РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) 2015/428 НА КОМИСИЯТА
от 10 март 2015 година
за изменение на Регламент (ЕИО) № 2454/93 и Регламент (ЕС) № 1063/2010 по отношение на правилата за произход, отнасящи се до схемата от общи тарифни преференции и преференциални тарифни мерки за определени държави или територии
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 г. относно създаване на Митнически кодекс на Общността (1), и по-специално член 247 от него,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията (2), изменен с Регламент (ЕС) № 1063/2010 (3) и Регламент за изпълнение (ЕС) № 530/2013 (4) предвижда да бъде реформиран начинът, по който се удостоверява произходът на стоките за целите на схемата на Съюза от общи тарифни преференции („ОСП“). С реформата се въведе система за удостоверяване на произхода от страна на самите износители, регистрирани за тази цел от държавите бенефициери или от държавите членки, чието привеждане в действие бе отложено до 1 януари 2017 г. Тъй като износителите най-добре познават произхода на своите продукти, е целесъобразно от тях да се изисква да предоставят пряко на своите клиенти изявления за произход. Това е основополагащият принцип на реформата. С цел да се позволи на държавите бенефициери и на държавите членки да регистрират износители, Комисията следва да създаде електронна система за регистрирани износители („системата REX“).
(2)
Изяснени са някои допълнителни изисквания на системата REX. Тези изисквания налагат необходимостта от изменение на някои разпоредби, отнасящи се до правилата за произход по ОСП.
(3)
Норвегия и Швейцария също предоставят едностранни тарифни преференции за внос от държавите бенефициери. В хода на обсъжданията, проведени от Комисията с Норвегия и Швейцария в съответствие с разрешението на Комисията, получено от Съвета, да предоговори с тези две държави съществуващите споразумения (5) относно взаимното признаване на заместващи доказателства за произход и удължаването на срока на прилагането на двустранната кумулация към материали с произход от Норвегия и Швейцария, бе договорено, че Норвегия и Швейцария също ще прилагат системата за регистрирани износители и ще използват системата REX. Същата възможност следва да бъде предоставена на Турция, след като тази държава изпълни определени условия, предвидени в Регламент (ЕИО) № 2454/93. С цел да се осигури правилното функциониране на сътрудничеството между Съюза, Норвегия, Швейцария и Турция, следва да бъдат въведени необходимите корекции.
(4)
Вносител, който използва изявление за произход, следва да е в състояние да провери валидността на номера на регистриран износител на регистрирания износител, който го е издал. Ето защо данните от системата REX следва да бъдат публикувани на публичен уебсайт.
(5)
Съществуващите правила относно системата за регистрирани износители трябва да започнат да се прилагат от 1 януари 2017 г. За да не се допусне тези правила да бъдат засегнати във фазата на тяхното прилагане, измененията, въведени с настоящия регламент, следва да започнат да се прилагат преди тази дата.
(6)
Съгласно действащите правила, единствено износителите в държавите бенефициери и в Съюза отговарят на изискванията за регистрация. Тъй като Норвегия и Швейцария, както и Турция, след като тази държава изпълни определени условия, ще прилагат системата за регистрирани износители, техните износители следва също така да имат възможността да се регистрират, за да имат право да изготвят изявления за произход в контекста на двустранната кумулация или да изготвят заместващи изявления за произход в контекста на повторното експедиране на стоки.
(7)
Сега действащите правила относно сроковете за създаването на системата REX не отчитат в достатъчна степен способността на държавите бенефициери да управляват процедурата по регистрация и да приведат системата в действие от 2017 г. Поради това следва да се предвидят преходни мерки и подход на постепенно въвеждане до 31 декември 2019 г. с възможност за шестмесечен период на удължаване. От 30 юни 2020 г., за да имат право на преференциално тарифно третиране по ОСП, всички пратки, съдържащи продукти с произход, чиято обща стойност надхвърля 6 000 EUR, ще трябва да бъдат придружени от изявление за произход, изготвено от регистриран износител.
(8)
Комисията, компетентните органи на държавите бенефициери и митническите органи на държавите членки, както и на Норвегия, Швейцария и Турция, след като тази държава изпълни определени условия, трябва да имат достъп до съхранените в системата данни. С цел да се гарантира подходяща защита на личните данни, следва да бъдат определени подробни правила, които се отнасят специално за обхвата на достъпа и целите на обработката на тези данни, както и правото на износителите да получат изменение, заличаване или блокиране на посочените данни.
(9)
Настоящият регламент не следва по никакъв начин да засяга степента на защита на лицата във връзка с обработката на лични данни съгласно разпоредбите на Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (6) и националното право, с което се прилага посочената директива, като по-специално не променя нито задълженията на държавите членки, свързани с обработката от тяхна страна на лични данни съгласно Директива 95/46/ЕО, нито задълженията на институциите и органите на Съюза, свързани с обработката от тяхна страна на лични данни съгласно Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета (7) при изпълнение на задълженията им.
(10)
Срокът за съхранение на данните за регистриран износител, чиято регистрация е отменена, следва да се определи, като се вземе предвид действителната необходимост от съхраняване на тези данни, както и вече определеният в законодателствата на държавите членки срок на съхранение.
(11)
Правилата относно разделянето на пратки следва да се коригират, за да се поясни, че към разделяне на пратките може да се пристъпи само когато то се извършва от износителите или на тяхна отговорност.
(12)
В условията за издаване със задна дата на сертификати за произход, формуляр A, следва да се предвиди допълнителният случай, в който крайното местоназначение на продуктите се определя по време на транспортирането или съхранението на продуктите, както и след евентуално разделяне.
(13)
Доколкото статусът на някои държави в ОСП се промени на 1 януари 2015 г. от този на държава бенефициер на статус на държава, която отговаря на условията, компетентните органи на тези държави вече няма да могат да издават сертификатите за произход, формуляр A,за стоки с произход от друга държава от същата регионална група, която все още е държава бенефициер, както са го правели по-рано в съответствие с член 86, параграф 4, втората и третата алинея. С цел да се позволи на износителите на стоки от държавите бенефициери да продължат да превозват стоките си по редовните си търговски маршрути през държавите, които са променили статуса си, без прекъсване през периода от 1 януари 2015 г. до датата на влизане в сила на настоящия регламент, измененията на правилата за издаване със задна дата на сертификатите, формуляр A, следва да се прилагат със задна дата, считано от 1 януари 2015 г.
(14)
Съгласно настоящите правила, процедури и методи на административно сътрудничество, приложими докато бъде приведена в действие системата за регистрирани износители, държавите бенефициери износители, по своя инициатива или по искане на митническите органи на държавите членки, извършват подходящи проверки, ако процедурата по проверката или някоя друга налична информация сочи, че правилата за произход са били нарушени. Същото задължение следва да продължи да се прилага и след като започне прилагането на системата за регистрирани износители.
(15)
С цел да се гарантира правната сигурност, преходните правила относно прилагането на системата за удостоверяване на произхода от страна на самите регистрирани износители, определени понастоящем в Регламент за изменение (ЕС) № 1063/2010, следва да бъдат включени пряко в Регламент (ЕИО) № 2454/93.
(16)
В част II от приложение 13а следва да бъде въведена нова позиция на Хармонизираната система за описание и кодиране на стоките, както и свързаните с нея правила, така че да се вземат предвид облеклата и допълненията за облекла, различни от трикотажните или плетените (позиция 62), но които имат трикотажни или плетени части.
(17)
След добавянето на испански език към езиците, на които може да бъде изготвено изявление за произход, приложение 13г, посочено в член 95, параграф 3 от Регламент (ЕИО) № 2454/93. следва да бъде изменено, като се добави текст на испански език на изявлението за произход.
(18)
Приложение 17 следва да се измени, за да се въведе допустимо отклонение по широчина, до което сертификатите за произход, формуляр А, може да не отговарят на изискванията по отношение на размерите. Същевременно следва да се измени списъкът на държавите, които приемат сертификатите за произход, формуляр А, за целите на схемата на Съюза от общи тарифни преференции, като се добави Хърватия.
(19)
Член 109 следва да бъде допълнен с разпоредба относно одобряването на клетка 7 на сертификата за движение EUR. 1 и декларациите върху фактури, която следва да съдържа допълнителни указания за изясняване на правната рамка, съгласно която тези доказателства са издадени или изготвени.
(20)
Регламент (ЕИО) № 2454/93 следва да бъде съответно изменен.
(21)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Комитета по Митническия кодекс,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕИО) № 2454/93 се изменя, както следва:
1)
Добавя се член 66а, както следва:
„Член 66а
1. Членове 68 - 71 и членове 90 - 97й се прилагат от датата на прилагане на системата за удостоверяване на произхода от страна на самите регистрирани износители („системата за регистрираните износители“) от държавите бенефициери и държавите членки.
2. Членове 97к - 97ц се прилагат докато държавите бенефициери и държавите членки издават съответно сертификати за произход, формуляр А, и сертификати за движение EUR. 1, или техните износители съставят декларации върху фактури, в съответствие с членове 91 и 91а.“
2)
Член 67 се изменя, както следва:
а)
В параграф 1 букви м) и н) се заменят със следното:
„м)
„стойност на материалите“ в списъка от приложение 13а означава митническата стойност на използваните материали без произход в момента на вноса или, ако тя не е известна и не може да бъде установена, първата установима цена, заплатена за материалите в държавата на производство; когато трябва да бъде установена стойността на използваните материали с произход, настоящата буква се прилага mutatis mutandis;
н)
„цена франко завода“ означава цената франко завода (EX Works), платена за продукта на производителя, в чието предприятие е извършена последната обработка или преработка, при условие че цената включва стойността на всички използвани материали и всички други разходи, свързани с производството му, от която са изключени всички вътрешни данъци, които са възстановени или могат да бъдат възстановени след износа на получения продукт.
Когато действително платената цена не отразява всички разходи, свързани с производството на продукта, които действително са възникнали в държавата на производство, цената франко завода означава сборът от всички тези разходи, от който са изключени всички вътрешни данъци, които са възстановени или могат да бъдат възстановени след износа на получения продукт;“
б)
В параграф 1 букви ф) и ц) се заменят със следното:
„ф)
„регистриран износител“ означава:
i)
износител, който е установен в държава бенефициер и е регистриран пред компетентните органи на тази държава бенефициер за целите на износа на продукти по схемата - за Съюза или за друга държава бенефициер, с която е възможна регионална кумулация на произхода; или
ii)
износител, който е установен в държава членка и е регистриран пред компетентните органи на тази държава членка за целите на износа на продукти с произход от Съюза, които ще бъдат използвани като материали в държава бенефициер по двустранна кумулация; или
iii)
лице, извършващо повторна експедиция на стоки, което е установено в държава членка и е регистрирано пред митническите органи на тази държава членка за целите на изготвяне на заместващи изявления за произход с цел повторна експедиция на продукти с произход за друго място в рамките на митническата територия на Съюза, или, когато е приложимо, за Норвегия, Швейцария или Турция („регистрирано лице, извършващо повторна експедиция“);
х)
„изявление за произход“ означава изявление, изготвено от износителя или лицето, извършващо повторна експедиция на стоките, в което се посочва, че обхванатите от него продукти отговарят на правилата за произход по схемата.“
в)
Добавя се следният параграф 3:
„3. За целите на параграф 1, буква ф), когато износителят е представляван за целите на извършването на формалностите по износа и представителят на износителя също е регистриран износител, този представител не може да използва своя собствен регистрационен номер на износител.“
3)
В член 68 параграф 3 се заменя със следното:
„3. Държавите бенефициери представят на Комисията текста на поетия ангажимент, посочен в параграф 1, най-малко три месеца преди датата, на която те възнамеряват да започнат регистрацията на износителите.“
4)
Член 69 се заменя със следното:
„Член 69
1. Държавите бенефициери съобщават на Комисията органите, разположени на тяхна територия, които са:
а)
част от правителствените органи на съответната държава или действат под ръководството на правителството и притежават правомощия да регистрират износители в системата REX, да променят и актуализират регистрационни данни и да отменят регистрация;
б)
част от правителствените органи на съответната държава и отговарят за осигуряването на административното сътрудничество с Комисията и митническите органи на държавите членки, както е предвидено в настоящия раздел.
