que, previa petición, el expediente de homologación mencionado en el artículo 29, apartado 10, pueda ponerse a disposición de dichas autoridades.
4. Previa solicitud motivada de una autoridad nacional, los importadores facilitarán a esta toda la información y documentación necesarias para demostrar la conformidad de un vehículo, sistema, componente o unidad técnica independiente en una lengua que dicha autoridad pueda comprender con facilidad. Los importadores cooperarán con dicha autoridad, a petición suya, en cualquier acción destinada a evitar los riesgos que comportan los vehículos, sistemas, componentes, unidades técnicas independientes, piezas o equipos que hayan introducido en el mercado.
Artículo 14
Obligaciones de los distribuidores
1. Cuando los distribuidores comercialicen un vehículo, sistema, componente, unidad técnica independiente, pieza o equipo, actuarán con la diligencia debida respecto a los requisitos aplicables del presente Reglamento.
2. Antes de comercializar, matricular o poner en servicio un vehículo, sistema, componente o unidad técnica independiente, los distribuidores comprobarán que este lleva el marcado reglamentario o la marca de homologación requerida, que va acompañado de los documentos exigidos y de las instrucciones y la información relativa a la seguridad en las lenguas oficiales del Estado miembro en el que se vaya a comercializar, y que el importador y el fabricante han respetado los requisitos establecidos en el artículo 12, apartados 2 y 4, y en el artículo 39, apartados 1 y 2.
3. Mientras sean responsables de un vehículo, sistema, componente o unidad técnica independiente, los distribuidores se asegurarán de que las condiciones de almacenamiento o transporte no comprometan el cumplimiento de los requisitos establecidos en el presente Reglamento.
Artículo 15
Obligaciones de los distribuidores respecto de sus productos cuando estos no son conformes o comportan un riesgo grave
1. Si un distribuidor considera o tiene motivos para pensar que un vehículo, sistema, componente o unidad técnica independiente no es conforme con los requisitos del presente Reglamento, no lo comercializará, ni matriculará, ni lo pondrá en servicio hasta que el vehículo, sistema, componente o unidad técnica independiente sea conforme.
2. Los distribuidores que consideren o tengan motivos para pensar que un vehículo, sistema, componente o unidad técnica independiente que hayan comercializado o matriculado, o de cuya puesta en servicio sean responsables no es conforme con el presente Reglamento, informarán al fabricante o al representante del fabricante para asegurarse de que se toman las medidas correctoras necesarias para hacer conforme, retirar del mercado, llamar a revisión o recuperar dicho vehículo, sistema, componente o unidad técnica independiente, según proceda, con arreglo al artículo 10, apartado 1, y el artículo 13, apartado 1.
3. Cuando un vehículo, sistema, componente, unidad técnica independiente, pieza o equipo comporte un riesgo grave, los distribuidores informarán inmediatamente de ello al fabricante, al importador, y a las autoridades de homologación y de vigilancia del mercado de los Estados miembros en los que se haya comercializado el vehículo, sistema, componente, unidad técnica independiente, pieza o equipo. Los distribuidores les informarán asimismo de cualquier medida que se haya tomado y darán detalles, en particular, sobre el riesgo grave y las medidas correctoras adoptadas por el fabricante.
4. Previa solicitud motivada de una autoridad nacional, los distribuidores se asegurarán de que el fabricante facilita a la autoridad nacional la información especificada en el artículo 10, apartado 4, o de que el importador facilita a la autoridad nacional la información especificada en el artículo 13, apartado 3. Los distribuidores cooperarán con esa autoridad, a petición suya, en cualquier acción adoptada con arreglo al artículo 20 del Reglamento (CE) no 765/2008, destinada a evitar los riesgos que comporte el vehículo, sistema, componente, unidad técnica independiente, pieza o equipo que hayan comercializado.
Artículo 16
Casos en los que las obligaciones de los fabricantes se aplican a los importadores y distribuidores
A los efectos del presente Reglamento, se considerará fabricante y, por consiguiente, estará sujeto a las obligaciones del fabricante con arreglo a los artículos 9 a 11, al importador o distribuidor que comercialice, matricule o sea responsable de la puesta en servicio de un vehículo, sistema, componente o unidad técnica independiente con su nombre o marca comercial o que modifique un vehículo, sistema, componente o unidad técnica independiente de tal modo que la conformidad con los requisitos aplicables pueda verse afectada.
Artículo 17
Identificación de los agentes económicos
Los agentes económicos identificarán, previa solicitud, ante las autoridades de homologación y de vigilancia del mercado, durante un período de diez años para un vehículo, y durante un período de cinco años para un sistema, componente, unidad técnica independiente, pieza o equipo:
a)
a cualquier agente económico que les haya suministrado un vehículo, sistema, componente, unidad técnica independiente, pieza o equipo;
b)
a cualquier agente económico al que hayan suministrado un vehículo, sistema, componente, unidad técnica independiente, pieza o equipo.
CAPÍTULO III
REQUISITOS SUSTANTIVOS
Artículo 18
Requisitos sustantivos generales
1. Los vehículos de categoría L y los sistemas, componentes y unidades técnicas independientes destinadas a dichos vehículos cumplirán los requisitos de los anexos II a VIII aplicables a las categorías o subcategorías de vehículos correspondientes.
2. Los vehículos de categoría L o sus sistemas, componentes o unidades técnicas independientes cuya compatibilidad electromagnética esté regulada íntegramente en los actos delegados a que se hace referencia en el apartado 3 del presente artículo, en lo relativo a la fabricación del vehículo, y en el acto de ejecución adoptado en virtud del presente Reglamento no estarán sujetos a lo dispuesto en la Directiva 2004/108/CE del Parlamento Europeo y del Consejo, de 15 de diciembre de 2004, relativa a la aproximación de las legislaciones de los Estados miembros en materia de compatibilidad electromagnética (26).
3. A fin de completar los requisitos de homologación de tipo para los vehículos de categoría L establecidos en el presente Reglamento, la Comisión adoptará actos delegados con arreglo al artículo 75 relativos a los requisitos técnicos detallados y a los procedimientos de ensayo, tal y como se sintetizan en el anexo II, partes A, B y C, garantizando así un alto nivel de protección del medio ambiente conforme a lo definido en las disposiciones correspondientes del presente Reglamento. El primero de esos actos delegados se adoptará a más tardar el 31 de diciembre de 2014.
Artículo 19
Prohibición de los dispositivos de desactivación
Se prohibirá la utilización de dispositivos de desactivación que reduzcan la eficacia de la seguridad, la compatibilidad electromagnética, el sistema de diagnóstico a bordo, los sistemas de reducción del ruido o de las emisiones contaminantes. Un elemento de diseño no se considerará un dispositivo de desactivación si se cumple cualquiera de las condiciones siguientes:
a)
la necesidad del dispositivo se justifica como protección del motor contra daños o accidentes y en aras del manejo seguro del vehículo;
b)
el dispositivo no funciona más allá de las exigencias de arranque del motor;
c)
en los procedimientos de ensayo se incluyen en un grado sustancial las condiciones de funcionamiento para verificar si el vehículo cumple lo dispuesto en el presente Reglamento, los actos delegados y de ejecución adoptados en virtud del presente Reglamento.
Artículo 20
Medidas destinadas a los fabricantes relativas a las modificaciones del grupo motopropulsor de los vehículos
1. Los fabricantes de vehículos dotarán a los vehículos de categoría L, con excepción de las subcategorías L3e-A3 y L4e-A3, de características específicas para evitar la manipulación del grupo motopropulsor de los vehículos, mediante una serie de requisitos técnicos y especificaciones con los fines siguientes:
a)
evitar las modificaciones que puedan perjudicar a la seguridad, en particular aumentando las prestaciones del vehículo mediante la manipulación del grupo motopropulsor para aumentar el par máximo, la potencia o la velocidad máxima por construcción del vehículo que hayan sido debidamente establecidas durante el procedimiento de homologación de tipo seguido por el fabricante del vehículo, y/o
b)
evitar perjudicar al medio ambiente.
2. La Comisión adoptará actos delegados con arreglo al artículo 75 en lo referente a los requisitos específicos relativos a las medidas mencionadas en el apartado 1 a fin de facilitar el cumplimiento del apartado 4. El primero de esos actos delegados se adoptará a más tardar el 31 de diciembre de 2014.
3. Después de una modificación del grupo motopropulsor, el vehículo cumplirá los requisitos técnicos de la categoría y subcategoría iniciales del vehículo o, en su caso, la nueva categoría y subcategoría del vehículo, que estaban vigentes cuando el vehículo original fue introducido en el mercado, matriculado o puesto en servicio, incluidas las últimas modificaciones de los requisitos.
Cuando el fabricante del vehículo diseñe el grupo motopropulsor de un tipo de vehículo para que pueda modificarse de tal modo que el vehículo no se ajuste ya al tipo homologado pero corresponda a otra variante o versión, dicho fabricante incluirá la información pertinente para cada variante o versión así creada en la solicitud, debiendo dicha variante o versión contar expresamente con la homologación de tipo. Si el vehículo modificado entra dentro de una nueva categoría o subcategoría, se solicitará una nueva homologación de tipo.
4. Sin perjuicio del apartado 1, y a fin de evitar modificaciones o ajustes con efectos adversos para la seguridad funcional o la eficacia medioambiental del vehículo, el fabricante procurará evitar, mediante métodos técnicos adecuados, que tales modificaciones o ajustes sean técnicamente posibles a menos que se declaren y consten de forma explícita en el expediente del fabricante y estén así cubiertos por la homologación de tipo.
Artículo 21
Requisitos técnicos de los sistemas de diagnóstico a bordo
1. Los vehículos de categoría L estarán equipados con un DAB que cumpla los requisitos funcionales y los procedimientos de ensayo establecidos en los actos delegados adoptados en virtud del apartado 5 y de acuerdo con el calendario de aplicación previsto en el anexo IV.
2. A partir de las fechas previstas en el punto 1.8.1 del anexo IV, los vehículos de las categorías o subcategorías L3e, L4e, L5e-A, L6e-A y L7e-A estarán equipados con un sistema DAB I que detecte cualquier fallo del circuito eléctrico o de los componentes electrónicos del sistema de control de las emisiones, y que notifique dichos fallos cuando, a consecuencia de los mismos, se superen los umbrales de emisiones establecidos en el anexo VI, parte B1.
3. A partir de las fechas previstas en el punto 1.8.2 del anexo IV, los vehículos de las categorías o subcategorías L3e a L7e estarán equipados con un sistema DAB I que detecte cualquier fallo del circuito eléctrico o de los componentes electrónicos del sistema de control de las emisiones, y que se active cuando se superen los umbrales de emisiones establecidos en el anexo VI, parte B2. Los sistemas de DAB I para estas categorías o subcategorías de vehículos notificarán asimismo la activación de cualquier modo de funcionamiento del par motor.
4. A partir de las fechas previstas en el punto 1.8.3 del anexo IV y con arreglo al artículo 23, apartado 5, los vehículos de las categorías o subcategorías L3e, L5e-A, L6e-A y L7e-A estarán además equipados con un sistema DAB II que detecte y notifique los fallos o cualquier deterioro del sistema de control de las emisiones a consecuencia de los cuales se superen los umbrales de emisiones establecidos en el anexo VI, parte B2.
5. A fin de armonizar el modo en que los DAB notifican los fallos relativos a la seguridad funcional o al sistema de control de las emisiones, y facilitar una reparación eficaz de los vehículos, se otorgan a la Comisión los poderes para adoptar actos delegados con arreglo al artículo 75 en lo referente a los requisitos técnicos detallados sobre el diagnóstico a bordo, incluidos los requisitos de funcionamiento del DAB y los procedimientos de ensayo relativos a los elementos enumerados en los apartados 1 a 4 y contemplados en el anexo II, parte C.11, así como al tipo de ensayo VIII contemplado en el anexo V.
Artículo 22
Requisitos relativos a la seguridad funcional de los vehículos
1. Los fabricantes se asegurarán de que los vehículos estén diseñados, fabricados y montados de forma que se minimice el riesgo de lesiones para sus ocupantes y otros usuarios de la carretera.
2. El fabricante garantizará que la seguridad funcional del vehículo perdurará a lo largo de la vida normal del mismo si se utiliza en condiciones normales y es objeto de mantenimiento conforme a las recomendaciones del fabricante. El fabricante incluirá una declaración en su expediente por la que confirme que la durabilidad de los sistemas, piezas o equipos esenciales para la seguridad funcional queda garantizada mediante los ensayos y los métodos técnicos adecuados.
3. Los fabricantes garantizarán que los vehículos, sistemas, componentes y unidades técnicas independientes cumplen los requisitos pertinentes establecidos en los anexos II y VIII del presente Reglamento, así como los procedimientos de ensayo y los requisitos de funcionamiento establecidos en uno de los actos delegados adoptados en virtud del apartado 5.
4. Los componentes de los vehículos cuyos riesgos de origen eléctrico estén regulados íntegramente en actos delegados o de ejecución adoptados en virtud del presente Reglamento no estarán sujetos a lo dispuesto en la Directiva 2006/95/CE del Parlamento Europeo y del Consejo, de 12 de diciembre de 2006, relativa a la aproximación de las legislaciones de los Estados miembros sobre el material eléctrico destinado a utilizarse con determinados límites de tensión (27).
5. Para asegurarse de que se alcanza un alto nivel de seguridad funcional, la Comisión adoptará actos delegados con arreglo al artículo 75 en lo referente a los requisitos específicos de seguridad funcional de los vehículos enumerados en el anexo II, parte B, y, cuando proceda, se basará en los requisitos de seguridad funcional reforzados establecidos en el anexo VIII. El primero de esos actos delegados se adoptará a más tardar el 31 de diciembre de 2014.
6. En una segunda fase, y a más tardar el 31 de diciembre de 2020, la Comisión adoptará un acto delegado con arreglo al artículo 75 a fin de armonizar los requisitos relativos a la vida normal de los vehículos y los ensayos para garantizar la integridad de la estructura del vehículo conforme a lo previsto en el anexo II, parte B.17.
7. La Comisión estará facultada para adoptar actos de ejecución a fin de establecer el modelo relativo a la declaración del fabricante. Dichos actos de ejecución se adoptarán de conformidad con el procedimiento de examen a que se refiere el artículo 73, apartado 2.
Artículo 23
Requisitos relativos a la eficacia medioambiental
1. Los fabricantes se asegurarán de que los vehículos estén diseñados, fabricados y montados de forma que se minimice el riesgo de impacto para el medio ambiente. Los fabricantes se asegurarán de que los vehículos que hayan obtenido la homologación de tipo cumplen los requisitos en materia de eficacia medioambiental con arreglo a lo establecido en los anexos II, V y VI dentro del kilometraje correspondiente a la durabilidad previsto en el anexo VII.
2. Los fabricantes se asegurarán de que los vehículos, sistemas, componentes y unidades técnicas independientes se ajustan a los procedimientos de ensayo y cumplen los requisitos de ensayo, conforme a lo previsto en el anexo V y dentro de las fechas de aplicación contempladas en el anexo IV del presente Reglamento, que se establecerán en uno de los actos delegados adoptados en virtud del apartado 12 del presente artículo.
3. Los fabricantes se asegurarán de que se cumplen los requisitos de homologación de tipo para comprobar los requisitos de durabilidad. El fabricante elegirá uno de los siguientes procedimientos de ensayo de la durabilidad para demostrar a la autoridad de homologación que la eficacia medioambiental de un vehículo que ha obtenido la homologación de tipo es duradera:
a)
ensayo de durabilidad con acumulación de kilometraje total:
Los vehículos de ensayo recorrerán físicamente la distancia total establecida en la parte A del anexo VII y se someterán a prueba con arreglo al procedimiento contemplado en el tipo de ensayo V, según lo previsto en uno de los actos delegados a adoptados en virtud del apartado 12 del presente artículo. Los resultados de los ensayos relativos a las emisiones correspondientes a una distancia recorrida inferior o igual a la distancia total establecida en el anexo VII, parte A, deberán ser inferiores a los límites en materia medioambiental contemplados en el anexo VI, parte A;
b)
ensayo de durabilidad con acumulación de kilometraje parcial:
Los vehículos de ensayo recorrerán físicamente al menos la mitad de la distancia total establecida en la parte A del anexo VII y se someterán a prueba con arreglo al procedimiento contemplado en el tipo de ensayo V, según lo previsto en uno de los actos delegados adoptados en virtud del apartado 12 del presente artículo. Con arreglo a lo especificado en dicho acto, los resultados del ensayo se extrapolarán hasta la distancia total establecida en el anexo VII, parte A. Tanto los resultados del ensayo como los resultados extrapolados deberán ser inferiores a los límites en materia medioambiental contemplados en el anexo VI, parte A;
c)
procedimiento de durabilidad matemático:
Para cada componente de las emisiones, el producto de multiplicar los factores de deterioro establecidos en el anexo VII, parte B, y los resultados de los ensayos en materia medioambiental de un vehículo que haya acumulado más de 100 km después de haber sido puesto en marcha por primera vez al término de la cadena de producción deberá ser inferior al límite en materia medioambiental contemplado en el anexo VI, parte A.
4. La Comisión realizará un estudio completo de los efectos medioambientales a más tardar el 1 de enero de 2016. El estudio evaluará la calidad del aire y la proporción de contaminantes aportados por los vehículos de categoría L, e incluirá los requisitos de los tipos de ensayo I, IV, V, VII y VIII enumerados en el anexo V.
Cotejará y evaluará los últimos datos científicos, los resultados de la investigación científica, la modelización y la eficiencia en relación con los costes para establecer medidas normativas definitivas mediante la confirmación y fijación definitiva de la entrada en vigor de la fase Euro 5 establecida en el anexo IV y los requisitos medioambientales correspondientes a la fase Euro 5 establecidos en el anexo V, en el anexo VI, partes A2, B2 y C2, así como en el anexo VII en relación con los factores de deterioro y los kilometrajes correspondientes a la durabilidad para la fase Euro 5.
5. A partir de los resultados a que se refiere el apartado 4, la Comisión presentará un informe al Parlamento Europeo y al Consejo, a más tardar el 31 de diciembre de 2016, sobre lo siguiente:
a)
las fechas de entrada en vigor de la fase Euro 5 contempladas en el anexo IV;
b)
los límites de emisiones correspondientes a la fase Euro 5 contempladas en el anexo VI, parte A2, y los umbrales para el DAB contemplados en el anexo VI, parte B2;
c)
que todos los tipos de vehículos nuevos de las categorías o subcategorías L3e, L5e, L6e-A y L7e-A estén equipados con un DAB II en la fase Euro 5, además de contar con un DAB I;
d)
los kilometrajes correspondientes a la durabilidad para la fase Euro 5 contemplados en el anexo VII, parte A, y los factores de deterioro para la fase Euro 5 mencionados en el anexo VII, parte B;
En vista de dicho informe, la Comisión presentará las propuestas legislativas oportunas.
6. Basándose en los resultados del estudio sobre los efectos medioambientales, la Comisión adoptará un acto delegado con arreglo al artículo 75 en el que estipule cuáles de las categorías o subcategorías L1e-A, L1e-B, L2e, L5e-B, L6e-B, L7e-B y L7e-C en el caso de la fase Euro 5 se someterán a ensayos SHED o a ensayos de permeabilidad del depósito de combustible, con los límites relativos a los ensayos recogidos en el anexo VI, parte C2.
7. Los fabricantes garantizarán que los vehículos de categoría L cumplen los requisitos de ensayo aplicables en materia de eficacia medioambiental para la homologación y las extensiones según lo previsto en el anexo V, parte A.
8. Por lo que se refiere al tipo de ensayo I, el límite de emisiones pertinente para las motocicletas L3e-AxE (enduro, x = 1, 2 o 3) y L3e-AxT (trial, x = 1, 2 o 3) será la suma de L2 (HCT) y L3 (NOx) del anexo VI (A). Los resultados del ensayo relativo a las emisiones (NOx + HCT) serán inferiores o iguales a dicho límite (L2 + L3).
9. Los vehículos de categoría L4e cumplirán los requisitos en materia medioambiental establecidos en el anexo V para los vehículos de categoría L3e y, en el caso de los tipos de ensayo I, IV, VII y VIII del anexo V, será sometido a ensayo el conjunto completo del vehículo básico de motor, con el sidecar instalado, o solo el vehículo básico de motor, sin el sidecar, según proceda.
10. Los fabricantes se asegurarán de que todos los dispositivos de control de la contaminación de recambio introducidos en el mercado o puestos en servicio en la Unión hayan recibido la homologación de tipo con arreglo al presente Reglamento.
11. Los requisitos a que hacen referencia los apartados 1 a 10 se aplicarán a los vehículos, sistemas, componentes y unidades técnicas independientes con arreglo a lo dispuesto en el anexo II.
12. A fin de garantizar un alto nivel de seguridad y protección del medio ambiente, se otorgan a la Comisión los poderes para adoptar actos delegados con arreglo al artículo 75 en lo referente a las especificaciones técnicas detalladas sobre requisitos en materia medioambiental en los asuntos a que se refieren los apartados 1, 2, 3, 6 y 7 del presente artículo, incluidos los procedimientos de ensayo.
Artículo 24
Requisitos medioambientales adicionales relativos a las emisiones de gases de efecto invernadero, al consumo de combustible, al consumo de energía eléctrica y a la autonomía eléctrica
1. El fabricante determinará las emisiones de CO2 (dióxido de carbono) en el ciclo de ensayo de emisiones en laboratorio correspondiente y las comunicará a la autoridad de homologación. El consumo de combustible y/o el consumo de energía eléctrica y la autonomía eléctrica se calcularán basándose en los resultados de los ensayos en laboratorio de las emisiones en el marco de la homologación de tipo o bien se medirán, con la correspondiente certificación del servicio técnico, y se comunicarán a la autoridad de homologación.
2. Los resultados de las mediciones del CO2, así como de la medición o el cálculo del consumo de combustible, del consumo de energía eléctrica y de la autonomía eléctrica se incluirán en el expediente del fabricante de acuerdo con lo especificado en el acto de ejecución a que se refiere el artículo 27, apartado 4, y la información pertinente se indicará asimismo en el certificado de conformidad.
Además de incluir tal información en el certificado de conformidad, los fabricantes se asegurarán de que se proporcionen al comprador, al adquirir un vehículo nuevo, las emisiones de CO2 y los datos sobre consumo de combustible, consumo de energía eléctrica y autonomía eléctrica en el formato que consideren adecuado.
3. Se otorgan a la Comisión los poderes para adoptar actos delegados con arreglo al artículo 75 en lo referente a los requisitos relativos a los procedimientos de ensayo para el tipo de ensayo VII en relación con los métodos de medición de las emisiones de CO2 y de cálculo y medición del consumo de combustible, del consumo de energía eléctrica y de la autonomía eléctrica.
CAPÍTULO IV
PROCEDIMIENTOS DE HOMOLOGACIÓN DE TIPO UE
Artículo 25
Procedimientos para la homologación de tipo UE
1. Al solicitar la homologación de tipo de un vehículo completo, el fabricante podrá elegir uno de los siguientes procedimientos:
a)
homologación de tipo por etapas;
b)
homologación de tipo de una sola vez;
c)
homologación de tipo mixta.
Además, el fabricante de las categorías de vehículos contempladas en el apartado 5 podrá elegir la homologación de tipo multifásica.
Para la homologación de tipo de los sistemas, componentes o unidades técnicas independientes, se aplicará solo el procedimiento de homologación de tipo de una sola vez.
2. La homologación de tipo por etapas consistirá en obtener por etapas el conjunto completo de certificados de homologación de tipo UE para los sistemas, componentes y unidades técnicas independientes que formen parte del vehículo y que, en la fase final, tiene como resultado la homologación del vehículo completo.
3. La homologación de tipo de una sola vez consistirá en homologar un vehículo completo en una única operación.
4. La homologación de tipo mixta es un procedimiento de homologación por etapas en el que la homologación de uno o más sistemas se realiza en la fase final de homologación del vehículo completo, sin que sea necesario expedir certificados de homologación de tipo UE para dichos sistemas.
5. En un procedimiento de homologación de tipo multifásica, una o varias autoridades de homologación certifican que, dependiendo del grado de acabado, un tipo de vehículo incompleto o completado cumple las disposiciones administrativas y los requisitos técnicos correspondientes del presente Reglamento.
La homologación de tipo multifásica se concederá con respecto a todo tipo de vehículo incompleto o completado que se ajuste a la información detallada en el expediente del fabricante conforme a lo dispuesto en el artículo 27, y cumpla los requisitos técnicos establecidos en los actos pertinentes enumerados en el anexo II en relación con el grado de acabado del vehículo.
6. La homologación de tipo para la fase final de acabado se concederá únicamente después de que la autoridad de homologación haya verificado que el tipo de vehículo homologado en la fase final cumple en ese momento todos los requisitos técnicos aplicables. Ello incluirá un control documental de todos los requisitos contemplados por la homologación de tipo de un vehículo incompleto concedida en el transcurso de un procedimiento multifásico, aunque haya sido concedida para una categoría o subcategoría diferente de vehículo.
La homologación multifásica mencionada en el apartado 1, párrafo segundo, solo se aplicará a los vehículos de las subcategorías L2e-U, L4e, L5e-B, L6e-BU y L7e-CU.
7. La elección del procedimiento de homologación no afectará a los requisitos esenciales aplicables que debe cumplir el tipo de vehículo homologado en el momento de la expedición de la homologación de tipo del vehículo completo.
8. Se otorgan a la Comisión los poderes para adoptar actos delegados con arreglo al artículo 75 en lo referente a los procedimientos de homologación de tipo. El primero de esos actos delegados se adoptará a más tardar el 31 de diciembre de 2014.
Artículo 26
Solicitud de homologación de tipo
1. El fabricante presentará la solicitud de homologación de tipo a la autoridad de homologación.
2. Solo se podrá presentar una única solicitud para un tipo concreto de vehículo, sistema, componente o unidad técnica independiente, y solo se podrá presentar en un único Estado miembro.
3. Se presentará una solicitud separada para cada tipo que se quiera homologar.
Artículo 27
Expediente del fabricante
1. El solicitante deberá presentar un expediente del fabricante a la autoridad de homologación.
2. El expediente del fabricante incluirá los siguientes elementos:
a)
una ficha de características;
b)
todos los datos, planos y fotografías y demás información;
c)
en el caso de los vehículos, se indicará el procedimiento elegido con arreglo al artículo 25, apartado 1;
d)
cualquier otra información exigida por la autoridad de homologación en el contexto del procedimiento de solicitud.
3. El expediente del fabricante podrá transmitirse en papel o en un formato electrónico que se acepte en el servicio técnico y en la autoridad de homologación.
4. La Comisión elaborará modelos para la ficha de características y el expediente del fabricante mediante actos de ejecución. Dichos actos de ejecución se adoptarán con arreglo al procedimiento de examen a que se refiere el artículo 73, apartado 2. El primero de esos actos de ejecución se adoptará a más tardar el 31 de diciembre de 2014.
Artículo 28
Requisitos específicos sobre la información que debe presentarse en la solicitud de homologación de tipo en el marco de los diferentes procedimientos
1. Las solicitudes de homologación de tipo por etapas deberán incluir el expediente del fabricante, con arreglo a lo dispuesto en el artículo 27, y el conjunto completo de certificados de homologación de tipo exigidos con arreglo a cada uno de los actos aplicables enumerados en el anexo II.
En el caso de la homologación de tipo de sistemas, componentes o unidades técnicas independientes con arreglo a los actos aplicables enumerados en el anexo II, la autoridad de homologación deberá tener acceso al correspondiente expediente del fabricante hasta el momento en que se expida o deniegue la homologación.
2. Las solicitudes de homologación de tipo de una sola vez deberán incluir un expediente del fabricante, conforme a lo dispuesto en el artículo 27, que contenga la información pertinente de acuerdo con los actos de ejecución adoptados en virtud del presente Reglamento, en relación con esos actos aplicables.
3. En el caso de un procedimiento de homologación de tipo mixta, el expediente del fabricante deberá ir acompañado por uno o varios de los certificados de homologación de tipo exigidos con arreglo a cada uno de los actos aplicables enumerados en el anexo II, y deberá incluir, en la medida en que no se presente ningún certificado de homologación de tipo, la información pertinente de acuerdo con los actos de ejecución adoptados en virtud del presente Reglamento, en relación con los mencionados actos aplicables.
4. Sin perjuicio de lo dispuesto en los apartados 1, 2 y 3, en el caso de la homologación de tipo multifásica deberá proporcionarse la siguiente información:
a)
en la primera fase, las secciones del expediente del fabricante y de los certificados de homologación de tipo UE correspondientes al grado de acabado del vehículo de base;
b)
en la segunda fase y en fases ulteriores, las secciones del expediente del fabricante y de los certificados de homologación de tipo UE correspondientes a la fase actual de fabricación, junto con una copia del certificado de homologación de tipo UE del vehículo expedido en la fase anterior de fabricación, así como información completa y detallada de todos los cambios o añadidos que el fabricante haya realizado en el vehículo.
La información especificada en las letras a) y b) del párrafo primero del presente apartado podrá suministrarse con arreglo al apartado 3.
5. Mediante una solicitud debidamente motivada, la autoridad de homologación podrá exigir al fabricante que proporcione toda información adicional que necesite para poder decidir qué ensayos son necesarios o para facilitar la ejecución de los mismos.
CAPÍTULO V
REALIZACIÓN DE LOS PROCEDIMIENTOS DE HOMOLOGACIÓN DE TIPO UE
Artículo 29
Disposiciones generales
1. Las autoridades de homologación concederán una homologación de tipo UE únicamente después de comprobar la conformidad de las disposiciones de producción mencionadas en el artículo 33 y el cumplimiento de los requisitos aplicables por parte del tipo de vehículo, sistema, componente o unidad técnica independiente.
2. Las homologaciones de tipo UE se concederán con arreglo al presente capítulo.
3. Si una autoridad de homologación considera que un tipo de vehículo, sistema, componente o unidad técnica independiente, pese a su conformidad con las disposiciones pertinentes, comporta un riesgo grave para la seguridad o puede suponer un perjuicio grave para el medio ambiente o para la salud pública, podrá denegar la concesión de la homologación de tipo UE. En ese caso, enviará inmediatamente a las autoridades de homologación de los demás Estados miembros y a la Comisión un expediente detallado en el que explique los motivos de su decisión e incluya pruebas de sus constataciones.
4. Los certificados de homologación de tipo UE se numerarán con arreglo a un sistema armonizado establecido por la Comisión mediante actos de ejecución. Dichos actos de ejecución se adoptarán con arreglo al procedimiento de examen a que se refiere el artículo 73, apartado 2. El primero de esos actos de ejecución se adoptará a más tardar el 31 de diciembre de 2014.
5. La autoridad de homologación enviará a las autoridades de homologación de los demás Estados miembros, en el plazo de un mes a partir de la emisión del certificado de homologación de tipo UE, una copia del certificado de homologación de tipo UE del vehículo, con sus anexos, para cada tipo de vehículo cuya homologación haya concedido por medio de un sistema común de intercambio electrónico seguro. La copia podrá consistir también en un fichero electrónico seguro.
6. La autoridad de homologación informará sin demora a las autoridades de homologación de los demás Estados miembros de la denegación o retirada de toda homologación de vehículos, junto con los motivos de tal decisión.
7. La autoridad de homologación enviará trimestralmente a las autoridades de homologación de los demás Estados miembros un listado de las homologaciones de tipo UE de sistemas, componentes o unidades técnicas independientes que haya concedido, modificado, denegado o retirado durante el período precedente.
8. Cuando una autoridad de homologación de otro Estado miembro así lo solicite, la autoridad de homologación que haya concedido una homologación de tipo UE enviará a aquella, en el plazo de un mes a partir de la recepción de la solicitud, una copia del certificado de homologación de tipo UE solicitado, junto con sus anexos, por medio de un sistema común de intercambio electrónico seguro. La copia podrá consistir también en un fichero electrónico seguro.