Те съобщават на Комисията имената и адресите и данните за връзка с тези органи. Съобщението се изпраща до Комисията най-късно три месеца преди датата, на която държавите бенефициери възнамеряват да започнат регистрацията на износителите.
Държавите бенефициери незабавно информират Комисията за всяка промяна в данните, които са съобщили по първа алинея.
2. Държавите членки съобщават на Комисията имената, адресите и данните за връзка на своите митнически органи, които:
а)
са компетентни да регистрират износители и лица, които извършват повторна експедиция на стоки, в рамките на системата REX, да променят и актуализират регистрационни данни и да отменят регистрация;
б)
отговарят за осигуряване на административното сътрудничество с компетентните органи на държавите бенефициери, както е предвидено в настоящия раздел.
Съобщението се изпраща на Комисията в срок до 30 септември 2016 г.
Държавите членки незабавно информират Комисията за всяка промяна в данните, които са съобщили по първа алинея.“
5)
Вмъкват се следните членове 69а, 69б и 69в:
„Член 69а
1. Комисията създава системата REX и я предоставя за ползване от 1 януари 2017 г.
2. След получаване на пълния формуляр за заявление, посочен в приложение 13в, компетентните органи на държавите бенефициери и митническите органи на държавите членки определят незабавно номер на регистриран износител на износителя или, когато е уместно, на лицето, което извършва повторна експедиция на стоки, и въвеждат в системата REX номера на регистриран износител, регистрационните данни и датата, от която съответната регистрация е валидна в съответствие с член 92, параграф 5.
Когато компетентните органи считат, че информацията, предоставена в заявлението, е непълна, те незабавно информират износителя за това.
Компетентните органи на държавите бенефициери и митническите органи на държавите членки актуализират системно данните, регистрирани от тях. Те променят тези данни веднага след като бъдат информирани от регистрирания износител в съответствие с член 93.
Член 69б
1. Комисията взема мерки за осигуряване на достъп до системата REX в съответствие с настоящия член.
2. Комисията има достъп за справка с всички данни.
3. Компетентните органи на държавите бенефициери имат достъп за справка до данните за износителите, регистрирани от тях.
4. Митническите органи на държавите членки имат достъп за справка с данните, регистрирани от тях, от митническите органи на други държави членки и от компетентните органи на държавите бенефициери, както и от Норвегия, Швейцария и Турция. Достъпът до данните се използва за целите на проверката на декларациите по член 68 от Кодекса или за разглеждането на декларациите по член 78, параграф 2 от Кодекса.
5. Комисията предоставя защитен достъп до системата REX на компетентните органи на държавите бенефициери.
Доколкото съгласно споразумението, посочено в член 97ж, Норвегия и Швейцария са постигнали договореност със Съюза за споделяне на системата REX, Комисията предоставя защитен достъп до системата REX на митническите органи на тези държави. Защитен достъп до системата REX се предоставя и на Турция, след като тази държава изпълни определени условия.
6. Когато дадена държава или територия бъде заличена от приложение II към Регламент (ЕС) № 978/2012, компетентните органи на държавата бенефициер запазват достъпа си до системата REX толкова дълго, колкото е необходимо, за да им се даде възможност да изпълняват своите задължения в съответствие с член 71.
7. Комисията предоставя следната информация на разположение на обществеността със съгласието, предоставено от износителя чрез неговия подпис в клетка 6 на формуляра, посочен в приложение 13в:
а)
наименование на регистрирания износител;
б)
адрес по местоустановяване на регистрирания износител;
в)
данни за контакт, както е посочено в клетка 2 на формуляра, посочен в приложение 13в;
г)
примерно описание на стоките, които отговарят на изискванията за преференциално третиране, включително примерен списък с позициите или главите по Хармонизираната система, както е указано в клетка 4 от формуляра, посочен в приложение 13в;
д)
EORI номер или идентификационен номер на търговеца (TIN) на регистрирания износител.
Отказът да се подпише клетка 6 не представлява основание за отказ на регистрация на износителя.
8. Комисията винаги предоставя следните данни на разположение на обществеността
а)
номера на регистрирания износител;
б)
датата, от която регистрацията е валидна;
в)
датата на прекратяване на регистрацията, ако е уместно;
г)
информация дали регистрацията се прилага и към износ за Норвегия, Швейцария и Турция, след като тази държава изпълни определени условия;
д)
датата на последната синхронизация между системата REX и публичния уебсайт.
Член 69в
1. Данните, регистрирани в системата REX, се обработват единствено за целите на прилагането на схемата, както е посочено в настоящия раздел.
2. На регистрираните износителите се предоставя информацията, определена в член 11, параграф 1, букви а) - д) от Регламент (ЕО) № 45/2001 или в член 10 от Директива 95/46/ЕО. В допълнение към това им се предоставя и следната информация:
а)
информация относно правното основание за операциите по обработка, за които са предназначени данните;
б)
срок за съхранение на данните;
Тази информация се предоставя на регистрираните износители чрез известие, приложено към заявлението за получаване на статус на регистриран износител, посочено в приложение 13в.
3. Всеки компетентен орган в държава бенефициер, посочен в член 69, параграф 1, буква а), и всеки митнически орган в държава членка, посочена в член 69, параграф 2, буква а), който е въвел данни в системата REX, се счита за администратор по отношение на обработката на тези данни.
Комисията се счита за съвместен администратор по отношение на обработката на всички данни, за да се гарантира, че регистрираният износител ще получи правата си.
4. Правата на регистрираните износители по отношение на обработката на данни, които се съхраняват в системата REX, изброени в приложение 13в и обработвани в националните системи, се упражняват в съответствие със законодателството за защита на данните, транспониращо Директива 95/46/ЕО, на държавата членка, която съхранява техните данни.
5. Държави членки, които възпроизвеждат в националните си системи данните от системата REX, до която имат достъп, актуализират възпроизвежданите данни.
6. Правата на регистрираните износители по отношение на обработката на регистрационните им данни от Комисията се упражняват в съответствие с Регламент (ЕО) № 45/2001.
7. Всяко искане на регистриран износител да упражни правото си на достъп, поправка, заличаване или блокиране на данни в съответствие с Регламент (ЕО) № 45/2001, се представя на администратора на данни и се обработва от него.
Когато регистрираният износител е представил такова искане до Комисията, без да се е опитал да получи правата си от администратора на данни, Комисията препраща това искане до администратора на данните на регистрирания износител.
Ако регистрираният износител не успее да получи правата си от администратора на данни, регистрираният износител представя това искане на Комисията в качеството ѝ на администратор. Комисията има право да поправи, заличи или блокира тези данни.
8. Националните надзорни органи за защита на данните и Европейският надзорен орган по защита на данните, като действат в обхвата на своите съответни компетенции, си сътрудничат активно и осигуряват координиран надзор върху регистрационните данни.
Като действат в обхвата на своите съответни компетенции те обменят помежду си полезна информация, подпомагат се взаимно при извършването на одити и проверки, разглеждат трудностите при тълкуването или прилагането на настоящия регламент, изучават проблемите, свързани с упражняването на независимия надзор или при упражняването на правата на субектите на данни, разработват заедно хармонизирани предложения за съвместни решения за всеки проблем и при необходимост съдействат за повишаване на осведомеността относно правата, свързани със защитата на данните.“
6)
Членове 70 и 71 се заменят със следното:
„Член 70
Комисията ще публикува на своя уебсайт датите, на които държавите бенефициери започнат да прилагат системата за регистрирани износители. Комисията ще актуализира информацията.
Член 71
Когато дадена държава или територия бъде заличена от приложение II към Регламент (ЕС) № 978/2012, задължението за осигуряване на административно сътрудничество, установено в членове 69 и 69а, член 86, параграф 10, и член 97ж, продължава да се прилага за тази държава или територия за период от три години, считано от датата на нейното заличаване от посоченото приложение.“
7)
Член 74 се заменя със следното:
„Член 74
1. Продуктите, декларирани за допускане за свободно обращение в Европейския съюз, са същите като изнесените от държавата бенефициер, която се счита за държава на техния произход. Те не трябва да са били променяни, трансформирани по какъвто и да било начин или подложени на операции, различни от операциите, предназначени да ги съхранят в добро състояние, или операции по добавяне или поставяне на маркировки, етикети, пломби или друга документация, за да се гарантира съответствието със специфичните вътрешни изисквания, приложими в Съюза, преди да бъдат декларирани за допускане за свободно обращение.
2. Продуктите, внасяни в държава бенефициер за целите на кумулацията по член 84, 85 или 86, са същите като изнесените от държавата, която се счита за държава на техния произход. Те не трябва да са променяни, трансформирани по какъвто и да било начин или подложени на операции, различни от операциите, предназначени да ги съхранят в добро състояние, преди да бъдат декларирани за съответния митнически режим в държавата на вноса.
3. Продуктите могат да бъдат съхранявани, при условие че остават под митнически надзор в държавата или държавите на транзит.
4. Разделянето на пратки се допуска, когато се извършва от износителя или на негова отговорност, при условие че въпросните стоки остават под митнически надзор в държавата или държавите на транзит.
5. Изискванията по параграфи 1 - 4 се считат за изпълнени, освен ако митническите органи имат основание да смятат противното; в такъв случай митническите органи могат да поискат от декларатора да представи доказателство за изпълнение на изискванията, което може да бъде дадено под всякаква форма, включително чрез представяне на транспортни документи, които имат силата на договор, като товарителници или фактическо или конкретно доказателство, основаващо се на маркировката или номерирането на опаковките или всяко друго доказателство, свързано със самите стоки.“
8)
В член 84, като втора алинея се добавя следното:
„Подраздели 2 и 7 се прилагат mutatis mutandis по отношение на износа от Европейския съюз за държава бенефициер за целите на двустранната кумулация.“
9)
Член 86 се изменя, както следва:
а)
параграф 2, буква а) се заменя със следното:
„а)
към момента на износа на продукта за Съюза държавите, участващи в кумулацията, са държавите бенефициери, за които преференциалният режим не е бил временно преустановен в съответствие с Регламент (ЕС) № 978/2012;“
б)
в параграф 4 третата алинея се заменя със следното:
„Следната държава се посочва като държава на произход върху доказателството за произход, изготвено от износителя на продукта за Съюза, или - до влизането в действие на системата на регистрирани износители - издадено от органите на държавата бенефициер на износа:
-
при продукти, изнасяни без допълнителна обработка или преработка - държавата бенефициер, посочена върху доказателствата за произход, предвидени в член 95а, параграф 1 или в член 97м, параграф 5, третото тире;
-
при продукти, изнасяни след допълнителна обработка или преработка - държавата на произход, определена съгласно втора алинея.“
в)
добавя се следният параграф 10:
„10. Подраздел 2, членове 90, 91, 92, 93, 94, 95 и подраздел 7 се прилагат mutatis mutandis по отношение на износа от една държава бенефициер за друга държава бенефициер за целите на регионалната кумулация.“
10)
В член 88 параграф 1 се заличава.
11)
В част I, дял IV, глава 2, раздел 1 заглавието на подраздел 5 се заменя със следното:
„Подраздел 5
Процедури при износ в държавата бенефициер и в Европейския съюз, приложими от датата на прилагането на системата за регистрирани износители“
12)
Членове 90 - 95 се заменят със следното:
„Член 90
1. Схемата се прилага в следните случаи:
а)
за стоки, отговарящи на изискванията на настоящия раздел, които се изнасят от регистриран износител;
б)
за всяка пратка, състояща се от един или повече пакети, съдържащи продукти с произход, които се изнасят от какъвто и да било износител, когато общата стойност на продуктите с произход в пратката не надвишава 6 000 EUR.
2. Стойността на продуктите с произход в пратката, е стойността на всички продукти с произход в една пратка, която е предмет на изявление за произход, изготвено в държавата на износа.
Член 91
1. Държавите бенефициери започват регистрацията на износителите на 1 януари 2017 г.
Въпреки това, когато държавата бенефициер не е в състояние да започне регистрацията на тази дата, тя съобщава на Комисията в писмена форма до 1 юли 2016 г., че регистрацията на износителите се отлага до 1 януари 2018 г. или 1 януари 2019 г.
2. В продължение на период от дванадесет месеца след датата, на която държавата бенефициер започва регистрацията на износителите, компетентните органи на тази държава бенефициер продължават да издават сертификати за произход, формуляр А, при поискване от износителите, които все още не са регистрирани към момента на искането за издаване на сертификат.
Без да се засягат разпоредбите на член 97к, параграф 5, сертификатите за произход, формуляр А, издадени в съответствие с първа алинея от настоящия параграф, се считат за приемливи в Съюза като доказателство за произход, ако са издадени преди датата на регистрацията на съответния износител.
Компетентните органи на държава бенефициер, която среща затруднения и не може да приключи процеса по регистрация в рамките на горепосочения дванадесетмесечен период, могат да поискат от Комисията неговото удължаване. Това удължаване не може да надвишава шест месеца.
3. Независимо дали износителите в дадена държава бенефициер са регистрирани или не, те изготвят изявления за произход за експедирани продукти с произход, когато общата стойност на продуктите не надвишава 6 000 EUR, считано от датата, от която държавата бенефициер възнамерява да започне регистрацията на износителите.
Износителите, след като бъдат регистрирани, изготвят изявления за произход за експедирани продукти с произход, когато общата стойност на продуктите надвишава 6 000 EUR, считано от датата, от която тяхната регистрация е валидна в съответствие с член 92, параграф 5.
4. Всички държави бенефициери прилагат системата за регистрирани износители, считано не по-късно от 30 юни 2020 г.
Член 91а
1. На 1 януари 2017 г. митническите органи на държавите членки започват регистрация на износителите и на лицата, които извършват повторна експедиция на стоки, установени на тяхна територия.
2. Считано от 1 януари 2018 г. митническите органи във всички държави членки прекратяват издаването на сертификати за движение EUR.1 за целите на кумулацията по член 84.
3. До 31 декември 2017 г. митническите органи на държавите членки издават сертификати за движение EUR.1 или заместващи сертификати за произход, формуляр А, при поискване от износителите или от лицата, които извършват повторна експедиция на стоки, които все още не са регистрирани. Това се прилага и когато продуктите с произход, изпратени за Съюза, са придружени от изявления за произход, изготвени от регистриран износител в държава бенефициер.
4. Износителите от Съюза, независимо дали са регистрирани или не, изготвят изявления за произход за експедирани продукти с произход, когато общата стойност на продуктите не надвишава 6 000 EUR, считано от 1 януари 2017 г.
Износителите, след като бъдат регистрирани, изготвят изявления за произход за експедирани продукти с произход, когато общата стойност на продуктите надвишава 6 000 EUR, считано от датата, от която тяхната регистрация е валидна в съответствие с член 92, параграф 5.
5. Лица, които извършват повторна експедиция на стоки, които са регистрирани, могат да изготвят заместващи изявления за произход от датата, от която тяхната регистрация е валидна в съответствие с член 92, параграф 5. Тази разпоредба се прилага независимо от това дали стоките са придружени от сертификат за произход, формуляр А, издаден от държавата бенефициер, или декларация върху фактура или изявление за произход, изготвена/о от износителя.
Член 92
1. За получаването на статус на регистриран износител, износителят подава заявление пред компетентния орган на държавата бенефициер, от която се предвижда стоките да бъдат изнесени и която се счита за държава на произход на стоките или в която те са преминали обработка, която се счита за неотговаряща на условията на член 86, параграф 4, алинея първа или член 86, параграф 6, буква а).
Заявлението се подава, като се използва формулярът в приложение 13в и съдържа всички сведения, които се изискват в него.
2. За получаване на статус на регистриран износител, съответният износител или лицето, което извършва повторна експедиция на стоки, установен/о в държава членка, подава заявление пред митническите органи на съответната държава членка, като използва формуляра, съдържащ се в приложение 13в.
3. Износителите подлежат на общо регистриране за целите на износа съгласно общата схема от преференции на Съюза, на Норвегия, и Швейцария, както и на Турция, след като тази държава изпълни определени условия.
На износителя се предоставя номер на регистриран износител от компетентните органи в държавата бенефициер с цел износ в рамките на ОСП на Съюза, на Норвегия и Швейцария, както и на Турция, след като тази държава изпълни определени условия, доколкото тези държави са признали за държава бенефициер държавата, в която е извършена регистрацията.
4. Заявлението за получаване на статус на регистриран износител съдържа всички данни, посочени в приложение 13в.
5. Регистрацията е валидна, считано от датата, на която компетентните органи на държавата бенефициер или на митническите органи на държава членка получат пълно заявление за регистрация в съответствие с параграф 4.
6. Компетентните органи на държавата бенефициер или на митническите органи на държавата членка информират износителя или, когато е уместно, лицето, което извършва повторна експедиция на стоки, за номера на регистриран износител, определен за този износител или за лицето, което извършва повторна експедиция на стоки, както и за датата, от която съответната регистрация е в сила.
Член 92а
Когато дадена държава бъде добавена към списъка на държавите бенефициери в приложение II към Регламент (ЕС) № 978/2012, Комисията автоматично активира за своята схема регистрациите на всички износители, регистрирани в тази държава, при условие че регистрационните данни на износителите са налични в системата REX и са валидни най-малко за ОСП на Норвегия, Швейцария или Турция, след като тази държава изпълни определени условия.
В този случай, износител, който вече е регистриран най-малко в ОСП на Норвегия, Швейцария или Турция, след като тази държава изпълни определени условия, не е длъжен да подаде заявление до компетентните органи за регистриране по схемата на Съюза.
Член 93
1. Регистрираните износители информират незабавно компетентните органи на държавата бенефициер или митническите органи на държавата членка за промени в информацията, която те предоставят за целите на регистрацията си.
2. Регистрираните износители, които са престанали да отговарят на условията за изнасяне на стоки по схемата или които не възнамеряват повече да изнасят стоки по схемата, съобщават за това съответно на компетентните органи на държавата бенефициер или на митническите органи на държавата членка.
3. Компетентните органи на дадена държава бенефициер или митническите органи на държава членка отменят регистрацията, ако регистрираният износител:
а)
вече не съществува;
б)
вече не изпълнява условията за износ на стоки по схемата;
в)
е съобщил на компетентния орган на държавата бенефициер или на митническите органи на държавата членка, че вече не възнамерява да изнася стоки по схемата;
г)
умишлено или поради небрежност изготви или е причина за изготвянето на изявление за произход, което съдържа невярна информация и води до неправомерно ползване на преференциално тарифно третиране.
4. Компетентните органи на дадена държава бенефициер или митническите органи на държава членка могат да отменят регистрацията, ако регистрираният износител не актуализира системно регистрационните си данни:
5. Отмяната на регистрации поражда действие само за в бъдеще, т.е. по отношение на изявления за произход, изготвени след датата на отмяната. Отмяната на регистрация не оказва никакво въздействие върху валидността на изявленията за произход, изготвени преди регистрираният износител да бъде информиран за отмяната.
6. Компетентният орган на държава бенефициер или митническите органи на държава членка информират регистрирания износител за отмяната на регистрацията му, както и за датата, от която отмяната влиза в сила.
7. В случай на отмяна на регистрацията на износител или на лице, което извършва повторна експедиция на стоки, му се предоставя правото на правни средства за съдебна защита.
8. Отмяната на регистрацията на регистриран износител се анулира в случай на неправилна отмяна. Износителят или лицето, което извършва повторна експедиция на стоки, получава право да използва номера на регистриран износител, който му се предоставя към момента на регистрацията.
9. Износителят или лицето, което извършва повторна експедиция на стоки, чиято регистрация е била отменена, може да подаде нова молба за получаване на статус на регистриран износител в съответствие с член 92. Износителите или лицата, които извършват повторна експедиция на стоки, чиято регистрация е била отменена в съответствие с параграф 3, буква г) и с параграф 4, могат да се регистрират отново само ако докажат пред компетентния орган на държавата бенефициер или пред митническите органи на държавата членка, в която са регистрирани, че са отстранили причините, довели до отмяна на тяхната регистрация.
10. Данните, свързани с отмяна на регистрация, се съхраняват в системата REX от компетентните органи на държавата бенефициер или от митническите органи на държавата членка, която ги е въвела в системата, за срок от най-много десет календарни години след календарната година, през която е извършена отмяната. След изтичането на тези десет календарни години компетентният орган на държавата бенефициер или митническите органи на държавата членка заличава/т данните.
Член 93а
1. Комисията отменя всяка регистрация на износители, регистрирани в дадена държава бенефициер, ако държавата бенефициер бъде заличена от списъка на държавите бенефициери в приложение II към Регламент (ЕС) № 978/2012 или ако тарифните преференции, предоставени на държавата бенефициер, са били временно преустановени в съответствие с Регламент (ЕС) № 978/2012.
2. Когато посочената държава бъде добавена отново към списъка или когато приключи временното преустановяване на тарифните преференции, предоставени на държавата бенефициер, Комисията автоматично активира отново регистрациите на всички износители, регистрирани в тази държава, при условие че регистрационните данни на износителите са налични в системата и са валидни най-малко за ОСП на Норвегия, Швейцария или Турция, след като тази държава изпълни определени условия. В противен случай износителите се регистрират отново в съответствие с член 92.
3. В случай на отмяна на регистрациите на всички регистрирани износители в държава бенефициер в съответствие с параграф 1, данните за отменените регистрации се съхраняват в системата REX за най-малко десет календарни години след календарната година, през която е извършена отмяната. След изтичане на този десетгодишен период и когато държавата бенефициер не е била държава бенефициер по ОСП на Норвегия, Швейцария или на Турция, след като тази държава изпълни определени условия, в продължение на повече от десет години, Комисията ще заличи данните за отменените регистрации от системата REX.
Член 94
1. Износителите, независимо дали са регистрирани или не, изпълняват следните задължения:
а)
водят подходящите търговски счетоводни регистри за производството и доставките на стоки, които отговарят на изискванията за преференциално третиране;
б)
предоставят на разположение всички доказателства, свързани с използвания в производството материал;
в)
съхраняват цялата митническа документация, свързана с използвания в производството материал;
г)
съхраняват за период от най-малко три години, считано от края на календарната година, в която е било изготвено изявлението за произход, или за по-дълъг период, ако това се изисква от националното законодателство, данни за:
i)
изявленията за произход, които са изготвили;
ii)
своите регистри за материали с произход и без произход, за своето производство и складови наличности.
Тези регистри и изявления за произход могат да бъдат съхранявани в електронен формат, но трябва да позволяват проследяването на материалите, използвани в производството на изнасяните продукти, и потвърждаването на техния статус на материали с произход.
2. Задълженията, предвидени в параграф 1, се прилагат и към доставчиците, които представят на износителите декларации на доставчиците, с които се удостоверява статусът на стоки с произход на стоките, които те доставят.
3. Лицата, които извършват повторна експедиция на стоки, независимо дали са регистрирани или не, и които изготвят заместващи изявления за произход, както е посочено в член 97г, съхраняват първоначалните изявления за произход, които са заменили, за период от най-малко три години, считано от края на календарната година, през която е било изготвено заместващото изявление за произход, или за по-дълъг период, ако това се изисква от националното законодателство.
Член 95
1. Износителят изготвя изявление за произход при износ на продуктите, за които то се отнася, ако съответните продукти могат да бъдат считани за продукти с произход от съответната държава бенефициер или в друга държава бенефициер в съответствие с член 86, параграф 4, втора алинея или с член 86, параграф 6, първа алинея, буква б).