9. Si así lo solicita la Comisión, la autoridad de homologación también remitirá la información mencionada en los apartados 5 a 8 a la Comisión.
10. La autoridad de homologación establecerá un expediente de homologación, que estará compuesto por el expediente del fabricante, acompañado de las actas de ensayo y todos los demás documentos que el servicio técnico o la autoridad de homologación hayan añadido al expediente del fabricante durante el ejercicio de sus funciones. El expediente de homologación contendrá un índice en el que se enumerará su contenido y cuyas páginas deberán estar convenientemente numeradas o marcadas para identificar claramente todas las páginas y el formato de cada documento, de forma que se presente un registro de las sucesivas etapas de la gestión de la homologación de tipo UE, en particular de las fechas de las revisiones y actualizaciones. La autoridad de homologación mantendrá disponible la información incluida en el expediente de homologación durante un período de diez años una vez finalizada la validez de la homologación correspondiente.
Artículo 30
Disposiciones específicas relativas al certificado de homologación de tipo UE
1. El certificado de homologación de tipo UE contendrá los siguientes anexos:
a)
el expediente de homologación mencionado en el artículo 29, apartado 10;
b)
los resultados de los ensayos;
c)
el nombre de las personas autorizadas a firmar los certificados de conformidad, muestras de sus firmas e indicación del cargo en la empresa;
d)
en el caso de una homologación de tipo UE de un vehículo completo, un ejemplar cumplimentado del certificado de conformidad.
2. El certificado de homologación de tipo UE se expedirá con arreglo al modelo establecido por la Comisión mediante actos de ejecución. Dichos actos de ejecución se adoptarán con arreglo al procedimiento de examen a que se refiere el artículo 73, apartado 2. El primero de esos actos de ejecución se adoptará a más tardar el 31 de diciembre de 2014.
3. Con respecto a cada tipo de vehículo, la autoridad de homologación deberá:
a)
cumplimentar todas las secciones pertinentes del certificado de homologación de tipo UE, incluida la hoja de resultados de los ensayos adjunta;
b)
elaborar el índice del expediente de homologación;
c)
expedir al solicitante, sin demora alguna, el certificado cumplimentado, junto con sus anexos.
La Comisión establecerá el modelo para la hoja de resultados de los ensayos mencionada en la letra a) mediante actos de ejecución. Dichos actos de ejecución se adoptarán con arreglo al procedimiento de examen a que se refiere el artículo 73, apartado 2. El primero de esos actos de ejecución se adoptará a más tardar el 31 de diciembre de 2014.
4. En el caso de una homologación de tipo UE en relación con la cual, con arreglo a lo dispuesto en el artículo 40, se hayan impuesto restricciones respecto a su validez o se haya dispensado de determinadas disposiciones del presente Reglamento o de los actos delegados o de ejecución adoptados en virtud del mismo, deberán especificarse dichas restricciones o dispensas en el certificado de homologación de tipo UE.
5. Si el fabricante elige el procedimiento de homologación de tipo mixta, la autoridad de homologación cumplimentará el expediente de homologación con las referencias a las actas de ensayo establecidas por los actos de ejecución mencionados en el artículo 32, apartado 1, para las que no exista ningún certificado de homologación de tipo UE.
6. Si el fabricante elige el procedimiento de homologación de tipo de una sola vez, la autoridad de homologación establecerá una lista de requisitos o actos aplicables y adjuntará dicha lista al certificado de homologación de tipo UE. La Comisión adoptará el modelo para este tipo de lista mediante actos de ejecución. Dichos actos de ejecución se adoptarán con arreglo al procedimiento de examen a que se refiere el artículo 73, apartado 2. El primero de esos actos de ejecución se adoptará a más tardar el 31 de diciembre de 2014.
Artículo 31
Disposiciones específicas sobre sistemas, componentes o unidades técnicas independientes
1. Se concederán homologaciones de tipo UE en relación con los sistemas que se ajusten a la información detallada en el expediente del fabricante y cumplan los requisitos técnicos establecidos en los distintos actos correspondientes, enumerados en el anexo II.
2. Se concederán homologaciones de tipo UE de componentes o unidades técnicas independientes en relación con los componentes o unidades técnicas independientes que se ajusten a la información detallada en el expediente del fabricante y cumplan los requisitos técnicos establecidos en los correspondientes actos enumerados en el anexo II.
3. En el caso de que un componente o unidad técnica independiente, tanto si están o no destinados a reparación, servicio o mantenimiento, estén también cubiertos por una homologación de tipo de un sistema con respecto a un vehículo, no se exigirá la homologación adicional del componente o la unidad técnica independiente a menos que lo exijan los correspondientes actos enumerados en el anexo II.
4. Cuando un componente o unidad técnica independiente cumpla su función o presente una característica específica únicamente en conjunción con otros elementos del vehículo, de forma que solo sea posible comprobar el cumplimiento de los requisitos cuando el componente o la unidad técnica independiente esté funcionando en conjunción con esos otros elementos del vehículo, el alcance de la homologación de tipo UE del componente o de la unidad técnica independiente se limitará en consecuencia.
En tal caso, en el certificado de homologación de tipo UE se especificará toda restricción de utilización del componente o la unidad técnica independiente y se indicarán las condiciones específicas para su montaje.
En el supuesto de que este tipo de componente o unidad técnica independiente sea instalado por el fabricante del vehículo, se comprobará el cumplimiento de estas restricciones de uso o las condiciones de montaje aplicables cuando se homologue el vehículo.
Artículo 32
Ensayos requeridos para la homologación de tipo UE
1. El cumplimiento de los requisitos técnicos establecidos en el presente Reglamento y en los actos enumerados en el anexo II deberá probarse mediante los ensayos adecuados llevados a cabo por los servicios técnicos designados a tal efecto.
Los procedimientos de ensayo mencionados en el párrafo primero y los equipos y las herramientas específicos prescritos para realizar dichos ensayos serán los establecidos en los correspondientes actos que se enumeran en el anexo II.
El formato del acta de ensayo cumplirá los requisitos generales establecidos por la Comisión mediante actos de ejecución. Dichos actos de ejecución se adoptarán con arreglo al procedimiento de examen a que se refiere el artículo 73, apartado 2. El primero de esos actos de ejecución se adoptará a más tardar el 31 de diciembre de 2014.
2. El fabricante pondrá a disposición de la autoridad de homologación tantos vehículos, componentes o unidades técnicas independientes como exijan los correspondientes actos enumerados en el anexo II para poder llevar a cabo los ensayos requeridos.
3. Los ensayos requeridos se llevarán a cabo en vehículos, componentes y unidades técnicas independientes que sean representativos del tipo que ha de homologarse.
No obstante, el fabricante podrá seleccionar, poniéndose de acuerdo con la autoridad de homologación, un vehículo, un sistema, un componente o una unidad técnica independiente que, aunque no sean representativos del tipo que ha de ser homologado, reúnan una serie de las características más desfavorables con respecto al nivel requerido de prestación. Podrán utilizarse métodos virtuales de ensayo para facilitar la toma de decisiones durante el proceso de selección.
4. Como alternativa a los procedimientos de ensayo contemplados en el apartado 1, y a condición de obtener el acuerdo de la autoridad de homologación, podrán utilizarse, a petición del fabricante, métodos virtuales de ensayo en lo que respecta a los requisitos establecidos en los actos delegados adoptados en virtud del apartado 6.
5. Los métodos virtuales de ensayo deberán cumplir las condiciones establecidas en los actos delegados adoptados en virtud del apartado 6.
6. A fin de garantizar que los resultados obtenidos con los ensayos virtuales sean tan significativos como los obtenidos con ensayos físicos, se otorgan a la Comisión los poderes para adoptar actos delegados, con arreglo al artículo 75, en lo referente a los requisitos que pueden comprobarse mediante ensayos virtuales y a las condiciones en las que se han de efectuar dichos ensayos virtuales. Al adoptar dichos actos delegados, la Comisión se basará en los requisitos y procedimientos contemplados en el anexo XVI de la Directiva 2007/46/CE, según proceda.
Artículo 33
Disposiciones relativas a la conformidad de la producción
1. La autoridad de homologación que conceda una homologación de tipo UE, en colaboración, si es preciso, con las autoridades de homologación de los demás Estados miembros, tomará las medidas necesarias para comprobar que se han tomado las disposiciones adecuadas para garantizar que los vehículos, sistemas, componentes o unidades técnicas independientes en producción se ajustarán al tipo homologado.
2. La autoridad de homologación que conceda una homologación de tipo de un vehículo completo adoptará las medidas necesarias para comprobar que los certificados de conformidad expedidos por el fabricante son conformes al artículo 38. Para ello, la autoridad de homologación comprobará que un número suficiente de muestras de certificados de conformidad son conformes al artículo 38 y que el fabricante ha tomado las disposiciones adecuadas para garantizar que los datos de los certificados de conformidad son correctos.
3. La autoridad de homologación que haya concedido una homologación de tipo UE, en colaboración, si es preciso, con las autoridades de homologación de los demás Estados miembros, tomará las medidas necesarias en relación con dicha homologación para comprobar que las disposiciones contempladas en los apartados 1 y 2 siguen siendo adecuadas, de forma que los vehículos, sistemas, componentes o unidades técnicas independientes en producción se sigan ajustando al tipo homologado y los certificados de conformidad continúen cumpliendo lo dispuesto en el artículo 38.
4. Con el fin de verificar que un vehículo, sistema, componente o unidad técnica independiente es conforme con el tipo homologado, la autoridad de homologación que haya concedido la homologación de tipo UE podrá llevar a cabo cualquier verificación o ensayo que se exijan para la homologación de tipo UE, sobre muestras tomadas en las instalaciones del fabricante, incluidos los lugares de producción.
5. Cuando una autoridad de homologación que haya concedido una homologación de tipo UE compruebe que las disposiciones a las que se refieren los apartados 1 y 2 no se están aplicando, se apartan significativamente de las disposiciones y planes de control acordados, han dejado de aplicarse o ya no se consideran adecuadas, aunque la producción no se haya interrumpido, dicha autoridad de homologación adoptará las medidas necesarias para garantizar que el procedimiento para la conformidad de la producción se sigue correctamente o retirar la homologación de tipo.
6. Se otorgan a la Comisión los poderes para adoptar actos delegados con arreglo al artículo 75 en lo referente a las disposiciones específicas relativas a la conformidad de la producción. El primero de esos actos delegados se adoptará a más tardar el 31 de diciembre de 2014.
CAPÍTULO VI
MODIFICACIÓN DE LAS HOMOLOGACIONES DE TIPO UE
Artículo 34
Disposiciones generales
1. El fabricante deberá informar, sin demora alguna, a la autoridad de homologación que haya concedido la homologación de tipo UE sobre cualquier cambio de los datos registrados en el expediente de homologación.
La autoridad de homologación decidirá cuál de los procedimientos establecidos en el artículo 35 debe seguirse.
Si es necesario, la autoridad de homologación podrá decidir, previa consulta con el fabricante, que es preciso conceder una nueva homologación de tipo UE.
2. La solicitud de modificación de una homologación de tipo UE solo podrá presentarse a la autoridad de homologación que concedió la homologación de tipo UE original.
3. Cuando la autoridad de homologación considere que, para llevar a cabo una modificación, es preciso repetir las inspecciones o los ensayos, lo comunicará al fabricante.
Los procedimientos mencionados en el artículo 35 únicamente se aplicarán si, en función de estas inspecciones o ensayos, la autoridad de homologación llega a la conclusión de que siguen cumpliéndose los requisitos para la homologación de tipo UE.
Artículo 35
Revisiones y extensiones de homologaciones de tipo UE
1. Si se han producido cambios en la información especificada en el expediente de homologación, sin que sea necesario repetir inspecciones o ensayos, la modificación será considerada una «revisión».
En dichos casos, la autoridad de homologación deberá expedir las páginas revisadas del expediente de homologación, según proceda, señalando claramente en cada página revisada qué tipo de cambio se ha producido y en qué fecha se produjo la nueva emisión. Se considerará cumplido este requisito mediante una versión consolidada y actualizada del expediente de homologación, que lleve adjunta una descripción detallada de los cambios.
2. La modificación será considerada una «extensión» si ha habido cambios en la información especificada en el expediente de homologación y se produce alguna de las situaciones siguientes:
a)
deben realizarse nuevas inspecciones o nuevos ensayos;
b)
ha cambiado cualquiera de los datos que figuran en el certificado de homologación de tipo UE, con excepción de los anexos;
c)
han entrado en vigor nuevos requisitos con arreglo a lo dispuesto en cualquier acto enumerado en el anexo II que sea aplicable al tipo de vehículo homologado o al sistema, componente o unidad técnica independiente homologados.
En el caso de una extensión, la autoridad de homologación expedirá un certificado actualizado de homologación de tipo UE e identificado por un número de extensión, que irá aumentando con el número de extensiones sucesivas que ya se hayan concedido. En el certificado de homologación se indicará claramente el motivo de la extensión y la fecha de la nueva emisión.
3. Siempre que se expidan páginas modificadas o una versión consolidada y actualizada, se modificará en consonancia el índice del expediente de homologación adjunto al certificado de homologación, de forma que conste la fecha de la extensión o revisión más reciente o la fecha de la consolidación de la versión actualizada más reciente.
4. No se exigirá modificar la homologación de tipo de un vehículo cuando los nuevos requisitos contemplados en el apartado 2, letra c), no sean pertinentes, desde un punto de vista técnico, para ese tipo de vehículo o afecten a categorías de vehículos distintas a la categoría a la que pertenece el vehículo.
Artículo 36
Expedición y notificación de modificaciones
1. Cuando se trate de una extensión, se actualizarán todas las secciones pertinentes del certificado de homologación de tipo UE, sus anexos y el índice del expediente de homologación. Se expedirá al solicitante, sin demora alguna, el certificado actualizado y sus anexos.
2. Cuando se trate de una revisión, la autoridad de homologación expedirá y entregará al solicitante, sin demora alguna, los documentos revisados o la versión consolidada y actualizada, según corresponda, incluido el índice revisado del expediente de homologación.
3. La autoridad de homologación notificará toda modificación realizada a homologaciones de tipo UE a las autoridades de homologación de los demás Estados miembros con arreglo a los procedimientos establecidos en el artículo 29.
CAPÍTULO VII
VALIDEZ DE LA HOMOLOGACIÓN DE TIPO UE
Artículo 37
Expiración de la validez
1. Las homologaciones de tipo UE se expedirán con duración ilimitada.
2. Una homologación de tipo UE para un vehículo dejará de ser válida en cualquiera de los siguientes casos:
a)
cuando nuevos requisitos aplicables al tipo de vehículo homologado sean obligatorios para la comercialización, la matriculación o la puesta en servicio de los vehículos y no sea posible actualizar la homologación de tipo en consecuencia;
b)
cuando la fabricación del vehículo homologado cese definitivamente de manera voluntaria;
c)
cuando la validez de la homologación expire como consecuencia de una restricción con arreglo al artículo 40, apartado 6;
d)
cuando la homologación se haya retirado en virtud del artículo 33, apartado 5, el artículo 49, apartado 1, o el artículo 52, apartado 4.
3. Cuando dejen de ser válidas solo una variante de un tipo o una versión de una variante, la homologación de tipo UE del vehículo en cuestión perderá su validez únicamente en la medida en que afecte a esa variante o versión concretas.
4. Cuando cese definitivamente la fabricación de un tipo concreto de vehículo, el fabricante lo notificará a la autoridad de homologación que concedió la homologación de tipo UE correspondiente a dicho vehículo.
En el plazo de un mes a partir de la recepción de la notificación mencionada en el párrafo primero, la autoridad de homologación que concedió la homologación de tipo UE del vehículo lo comunicará a las autoridades de homologación de los demás Estados miembros.
5. Sin perjuicio de lo dispuesto en el apartado 4, en aquellos casos en que una homologación de tipo UE de un vehículo vaya a dejar de ser válida, el fabricante se lo notificará a la autoridad de homologación que concedió la homologación de tipo UE.
La autoridad de homologación que concedió la homologación de tipo UE comunicará sin demora toda la información pertinente a las autoridades de homologación de los demás Estados miembros, de forma que se pueda aplicar, cuando proceda, el artículo 44.
En la notificación mencionada en el párrafo segundo se especificará, en concreto, la fecha de fabricación y el número de identificación del último vehículo fabricado.
CAPÍTULO VIII
CERTIFICADO DE CONFORMIDAD Y MARCADO
Artículo 38
Certificado de conformidad
1. El fabricante, en su calidad de titular de la homologación de tipo UE de un vehículo, entregará un certificado de conformidad, en forma de documento en papel, que acompañará a cada vehículo, ya esté completo, incompleto o completado, que haya sido fabricado de acuerdo con el tipo de vehículo homologado.
Este certificado se entregará gratuitamente al comprador junto con el vehículo. Su entrega no podrá depender de una solicitud expresa ni de la presentación de información adicional al fabricante.
Durante un período de diez años tras la fecha de producción del vehículo, el fabricante del vehículo tendrá la obligación de expedir a todo propietario de vehículo que lo solicite un duplicado del certificado de conformidad previo pago de un importe que no sobrepase el coste de la expedición del certificado. Todo certificado duplicado llevará de manera visible en el anverso la indicación «Duplicado».
2. El fabricante utilizará el modelo de certificado de conformidad adoptado por la Comisión mediante actos de ejecución. Dichos actos de ejecución se adoptarán con arreglo al procedimiento de examen a que se refiere el artículo 73, apartado 2. El certificado de conformidad estará diseñado para impedir las falsificaciones. Con tal fin, el acto de ejecución estipulará que el papel utilizado en el certificado esté protegido mediante diversos dispositivos de seguridad en la impresión. El primero de esos actos de ejecución se adoptará a más tardar el 31 de diciembre de 2014.
3. El certificado de conformidad se redactará como mínimo en una de las lenguas oficiales de la Unión. Todo Estado miembro podrá solicitar que el certificado de conformidad se traduzca a sus propias lenguas oficiales.
4. Las personas autorizadas para firmar certificados de conformidad pertenecerán a la organización del fabricante y estarán debidamente autorizadas por la dirección para asumir plenamente la responsabilidad jurídica del fabricante con respecto al diseño y la fabricación de un vehículo o la conformidad de la producción del vehículo.
5. El certificado de conformidad estará cumplimentado en su totalidad y no contendrá restricciones relativas al uso del vehículo distintas de las contempladas en el presente Reglamento o en cualquiera de los actos delegados adoptados en virtud del presente Reglamento.
6. En el caso de un vehículo incompleto o completado, el fabricante deberá cumplimentar únicamente los puntos del certificado de conformidad que hayan sido añadidos o cambiados durante la fase de homologación en curso y, cuando proceda, adjuntará al certificado todos los certificados de conformidad extendidos en las fases previas.
7. En el caso de los vehículos homologados con arreglo al artículo 40, apartado 2, el certificado de conformidad incluirá en su título el texto: «Para vehículos completos/completados, que han recibido la homologación de tipo en aplicación del artículo 40, apartado 4, del Reglamento (UE) no 168/2013 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 15 de enero de 2013, relativo a la homologación de los vehículos de dos o tres ruedas y los cuatriciclos, y a la vigilancia del mercado de dichos vehículos (homologación provisional)».
8. En el caso de los vehículos que han recibido la homologación de tipo con arreglo al artículo 42, el certificado de conformidad, establecido en los actos de ejecución a que se refiere el apartado 2, incluirá en su título el texto «Para vehículos completos/completados, que han recibido la homologación de tipo en series cortas» y en su proximidad inmediata el año de producción, seguido de un número secuencial entre 1 y el límite asignado en el cuadro del anexo III, que indique, respecto de cada año de producción, la posición de dicho vehículo en la producción asignada para ese año.
9. Sin perjuicio de lo dispuesto en el apartado 1, el fabricante podrá transmitir, por medios electrónicos, el certificado de conformidad al organismo competente en materia de matriculación de cualquier Estado miembro.
Artículo 39
Placa reglamentaria con el marcado adecuado de los vehículos y marca de homologación de tipo de los componentes o unidades técnicas independientes
1. El fabricante de un vehículo colocará en cada vehículo fabricado de conformidad con el tipo homologado la placa reglamentaria con el marcado adecuado exigida por el acto de ejecución correspondiente adoptado en virtud del apartado 3.
2. El fabricante de un componente o de una unidad técnica independiente, forme o no parte de un sistema, colocará en cada componente o unidad técnica independiente que se haya fabricado de conformidad con el tipo homologado la marca de homologación de tipo exigida por el acto de ejecución pertinente adoptado en virtud del presente Reglamento o el reglamento de la CEPE correspondiente.
Cuando no se exija esta marca de homologación de tipo, el fabricante colocará, como mínimo, la denominación comercial o marca comercial del fabricante, el número de tipo o un número de identificación.
3. La placa reglamentaria y la marca de homologación de tipo UE se establecerán de conformidad con el modelo previsto por la Comisión mediante actos de ejecución. Dichos actos de ejecución se adoptarán con arreglo al procedimiento de examen a que se refiere el artículo 73, apartado 2. El primero de esos actos de ejecución se adoptará a más tardar el 31 de diciembre de 2014.
CAPÍTULO IX
EXENCIONES PARA NUEVAS TECNOLOGÍAS O NUEVOS CONCEPTOS
Artículo 40
Exenciones para nuevas tecnologías o nuevos conceptos
1. El fabricante podrá solicitar una homologación de tipo UE en relación con un tipo de vehículo, sistema, componente o unidad técnica independiente que incorpore tecnologías o conceptos nuevos que sean incompatibles con alguno de los actos enumerados en el anexo II.
2. La autoridad de homologación concederá la homologación de tipo UE mencionada en el apartado 1 cuando se cumplan todas las condiciones siguientes:
a)
en la solicitud se mencionan los motivos por los cuales las tecnologías o conceptos en cuestión hacen que el sistema, componente o unidad técnica independiente sea incompatible con alguno de los actos previstos en el anexo II;
b)
en la solicitud se describen las implicaciones para la seguridad y el medio ambiente de la nueva tecnología y las medidas tomadas a fin de garantizar al menos un nivel de seguridad y protección del medio ambiente equivalentes a los proporcionados por los requisitos para los que se solicita la exención;
c)
se presentan descripciones y resultados de los ensayos que demuestran el cumplimiento de la condición establecida en la letra b).
3. La concesión de dicha homologación de tipo UE en exención de las nuevas tecnologías o nuevos conceptos estará sujeta a la autorización de la Comisión. La autorización se concederá mediante un acto de ejecución. Dicho acto de ejecución se adoptará con arreglo al procedimiento de examen mencionado en el artículo 73, apartado 2.
4. En espera de la decisión de la Comisión sobre la autorización, la autoridad de homologación podrá conceder ya una homologación de tipo UE, pero esta será provisional, válida únicamente en el territorio de ese Estado miembro, en relación con un tipo de vehículo objeto de la exención que desea obtenerse. La autoridad de homologación informará de ello a la Comisión y a los demás Estados miembros sin demora mediante un expediente que contenga la información mencionada en el apartado 2.
El carácter provisional y la validez territorial limitada deberán quedar patentes en el encabezamiento del certificado de homologación de tipo y del certificado de conformidad. La Comisión podrá adoptar actos de ejecución a fin de establecer modelos armonizados para el certificado de homologación de tipo y el certificado de conformidad a efectos del presente apartado. Dichos actos de ejecución se adoptarán con arreglo al procedimiento de examen a que se refiere el artículo 73, apartado 2.
5. Las demás autoridades de homologación podrán decidir por escrito si aceptan en su territorio la homologación provisional mencionada en el apartado 4.
6. Cuando proceda, la autorización de la Comisión mencionada en el apartado 3 también especificará si su validez está supeditada a algún tipo de restricción. En cualquier caso, la validez de la homologación de tipo no podrá ser inferior a 36 meses.
7. Si la Comisión decide denegar la autorización, la autoridad de homologación comunicará inmediatamente al titular de la homologación de tipo provisional mencionada en el apartado 4 que la homologación provisional quedará derogada seis meses después de la fecha de la denegación de la Comisión.
No obstante, se permitirá la introducción en el mercado, matriculación o puesta en servicio en todo Estado miembro que haya aceptado la homologación provisional de los vehículos fabricados de conformidad con la homologación provisional antes de que expire su validez.
Artículo 41
Adaptación subsiguiente de los actos delegados y de ejecución
1. En los casos en que la Comisión haya autorizado la concesión de una exención con arreglo a lo dispuesto en el artículo 40, tomará inmediatamente las medidas necesarias, en su caso, para adaptar al desarrollo tecnológico los actos delegados o de ejecución afectados.
Cuando la exención con arreglo al artículo 40 esté relacionada con un reglamento de la CEPE, la Comisión propondrá la modificación de dicho reglamento de la CEPE con arreglo al procedimiento aplicable en el marco del Acuerdo revisado de 1958.
2. Tan pronto como se hayan modificado los actos pertinentes, se levantará toda restricción en la decisión de la Comisión de autorizar la exención.
Si no se han tomado las medidas necesarias para adaptar los actos delegados o de ejecución, y a petición del Estado miembro que concedió la homologación, la Comisión podrá autorizar al Estado miembro a prorrogar la homologación mediante una decisión en forma de acto de ejecución adoptado con arreglo al procedimiento de examen contemplado en el artículo 73, apartado 2.
CAPÍTULO X
VEHÍCULOS FABRICADOS EN SERIES CORTAS
Artículo 42
Homologación de tipo nacional de series cortas
1. El fabricante podrá solicitar una homologación de tipo nacional para series cortas de un tipo de vehículo dentro de los límites cuantitativos anuales establecidos en el anexo III. Dichos límites se aplicarán a la comercialización, la matriculación o la puesta en servicio de vehículos del tipo homologado en el mercado de cada Estado miembro en un año determinado.
2. Para el tipo de vehículos a que se refiere el apartado 1, los Estados miembros podrán eximir de la aplicación de uno o varios de los requisitos esenciales establecidos en uno o varios actos delegados enumerados en el anexo II, siempre y cuando establezcan los requisitos alternativos pertinentes.
Por «requisitos alternativos» se entenderá las disposiciones administrativas y los requisitos técnicos cuya finalidad sea garantizar un nivel de seguridad funcional, de protección del medio ambiente y de seguridad laboral que sea equivalente, en la mayor medida posible, al nivel previsto en uno o varios de los actos delegados enumerados en el anexo II.
Para el tipo de vehículos a que se refiere el apartado 1, los Estados miembros podrán eximir de la aplicación de una o varias de las disposiciones administrativas del presente Reglamento o de los actos de ejecución adoptados en virtud del mismo.
Los Estados miembros solo podrán eximir de lo dispuesto en el presente apartado cuando tengan motivos razonables que lo justifiquen.
3. A efectos de la homologación de tipo nacional de vehículos con arreglo al presente artículo, se aceptarán los sistemas, componentes o unidades técnicas independientes que han recibido la homologación de tipo de conformidad con los actos enumerados en el anexo II.
4. El certificado de homologación de tipo de los vehículos homologados con arreglo al presente artículo se redactará de conformidad con el modelo mencionado en el artículo 30, apartado 2, pero no llevará el encabezamiento «certificado de homologación de tipo UE del vehículo» y especificará el contenido de las exenciones concedidas conforme al apartado 2. Los certificados de homologación de tipo se numerarán con arreglo al sistema armonizado a que se refiere el artículo 29, apartado 4.
5. En el certificado de homologación de tipo se especificará la naturaleza de las exenciones concedidas con arreglo al apartado 2, párrafos primero y tercero.
6. La validez de una homologación de tipo nacional para series cortas se limitará al territorio del Estado miembro cuya autoridad de homologación la haya concedido.
7. No obstante, a petición del fabricante, se enviará por correo certificado o por correo electrónico una copia del certificado de homologación de tipo y sus anexos a las autoridades de homologación de los Estados miembros designados por el fabricante.
8. En el plazo de tres meses a partir de la fecha de recepción de la solicitud mencionada en el apartado 7, las autoridades de homologación de los Estados miembros designados por el fabricante decidirán si aceptan o no la homologación de tipo. Comunicarán oficialmente su decisión a la autoridad de homologación que concedió la homologación de tipo nacional para series cortas.
9. Las autoridades de homologación de los Estados miembros aceptarán la homologación de tipo nacional, salvo que tengan motivos razonables para pensar que los requisitos técnicos nacionales en que se basó la homologación del vehículo no son equivalentes a los suyos.
10. A petición de un solicitante que desee introducir en el mercado o matricular un vehículo con una homologación de tipo nacional para series cortas en otro Estado miembro, la autoridad de homologación que haya concedido la homologación de tipo nacional para series cortas proporcionará a la autoridad nacional del otro Estado miembro una copia del certificado de homologación de tipo, incluido el expediente de homologación. Serán de aplicación los apartados 8 y 9.
CAPÍTULO XI
COMERCIALIZACIÓN, MATRICULACIÓN O PUESTA EN SERVICIO
Artículo 43
Comercialización, matriculación o puesta en servicio de vehículos
Sin perjuicio de lo dispuesto en los artículos 46 y 47, los vehículos para los que sea obligatoria la homologación de tipo UE del vehículo completo, o para los que el fabricante haya obtenido esta homologación de tipo con arreglo al presente Reglamento, solo podrán ser comercializados, matriculados o puestos en servicio si van acompañados de un certificado de conformidad válido expedido con arreglo al artículo 38.
Cuando se trate de vehículos incompletos, se permitirá la comercialización o puesta en servicio de estos vehículos, pero las autoridades de los Estados miembros responsables de la matriculación podrán denegar el permiso para su matriculación y su utilización en carretera.
Artículo 44
Comercialización, matriculación o puesta en servicio de vehículos de fin de serie
1. Con las limitaciones especificadas en los apartados 2 y 4, relativas a los vehículos de fin de serie y a los plazos, podrán comercializarse, matricularse y ponerse en servicio vehículos que se ajusten a un tipo de vehículo cuya homologación de tipo UE ya no sea válida en virtud del artículo 37.
El párrafo primero se aplicará únicamente dentro del territorio de la Unión a aquellos vehículos que, en el momento de su fabricación, contasen con una homologación de tipo UE válida, pero que no se hayan comercializado, matriculado o puesto en servicio antes de que dicha homologación de tipo UE haya perdido su validez.
2. En el caso de vehículos completos, el apartado 1 se aplicará durante un período de 24 meses a partir de la fecha en que expire la validez de la homologación de tipo UE, y, en el caso de los vehículos completados, durante un período de 30 meses a partir de dicha fecha.
3. Si un fabricante desea acogerse a lo dispuesto en el apartado 1, deberá presentar una solicitud a la autoridad nacional de cada uno de los Estados miembros en los que vayan a comercializarse, matricularse o ponerse en servicio los vehículos en cuestión. En dicha solicitud se especificarán todos los motivos técnicos o económicos que impiden que dichos vehículos cumplan los nuevos requisitos en materia de homologación de tipo.
La autoridad nacional correspondiente decidirá, en un plazo de tres meses a partir de la recepción de la solicitud, si autoriza la matriculación de dichos vehículos dentro de su territorio y en qué cantidad.
4. El número de vehículos de fin de serie no superará el 10 % del número de vehículos matriculados en los dos años anteriores o los 100 vehículos por Estado miembro, en función de la cifra que sea mayor.
5. Se hará una anotación especial para calificar los vehículos como «fin de serie» en el certificado de conformidad de los vehículos puestos en servicio con arreglo al presente procedimiento.
6. Los Estados miembros garantizarán el control efectivo del número de vehículos que se comercialicen, matriculen o pongan en servicio en el marco del procedimiento establecido en el presente artículo.