2. Изявление за произход може да бъде изготвено и след износа („изявление със задна дата“) на съответните продукти. Такова изявление със задна дата е допустимо, ако се представи пред митническите органи в държавата членка на подаване на митническата декларация за допускане за свободно обращение не по-късно от две години след вноса.
В случаите когато разделянето на пратка се извършва в съответствие с член 74 и при условие че е спазен двегодишният срок, посочен в първата алинея, изявлението за произход може да бъде изготвено впоследствие от износителя в държавата на износа на продуктите. Настоящата разпоредба се прилага mutatis mutandis, когато разделянето на пратка се извършва в друга държава бенефициер или в Норвегия, Швейцария или, когато е приложимо, в Турция.
3. Изявлението за произход се предоставя от износителя на неговия клиент в Съюза и съдържа данните, посочени в приложение 13 г. То се изготвя на английски, френски или испански език.
То може да бъде изготвено въз основа на всеки търговски документ, който позволява съответният износител и съответните стоки да бъдат идентифицирани.
4. Параграфи 1 - 3 се прилагат mutatis mutandis към изявленията за произход, изготвени в Съюза за целите на двустранната кумулация.
Член 95а
1. За целите на установяване на произхода на материалите, които се използват в рамките на двустранна или регионална кумулация, износителят на продукт, при производството на който са използвани материали с произход от държава, с която е разрешена кумулация, разчита на изявлението за произход, предоставено от доставчика на тези материали. В тези случаи изявлението за произход, изготвено от износителя, съдържа в зависимост от случая надписа „EU cumulation“, „regional cumulation“ или „Cumul UE“, „cumul regional“ или „Acumulación UE“, „Acumulación regional“.
2. За целите на установяване на произхода на използваните материали в рамките на кумулацията по член 85, износителят на продукта, при производството на който са използвани материали с произход от страна, с която е разрешена кумулация, разчита на доказателството за произход, представено от доставчика на тези материали, при условие че това доказателство е било издадено в съответствие с разпоредбите на правилата за произход по ОСП на Норвегия, Швейцария или Турция, където е приложимо, според случая. В този случай изявлението за произход, изготвено от износителя, съдържа надписа „Norway cumulation“, „Switzerland cumulation“, „Turkey cumulation“ или „Cumul Norvège“, „Cumul Suisse“, „Cumul Turquie“ или „Acumulación Noruega“, „Acumulación Suiza“, „Acumulación Turquía“.
3. За целите на установяване на произхода на използваните материали в рамките на разширената кумулация по член 86, параграфи 7 и 8, износителят на продукт, при производството на който са използвани материали с произход от страна, с която е разрешена разширена кумулация, разчита на доказателството за произход, представено от доставчика на тези материали, при условие че това доказателство е било издадено в съответствие с разпоредбите на съответното споразумение за свободна търговия между Съюза и въпросната страна.
В този случай изявлението за произход, изготвено от износителя, съдържа надписа „extended cumulation with country x“ или „cumul étendu avec le pays x“ или „Acumulación ampliada con el país x“.“
13)
В член 96 параграф 2 се заменя със следното:
„2. Изявлението за произход е валидно за срок от дванадесет месеца, считано от датата на изготвянето му.“
14)
Следният член 96а се добавя в подраздел 6, преди член 97:
„Член 96а
За да имат право вносителите да поискат да ползват схемата при представяне на изявление за произход, стоките следва да са били изнесени на или след датата, на която държавата бенефициер, от която се изнасят стоките, е започнала регистрацията на износителите в съответствие с член 91.“
15)
В част I, дял IV, глава 2, раздел 1 заглавието на подраздел 6 се заменя със следното:
„Подраздел 6
Процедури при допускане за свободно обращение в Европейския съюз, приложими от датата на прилагането на системата за регистрирани износители“
16)
В част I, дял IV, глава 2, раздел 1 заглавието на подраздел 7 се заменя със следното:
„Подраздел 7
Контрол на произхода, приложим от датата на прилагане на системата за регистрирани износители“
17)
В част I, дял IV, глава 2, раздел 1 заглавието на подраздел 8 се заменя със следното:
„Подраздел 8
Други разпоредби, приложими от датата на прилагане на системата за регистрирани износители“
18)
Член 97 се заменя със следното:
„Член 97
1. Когато деклараторът иска преференциално третиране по силата на схемата, той се позовава на изявлението за произход в митническата декларация за допускане за свободно обращение. При позоваване на изявлението за произход ще се посочва датата му на издаване във формат ггггммдд, където гггг е годината, мм е месецът и дд е денят. Когато общата стойност на продуктите с произход в пратката надвишава 6 000 EUR, деклараторът трябва да посочи също номера на регистрирания износител.
2. Ако деклараторът поиска да приложи схемата в съответствие с параграф 1, без да притежава изявление за произход при приемането на митническата декларация за допускане за свободно обращение, тази декларация се счита за непълна по смисъла на член 253, параграф 1 и се третира като такава.
3. Преди да декларира стоките за допускане за свободно обращение, деклараторът взема необходимите мерки, за да се увери, че стоките са в съответствие с правилата на настоящия раздел, по-специално като провери:
i)
на публичния уебсайт дали износителят е регистриран в системата REX, когато общата стойност на продуктите с произход в пратката надвишава 6 000 EUR, и
ii)
дали изявлението за произход е изготвено в съответствие с приложение 13г.“
19)
Член 97г се заменя със следното:
„Член 97г
1. Ако продуктите все още не са били допуснати за свободно обращение, изявлението за произход може да бъде заменено с едно или повече заместващи изявления за произход, изготвени от лицето, което извършва повторна експедиция на стоките, за да могат всички или някои от продуктите да бъдат изпратени на друго място в митническата територия на Съюза или, когато е приложимо, в Норвегия, Швейцария или Турция, след като тази държава изпълни определени условия.
Заместващи изявления за произход може да бъдат изготвени само ако първоначалното изявление за произход е било изготвено в съответствие с членове 95 и 96 и приложение 13г.
2. Лицата, които извършват повторна експедиция на стоки, се регистрират за целите на изготвяне на заместващи изявления за произход при изпращане на продукти с произход на други места в рамките на Съюза, когато общата стойност на продуктите с произход от първоначалната пратка, която ще бъде разделена, надвишава 6 000 EUR.
При все това на лица, които извършват повторна експедиция на стоки, и които не са регистрирани, се разрешава да изготвят заместващи изявления за произход, когато общата стойност на продуктите с произход от първоначалната пратка, която ще бъде разделена, надвишава 6 000 EUR, ако приложат копие на първоначалното изявление за произход, изготвено в държавата бенефициер.
3. Само регистрирани в системата REX лица, които извършват повторна експедиция на стоки, могат да изготвят заместващи изявления за произход по отношение на продукти с произход, които ще се изпращат до Норвегия, Швейцария или Турция, след като тази държава изпълни определени условия. Това се прилага независимо от стойността на продуктите с произход, които се съдържат в първоначалната пратка, и независимо от това дали държавата на произход се съдържа в списъка в приложение II към Регламент (ЕС) № 978/2012.
4. Заместващото изявление за произход е валидно за срок от дванадесет месеца от датата на изготвянето на първоначалното изявление за произход.
5. Когато дадено изявление за произход е заместено, лицето, което извършва повторна експедиция на стоките, посочва следното върху първоначалното изявление за произход:
а)
данните от заместващото(ите) изявление(я) за произход;
б)
името и адреса на лицето, което извършва повторна експедиция на стоките;
в)
получателят или получателите в Съюза или, когато е приложимо, в Норвегия, Швейцария или Турция, след като тази държава изпълни определени условия.
Върху първоначалното изявление за произход се отбелязва „Replaced“ или „Remplacée“ или „Sustituida“.
6. Лицето, което извършва повторна експедиция на стоките, посочва следното върху заместващото изявление за произход:
а)
всички данни на повторно експедираните продукти;
б)
датата, на която е изготвено първоначалното изявление за произход;
в)
информацията, посочена в приложение 13г;
г)
името и адреса на лицето, което извършва повторна експедиция на продуктите в Съюза и, ако е приложимо, неговият номер на регистриран износител;
д)
името и адреса на получателя в Съюза или, когато е приложимо, в Норвегия, Швейцария или Турция, след като тази държава изпълни определени условия.
е)
датата и мястото на извършване на заместването.
Заместващото изявление за произход се обозначава с „Replacement statement“ или „Attestation de remplacement“ или „Comunicación de sustitución“.
7. Параграфи 1 - 6 се прилагат по отношение на изявленията, които заместват заместващи изявления за произход.
8. Подраздел 7 от настоящия раздел се прилага mutatis mutandis към заместващите изявления за произход.
9. За продуктите, ползващи се от тарифни преференции съгласно дерогация, предоставена в съответствие с разпоредбите на член 89, заместването по реда на настоящия член се прилага само когато продуктите са предназначени за Съюза.“
20)
В член 97з се добавя следният параграф 3:
„3. Когато от процедурата за проверка по параграф 1 или от друга налична информация е видно, че правилата за произход са били нарушени, държавата бенефициер износител провежда по своя инициатива или по искане на митническите органи на държавите членки или по искане на Комисията необходимото разследване или урежда провеждането на такова разследване с цел спешно да установи и предотврати такива нарушения. За тази цел Комисията или митническите органи на държавите членки могат да участват в разследването.“
21)
Член 97и се заличава.
22)
В част I, дял IV, глава 2 заглавието на раздел 1A се заменя със следното:
„Раздел 1А
Процедури и методи на административно сътрудничество, приложими по отношение на операции по износ, при които се ползват сертификати за произход, формуляр A, декларации върху фактури и сертификати за движение EUR.1“
23)
В член 97л:
а)
параграфи 2, 3 и 4 се заменят със следното:
„2. Компетентните органи на държавите бенефициери предоставят на разположение сертификата за произход, формуляр А, на износителя веднага след като износът е бил осъществен или гарантиран. При все това, компетентните органи на държавите бенефициери могат да издадат сертификат за произход, формуляр А, след износа на продуктите, за които се отнася, ако:
а)
той не е бил издаден по време на износа поради грешки или неволни пропуски или особени обстоятелства; или
б)
е доказано по удовлетворителен за компетентните органи начин, че сертификат за произход, формуляр А, е бил издаден, но не е бил приет при вноса по технически причини; или
в)
крайното местоназначение на въпросните продукти е било определено по време на тяхното транспортиране или съхранение, както и след евентуално разделяне на пратката в съответствие с член 74.
3. Компетентните органи на държавите бенефициери могат да издадат сертификат със задна дата единствено след като се уверят, че информацията, представена в искането на износителя за сертификат за произход, формуляр А, издаден със задна дата, съответства на тази в съответното досие за износ и сертификат за произход и че формуляр А не е бил издаден при износа на въпросните продукти. Думите „Issued retrospectively“ или „Délivré a posteriori“ или „Emitido a posteriori“ се посочват в клетка 4 от сертификата за произход, формуляр А, издаден със задна дата.
4. В случай на кражба, загуба или унищожаване на сертификат за произход, формуляр А, износителят може да се обърне към компетентните органи, които са го издали, с искане да му бъде издаден дубликат въз основа на документите за износ, с които разполага. Думата „Duplicate“ или „Duplicata“ или „Duplicado“, датата на издаване и серийният номер на оригиналния сертификат се посочват в клетка 4 от дубликата на сертификата за произход, формуляр А. Дубликатът поражда действие от датата на издаване на оригинала.“
б)
параграф 6 се заменя със следното:
„6. Попълването на клетки 2 и 10 от сертификата за произход, формуляр А, не е задължително. В клетка 12 се съдържат думите „Европейски съюз“ или името на една от държавите членки. Датата на издаване на сертификата за произход, формуляр А, се посочва в клетка 11. Подписът, който се нанася в тази клетка, предназначена за компетентните правителствени органи, издаващи сертификата, както и подписът на упълномощеното от износителя подписващо лице в клетка 12, е собственоръчен.“
24)
В член 97п параграф 6 се заменя със следното:
„6. За продуктите, ползващи се от тарифни преференции съгласно дерогация, предоставена в съответствие с разпоредбите на член 89, процедурата по реда на настоящия член се прилага само когато продуктите са предназначени за Съюза.“
25)
В член 109 като втори параграф се добавя следното:
„Клетка 7 от сертификатите за движение EUR.1 или от декларациите върху фактура съдържа обозначението „Autonomous trade measures“ или „Mesures commerciales autonomes“.“
26)
Приложение 13a се изменя съобразно приложение I към настоящия регламент.