7. El presente artículo se aplicará solamente cuando el cese de fabricación se deba a la expiración de la validez de la homologación de tipo en el caso a que hace referencia el artículo 37, apartado 2, letra a).
Artículo 45
Comercialización o puesta en servicio de componentes y unidades técnicas independientes
1. Los componentes o las unidades técnicas independientes solamente podrán ser comercializados o puestos en servicio si cumplen los requisitos de los actos pertinentes enumerados en el anexo II y si están correctamente marcados con arreglo al artículo 39.
2. El apartado 1 no será de aplicación en el caso de componentes o unidades técnicas independientes que hayan sido específicamente fabricados o diseñados para vehículos nuevos que no entren en el ámbito de aplicación del presente Reglamento.
3. No obstante lo dispuesto en el apartado 1, los Estados miembros podrán autorizar la comercialización o puesta en servicio de componentes o unidades técnicas independientes que estén exentos de alguna de las disposiciones del presente Reglamento en aplicación del artículo 40 o estén destinados a su montaje en vehículos que se beneficien de las homologaciones concedidas en virtud del artículo 42 relativas a dichos componentes o unidades técnicas independientes.
4. No obstante lo dispuesto en el apartado 1, y salvo disposición en contrario en el presente Reglamento o en uno de los actos delegados adoptados en virtud del mismo, los Estados miembros podrán autorizar la comercialización o puesta en servicio de componentes o unidades técnicas independientes que estén destinados a su montaje en vehículos que, en el momento de su comercialización o puesta en servicio, no estaban sometidos a la obligación de homologación de tipo en virtud del presente Reglamento o de la Directiva 2002/24/CE.
CAPÍTULO XII
CLÁUSULAS DE SALVAGUARDIA
Artículo 46
Procedimiento en el caso de vehículos, sistemas, componentes o unidades técnicas independientes que comporten un riesgo grave a nivel nacional
1. Cuando las autoridades de vigilancia del mercado de un Estado miembro adopten medidas con arreglo al artículo 20 del Reglamento (CE) no 765/2008, o tengan motivos suficientes para pensar que un vehículo, sistema, componente o unidad técnica independiente sujeto al presente Reglamento comporta un riesgo grave para la salud o la seguridad de las personas u otros aspectos de protección del interés público con arreglo al presente Reglamento, la autoridad de homologación que concedió la homologación llevará a cabo una evaluación relacionada con el vehículo, sistema, componente o unidad técnica independiente en cuestión atendiendo a todos los requisitos establecidos en el presente Reglamento. Los agentes económicos correspondientes cooperarán plenamente con las autoridades de homologación y de vigilancia del mercado.
Si en el transcurso de la evaluación, la autoridad de homologación que concedió la homologación constata que el vehículo, sistema, componente o unidad técnica independiente no cumple los requisitos establecidos en el presente Reglamento, pedirá sin demora al agente económico en cuestión que adopte todas las medidas correctoras adecuadas para adaptar a los citados requisitos el vehículo, sistema, componente o unidad técnica independiente, retirarlo del mercado, o llamarlo a revisión o recuperarlo, en un plazo de tiempo razonable, proporcional a la naturaleza del riesgo.
El artículo 21 del Reglamento (CE) no 765/2008 será de aplicación a las medidas mencionadas en el párrafo segundo del presente apartado.
2. Cuando las autoridades de homologación consideren que la falta de conformidad no se limita al territorio nacional, informarán a la Comisión y a los demás Estados miembros de los resultados de la evaluación y de las medidas que han pedido al agente económico que adopte.
3. El agente económico se asegurará de que se adoptan todas las medidas correctoras pertinentes en relación con todos los vehículos, sistemas, componentes o unidades técnicas independientes no conformes que haya introducido en el mercado, haya matriculado o de cuya puesta en servicio sea responsable en la Unión.
4. Si el agente económico no adopta las medidas correctoras adecuadas en el plazo de tiempo indicado en el apartado 1, párrafo segundo, las autoridades nacionales adoptarán todas la medidas adecuadas para prohibir o restringir la comercialización, matriculación o puesta en servicio de los vehículos, sistemas, componentes o unidades técnicas independientes no conformes en sus mercados nacionales, retirarlos de los mismos, o llamarlos a revisión o recuperarlos.
5. Las autoridades nacionales informarán sin demora a la Comisión y a los demás Estados miembros de las medidas mencionadas en el apartado 4.
La información proporcionada incluirá todos los detalles de que se disponga, en particular los datos necesarios para la identificación del vehículo, sistema, componente o unidad técnica independiente no conforme, su origen, la naturaleza de la supuesta no conformidad y del riesgo planteado, la naturaleza y duración de las medidas nacionales adoptadas, así como los argumentos expresados por el agente económico en cuestión. En particular, las autoridades de homologación indicarán si la no conformidad se debe a uno de los motivos siguientes:
a)
el vehículo, sistema, componente o unidad técnica independiente no respeta las exigencias relativas a la salud o la seguridad de las personas, la protección del medio ambiente u otros aspectos de protección del interés público incluidos en el ámbito de aplicación del presente Reglamento;
b)
existencia de lagunas en los actos pertinentes enumerados en el anexo II.
6. Los Estados miembros informarán en el plazo de un mes a la Comisión y a los demás Estados miembros de toda medida que adopten y de cualquier dato adicional sobre la no conformidad del vehículo, sistema, componente o unidad técnica independiente en cuestión que tengan a su disposición y, en caso de desacuerdo con la medida nacional notificada, presentarán sus objeciones al respecto.
7. Si en el plazo de un mes tras la recepción de la información indicada en el apartado 6 del presente artículo, algún Estado miembro o la Comisión presentan objeciones sobre una medida adoptada por un Estado miembro, la Comisión evaluará la medida con arreglo al artículo 47.
8. Los Estados miembros velarán por que se adopten sin demora las medidas restrictivas adecuadas respecto del vehículo, sistema, componente o unidad técnica independiente en cuestión, tales como la retirada del vehículo.
Artículo 47
Procedimiento de salvaguardia de la Unión
1. Si en el curso del procedimiento establecido en el artículo 46, apartados 3 y 4, se formulan objeciones contra una medida adoptada por un Estado miembro, o la Comisión considera que una medida nacional vulnera la legislación de la Unión, la Comisión consultará a los Estados miembros y a los agentes económicos correspondientes, y procederá sin demora a la evaluación de la medida nacional. Sobre la base de los resultados de esa evaluación, la Comisión decidirá, con arreglo al procedimiento de examen a que se refiere el artículo 73, apartado 2, si la medida nacional se considera justificada.
La Comisión comunicará su decisión a todos los Estados miembros y a los agentes económicos correspondientes.
2. Si la Comisión considera justificada la medida nacional, todos los Estados miembros adoptarán las medidas necesarias para garantizar la retirada de sus mercados del vehículo, sistema, componente o unidad técnica independiente no conforme e informarán a la Comisión al respecto. Si la medida nacional no se considera justificada, el Estado miembro en cuestión retirará o adaptará la medida, con arreglo a la decisión contemplada en el apartado 1.
3. Cuando la medida nacional se considere justificada y se atribuya a lagunas en el presente Reglamento o en los actos delegados o de ejecución adoptados en virtud del mismo, la Comisión propondrá las medidas pertinentes como a continuación se indica:
a)
cuando se trate de actos delegados o de ejecución adoptados en virtud del presente Reglamento, la Comisión propondrá las modificaciones necesarias del acto correspondiente;
b)
cuando se trate de reglamentos de la CEPE, la Comisión propondrá los proyectos de modificaciones necesarias de los reglamentos de la CEPE pertinentes de acuerdo con el procedimiento aplicable con arreglo al Acuerdo revisado de 1958.
Artículo 48
Vehículos, sistemas, componentes o unidades técnicas independientes que son conformes y comportan un riesgo grave
1. Si tras efectuar una evaluación con arreglo al artículo 46, apartado 1, un Estado miembro comprueba que un vehículo, sistema, componente o unidad técnica independiente, pese a ser conforme con los requisitos aplicables o estar marcado correctamente, comporta un riesgo grave para la seguridad o puede perjudicar gravemente al medio ambiente o a la salud pública, pedirá al agente económico en cuestión que adopte todas las medidas adecuadas para asegurarse de que el vehículo, sistema, componente o unidad técnica independiente en cuestión ya no comporte ese riesgo al introducirlo en el mercado, matricularlo o una vez puesto en servicio, o bien para retirarlo del mercado, o llamarlo a revisión o recuperarlo en un plazo de tiempo razonable y proporcional a la naturaleza del riesgo. El Estado miembro podrá denegar la matriculación de tales vehículos en tanto el fabricante del vehículo no haya adoptado todas las medidas adecuadas.
2. En el caso de un vehículo, sistema, componente o unidad técnica independiente contemplado en el apartado 1, el agente económico se asegurará de que se adopten medidas correctoras en relación con la totalidad de dichos vehículos, sistemas, componentes o unidades técnicas independientes, introducidos en el mercado, matriculados o puestos en servicio en la Unión.
3. En el plazo de un mes, el Estado miembro contemplado en el apartado 1 informará a la Comisión y a los demás Estados miembros de todos los detalles de que se dispone, en particular los datos necesarios para identificar el vehículo, sistema, componente o unidad técnica independiente en cuestión y determinar su origen, su cadena de suministro, la naturaleza del riesgo planteado y la naturaleza y duración de las medidas nacionales adoptadas.
4. La Comisión consultará sin demora a los Estados miembros y los agentes económicos correspondientes y, en particular, a la autoridad de homologación que concedió la homologación de tipo, y evaluará la medida nacional adoptada. Sobre la base de dicha evaluación, adoptará una decisión en la que indicará si la medida contemplada en el apartado 1 se considera justificada y, en su caso, propondrá medidas adecuadas.
5. La Comisión comunicará inmediatamente su decisión a todos los Estados miembros y a los agentes económicos correspondientes.
Artículo 49
Vehículos, sistemas, componentes o unidades técnicas independientes no conformes con el tipo homologado
1. Cuando un vehículo nuevo, sistema nuevo, componente nuevo o unidad técnica independiente nueva, acompañados de un certificado de conformidad, o que lleven una marca de homologación, no se ajusten al tipo homologado, la autoridad de homologación que concedió la homologación de tipo UE tomará las medidas necesarias, incluida la retirada de la homologación de tipo, para garantizar que los vehículos, sistemas, componentes o unidades técnicas independientes en producción sean conformes al tipo homologado.
2. A los efectos del apartado 1, se considerará que las divergencias respecto a los datos del certificado de homologación de tipo UE o del expediente de homologación constituyen una disconformidad con el tipo homologado.
3. Cuando una autoridad de homologación demuestre que determinados vehículos, componentes o unidades técnicas independientes nuevos, acompañados de un certificado de conformidad o que lleven una marca de homologación de otro Estado miembro, no se ajustan al tipo homologado, podrá solicitar a la autoridad que concedió la homologación de tipo UE que compruebe si los vehículos, sistemas, componentes o unidades técnicas independientes que estén siendo fabricados siguen ajustándose al tipo homologado. Cuando la autoridad que concedió la homologación de tipo UE reciba una solicitud de este tipo, tomará las medidas necesarias lo antes posible y, a más tardar, en el plazo de tres meses desde la fecha de la solicitud.
4. La autoridad de homologación solicitará a la autoridad que concedió la homologación de tipo UE de un sistema, componente, unidad técnica independiente o de un vehículo incompleto, que tome las medidas necesarias para garantizar que los vehículos que se estén fabricando sean conformes al tipo homologado en los siguientes casos:
a)
en el caso de un vehículo con homologación de tipo UE, cuando la no conformidad de este sea imputable exclusivamente a la no conformidad de un sistema, componente o unidad técnica independiente;
b)
en el caso de un vehículo con homologación de tipo multifásica, cuando la no conformidad del vehículo completado sea imputable exclusivamente a la no conformidad de un sistema, componente o unidad técnica independiente que forme parte del vehículo incompleto, o a la no conformidad del propio vehículo incompleto.
5. Cuando la autoridad de homologación correspondiente reciba una solicitud de este tipo, tomará las medidas necesarias, en colaboración, si procede, con la autoridad de homologación que haya presentado la solicitud, lo antes posible y, a más tardar, en el plazo de tres meses desde la fecha de la solicitud.
6. Cuando se determine la no conformidad, la autoridad de homologación del Estado miembro que concedió la homologación de tipo UE del sistema, componente o unidad técnica independiente o la homologación del vehículo incompleto tomará las medidas establecidas en el apartado 1.
Las autoridades de homologación se informarán recíprocamente en el plazo de un mes de cualquier retirada de una homologación de tipo UE, así como de sus motivos.
7. Cuando la autoridad que concedió la homologación de tipo UE impugne la falta de conformidad que le haya sido notificada, los Estados miembros afectados procurarán solucionar el conflicto. Se mantendrá informada a la Comisión, la cual, si fuera necesario, llevará a cabo las consultas apropiadas para llegar a un acuerdo.
Artículo 50
Introducción en el mercado y puesta en servicio de piezas o equipos que puedan comportar un riesgo grave para el funcionamiento correcto de los sistemas esenciales
1. Las piezas o los equipos que puedan comportar un riesgo grave para el funcionamiento correcto de sistemas que sean esenciales para la seguridad del vehículo o la eficacia medioambiental del mismo no podrán ser introducidos en el mercado, matriculados o puestos en servicio y estarán prohibidos a menos que hayan sido autorizados por una autoridad de homologación con arreglo al artículo 51, apartados 1 y 4.
2. A fin de garantizar la aplicación uniforme del apartado 1, la Comisión podrá adoptar actos de ejecución para elaborar una lista de estas piezas o equipos sobre la base de la información disponible, y en particular de la información comunicada por los Estados miembros respecto de:
a)
la gravedad del riesgo para la seguridad o la eficacia medioambiental de los vehículos equipados con las piezas o equipos en cuestión;
b)
el posible efecto, sobre los consumidores y fabricantes en la fase de postventa, de la imposición, en virtud del presente artículo, de un posible requisito de autorización de piezas o equipos.
Dichos actos de ejecución se adoptarán con arreglo al procedimiento de examen a que se refiere el artículo 73, apartado 2.
3. El apartado 1 no será aplicable a las piezas o equipos originales ni a las piezas o equipos que hayan recibido la homologación de tipo con arreglo a alguno de los actos enumerados en el anexo II, excepto cuando la homologación se refiera a aspectos distintos de los contemplados en el apartado 1.
El apartado 1 no se aplicará a las piezas o equipos producidos exclusivamente para vehículos de competición no destinados a utilización en vías públicas. Las piezas o equipos incluidos en una lista establecida por un acto de ejecución a que se refiere el apartado 2 que tengan doble uso, para la competición y para la circulación, no podrán ponerse a disposición del público general para ser usados en vehículos utilizados en carretera, a menos que satisfagan los requisitos del presente artículo. Cuando proceda, la Comisión adoptará disposiciones para identificar las piezas o equipos contemplados en el presente apartado.
4. Se otorgan a la Comisión los poderes para adoptar actos delegados con arreglo al artículo 75, en lo referente a los requisitos que deben cumplir las piezas y equipos mencionados en el apartado 1 del presente artículo.
Estos requisitos podrán basarse en los actos enumerados en el anexo II o podrán consistir en una comparación de la pieza o del equipo con la eficacia medioambiental o las prestaciones de seguridad del vehículo original, o cualesquiera de sus piezas, según proceda. En cualquier caso, los requisitos garantizarán que las piezas o equipos no ponen en peligro el funcionamiento de los sistemas que sean esenciales para la seguridad del vehículo o su eficacia medioambiental.
Artículo 51
Piezas o equipos que pueden comportar un riesgo grave para el funcionamiento correcto de los sistemas esenciales: requisitos conexos
1. A efectos del artículo 50, apartado 1, el fabricante de piezas o equipos presentará a la autoridad de homologación una solicitud acompañada de un acta de ensayo elaborada por un servicio técnico designado que certifique que las piezas o equipos para los que se solicita autorización cumplen los requisitos previstos en el artículo 50, apartado 4. El fabricante podrá presentar únicamente una solicitud por tipo y por pieza ante una única autoridad de homologación.
Cuando la autoridad competente de otro Estado miembro así lo solicite, la autoridad de homologación que haya concedido la homologación enviará a aquella, en el plazo de un mes a partir de la recepción de la solicitud, una copia del certificado de homologación solicitado, junto con sus anexos, por medio de un sistema electrónico de intercambio común seguro. La copia podrá consistir también en un fichero electrónico seguro.
2. La solicitud incluirá los datos del fabricante de las piezas o equipos, el tipo, la identificación y los números de las piezas o equipos, así como la denominación del fabricante del vehículo, el tipo de vehículo y, si procede, el año de fabricación y cualquier otra información que permita la identificación del vehículo en el que vayan a montarse las piezas o equipos.
Cuando la autoridad de homologación, teniendo en cuenta el acta de ensayo y demás pruebas, considere que las piezas o equipos en cuestión cumplen los requisitos previstos en el artículo 50, apartado 4, autorizará la introducción en el mercado y la puesta en servicio de las piezas o equipos con arreglo a lo dispuesto en el apartado 4, párrafo segundo, del presente artículo.
La autoridad de homologación expedirá un certificado al fabricante sin demora.
3. La Comisión podrá adoptar actos de ejecución a fin de establecer el modelo y el sistema de numeración del certificado, previsto en el apartado 2, párrafo tercero, del presente artículo. Dichos actos de ejecución se adoptarán con arreglo al procedimiento de examen contemplado en el artículo 73, apartado 2.
4. El fabricante informará sin demora a la autoridad de homologación que dio la autorización de cualquier cambio que afecte a las condiciones en las que se produjo la autorización. Dicha autoridad de homologación decidirá si es preciso revisar o expedir de nuevo la autorización y si son necesarios nuevos ensayos.
El fabricante será el responsable de garantizar que la fabricación de las piezas o los equipos se efectúe en todo momento en las condiciones en las que se expidió la autorización.
5. Antes de expedir una autorización, la autoridad de homologación verificará la existencia de disposiciones y procedimientos satisfactorios para asegurar el control efectivo de la conformidad de la producción.
Cuando la autoridad de homologación considere que han dejado de cumplirse las condiciones en las que se expidió la autorización, pedirá al fabricante que tome las medidas necesarias para garantizar que las piezas o equipos vuelvan a ser conformes. En caso necesario, retirará la autorización.
6. Las autoridades de homologación de los diferentes Estados miembros someterán a la Comisión todo desacuerdo sobre la autorización mencionada en el apartado 2, párrafo segundo. La Comisión tomará las medidas adecuadas para solucionar el desacuerdo, incluida, en su caso, la retirada de la autorización, previa consulta a las autoridades de homologación.
7. Hasta que se elabore la lista mencionada en el artículo 50, apartado 2, los Estados miembros podrán mantener sus disposiciones nacionales relativas a las piezas o equipos que pueden afectar al funcionamiento correcto de sistemas esenciales para la seguridad del vehículo o su eficacia medioambiental.
Artículo 52
Llamada a revisión o recuperación de vehículos, sistemas, componentes o unidades técnicas independientes
1. Cuando un fabricante que haya recibido una homologación de tipo UE de un vehículo completo tenga la obligación de llevar a cabo, con arreglo al Reglamento (CE) no 765/2008, la llamada a revisión o recuperación de vehículos introducidos en el mercado, matriculados o de cuya puesta en servicio fuera responsable, porque algún sistema, componente o unidad técnica independiente instalado en dichos vehículos, tanto si está debidamente homologado de conformidad con el presente Reglamento como si no, comporta un riesgo grave para la seguridad, la salud pública o la protección del medio ambiente, o bien porque alguna pieza no sujeta a requisitos específicos, en virtud de la normativa sobre homologación de tipo, comporta un riesgo grave para la seguridad, la salud pública o la protección del medio ambiente, informará de ello inmediatamente a la autoridad de homologación que concedió la homologación del vehículo.
2. Cuando un fabricante de sistemas, componentes o unidades técnicas independientes que haya recibido una homologación de tipo UE tenga la obligación de llamar a revisión o de recuperar, con arreglo al Reglamento (CE) no 765/2008, sistemas, componentes o unidades técnicas independientes introducidos en el mercado o de cuya puesta en servicio fuera responsable, porque comportan un riesgo grave para la seguridad, la seguridad laboral, la salud pública o la protección del medio ambiente, tanto si están debidamente homologados de conformidad con el presente Reglamento como si no, informará de ello inmediatamente a la autoridad de homologación que concedió la homologación.
3. El fabricante propondrá a la autoridad de homologación un conjunto de soluciones adecuadas para neutralizar los riesgos graves contemplados en los apartados 1 y 2. La autoridad de homologación comunicará sin demora las soluciones propuestas a las autoridades de homologación de los demás Estados miembros.
Las autoridades de homologación garantizarán que las soluciones se aplican efectivamente en sus respectivos Estados miembros.
4. Si la autoridad de homologación correspondiente considera que las soluciones son insuficientes, o que no se aplican con la suficiente rapidez, informará sin demora a la autoridad de homologación que concedió la homologación de tipo UE.
A continuación, la autoridad de homologación que concedió la homologación de tipo UE informará al fabricante. Si el fabricante no propone ni aplica medidas correctoras efectivas, la autoridad de homologación que concedió la homologación de tipo UE tomará todas las medidas protectoras necesarias, incluida la retirada de la homologación de tipo UE. En caso de retirada de la homologación de tipo UE, la autoridad de homologación, en un plazo de un mes a partir de dicha retirada, lo notificará por correo certificado o por medios electrónicos equivalentes al fabricante, a las autoridades de homologación de los demás Estados miembros y a la Comisión.
Artículo 53
Notificación de decisiones e interposición de recursos
1. Toda decisión tomada de acuerdo con el presente Reglamento y toda decisión por la que se deniegue o retire la homologación de tipo UE, se deniegue la matriculación, se prohíba o se restrinja la introducción en el mercado, matriculación o puesta en servicio de un vehículo, o por la que se exija la retirada de un vehículo del mercado, expondrá de modo detallado los motivos en los que se base.
2. Asimismo, deberá ser notificada a la parte afectada, a la que se informará simultáneamente de los recursos que pueda interponer con arreglo a la legislación vigente en el Estado miembro de que se trate, así como del plazo para presentar dichos recursos.
CAPÍTULO XIII
REGLAMENTOS INTERNACIONALES
Artículo 54
Reglamentos de la CEPE exigidos para la homologación de tipo UE
1. Los reglamentos de la CEPE o las modificaciones de los mismos que hayan recibido el voto favorable de la Unión o a los que esta se haya adherido y que se enumeran en el presente Reglamento o en los actos delegados adoptados en virtud del mismo formarán parte de los requisitos para la homologación de tipo UE de un vehículo.
2. Las autoridades de homologación de los Estados miembros aceptarán las homologaciones concedidas de acuerdo con los reglamentos de la CEPE mencionados en el apartado 1 y, cuando proceda, las marcas de homologación relacionadas con ellas en lugar de las correspondientes homologaciones y marcas de homologación concedidas de acuerdo con el presente Reglamento y los actos delegados adoptados en virtud del presente Reglamento.
3. Cuando la Unión vote a favor de un reglamento de la CEPE o modificaciones de este a efectos de la homologación de tipo UE de vehículos, la Comisión adoptará un acto delegado de conformidad con el artículo 75 a fin de establecer la obligatoriedad del reglamento de la CEPE o de sus modificaciones, y de cambiar el presente Reglamento o los actos delegados adoptados en virtud del presente Reglamento, según proceda.
Dicho acto delegado especificará las fechas de aplicación obligatoria del reglamento de la CEPE o de sus modificaciones, e incluirá, cuando proceda, disposiciones transitorias.
La Comisión adoptará actos delegados específicos que indiquen la aplicación obligatoria de los reglamentos de la CEPE.
CAPÍTULO XIV
INFORMACIÓN TÉCNICA FACILITADA
Artículo 55
Información destinada a los usuarios
1. El fabricante no estará obligado a facilitar ninguna información técnica relacionada con los datos establecidos en el presente Reglamento, o en los actos delegados o de ejecución adoptados en virtud del presente Reglamento, que difiera de los datos aprobados por la autoridad de homologación.
2. Cuando un acto delegado o de ejecución adoptado en virtud del presente Reglamento disponga específicamente que debe hacerlo, el fabricante pondrá a disposición de los usuarios toda la información pertinente y las instrucciones necesarias en las que se describan todas las condiciones especiales o las restricciones de uso relacionadas con un vehículo, sistema, componente o unidad técnica independiente.
3. La información a que se refiere el apartado 2 se facilitará en la lengua o lenguas oficiales del Estado miembro en el que el vehículo vaya a ser introducido en el mercado, matriculado o puesto en servicio. Se proporcionará, previo acuerdo de la autoridad de homologación, en el manual de instrucciones.
Artículo 56
Información destinada a los fabricantes de componentes o unidades técnicas independientes
1. El fabricante del vehículo pondrá a disposición de los fabricantes de componentes o unidades técnicas independientes todos los datos que sean necesarios para la homologación de tipo UE de los componentes o las unidades técnicas independientes, o para obtener la autorización contemplada en el artículo 50, incluidos, cuando proceda, los planos contemplados en los actos delegados y de ejecución adoptados en virtud del presente Reglamento.
El fabricante del vehículo podrá imponer un acuerdo vinculante a los fabricantes de componentes o unidades técnicas independientes para proteger la confidencialidad de cualquier información que no sea de dominio público, incluida la relacionada con los derechos de propiedad intelectual o industrial.
2. El fabricante de componentes o unidades técnicas independientes, en su calidad de titular de un certificado de homologación de tipo UE que, con arreglo al artículo 31, apartado 4, incluya restricciones de uso o condiciones especiales de montaje, o ambas, facilitará toda la información detallada de las mismas al fabricante del vehículo.
Cuando un acto delegado adoptado en virtud del presente Reglamento así lo disponga, el fabricante de componentes o unidades técnicas independientes entregará, junto con los componentes o unidades técnicas independientes que fabrique, las instrucciones sobre restricciones de uso o condiciones especiales de montaje, o ambas.
CAPÍTULO XV
ACCESO A LA INFORMACIÓN RELATIVA A LA REPARACIÓN Y EL MANTENIMIENTO
Artículo 57
Obligaciones de los fabricantes
1. Los fabricantes darán a los agentes independientes acceso sin restricciones a la información relativa a la reparación y el mantenimiento de los vehículos, a través de sitios web, mediante un formato normalizado donde dicha información sea de fácil y rápido acceso. En particular, este acceso se concederá de forma no discriminatoria en comparación con la información o el acceso que se ofrezca a los concesionarios y talleres de reparación autorizados. Esta obligación no será aplicable cuando un vehículo haya sido homologado como perteneciente a una serie corta.
2. Hasta que la Comisión haya adoptado un formato normalizado, la información mencionada en el apartado 1 se proporcionará de manera coherente y que pueda ser procesada por los agentes independientes con un esfuerzo razonable.
Los fabricantes también pondrán material de formación a disposición de los agentes independientes y concesionarios o talleres de reparación autorizados.
3. La información a que se refiere el apartado 1 contendrá, como mínimo, todos los datos siguientes:
a)
un número inequívoco de identificación del vehículo;
b)
los manuales de servicio, incluidos los registros de reparaciones y mantenimiento, así como los planes de servicio;
c)
los manuales técnicos y boletines de revisiones técnicas;
d)
información sobre componentes y diagnóstico (por ejemplo, valores teóricos mínimos y máximos para las mediciones);
e)
los diagramas de cableado;
f)
los códigos de problemas de diagnóstico, incluidos los códigos específicos del fabricante;
g)
los números de verificación de la calibración y la identificación del software aplicables a un tipo de vehículo;
h)
información sobre las herramientas y los equipos patentados, así como la información proporcionada por estos mismos medios;
i)
información sobre registro de datos y datos bidireccionales del seguimiento y los ensayos;
j)
las unidades de trabajo.
4. Los concesionarios o talleres de reparación autorizados pertenecientes al sistema de distribución de un fabricante de vehículos determinado se considerarán agentes independientes a los efectos del presente Reglamento en la medida en que presten servicios de reparación o mantenimiento para vehículos de un fabricante de cuyo sistema de distribución no sean miembros.
5. La información relativa a la reparación y el mantenimiento de los vehículos estará siempre disponible, salvo cuando haya que proceder al mantenimiento del sistema de información.
6. A efectos de fabricación y mantenimiento de piezas de recambio o mantenimiento compatibles con el sistema DAB y de herramientas de diagnóstico y equipos de ensayo, los fabricantes proporcionarán de forma no discriminatoria información relativa al sistema DAB pertinente y a la reparación y el mantenimiento de los vehículos a todo fabricante o taller de reparación de componentes, herramientas de diagnóstico o equipos de ensayo que esté interesado.
7. A efectos de diseño y fabricación de equipos automóviles que utilizan combustible alternativo, los fabricantes proporcionarán de forma no discriminatoria información relativa al sistema DAB pertinente y a la reparación y el mantenimiento de los vehículos a todo fabricante, instalador o taller de reparación de equipos de combustible alternativo que esté interesado.
8. Cuando solicite una homologación de tipo UE, el fabricante proporcionará a la autoridad de homologación pruebas de que se cumple lo dispuesto en el presente Reglamento respecto a la información exigida en el presente artículo.
Si no dispone de tal información en el momento de solicitar la homologación de tipo UE, o la información no es conforme con lo dispuesto en el presente Reglamento y los actos delegados y de ejecución adoptados en virtud del presente Reglamento, el fabricante la proporcionará en el plazo de seis meses tras la fecha de la homologación de tipo.
La Comisión podrá adoptar actos de ejecución a fin de establecer un modelo de certificado referente al acceso a la información relativa al sistema DAB del vehículo y a la reparación y el mantenimiento de este en el que se proporcionen dichas pruebas relativas al cumplimiento a la autoridad de homologación. Dichos actos de ejecución se adoptarán con arreglo al procedimiento de examen contemplado en el artículo 73, apartado 2.
9. Si durante el período mencionado en el apartado 8, párrafo segundo, no se proporcionan pruebas del cumplimiento, la autoridad de homologación tomará las medidas apropiadas para garantizarlo.
10. El fabricante publicará en sus sitios web las modificaciones y suplementos posteriores de la información relativa a la reparación y el mantenimiento de los vehículos al mismo tiempo en que los ponga a disposición de talleres de reparación autorizados.
11. Cuando se mantengan los registros de las reparaciones y el mantenimiento de un vehículo en una base de datos central del fabricante del vehículo o en su nombre, los reparadores independientes deberán tener acceso gratuito a estos registros y poder introducir información sobre las reparaciones y el mantenimiento que hayan realizado.
12. Se otorgan a la Comisión los poderes para adoptar actos delegados de conformidad con el artículo 75, para establecer los detalles de los requisitos de acceso a la información sobre la reparación y el mantenimiento, en particular las especificaciones técnicas relativas al modo en el que se transmitirá la información sobre la reparación y el mantenimiento del vehículo.
Artículo 58
Obligaciones en caso de que existan varios titulares de una homologación de tipo
1. En los supuestos de homologación de tipo por etapas o de homologación de tipo multifásica, el fabricante responsable de la respectiva homologación de tipo también será responsable de comunicar información sobre la reparación en relación con el sistema, componente o unidad técnica independiente específicos o la fase específica tanto al fabricante final como a los agentes independientes.
2. El fabricante final será responsable de facilitar información sobre el vehículo completo a los agentes independientes.
Artículo 59
Tasas por el acceso a la información relativa a la reparación y el mantenimiento de los vehículos
1. Los fabricantes podrán cobrar unas tasas razonables y proporcionadas por el acceso a la información relativa a la reparación y el mantenimiento de los vehículos contemplada por el presente Reglamento. La tasa no será razonable ni proporcionada si desanima a acceder a la información por no tener en cuenta en qué medida la utiliza el agente independiente.