27)
Приложения 13в и 13 г. се заменят с текста в приложение II към настоящия регламент.
28)
Приложение 17 се изменя съобразно приложение III към настоящия регламент.
Член 2
Регламент (ЕС) № 1063/2010 се изменя, както следва:
1)
Член 2 се заличава.
2)
В член 3 параграфи 3, 4 и 5 се заличават.
Член 3
Настоящият регламент влиза в сила на седмия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 1, параграф 7 и член 1, параграф 23 се прилагат от 1 януари 2015 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 10 март 2015 година.
REGLAMENTO DE EJECUCIÓN (UE) 2015/428 DE LA COMISIÓN
de 10 de marzo de 2015
por el que se modifican el Reglamento (CEE) no 2454/93 y el Reglamento (UE) no 1063/2010 en lo que respecta a las normas de origen en relación con el sistema de preferencias arancelarias generalizadas y las medidas arancelarias preferenciales en favor de determinados países o territorios
LA COMISIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea,
Visto el Reglamento (CEE) no 2913/92 del Consejo, de 12 de octubre de 1992, por el que se aprueba el Código aduanero comunitario (1), y, en particular, su artículo 247,
Considerando lo siguiente:
(1)
El Reglamento (CEE) no 2454/93 de la Comisión (2), modificado por el Reglamento (UE) no 1063/2010 (3) y por el Reglamento de Ejecución (UE) no 530/2013 (4), dispuso una reforma del modo de certificación del origen de las mercancías a los efectos del sistema de preferencias arancelarias generalizadas (en lo sucesivo, «SPG»). Mediante dicha reforma se introdujo un sistema de autocertificación del origen de las mercancías por parte de los exportadores registrados a tal efecto en los países beneficiarios o en los Estados miembros, cuya puesta en marcha se aplazó hasta el 1 de enero de 2017. La reforma se basa en el principio de que, habida cuenta de que son los exportadores quienes se encuentran en mejores condiciones para conocer el origen de sus productos, resulta oportuno exigirles que faciliten directamente a sus clientes comunicaciones sobre el origen. A fin de que los países beneficiarios y los Estados miembros puedan registrar a los exportadores, la Comisión tiene previsto establecer un sistema electrónico de registro de exportadores (en lo sucesivo, «el sistema REX»).
(2)
Los requisitos adicionales del sistema REX han sido objeto de clarificación. Dichos requisitos hacen necesario modificar una serie de disposiciones relativas a las normas de origen del SPG.
(3)
Noruega y Suiza también conceden preferencias arancelarias unilaterales a las importaciones procedentes de los países beneficiarios. En el curso de las conversaciones mantenidas por la Comisión con Noruega y Suiza, de conformidad con la autorización otorgada a la Comisión por el Consejo de renegociar con esos dos países los acuerdos existentes (5) con respecto a la mutua aceptación de las pruebas de origen sustitutivas y la extensión de la acumulación bilateral a las materias originarias de Noruega y Suiza, se acordó que dichos países también aplicarían el sistema de registro de exportadores y utilizarían el sistema REX. Resulta oportuno ofrecer la misma posibilidad a Turquía una vez que este país cumpla determinadas condiciones establecidas en el Reglamento (CEE) no 2454/93. Así pues, es preciso introducir los ajustes necesarios para garantizar el correcto funcionamiento de la cooperación entre la Unión, Noruega, Suiza y Turquía.
(4)
Un importador que utilice una comunicación sobre el origen debe poder comprobar la validez del número de exportador registrado del exportador que la haya extendido. Por lo tanto, resulta apropiado que los datos del sistema REX se publiquen en un sitio web de acceso público.
(5)
Las normas que regulan actualmente el sistema de registro de exportadores se aplicarán a partir del 1 de enero de 2017. Las modificaciones introducidas por el presente Reglamento deberían entrar en vigor antes de dicha fecha, a fin de evitar que esas normas se vean afectadas en el momento de su aplicación.
(6)
En virtud de las normas en vigor, solo pueden inscribirse en el registro los exportadores de los países beneficiarios y de la Unión. Dado que Noruega y Suiza, así como Turquía, una vez que este país cumpla determinadas condiciones, van aplicar el sistema de registro de los exportadores, sus exportadores deberían tener también la posibilidad de registrarse, a fin de tener derecho a extender comunicaciones sobre el origen en el marco de la acumulación bilateral o extender comunicaciones sustitutivas en el contexto de la reexpedición de mercancías.
(7)
Las normas actualmente en vigor en materia de plazos para la creación del sistema REX no tienen suficientemente en cuenta la capacidad de los países beneficiarios para gestionar el procedimiento de inscripción en el registro y aplicar el sistema a partir de 2017. Por lo tanto, se considera oportuno aplicar un enfoque progresivo y medidas transitorias hasta el 31 de diciembre de 2019, que podrán prorrogarse seis meses. A partir del 30 de junio de 2020, para tener derecho al trato arancelario preferencial en el marco del SPG, todos los envíos que contengan productos originarios cuyo valor total supere los 6 000 EUR deberán ir acompañados de una comunicación sobre el origen extendida por un exportador registrado.
(8)
La Comisión, las autoridades competentes de los países beneficiarios y las autoridades aduaneras de los Estados miembros, así como de Noruega, Suiza y Turquía, una vez que este país cumpla determinadas condiciones, han de tener acceso a los datos registrados en el sistema. A fin de garantizar la adecuada protección de los datos personales, resulta oportuno establecer normas de desarrollo relativas, en particular, al alcance del acceso y la finalidad del tratamiento de los datos, así como el derecho de los exportadores a obtener su modificación, supresión o bloqueo.
(9)
El presente Reglamento no debe afectar en modo alguno al nivel de protección de las personas físicas con respecto al tratamiento de los datos personales de acuerdo con las disposiciones de la Directiva 95/46/CE del Parlamento Europeo y del Consejo (6) y la legislación nacional que la traspone ni, en particular, alterar las obligaciones de los Estados miembros en lo relativo al tratamiento de datos personales de conformidad con la Directiva 95/46/CE, ni las obligaciones de las instituciones y los organismos de la Unión Europea relativas al tratamiento de datos personales que efectúen de conformidad con el Reglamento (CE) no 45/2001 del Parlamento Europeo y del Consejo (7), en el desempeño de sus funciones.
(10)
Resulta oportuno determinar el plazo de conservación de los datos relacionados con un exportador que haya sido dado de baja en el registro, teniendo en cuenta la necesidad real de mantenerlos y el plazo de conservación ya fijado en la legislación de los Estados miembros.
(11)
Resulta oportuno proceder a la adaptación de las normas relativas al fraccionamiento de los envíos, con objeto de aclarar que este fraccionamiento solo puede tener lugar cuando se lleve a cabo por el exportador o bajo su responsabilidad.
(12)
Es preciso que las condiciones para la expedición a posteriori de los certificados de origen modelo A contemplen el supuesto adicional de que el destino final de los productos se determine durante el transporte o el almacenamiento de los productos y tras un eventual fraccionamiento.
(13)
Dado que el estatuto de algunos países en el marco del SPG se modificó el 1 de enero de 2015, pasando del de país beneficiario al de país elegible, las autoridades competentes de esos países ya no estarán en condiciones de expedir certificados modelo A para las mercancías originarias de otro país del mismo grupo regional que siga siendo un país beneficiario, tal como acostumbraban a hacer de conformidad con el artículo 86, apartado 4, párrafos segundo y tercero. A fin de que los exportadores de mercancías de los países beneficiarios puedan seguir transportándolas sin interrupción a través de las rutas comerciales habituales por los países que hayan cambiado de estatuto durante el período comprendido entre el 1 de enero de 2015 y la entrada en vigor del presente Reglamento, es conveniente que las modificaciones de las normas sobre expedición a posteriori de certificados modelo A se apliquen con efecto retroactivo a partir del 1 de enero de 2015.
(14)
Las actuales normas, procedimientos y métodos de cooperación administrativa, aplicables hasta la implantación del sistema de registro de exportadores, establecen que los países de exportación beneficiarios deben llevar a cabo, por propia iniciativa o a petición de las autoridades aduaneras de los Estados miembros, las investigaciones oportunas en caso de que el procedimiento de comprobación o cualquier otra información disponible parezca indicar que se están infringiendo las normas de origen. Resulta oportuno que esa misma obligación siga siendo aplicable después de la instauración del sistema de registro de exportadores.
(15)
En aras de la seguridad jurídica, conviene incorporar directamente en el Reglamento (CEE) no 2454/93 las normas transitorias relativas a la aplicación del sistema de autocertificación del origen por parte de exportadores registrados que figuran actualmente en el Reglamento de modificación (UE) no 1063/2010.
(16)
Es preciso introducir una nueva partida del Sistema Armonizado de Designación y Codificación de Mercancías, con sus normas, en la parte II del anexo 13 bis, a fin de tener en cuenta las prendas excepto de punto o de ganchillo (partida 62), pero que tengan partes de punto o ganchillo.
(17)
Tras la incorporación del español a las lenguas en las que puede extenderse una comunicación sobre el origen, es preciso modificar el anexo 13 quinquies, al que se hace referencia en el artículo 95, apartado 3, del Reglamento (CEE) no 2454/93, añadiendo una versión española de la comunicación sobre el origen.
(18)
Resulta oportuno modificar el anexo 17 con el fin de introducir unos márgenes de tolerancia en la anchura más allá de los cuales los certificados de origen modelo A no pueden cumplir los requisitos en materia de dimensiones. Al mismo tiempo, conviene modificar la lista de países que aceptan los certificados de origen modelo A, a efectos de la aplicación del sistema de preferencias arancelarias generalizadas de la UE, mediante la inclusión de Croacia.
(19)
Resulta oportuno complementar el artículo 109 con una disposición relativa a la mención de la casilla 7 del certificado de circulación de mercancías EUR.1 y de las declaraciones en factura, que deben contener indicaciones adicionales con objeto de precisar el marco jurídico en el que tales pruebas son expedidas o extendidas.
(20)
Procede, por tanto, modificar el Reglamento (CEE) no 2454/93 en consecuencia.
(21)
Las medidas previstas en el presente Reglamento se ajustan al dictamen del Comité del Código Aduanero.
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
Artículo 1
El Reglamento (CEE) no 2454/93 queda modificado como sigue:
1)
Se inserta el siguiente artículo 66 bis:
«Artículo 66 bis
1. Los artículos 68 a 71 y 90 a 97 undecies se aplicarán a partir de la fecha de aplicación del sistema de autocertificación del origen por parte de los exportadores registrados (“el sistema de registro de exportadores”) por los países beneficiarios y los Estados miembros.
2. Los artículos 97 duodecies a 97 quatervicies se aplicarán mientras los países beneficiarios y los Estados miembros expidan certificados de origen modelo A y certificados de circulación de mercancías EUR.1, respectivamente, o sus exportadores extiendan declaraciones en factura, en aplicación de lo dispuesto en los artículos 91 y 91 bis.»
.