2. Los fabricantes darán acceso diario, mensual y anual a la información relativa a la reparación y el mantenimiento de los vehículos, con tasas que variarán según los períodos por los que se conceda el acceso.
Artículo 60
Foro sobre el Acceso a la Información relativa a los Vehículos
El ámbito de aplicación de las actividades realizadas por el Foro sobre el Acceso a la Información relativa a los Vehículos, establecido con arreglo al artículo 13, apartado 9, del Reglamento (CE) no 692/2008 de la Comisión, de 18 de julio de 2008, por el que se aplica y modifica el Reglamento (CE) no 715/2007 del Parlamento Europeo y del Consejo, sobre la homologación de tipo de los vehículos de motor por lo que se refiere a las emisiones procedentes de turismos y vehículos comerciales ligeros (Euro 5 y Euro 6) y sobre el acceso a la información relativa a la reparación y el mantenimiento de los vehículos (28), se ampliará a los vehículos a los que se aplica el presente Reglamento.
Sobre la base de las pruebas de utilización indebida intencionada o involuntaria de información relativa al sistema DAB y a la reparación y el mantenimiento de los vehículos, el Foro mencionado en el párrafo primero asesorará a la Comisión sobre las medidas para evitar esa utilización indebida de información.
CAPÍTULO XVI
DESIGNACIÓN Y NOTIFICACIÓN DE LOS SERVICIOS TÉCNICOS
Artículo 61
Requisitos relativos a los servicios técnicos
1. Antes de designar un servicio técnico con arreglo al artículo 63, las autoridades de homologación designadoras se asegurarán de que ese servicio técnico cumple los requisitos establecidos en los apartados 2 a 9 del presente artículo.
2. Sin perjuicio de lo dispuesto en el artículo 64, apartado 1, los servicios técnicos se constituirán con arreglo a la legislación nacional de los Estados miembros y tendrán personalidad jurídica.
3. Los servicios técnicos serán organismos terceros independientes del proceso de diseño, fabricación, suministro o mantenimiento del vehículo, sistema, componente o unidad técnica independiente que evalúan.
Se puede considerar que cumple los requisitos del párrafo primero el organismo perteneciente a una asociación empresarial o una federación profesional que represente a las empresas que participan en el diseño, la fabricación, el suministro, el montaje, el uso o el mantenimiento de los vehículos, sistemas, componentes o unidades técnicas independientes que evalúan, someten a ensayo o inspeccionan, a condición de que se demuestre su independencia y la ausencia de conflictos de interés.
4. El servicio técnico, sus máximos directivos y el personal responsable de la realización de las categorías de actividades para las que han sido designados de conformidad con el artículo 63, apartado 1, no serán el diseñador, el fabricante, el proveedor o el encargado del mantenimiento de los vehículos, sistemas, componentes o unidades técnicas independientes que deben evaluarse, ni representarán a las partes que participen en estas actividades. Ello no es óbice para que se usen los vehículos, sistemas, componentes o unidades técnicas independientes evaluados a que se refiere el apartado 3 del presente artículo que sean necesarios para el funcionamiento del servicio técnico o para que dichos vehículos, sistemas, componentes o unidades técnicas independientes se utilicen con fines personales.
El servicio técnico se asegurará de que las actividades de sus filiales o subcontratistas no afecten a la confidencialidad, objetividad e imparcialidad de las categorías de actividades para las que ha sido designado.
5. El servicio técnico y su personal llevarán a cabo las categorías de actividades para las que han sido designados con el máximo nivel de integridad profesional y con la competencia técnica exigida para el campo específico, y estarán libres de cualquier presión o incentivo, especialmente de índole financiera, que pudiera influir en su apreciación o en el resultado de sus actividades de evaluación, en particular la presión o incentivo que pudieran ejercer personas o grupos de personas que tengan algún interés en los resultados de estas actividades.
6. El servicio técnico deberá poder realizar todas las categorías de actividades para las que ha sido designado con arreglo al artículo 63, apartado 1, demostrando, a satisfacción de la autoridad de homologación designadora, que dispone de los elementos que a continuación se indican:
a)
personal con competencias adecuadas, conocimientos técnicos específicos y formación profesional, así como experiencia suficiente y adecuada para realizar las tareas;
b)
descripciones de los procedimientos pertinentes para las categorías de actividades para las que pretende ser designado que garanticen la transparencia y la reproducibilidad de dichos procedimientos;
c)
procedimientos para realizar las categorías de actividades para las que pretende ser designado teniendo debidamente en cuenta el grado de complejidad de la tecnología del vehículo, sistema, componente o unidad técnica independiente de que se trate y si el proceso de producción es de masa o en serie, y
d)
medios necesarios para realizar adecuadamente las tareas relacionadas con las categorías de actividades para las que pretende ser designado y acceso a todo el equipo o las instalaciones que se requieran.
Además, demostrará a la autoridad de homologación designadora que cumple las normas establecidas en el acto delegado adoptado en virtud del artículo 65 que sean pertinentes para las categorías de actividades para las que haya sido designado.
7. Se garantizará la imparcialidad de los servicios técnicos, de sus máximos directivos y del personal encargado de las evaluaciones. No realizarán ninguna actividad que pueda entrar en conflicto con su independencia de criterio o su integridad en relación con las categorías de actividades para las que han sido designados.
8. Los servicios técnicos suscribirán un seguro de responsabilidad referente a sus actividades, salvo que el Estado miembro asuma la responsabilidad con arreglo al Derecho nacional, o que el propio Estado miembro sea directamente responsable de la evaluación de la conformidad.
9. El personal del servicio técnico deberá observar el secreto profesional acerca de toda información obtenida al realizar sus tareas en el marco del presente Reglamento o cualquier disposición del Derecho nacional mediante la cual se aplique, salvo con respecto a la autoridad de homologación designadora o cuando lo requiera la legislación nacional o de la Unión. Se protegerán los derechos de propiedad.
Artículo 62
Filiales y subcontratación de servicios técnicos
1. Los servicios técnicos solo podrán subcontratar algunas de las actividades para las que han sido designados con arreglo al artículo 63, apartado 1, o delegarlas en una filial previo consentimiento de la autoridad de homologación que los designó.
2. Cuando el servicio técnico subcontrate tareas específicas relacionadas con las categorías de actividades para las que ha sido designado o recurra a una filial, se asegurará de que el subcontratista o la filial cumplen los requisitos establecidos en el artículo 61 e informará a la autoridad de homologación designadora en consecuencia.
3. El servicio técnico asumirá la plena responsabilidad de las tareas realizadas por sus subcontratistas o filiales, con independencia de donde tengan su sede.
4. El servicio técnico mantendrá a disposición de la autoridad de homologación designadora los documentos pertinentes sobre la evaluación de las cualificaciones del subcontratista o de la filial, así como las tareas que estos realicen.
Artículo 63
Designación de los servicios técnicos
1. En función de su ámbito de competencia, los servicios técnicos se designarán para una o varias de las categorías de actividades siguientes:
a)
categoría A: servicios técnicos que realizan en sus propias instalaciones los ensayos previstos en el presente Reglamento y en los actos enumerados en el anexo II;
b)
categoría B: servicios técnicos que supervisan los ensayos previstos en el presente Reglamento y en los actos enumerados en el anexo II, en aquellos casos en que dichos ensayos se realicen en las instalaciones del fabricante o en las instalaciones de un tercero;
c)
categoría C: servicios técnicos que evalúan y supervisan periódicamente los procedimientos del fabricante para controlar la conformidad de la producción;
d)
categoría D: servicios técnicos que supervisan o realizan los ensayos o las inspecciones a efectos de vigilancia de la conformidad de la producción.
2. Podrá designarse a una autoridad de homologación como servicio técnico para una o varias de las actividades contempladas en el apartado 1.
3. Los servicios técnicos de terceros países no designados con arreglo al artículo 64 podrán ser notificados a los efectos del artículo 67, pero solo si esta aceptación de servicios técnicos está contemplada en un acuerdo bilateral entre la Unión y el tercer país de que se trate. Esto no impedirá que un servicio técnico establecido en virtud de la legislación nacional de un Estado miembro con arreglo al artículo 61, apartado 2, establezca filiales en terceros países, siempre y cuando estas sean directamente gestionadas y controladas por el servicio técnico designado.
Artículo 64
Servicios técnicos internos acreditados del fabricante
1. Podrá designarse un servicio técnico interno acreditado de un fabricante solamente para las actividades de la categoría A en relación con los requisitos técnicos para los que se autoriza el autoensayo mediante un acto delegado adoptado en virtud del presente Reglamento. Dicho servicio técnico constituirá una parte separada e identificable de la empresa y no participará en el diseño, la fabricación, el suministro o el mantenimiento de los vehículos, sistemas, componentes o unidades técnicas independientes que evalúe.
2. El servicio técnico interno acreditado cumplirá los requisitos siguientes:
a)
además de ser designado por la autoridad de homologación de un Estado miembro, estará acreditado por un organismo nacional de acreditación tal y como se define en el artículo 2, punto 11, del Reglamento (CE) no 765/2008 y de conformidad con las normas y el procedimiento a que se hace referencia en el artículo 65 del presente Reglamento;
b)
el servicio técnico interno acreditado y su personal estarán organizados de manera identificable y utilizarán métodos de información dentro de la empresa de la que formen parte que garanticen su imparcialidad y así lo demuestren al organismo nacional de acreditación pertinente;
c)
el servicio técnico interno acreditado y su personal no ejercerán ninguna actividad que pudiera ser incompatible con su independencia de juicio y su integridad en relación con las categorías de actividades para las que han sido designados;
d)
el servicio técnico interno acreditado prestará sus servicios exclusivamente a la empresa de la que forme parte.
3. No habrá obligación de notificar a la Comisión el servicio técnico interno acreditado, a efectos de lo dispuesto en el artículo 67, pero la información relativa a su acreditación será puesta a disposición de la autoridad de homologación designadora, previa solicitud de la misma, por las empresas de las que formen parte o el organismo nacional de acreditación.
Artículo 65
Procedimientos para las prestaciones y la evaluación de los servicios técnicos
Para asegurarse de que los servicios técnicos cumplen el mismo elevado nivel de prestaciones en todos los Estados miembros, se otorgan a la Comisión los poderes para adoptar actos delegados con arreglo al artículo 75 en lo referente a las normas que deben cumplir los servicios técnicos y al procedimiento para su evaluación con arreglo al artículo 66 y su acreditación con arreglo al artículo 64.
Artículo 66
Evaluación de las competencias de los servicios técnicos
1. La autoridad de homologación designadora elaborará un informe de evaluación en el que se demuestre que se ha evaluado al servicio técnico candidato por su cumplimiento de los requisitos del presente Reglamento y los actos delegados adoptados en virtud de este. Dicho informe podrá incluir un certificado de acreditación expedido por un organismo de acreditación.
2. La evaluación en la que se base el informe mencionado en el apartado 1 se realizará de conformidad con las disposiciones establecidas en el acto delegado adoptado en virtud del artículo 65. El informe de evaluación se revisará al menos cada tres años.
3. El informe de evaluación se notificará a la Comisión si lo solicita. En tales casos, y cuando la evaluación no se base en un certificado de acreditación expedido por un organismo nacional de acreditación en el que se certifique que el servicio técnico cumple los requisitos del presente Reglamento, la autoridad de homologación designadora remitirá a la Comisión documentos que certifiquen la competencia del servicio técnico y las disposiciones tomadas para garantizar que el servicio técnico es supervisado periódicamente por la autoridad de homologación designadora y cumple los requisitos del presente Reglamento y los actos delegados adoptados en virtud del presente Reglamento.
La autoridad de homologación que se prevé designar como servicio técnico de conformidad con el artículo 63, apartado 2, certificará el cumplimiento mediante una evaluación realizada por inspectores independientes de la actividad que se esté evaluando. Estos inspectores podrán proceder de la misma organización siempre que sean gestionados por separado con respecto al personal dedicado a la actividad evaluada.
4. El servicio técnico interno acreditado deberá cumplir con las disposiciones pertinentes del presente artículo.
Artículo 67
Procedimientos de notificación
1. Los Estados miembros notificarán a la Comisión el nombre, la dirección, la dirección electrónica, las personas responsables y la categoría de actividades respecto de todo servicio técnico que hayan designado, así como cualquier modificación posterior de esas designaciones. La notificación especificará, de entre los asuntos enumerados en el anexo II, aquellos para los que han sido designados los servicios técnicos.
2. Los servicios técnicos podrán realizar las actividades descritas en el artículo 63, apartado 1, en nombre de la autoridad de homologación designadora responsable de la homologación de tipo únicamente si han sido notificados previamente a la Comisión con arreglo al apartado 1 del presente artículo.
3. El mismo servicio técnico podrá ser designado por varias autoridades de homologación designadoras y notificado por los Estados miembros de dichas autoridades de homologación designadoras, independientemente de la categoría o categorías de actividades que vaya a realizar de conformidad con el artículo 63, apartado 1.
4. La Comisión deberá ser informada de todo cambio pertinente relativo a la designación, que sea posterior a la notificación.
5. Cuando, en aplicación de un acto enumerado en el anexo II, sea necesario designar una organización específica o un organismo competente que ejerza una actividad no incluida entre las contempladas en el artículo 63, apartado 1, la notificación se ajustará a lo dispuesto en el presente artículo.
6. La Comisión publicará en su sitio web la lista y los datos de los servicios técnicos notificados con arreglo al presente artículo.
Artículo 68
Cambios en las designaciones
1. Si una autoridad de homologación designadora comprueba que un servicio técnico por ella designado ha dejado de cumplir los requisitos establecidos en el presente Reglamento o que no está cumpliendo sus obligaciones, o es informada de ello, la autoridad de homologación designadora restringirá, suspenderá o retirará la designación, según el caso, en función de la gravedad del incumplimiento de tales requisitos u obligaciones. El Estado miembro que haya notificado dicho servicio técnico informará de ello inmediatamente a la Comisión. La Comisión modificará en consecuencia la información publicada a que se refiere el artículo 67, apartado 6.
2. En caso de restricción, suspensión o retirada de la designación o si el servicio técnico cesa su actividad, la autoridad de homologación designadora adoptará las medidas oportunas para garantizar que los expedientes de dicho servicio técnico sean tratados por otro servicio técnico o se pongan a disposición de la autoridad de homologación designadora o de las autoridades de vigilancia del mercado de referencia cuando estas los soliciten.
Artículo 69
Cuestionamiento de la competencia de servicios técnicos
1. La Comisión investigará todos los casos en los que dude o le planteen dudas de que un servicio técnico sea competente o siga cumpliendo los requisitos y las responsabilidades que se le han atribuido.
2. El Estado miembro de la autoridad de homologación designadora facilitará a la Comisión, a petición de esta, toda la información en que se fundamenta la designación o el mantenimiento de la designación del servicio técnico en cuestión.
3. La Comisión garantizará el trato confidencial de toda la información sensible recabada en el transcurso de sus investigaciones.
4. Cuando la Comisión compruebe que un servicio técnico no cumple o ha dejado de cumplir los requisitos de su designación, informará al respecto al Estado miembro de la autoridad de homologación designadora con el fin de establecer, en cooperación con ese Estado miembro, las medidas correctoras necesarias, y pedirá a dicho Estado miembro que adopte esas medidas correctoras, que en caso de ser necesario pueden incluir la retirada de la designación.
Artículo 70
Obligaciones operativas de los servicios técnicos
1. Los servicios técnicos realizarán las categorías de actividades para las que han sido designados en nombre de la autoridad de homologación designadora y con arreglo a los procedimientos de evaluación y ensayo contemplados en el presente Reglamento y en los actos enumerados en el anexo II.
Los servicios técnicos supervisarán o realizarán ellos mismos los ensayos necesarios para la homologación o las inspecciones con arreglo a lo especificado en el presente Reglamento o en uno de los actos enumerados en el anexo II, excepto cuando se permitan procedimientos alternativos. Los servicios técnicos no realizarán ensayos, evaluaciones o inspecciones para los que no hayan sido debidamente designados por la autoridad de homologación designadora.
2. En todo momento, los servicios técnicos:
a)
permitirán a la autoridad de homologación designadora presenciar el servicio técnico durante la evaluación de la conformidad como proceda, y
b)
sin perjuicio de lo dispuesto en el artículo 61, apartado 9, y el artículo 71, facilitarán a la autoridad de homologación designadora la información de este tipo que pueda solicitarse respecto de las categorías de actividades incluidas en el ámbito de aplicación del presente Reglamento.
3. Cuando un servicio técnico concluya que un fabricante no ha cumplido los requisitos establecidos en el presente Reglamento, informará de ello a la autoridad de homologación designadora con el fin de que esta exija al fabricante que adopte las medidas correctoras pertinentes y no expida seguidamente certificados de homologación de tipo hasta que la autoridad de homologación considere que se han tomado las medidas correctoras adecuadas.
4. En el marco de la supervisión de la conformidad de la producción a raíz de la expedición de un certificado de homologación de tipo, cuando un servicio técnico que actúe en nombre de la autoridad de homologación designadora concluya que un vehículo, sistema, componente o unidad técnica independiente ha dejado de cumplir los requisitos establecidos en el presente Reglamento, informará de ello a la autoridad de homologación designadora. La autoridad de homologación adoptará las medidas adecuadas como se prevé en el artículo 33.
Artículo 71
Obligaciones de los servicios técnicos en materia de información
1. Los servicios técnicos informarán a la autoridad de homologación designadora de lo siguiente:
a)
de cualquier falta de conformidad descubierta que pueda requerir la denegación, la restricción, la suspensión o la retirada de un certificado de homologación de tipo;
b)
de cualquier circunstancia que afecte al ámbito y a las condiciones de su designación;
c)
de cualquier solicitud de información que hayan recibido de las autoridades de vigilancia del mercado en relación con sus actividades.
2. Previa solicitud de la autoridad de homologación designadora, los servicios técnicos facilitarán información sobre las actividades incluidas en el ámbito de su designación y sobre cualquier otra actividad realizada, incluidas las actividades de carácter transfronterizo y la subcontratación.
CAPÍTULO XVII
ACTOS DE EJECUCIÓN Y DELEGADOS
Artículo 72
Actos de ejecución
Con el fin de lograr los objetivos del presente Reglamento y de establecer condiciones uniformes para su aplicación, la Comisión adoptará, con arreglo al procedimiento de examen contemplado en el artículo 73, apartado 2, actos de ejecución en los que se establezcan las siguientes medidas de ejecución:
a)
el modelo para la declaración del fabricante relativa a la durabilidad de los sistemas, piezas y equipos esenciales para la seguridad funcional a que se refiere el artículo 22, apartado 7;
b)
modelos de la ficha de características y del expediente del fabricante a que se refiere el artículo 27, apartado 4;
c)
el sistema de numeración de los certificados de homologación de tipo UE a que se refiere el artículo 29, apartado 4;
d)
el modelo de certificado de homologación de tipo UE a que se refiere el artículo 30, apartado 2;
e)
el modelo para la hoja de resultados de los ensayos adjunta al certificado de homologación de tipo UE a que se refiere el artículo 30, apartado 3;
f)
el modelo de la lista de requisitos aplicables o de los actos a que se refiere el artículo 30, apartado 6;
g)
los requisitos generales para el formato del acta de ensayo a que se refiere el artículo 32, apartado 1;
h)
el modelo para el certificado de conformidad a que se refiere el artículo 38, apartado 2;
i)
el modelo de la marca de homologación de tipo UE a que se refiere el artículo 39, apartado 3;
j)
las autorizaciones para la concesión de homologaciones de tipo UE en exención de las nuevas tecnologías o nuevos conceptos a que se refiere el artículo 40, apartado 3;
k)
los modelos para el certificado de homologación de tipo y el certificado de conformidad en lo referente a las nuevas tecnologías o los nuevos conceptos a que hace referencia el artículo 40, apartado 4;
l)
las autorizaciones a los Estados miembros para prorrogar la homologación de tipo a que se refiere el artículo 41, apartado 2;
m)
la lista de piezas y equipos a que se refiere el artículo 50, apartado 2;
n)
el modelo y el sistema de numeración para el certificado previsto en el artículo 51, apartado 3, así como todos los aspectos relativos al procedimiento de autorización a que se refiere dicho artículo;
o)
el modelo de certificado que debe servir a la autoridad de homologación como prueba del cumplimiento a que se refiere el artículo 57, apartado 8.
Artículo 73
Procedimiento de comité
1. La Comisión estará asistida por el Comité Técnico sobre Vehículos de Motor, establecido en el artículo 40 de la Directiva 2007/46/CE. Dicho Comité es un comité en el sentido del Reglamento (UE) no 182/2011.
2. En los casos en que se haga referencia al presente apartado, será de aplicación el artículo 5 del Reglamento (UE) no 182/2011.
Si el Comité no emite dictamen alguno, la Comisión no adoptará el proyecto de acto de ejecución y se aplicará el artículo 5, apartado 4, párrafo tercero, del Reglamento (UE) no 182/2011.
Artículo 74
Modificación de los anexos
Sin perjuicio de las demás disposiciones del presente Reglamento relativas a la modificación de sus anexos, también se otorgan a la Comisión los poderes para adoptar actos delegados de conformidad con el artículo 75 con respecto a la modificación:
i)
del anexo II, partes B y C, en lo referente a la introducción de requisitos adicionales en materia de seguridad funcional y fabricación de los vehículos para los quads pesados para carretera de la subcategoría L7e-A;
ii)
de los anexos II y V, con objeto de introducir referencias de actos reglamentarios y correcciones de errores;
iii)
del anexo V, parte B, con el fin de modificar los combustibles de referencia aplicables;
iv)
del anexo VI, partes C y D, con objeto de tener en cuenta los resultados del estudio a que se refiere el artículo 23, apartado 4, y la adopción de reglamentos de la CEPE.
Artículo 75
Ejercicio de la delegación
1. Se otorgan a la Comisión los poderes para adoptar actos delegados en las condiciones establecidas en el presente artículo.
2. Los poderes para adoptar actos delegados a que se refiere el artículo 18, apartado 3, el artículo 20, apartado 2, el artículo 21, apartado 5, el artículo 22, apartados 5 y 6, el artículo 23, apartados 6 y 12, el artículo 24, apartado 3, el artículo 25, apartado 8, el artículo 32, apartado 6, el artículo 33, apartado 6, el artículo 50, apartado 4, el artículo 54, apartado 3, el artículo 57, apartado 12, el artículo 65 y el artículo 74, se otorgan a la Comisión por un período de cinco años a partir del 22 de marzo de 2013.
3. La delegación de poderes a que se refiere el artículo 18, apartado 3, el artículo 20, apartado 2, el artículo 21, apartado 5, el artículo 22, apartados 5 y 6, el artículo 23, apartados 6 y 12, el artículo 24, apartado 3, el artículo 25, apartado 8, el artículo 32, apartado 6, el artículo 33, apartado 6, el artículo 50, apartado 4, el artículo 54, apartado 3, el artículo 57, apartado 12, el artículo 65y el artículo 74, podrá ser revocada en cualquier momento por el Parlamento Europeo o por el Consejo. La decisión de revocación pondrá término a la delegación de los poderes que en ella se especifiquen. La decisión surtirá efecto al día siguiente de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea o en una fecha posterior indicada en la misma. No afectará a la validez de los actos delegados que ya estén en vigor.
4. La Comisión, tan pronto como adopte un acto delegado, lo notificará simultáneamente al Parlamento Europeo y al Consejo.
5. Los actos delegados adoptados en virtud del artículo 18, apartado 3, el artículo 20, apartado 2, el artículo 21, apartado 5, el artículo 22, apartados 5 y 6, el artículo 23, apartados 6 y 12, el artículo 24, apartado 3, el artículo 25, apartado 8, el artículo 32, apartado 6, el artículo 33, apartado 6, el artículo 50, apartado 4, el artículo 54, apartado 3, el artículo 57, apartado 12, el artículo 65 y el artículo 74 entrarán en vigor únicamente si, en un plazo de dos meses desde su notificación al Parlamento Europeo y al Consejo, ni el Parlamento Europeo ni el Consejo formulan objeciones o si, antes del vencimiento de dicho plazo, tanto el uno como el otro informan a la Comisión de que no las formularán. El plazo se prorrogará dos meses a iniciativa del Parlamento Europeo o del Consejo.
CAPÍTULO XVIII
DISPOSICIONES FINALES
Artículo 76
Sanciones
1. Los Estados miembros establecerán sanciones aplicables a los operadores económicos por incumplimiento del presente Reglamento y en los actos delegados o de ejecución adoptados en virtud del mismo. Los Estados miembros tomarán todas las medidas necesarias para garantizar la aplicación de las sanciones. Las sanciones establecidas serán eficaces, proporcionadas y disuasorias. Los Estados miembros notificarán dichas disposiciones a la Comisión a más tardar el 23 de marzo de 2015 y le comunicarán sin demora cualquier modificación posterior de las mismas.
2. Los tipos de infracciones sometidas a sanción incluirán, entre otros:
a)
la formulación de declaraciones falsas durante los procedimientos de homologación o los procedimientos encaminados a una llamada a revisión o recuperación;
b)
la falsificación de los resultados de los ensayos de homologación de tipo;
c)
la omisión de datos o especificaciones técnicas que pudieran entrañar una llamada a revisión o recuperación, o la denegación o retirada de la homologación de tipo;
d)
el uso de dispositivos de desactivación;
e)
la denegación del acceso a información;
f)
que los operadores económicos comercialicen vehículos, sistemas, componentes o unidades técnicas independientes sujetos a homologación sin dicha homologación o que falsifiquen documentos o marcado con esa intención.
Artículo 77
Disposiciones transitorias
1. Sin perjuicio de otras disposiciones del presente Reglamento, este no invalidará ninguna homologación de tipo UE concedida a vehículos o a sistemas, componentes o unidades técnicas independientes con anterioridad al 1 de enero de 2016.
2. Salvo cuando se disponga de otra forma, las homologaciones de tipo UE concedidas a vehículos, sistemas, componentes o unidades técnicas independientes en virtud de los actos a que se refiere el artículo 81, apartado 1, seguirán siendo válidas hasta las fechas especificadas en el anexo IV en lo referente a tipos de vehículos ya existentes.
3. No obstante lo dispuesto en el presente Reglamento, los nuevos tipos de vehículos de las categorías L1e, L2e y L6e o los nuevos sistemas, componentes o unidades técnicas independientes destinados a esos tipos de vehículos seguirán contando con la homologación de tipo en virtud de la Directiva 2002/24/CE hasta el 31 de diciembre de 2016.
4. Las autoridades de homologación seguirán concediendo extensiones de las homologaciones a los vehículos, sistemas, componentes o unidades técnicas independientes mencionados en el apartado 1 de conformidad con lo establecido en la Directiva 2002/24/CE y cualquiera de las directivas enumeradas en el artículo 81, apartado 1. Sin embargo, dichas homologaciones no se utilizarán con el fin de obtener una homologación de tipo de un vehículo completo en virtud del presente Reglamento.
5. No obstante lo dispuesto en la Directiva 2002/24/CE, también se concederá la homologación de tipo a los vehículos que cumplan lo dispuesto en el presente Reglamento y los actos delegados adoptados en virtud del presente Reglamento respecto de los requisitos en materia medioambiental y de propulsión a que se refiere la parte A del anexo II a más tardar el 31 de diciembre de 2015.
En tal caso, las autoridades nacionales no prohibirán, restringirán ni impedirán la matriculación, introducción en el mercado o puesta en servicio de vehículos que se ajusten al tipo homologado.
Artículo 78
Informe
1. A más tardar el 31 de diciembre de 2020, los Estados miembros informarán a la Comisión sobre la aplicación de los procedimientos de homologación de tipo establecidos en el presente Reglamento.
2. Basándose en la información facilitada en virtud del apartado 1, la Comisión presentará un informe al Parlamento Europeo y al Consejo sobre la aplicación del presente Reglamento a más tardar el 31 de diciembre de 2021. En particular, el informe examinará si, sobre la base de la experiencia adquirida con la aplicación del presente Reglamento, convendría contemplar también en el capítulo X la homologación de tipo UE para series cortas. Si lo considera necesario, la Comisión presentará una propuesta a tal efecto.
Artículo 79
Revisión relativa a los sistemas avanzados de frenado
1. A más tardar el 31 de diciembre de 2019, la Comisión presentará un informe al Parlamento Europeo y al Consejo.
2. Ese informe examinará la instalación obligatoria de un sistema de frenado antibloqueo y un sistema de frenado combinado que lo complemente a elección del fabricante para las motocicletas de la subcategoría L3e-A1. Se basará en una evaluación de la viabilidad técnica de dicho requisito, un análisis de rentabilidad, un análisis de los datos sobre accidentes de tráfico y la consulta de las partes interesadas pertinentes. Además, tendrá en cuenta las normas europeas e internacionales vigentes en la materia.
3. A los efectos del informe mencionado en el apartado 2, los Estados miembros facilitarán a la Comisión, a más tardar el 31 de diciembre de 2017, estadísticas sobre los accidentes de tráfico de las motocicletas en cuestión para los cuatro años precedentes basadas en la clasificación de vehículos establecida en el anexo I y el tipo de sistema avanzado de frenado instalado.
4. Sobre la base de los resultados del informe, la Comisión examinará la posibilidad de presentar una propuesta legislativa sobre la instalación obligatoria de un sistema avanzado de frenado en las subcategorías de vehículos en cuestión.
Artículo 80
Revisión relativa a la homologación individual de vehículos
1. A más tardar el 31 de diciembre de 2022, la Comisión presentará un informe al Parlamento Europeo y al Consejo en relación con las cuestiones a que se refiere el apartado 3.
2. El informe se basará en una consulta de las partes interesadas pertinentes y tendrá en cuenta las normas europeas e internacionales vigentes en la materia.
3. A más tardar el 31 de diciembre de 2021, los Estados miembros informarán a la Comisión de lo siguiente:
a)
el número de homologaciones específicas concedidas por las autoridades nacionales de ese Estado miembro cada año a vehículos de la categoría L antes de su primera matriculación desde el 1 de enero de 2016;
b)
los criterios nacionales en los que se basaron esas homologaciones en la medida en que esos criterios discrepen de los requisitos obligatorios para la homologación de tipo UE.
4. El informe irá acompañado, cuando proceda, de propuestas legislativas, y examinará la inclusión de homologaciones específicas en el Reglamento sobre la base de requisitos armonizados.
Artículo 81
Derogación
1. Sin perjuicio de lo dispuesto en el artículo 77 del presente Reglamento, quedan derogadas la Directiva 2002/24/CE y las Directivas 93/14/CEE, 93/30/CEE, 93/33/CEE, 93/93/CEE, 95/1/CE, 97/24/CE, 2000/7/CE, 2002/51/CE, 2009/62/CE, 2009/67/CE, 2009/78/CE, 2009/79/CE, 2009/80/CE y 2009/139/CE con efectos a partir del 1 de enero de 2016.
2. Las referencias a las Directivas derogadas se entenderán hechas al presente Reglamento y deberán leerse, en lo que respecta a la Directiva 2002/24/CE, con arreglo a la tabla de correspondencias que figura en el anexo IX.
Artículo 82
Entrada en vigor y aplicación
1. El presente Reglamento entrará en vigor el vigésimo día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
2. Será aplicable a partir del 1 de enero de 2016.
A partir del 22 de marzo de 2013, las autoridades nacionales no podrán denegar, si un fabricante lo solicita, la concesión de una homologación de tipo UE o de una homologación de tipo nacional para un tipo de vehículo nuevo, o prohibir la matriculación, introducción en el mercado o puesta en servicio de un vehículo nuevo cuando el vehículo en cuestión cumpla lo dispuesto en el presente Reglamento y en los actos delegados y de ejecución adoptados en virtud del presente Reglamento.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Estrasburgo, el 15 de enero de 2013.