2)
El artículo 67 queda modificado como sigue:
a)
en el apartado 1, las letras m) y n) se sustituyen por el texto siguiente:
«m) “valor de las materias”: en la lista del anexo 13 bis, el valor en aduana en el momento de la importación de las materias no originarias utilizadas o, en el caso de que no se conozca o no pueda determinarse dicho valor, el primer precio comprobable pagado por las materias en el país de producción; cuando deba determinarse el valor de las materias originarias utilizadas, se aplicará mutatis mutandis lo dispuesto en la presente letra;
n) “precio franco fábrica”: el precio franco fábrica del producto abonado al fabricante en cuya empresa haya tenido lugar la última elaboración o transformación, siempre que el precio incluya el valor de todas las materias utilizadas y todos los demás costes ligados a su producción, previa deducción de todos los gravámenes internos devueltos o reembolsables al exportarse el producto obtenido.
Cuando el precio efectivo no refleje todos los costes relacionados con la fabricación del producto en que se haya incurrido realmente en el país de producción, por precio franco fábrica se entenderá la suma de todos esos costes, previa deducción de los gravámenes internos devueltos o reembolsables al exportarse el producto obtenido;»
.
b)
en el apartado 1, las letras u) y v) se sustituyen por el texto siguiente:
«u) “exportador registrado”:
i)
todo exportador establecido en un país beneficiario y registrado ante las autoridades competentes del mismo para proceder a la exportación de productos acogiéndose al sistema, ya sea a la Unión o a otro país beneficiario con el que sea posible la acumulación regional, o
ii)
todo exportador establecido en un Estado miembro y registrado ante las autoridades aduaneras del mismo para proceder a la exportación de productos originarios de la Unión que se vayan a utilizar como materias en un país beneficiario en el marco de la acumulación bilateral, o
iii)
todo reexpedidor de mercancías establecido en un Estado miembro y registrado ante las autoridades aduaneras del mismo al objeto de extender comunicaciones sobre el origen sustitutivas para reexpedir productos originarios a cualquier otro lugar en el territorio aduanero de la Unión o, en su caso, a Noruega, Suiza o Turquía (“reexpedidor registrado”);
v) “comunicación sobre el origen”: una comunicación extendida por el exportador o el reexpedidor de las mercancías en la que se hace constar que los productos al amparo de la misma cumplen las normas de origen del sistema.»
.
c)
se añade el apartado 3 siguiente:
«3. A efectos del apartado 1, letra u), cuando, con el fin de llevar a cabo los trámites de exportación el exportador se sirva de un representante y este sea también un exportador registrado, el representante no podrá utilizar su propio número de exportador registrado.»
.
3)
En el artículo 68, el apartado 3 se sustituye por el texto siguiente:
«3. Los países beneficiarios comunicarán a la Comisión el compromiso adquirido a que se refiere el apartado 1 como mínimo tres meses antes de la fecha en que tengan la intención de proceder a la inscripción de los exportadores en el registro.»
.
4)
El artículo 69 se sustituye por el texto siguiente:
«Artículo 69
1. Los países beneficiarios notificarán a la Comisión las autoridades situadas en su territorio que:
a)
formen parte de las autoridades gubernativas del país en cuestión o que actúen bajo la autoridad de su Gobierno y estén habilitadas para inscribir a los exportadores en el sistema REX, modificar o actualizar los datos de inscripción y dar de baja a los exportadores en el registro;
b)
formen parte de las autoridades gubernativas del país en cuestión y estén habilitadas para garantizar la cooperación administrativa con la Comisión y las autoridades aduaneras de los Estados miembros según lo dispuesto en la presente sección.
Notificarán a la Comisión el nombre, la dirección y los datos de contacto de dichas autoridades. La notificación se enviará a la Comisión, a más tardar, tres meses antes de la fecha en que los países beneficiarios tengan la intención de iniciar la inscripción de los exportadores en el registro.
Los países beneficiarios informarán a la Comisión inmediatamente de cualquier modificación de la información notificada en virtud del párrafo primero.
2. Los Estados miembros notificarán a la Comisión el nombre, la dirección y los datos de contacto de sus autoridades aduaneras, que estén:
a)
habilitadas para inscribir a los exportadores y reexpedidores de las mercancías en el sistema REX, modificar y actualizar los datos y dar de baja a los exportadores en el registro;
b)
habilitadas para garantizar la cooperación administrativa con las autoridades competentes de los países beneficiarios según lo dispuesto en la presente sección.
La notificación deberá enviarse a la Comisión, a más tardar, el 30 de septiembre de 2016.
Los Estados miembros informarán a la Comisión inmediatamente de cualquier modificación de la información notificada en virtud del párrafo primero.»
.
5)
Se insertan los artículos 69 bis, 69 ter y 69 quater siguientes:
«Artículo 69 bis
1. La Comisión implantará el sistema REX y ofrecerá acceso al mismo, a más tardar, el 1 de enero de 2017.
2. En el momento de la recepción del formulario de solicitud completo a que se hace referencia en el anexo 13 quater, las autoridades competentes de los países beneficiarios y las autoridades aduaneras de los Estados miembros deberán asignar sin demora el número de exportador registrado al exportador o, en su caso, al reexpedidor de las mercancías e introducir en el sistema REX el número de exportador registrado, los datos de registro y la fecha a partir de la cual el registro será válido con arreglo a lo dispuesto en el artículo 92, apartado 5.
Cuando las autoridades competentes estimen que la información facilitada en la solicitud está incompleta, informarán de ello sin demora al exportador.
Las autoridades competentes de los países beneficiarios y las autoridades aduaneras de los Estados miembros deberán mantener actualizados los datos registrados por ellas. Modificarán los datos inmediatamente después de haber sido informadas por el exportador registrado de conformidad con lo dispuesto en el artículo 93.
Artículo 69 ter
1. La Comisión velará por que el acceso al sistema REX se proporcione con arreglo a lo dispuesto en el presente artículo.
2. La Comisión dispondrá de acceso para consultar la totalidad de los datos.
3. Las autoridades competentes de un país beneficiario dispondrán de acceso para consultar los datos relativos a los exportadores registrados por ellas.
4. Las autoridades aduaneras de los Estados miembros dispondrán de acceso para consultar los datos registrados por ellas, por las autoridades aduaneras de los demás Estados miembros y por las autoridades competentes de los países beneficiarios, así como de Noruega, Suiza y Turquía. Este acceso a los datos tendrá como finalidad la comprobación de las declaraciones prevista en el artículo 68 del Código o los controles de las declaraciones previstos en su artículo 78, apartado 2.
5. La Comisión ofrecerá a las autoridades competentes de los países beneficiarios un acceso seguro al sistema REX.
En la medida en que mediante el acuerdo a que se hace referencia en el artículo 97 octies, Noruega y Suiza hayan acordado con la Unión compartir el sistema REX, la Comisión proporcionará a las autoridades aduaneras de ambos países un acceso seguro a dicho sistema. También se ofrecerá un acceso seguro al sistema REX a Turquía una vez que este país cumpla determinadas condiciones.
6. Cuando un país o territorio haya sido eliminado de la lista del anexo II del Reglamento (UE) no 978/2012, las autoridades competentes del país beneficiario conservarán la posibilidad de acceder al sistema REX durante el tiempo necesario para permitirles cumplir sus obligaciones con arreglo al artículo 71.
7. La Comisión pondrá a disposición del público los datos que se enumeran a continuación previo consentimiento del exportador, otorgado mediante la inclusión de su firma en la casilla 6 del formulario que figura en el anexo 13 quater:
a)
el nombre del exportador registrado;
b)
la dirección del lugar de establecimiento del exportador registrado;
c)
los datos de contacto, tal como se especifica en la casilla 2 del formulario que figura en el anexo 13 quater;
d)
una descripción indicativa de las mercancías que pueden acogerse a un trato preferencial, acompañada de la lista indicativa de las partidas o los capítulos del sistema armonizado, tal como se especifica en la casilla 4 del formulario que figura en el anexo 13 quater;
e)
el número EORI o el número de identificación del operador (NIO) del exportador registrado.
La negativa a firmar la casilla 6 no constituirá un motivo para denegar al exportador su registro.
8. La Comisión velará por que el público tenga siempre acceso a los siguientes datos:
a)
el número de exportador registrado;
b)
la fecha a partir de la cual el registro es válido;
c)
la fecha de baja en el registro, cuando proceda;
d)
la indicación de si el registro se aplica también a las exportaciones a Noruega y Suiza, y a Turquía, una vez que este país cumpla determinadas condiciones;
e)
la fecha de la última sincronización entre el sistema REX y el sitio web de acceso público.
Artículo 69 quater
1. Los datos registrados en el sistema REX serán objeto de tratamiento únicamente a efectos de la aplicación del sistema establecido en la presente sección.
2. Se facilitará a los exportadores registrados la información que figura en el artículo 11, apartado 1, letras a) a e), del Reglamento (CE) no 45/2001 o en el artículo 10 de la Directiva 95/46/CE. Además, se les facilitará la siguiente información:
a)
información sobre la base jurídica de las operaciones de tratamiento a las que se destinan los datos;
b)
el período de conservación de los datos.
Dicha información se comunicará a los exportadores registrados a través de una nota adjunta a la solicitud de obtención de la condición de exportador registrado que figura en el anexo 13 quater.
3. Cada una de las autoridades competentes de un país beneficiario a que se refiere el artículo 69, apartado 1, letra a), y cada una de las autoridades aduaneras de un Estado miembro a que se refiere el artículo 69, apartado 2, letra a), que haya introducido datos en el sistema REX será considerada responsable del tratamiento de dichos datos.
La Comisión será considerada corresponsable del tratamiento de la totalidad de los datos a fin de garantizar que los exportadores registrados puedan ejercer sus derechos.
4. Los derechos de los exportadores registrados con respecto al tratamiento de los datos personales que se conserven en el sistema REX enumerados en el anexo 13 quater y tratados en los sistemas nacionales se ejercerán de conformidad con la legislación en materia de protección de datos por la que traspone la Directiva 95/46/CE del Estado miembro en el que se conserven sus datos.
5. Los Estados miembros que reproduzcan en sus sistemas nacionales los datos del sistema REX a los que tienen acceso deberán mantenerlos actualizados.
6. Los derechos de los operadores registrados con respecto al tratamiento de sus datos de registro por la Comisión se ejercerán de conformidad con el Reglamento (CE) no 45/2001.
7. Toda solicitud efectuada por un exportador registrado a fin de ejercer su derecho de acceso, rectificación, supresión o bloqueo de los datos de conformidad con el Reglamento (CE) no 45/2001 se presentará al responsable del tratamiento de los datos, quien procederá a su tramitación.
Cuando un exportador registrado haya presentado una solicitud de este tipo a la Comisión sin haber intentado ejercer sus derechos ante el responsable del tratamiento de los datos, la Comisión la transmitirá al responsable del tratamiento de los datos del exportador registrado.
En caso de que el exportador registrado no logre del responsable del tratamiento de los datos el ejercicio de sus derechos, deberá presentar la solicitud a la Comisión, que actuará en calidad de responsable del tratamiento. La Comisión tendrá derecho a rectificar, suprimir o bloquear los datos.
8. Las autoridades nacionales de control responsables de la protección de datos y el Supervisor Europeo de Protección de Datos, en sus respectivos ámbitos de competencia, cooperarán y velarán por una supervisión coordinada de los datos de registro.
En sus respectivos ámbitos de competencia, intercambiarán la información oportuna, se ayudarán mutuamente en el desarrollo de las auditorías e inspecciones, examinarán las dificultades de interpretación o aplicación del presente Reglamento, estudiarán los problemas que plantee el ejercicio de una supervisión independiente o que surjan en el ejercicio de los derechos de los titulares de los datos, elaborarán propuestas armonizadas para aportar soluciones conjuntas a cualquier problema existente y fomentarán el conocimiento de los derechos relacionados con la protección de datos, cuando resulte oportuno.»
.
6)
Los artículos 70 y 71 se sustituyen por el texto siguiente:
«Artículo 70
La Comisión publicará en su sitio web las fechas en que los países beneficiarios empiecen a aplicar el sistema de registro de exportadores. Mantendrá actualizada esta información.
Artículo 71
Cuando un país o territorio haya sido eliminado del anexo II del Reglamento (UE) no 978/2012, la obligación de cooperación administrativa establecida en los artículos 69 y 69 bis, en el artículo 86, apartado 10, y en el artículo 97 octies seguirá aplicándose a ese país o territorio durante un período de tres años a partir de la fecha de su eliminación de dicho anexo.»
.
7)
El artículo 74 se sustituye por el texto siguiente:
«Artículo 74
1. Los productos declarados para despacho a libre práctica en la Unión Europea serán los mismos productos que se exporten desde el país beneficiario del que se consideren originarios. No deberán haber sido alterados, transformados en forma alguna u objeto de operaciones distintas de las destinadas a mantenerlos en buenas condiciones o distintas de la adición o la colocación de marcas, etiquetas, precintos o cualquier otra documentación para garantizar el cumplimiento de los requisitos nacionales específicos aplicables en la Unión, antes de su declaración para despacho a libre práctica.
2. Los productos importados a un país beneficiario a efectos de la acumulación prevista en los artículos 84, 85 u 86 serán los mismos productos que se exporten desde el país del que se consideren originarios. No deberán haber sido alterados, transformados en forma alguna u objeto de operaciones distintas de las destinadas a mantenerlos en buenas condiciones, antes de su declaración para el régimen aduanero pertinente en el país de importación.
3. Los productos podrán almacenarse a condición de que permanezcan bajo supervisión aduanera en el país o países de tránsito.
4. El fraccionamiento de los envíos podrá tener lugar cuando se lleve a cabo por el exportador o bajo su responsabilidad, siempre que las mercancías en cuestión permanezcan bajo supervisión aduanera en el país o países de tránsito.
5. Lo dispuesto en los apartados 1 a 4 se considerará cumplido salvo que las autoridades aduaneras tengan motivos para creer lo contrario; en tales casos, las autoridades aduaneras podrán solicitar al declarante que aporte pruebas de su cumplimiento, que podrá acreditarse por cualquier medio, por ejemplo, documentos contractuales de transporte como conocimientos de embarque, o pruebas factuales o materiales basadas en el marcado o la numeración de los paquetes, o cualquier prueba relacionada con las propias mercancías.»
.
8)
En el artículo 84, se añade el párrafo segundo siguiente:
«Las subsecciones 2 y 7 se aplicarán mutatis mutandis a las exportaciones de la Unión Europea a un país beneficiario a efectos de la acumulación bilateral.»
.
9)
El artículo 86 queda modificado como sigue:
a)
en el apartado 2, la letra a) se sustituye por el texto siguiente:
«a)
que los países a los que se aplica la acumulación sean, en el momento de la exportación del producto a la Unión, países beneficiarios que no se encuentren sometidos a una retirada temporal de los regímenes preferenciales de conformidad con el Reglamento (UE) no 978/2012;»
;
b)
en el apartado 4, el párrafo tercero se sustituye por el texto siguiente:
«El país de origen que se indique en la prueba de origen extendida por el exportador del producto a la Unión o, hasta la aplicación del sistema de registro de los exportadores, expedida por las autoridades del país beneficiario de exportación, será el siguiente:
-
en el caso de los productos exportados sin elaboración o transformación, el país beneficiario que aparezca en la prueba de origen mencionada en el artículo 95 bis, apartado 1, o en el artículo 97 quaterdecies, apartado 5, tercer guion,
-
en el caso de los productos exportados tras haber sido objeto de una elaboración o transformación, el país de origen determinado con arreglo al párrafo segundo.»
;
c)
se añade el apartado 10 siguiente:
«10. La subsección 2, los artículos 90, 91, 92, 93, 94, 95 y la subsección 7 se aplicarán mutatis mutandis a las exportaciones de un país beneficiario a otro a efectos de la acumulación regional.»
.
10)
En el artículo 88 se suprime el apartado 1.
11)
En la parte I, título IV, capítulo 2, sección 1, el título de la subsección 5 se sustituye por el texto siguiente:
«Subsección 5
Procedimientos en el país beneficiario y en la Unión Europea con motivo de la exportación aplicables a partir de la fecha de aplicación del sistema de registro de exportadores»
.
12)
Los artículos 90 a 95 se sustituyen por el texto siguiente:
«Artículo 90
1. El sistema será de aplicación en los casos siguientes:
a)
en el caso de las mercancías que cumplan los requisitos establecidos en la presente sección exportadas por un exportador registrado;
b)
en el caso de cualquier envío de uno o varios bultos que contengan productos originarios exportados por cualquier exportador, cuando el valor total de los productos originarios objeto del envío no exceda de 6 000 EUR.
2. El valor de los productos originarios de un envío será el valor de todos los productos originarios contenidos en un envío cubierto por una comunicación sobre el origen extendida en el país de exportación.
Artículo 91
1. Los países beneficiarios deberán iniciar el registro de los exportadores el 1 de enero de 2017.
No obstante, en caso de que el país beneficiario no esté en condiciones de iniciar el registro en esa fecha, notificará por escrito a la Comisión, a más tardar el 1 de julio de 2016, el aplazamiento del registro de los exportadores hasta el 1 de enero de 2018 o el 1 de enero de 2019.
2. Durante el período de 12 meses siguiente a la fecha en que el país beneficiario inicie el registro de los exportadores, sus autoridades competentes podrán seguir expidiendo certificados de origen modelo A a petición de los exportadores que aún no estén registrados en el momento de solicitar dicho certificado.
Sin perjuicio de lo dispuesto en el artículo 97 duodecies, apartado 5, los certificados de origen modelo A expedidos de conformidad con el párrafo primero del presente apartado serán admisibles en la Unión como prueba del origen si han sido expedidos antes de la fecha de registro del exportador en cuestión.
Las autoridades competentes de un país beneficiario que tengan dificultades para completar el proceso de registro en el período de doce meses mencionado podrán solicitar su prórroga a la Comisión. Dicha prórroga no podrá exceder de seis meses.
3. Los exportadores de un país beneficiario, estén o no registrados, deberán extender comunicaciones sobre el origen en relación con los productos originarios enviados, cuando el valor total de los mismos no exceda de 6 000 EUR, a partir de la fecha en que el país beneficiario tenga la intención de iniciar el registro de los exportadores.
Una vez registrados, los exportadores deberán extender comunicaciones sobre el origen en relación con los productos originarios enviados, cuando el valor total de los mismos sea superior a 6 000 EUR, a partir de la fecha en que su registro sea válido de conformidad con el artículo 92, apartado 5.
4. Todos los países beneficiarios aplicarán el sistema de registro de exportadores, como muy tarde, a partir del 30 de junio de 2020.
Artículo 91 bis
1. El 1 de enero de 2017, las autoridades aduaneras de los Estados miembros deberán iniciar el registro de los exportadores y reexpedidores de mercancías establecidos en su territorio.
2. A partir del 1 de enero de 2018, las autoridades aduaneras de todos los Estados miembros dejarán de expedir certificados de circulación EUR.1 a efectos de la acumulación contemplada en el artículo 84.
3. Hasta el 31 de diciembre de 2017, las autoridades aduaneras de los Estados miembros expedirán certificados de circulación EUR.1 o certificados de origen modelo A sustitutivos a petición de los exportadores o reexpedidores de mercancías que todavía no hayan sido registrados. Esta disposición se aplicará asimismo si los productos originarios enviados a la Unión van acompañados de comunicaciones sobre el origen extendidas por un exportador registrado de un país beneficiario.
4. Los exportadores de la Unión, estén o no registrados, deberán extender comunicaciones sobre el origen en relación con los productos originarios enviados, cuando el valor total de los mismos no exceda de 6 000 EUR, a partir del 1 de enero de 2017.
Una vez registrados, los exportadores deberán extender comunicaciones sobre el origen en relación con los productos originarios enviados, cuando el valor total de los mismos sea superior a 6 000 EUR, a partir de la fecha en la que su registro sea válido con arreglo a lo dispuesto en el artículo 92, apartado 5.
5. Los reexpedidores de mercancías registrados podrán extender comunicaciones sobre el origen sustitutivas en la fecha a partir de la cual el registro de estos sea válido, con arreglo a lo dispuesto en el artículo 92, apartado 5. Esta disposición se aplicará independientemente de que las mercancías vayan acompañadas de un certificado de origen modelo A expedido en el país beneficiario o una declaración en factura o una declaración de origen extendida por el exportador.
Artículo 92
1. Para obtener la condición de exportador registrado, el exportador presentará una solicitud ante las autoridades competentes del país beneficiario desde el que esté previsto exportar las mercancías y del que estas últimas se consideren originarias o en el que hayan sido sometidas a una transformación que se considere que no cumple las condiciones establecidas en el artículo 86, apartado 4, párrafo primero, o en el artículo 86, apartado 6, letra a).
La solicitud se presentará utilizando el formulario que figura en el anexo 13 quater y deberá contener toda la información que en él se solicita.
2. Para obtener la condición de exportador registrado, el exportador o reexpedidor de las mercancías establecido en un Estado miembro presentará una solicitud ante las autoridades aduaneras de ese Estado miembro, utilizando a tal fin el formulario que figura en el anexo 13 quater.
3. Los exportadores serán objeto de un registro único a efectos de las exportaciones con arreglo al sistema de preferencias generalizadas de la Unión, Noruega y Suiza, así como de Turquía, una vez que este país cumpla determinadas condiciones.
Las autoridades competentes del país beneficiario asignarán al exportador un número de exportador registrado con vistas a la exportación al amparo de los SPG de la Unión, Noruega y Suiza, así como de Turquía, una vez que este país cumpla determinadas condiciones, en la medida en que dichos países hayan reconocido como país beneficiario al país en el que haya tenido lugar el registro.
4. La solicitud de obtención de la condición de exportador registrado deberá contener todos los datos a los que se hace referencia en el anexo 13 quater.
5. El registro será válido a partir de la fecha en que las autoridades competentes de un país beneficiario o las autoridades aduaneras de un Estado miembro reciban una solicitud de registro completa, de conformidad con el apartado 4.
6. Las autoridades competentes de un país beneficiario o las autoridades aduaneras de un Estado miembro comunicarán al exportador o, en su caso, al reexpedidor de las mercancías, el número de exportador registrado que les haya sido asignado, así como la fecha a partir de la cual el registro sea válido.
Artículo 92 bis
Cuando un país sea incorporado a la lista de países beneficiarios que figura en el anexo II del Reglamento (UE) no 978/2012, la Comisión activará automáticamente en el marco de su SPG los registros de todos los exportadores registrados en ese país, a condición de que los datos de registro de los exportadores estén disponibles en el sistema REX y tengan validez como mínimo en relación con el SPG de Noruega, Suiza o de Turquía, una vez que este país cumpla determinadas condiciones.
En ese caso, el exportador que ya esté registrado, como mínimo, en el marco del SPG de Noruega, de Suiza o de Turquía, una vez que este país cumpla determinadas condiciones, no habrá de presentar una solicitud ante sus autoridades competentes para darse de alta en el marco del sistema de la Unión.
Artículo 93
1. Los exportadores registrados informarán inmediatamente a las autoridades competentes del país beneficiario o a las autoridades aduaneras del Estado miembro de los cambios que tengan lugar en la información que hayan facilitado a efectos de su inscripción en el registro.
2. Los exportadores registrados que dejen de reunir las condiciones necesarias para exportar mercancías con arreglo al sistema o que ya no tengan intención de exportar mercancías al amparo del mismo informarán al respecto a las autoridades competentes del país beneficiario o a las autoridades aduaneras del Estado miembro.
3. Las autoridades competentes de un país beneficiario o las autoridades aduaneras de un Estado miembro darán de baja en el registro al exportador en caso de que este último:
a)
ya no exista;
b)
haya dejado de cumplir las condiciones para la exportación de las mercancías con arreglo al sistema;
c)
haya informado a las autoridades competentes del país beneficiario o las autoridades aduaneras del Estado miembro de que ya no tiene la intención de exportar mercancías al amparo del sistema;
d)
elabore o haga elaborar de forma deliberada o por negligencia una comunicación sobre el origen que contenga información incorrecta que permita la obtención equivocada de un trato arancelario preferencial.
4. Las autoridades competentes de un país beneficiario o las autoridades aduaneras de un Estado miembro podrán dar de baja en el registro a un exportador en caso de que este último no mantenga actualizados sus datos de registro.
5. La baja en el registro solo surtirá efecto en el futuro, es decir, afectará a las comunicaciones sobre el origen extendidas después de la fecha de baja. No surtirá efecto alguno sobre la validez de las comunicaciones sobre el origen extendidas antes de que el exportador registrado sea informado al respecto de la baja.
6. Las autoridades competentes de un país beneficiario o las autoridades aduaneras de un Estado miembro informarán al exportador registrado de su baja en el registro y de la fecha a partir de la cual esta surtirá efecto.
7. En caso de baja en el registro, el exportador o reexpedidor de mercancías podrá interponer un recurso judicial.
8. La baja de un exportador registrado quedará anulada en caso de que sea incorrecta. El exportador o reexpedidor de mercancías tendrá derecho a utilizar el número de exportador registrado que le haya sido asignado en el momento de su inscripción en el registro.
9. El exportador o reexpedidor de mercancías que haya sido dado de baja en el registro podrá presentar una nueva solicitud para la obtención de la condición de exportador registrado de conformidad con lo dispuesto en el artículo 92. El exportador o reexpedidor que haya sido dado de baja en el registro de conformidad con lo dispuesto en el apartado 3, letra d), y en el apartado 4 solo podrá ser inscrito de nuevo en el mismo si demuestra ante las autoridades competentes del país beneficiario o las autoridades aduaneras del Estado miembro que hayan procedido a su inscripción en el registro que ha subsanado la situación que motivó su baja en el mismo.
10. Los datos relativos a las bajas en el registro serán conservados en el sistema REX por las autoridades competentes del país beneficiario o por las autoridades aduaneras del Estado miembro que los introdujeron en dicho sistema, como máximo, durante los diez años civiles siguientes a aquel en que se haya producido la baja. Una vez transcurrido ese plazo de diez años, las autoridades competentes de un país beneficiario o las autoridades aduaneras de un Estado miembro procederán a la supresión de los datos.
Artículo 93 bis
1. La Comisión dará de baja en el registro a todos los exportadores registrados de un país beneficiario en caso de que dicho país sea eliminado de la lista de países beneficiarios que figura en el anexo II del Reglamento (UE) no 978/2012 o si se le retiran temporalmente las preferencias arancelarias de conformidad con el Reglamento (UE) no 978/2012.
2. En caso de que dicho país sea readmitido en la lista mencionada, o si deja de aplicársele la retirada temporal de las preferencias arancelarias, la Comisión deberá reactivar los registros de todos los exportadores registrados de ese país, siempre que los datos de registro de los exportadores estén disponibles en el sistema y sigan siendo válidos, como mínimo, en el marco del SPG de Noruega o de Suiza, o de Turquía, una vez que este país cumpla determinadas condiciones. De lo contrario, los exportadores deberán ser inscritos de nuevo en el registro con arreglo al artículo 92.
3. En caso de procederse a la baja en el registro de todos los exportadores de un país beneficiario de conformidad con el apartado 1, los datos de registro relativos a esos exportadores dados de baja se conservarán en el sistema REX, como mínimo, durante los diez años civiles siguientes a aquel en que se haya producido la baja. Una vez transcurrido ese plazo de diez años y cuando el país en cuestión no haya tenido la condición de país beneficiario del SPG de Noruega o Suiza, o de Turquía, una vez que este país cumpla determinadas condiciones, desde hace más de diez años, la Comisión procederá a la supresión de los datos de registro relativos a los exportadores dados de baja del sistema REX.
Artículo 94
1. Todo exportador, esté o no inscrito en el registro, deberá cumplir las obligaciones siguientes:
a)
llevar los oportunos registros contables comerciales en relación con la producción y el suministro de las mercancías que pueden acogerse a un trato preferencial;
b)
mantener disponibles todas las pruebas relacionadas con las materias utilizadas en la fabricación;
c)
conservar toda la documentación aduanera relacionada con las materias utilizadas en la fabricación;
d)
conservar durante un período mínimo de tres años, a contar desde el final del año civil en que se haya extendido la comunicación sobre el origen, o durante un período más largo si así lo exigiera la legislación nacional:
i)
registros de las comunicaciones sobre el origen extendidas,
ii)
registros de las materias originarias y no originarias que utilice, así como de su producción y de su contabilidad de existencias.
Esos registros y comunicaciones sobre el origen podrán conservarse en formato electrónico, si bien deberán permitir la trazabilidad de las materias utilizadas en la fabricación de los productos exportados y confirmar el carácter originario de estos últimos.
2. Las obligaciones establecidas en el apartado 1 se impondrán asimismo a todo proveedor que facilite a un exportador declaraciones que certifiquen el carácter originario de las mercancías por él suministradas.
3. Todo reexpedidor de mercancías, esté o no registrado, que extienda comunicaciones sobre el origen sustitutivas de conformidad con el artículo 97 quinquies conservará las comunicaciones iniciales a las que sustituyen durante un período de tres años, como mínimo, a partir del final del año civil en que se haya extendido la comunicación sobre el origen de sustitución, o durante un período más largo si así lo exigiera la legislación nacional.
Artículo 95
1. El exportador deberá extender una comunicación sobre el origen de los productos en el momento de su exportación, si estos pueden considerarse originarios del país beneficiario en cuestión o de otro país beneficiario, de conformidad con artículo 86, apartado 4, párrafo segundo, o con el artículo 86, apartado 6, párrafo primero, letra b).
2. La comunicación sobre el origen también podrá extenderse después de la exportación (“comunicación a posteriori”) de los productos de que se trate. Dicha comunicación a posteriori será admisible si se presenta ante las autoridades aduaneras del Estado miembro en el que se haya presentado la declaración aduanera de despacho a libre práctica, como máximo, en los dos años siguientes a la importación.
Cuando el fraccionamiento de un envío se efectúe de conformidad con lo dispuesto en el artículo 74 y siempre que se respete el plazo de dos años a que se refiere el párrafo primero, la comunicación sobre el origen podrá extenderse a posteriori por el exportador del país de exportación de los productos. Esa disposición se aplicará mutatis mutandis si el fraccionamiento de un envío tiene lugar en otro país beneficiario o en Noruega o Suiza o, en su caso, en Turquía.
3. La comunicación sobre el origen será entregada por el exportador a su cliente en la Unión y deberá incluir toda la información especificada en el anexo 13 quinquies. Deberá extenderse en español, francés o inglés.
Esta comunicación podrá extenderse en cualquier documento comercial que permita la identificación del exportador y de las mercancías en cuestión.
4. Los apartados 1 a 3 se aplicarán mutatis mutandis a las comunicaciones sobre el origen extendidas en la Unión a efectos de la acumulación bilateral.
Artículo 95 bis
1. A efectos de la determinación del origen de las materias utilizadas en el marco de la acumulación bilateral o regional, el exportador de un producto fabricado utilizando materias originarias de un país con el que esté permitida la acumulación se basará en la comunicación sobre el origen extendida por el proveedor de dichas materias. En esos casos, la comunicación sobre el origen extendida por el exportador incluirá, según proceda, la indicación “EU cumulation”, “regional cumulation”, “Cumul UE”, “Cumul regional” o “Acumulación UE”, “Acumulación regional”.
2. A efectos de la determinación del origen de las materias utilizadas en el marco de la acumulación prevista en el artículo 85, el exportador de un producto fabricado utilizando materias originarias de una parte con la que esté autorizada la acumulación se basará en la prueba de origen suministrada por el proveedor de las materias a condición de que dicha prueba haya sido expedida de conformidad con lo dispuesto en las normas de origen del SPG de Noruega, Suiza o, en su caso, Turquía, según proceda. En ese caso, la comunicación sobre el origen extendida por el exportador incluirá la indicación “Norway cumulation”, “Switzerland cumulation”, “Turkey cumulation”; “Cumul Norvège”, “Cumul Suisse”, “Cumul Turquie” o “Acumulación Noruega”, “Acumulación Suiza”, “Acumulación Turquía”.
3. A efectos de la determinación del origen de las materias utilizadas en el marco de la acumulación ampliada prevista en el artículo 86, apartados 7 y 8, el exportador de un producto en cuya fabricación se utilicen materias originarias de una parte con la que esté autorizada la acumulación ampliada se basará en la prueba de origen suministrada por el proveedor de dichas materias a condición que dicha prueba haya sido expedida de conformidad con lo dispuesto en el acuerdo de libre comercio pertinente entre la Unión y la parte de que se trate.
En ese caso, la comunicación sobre el origen extendida por el exportador incluirá la indicación “extended cumulation with country x”, “cumul étendu avec le pays x” o “Acumulación ampliada con el país x”.»
.
13)
En el artículo 96, el apartado 2 se sustituye por el texto siguiente:
«2. El período de validez de la comunicación sobre el origen será de doce meses a contar desde la fecha de su extensión.»
.
14)
En la subsección 6, antes del artículo 97, se añade el artículo siguiente:
«Artículo 96 bis
A fin de que los importadores tengan derecho a solicitar beneficiarse del sistema tras la presentación de una comunicación sobre el origen, las mercancías deberán haber sido exportadas en la fecha o a partir de la fecha en que el país beneficiario desde el que se exporten las mercancías haya iniciado el registro de exportadores, de conformidad con el artículo 91.»
.
15)
En la parte I, título IV, capítulo 2, sección 1, el título de la subsección 6 se sustituye por el texto siguiente:
«Subsección 6
Procedimientos con motivo del despacho a libre práctica en la Unión Europea aplicables a partir de la fecha de aplicación del sistema de registro de exportadores»
.
16)
En la parte I, título IV, capítulo 2, sección 1, el título de la subsección 7 se sustituye por el texto siguiente:
«Subsección 7
Control del origen aplicable a partir de la fecha de aplicación del sistema de registro de exportadores»
.
17)
En la parte I, título IV, capítulo 2, sección 1, el título de la subsección 8 se sustituye por el texto siguiente:
«Subsección 8
Otras disposiciones aplicables a partir de la fecha de aplicación del sistema de registro de exportadores»
.
18)
El artículo 97 se sustituye por el texto siguiente:
«Artículo 97
1. Cuando el declarante solicite un trato preferencial al amparo del sistema, deberá hacer referencia a la comunicación sobre el origen en la declaración aduanera para el despacho a libre práctica. Esta referencia a la comunicación sobre el origen consistirá en su fecha de extensión, indicada con el formato aaaammdd, en el que aaaa corresponderá al año, mm al mes y dd al día. Cuando el valor total de los productos originarios objeto del envío sea superior a 6 000 EUR, el declarante indicará asimismo el número de exportador registrado.
2. Cuando el declarante haya solicitado la aplicación del sistema de conformidad con el apartado 1 sin hallarse en posesión de una comunicación sobre el origen en el momento de admisión de la declaración aduanera para el despacho a libre práctica, dicha declaración se considerará incompleta en el sentido del artículo 253, apartado 1, y será tratada en consecuencia.
3. Antes de declarar las mercancías para su despacho a libre práctica, el declarante deberá cerciorarse de que estas cumplen las normas contempladas en la presente sección, controlando, en particular:
i)
en el sitio web de acceso público que el exportador está registrado en el sistema REX, cuando el valor total de los productos originarios objeto del envío exceda de 6 000 EUR, y
ii)
que la comunicación sobre el origen se haya extendido de conformidad con el anexo 13 quinquies.»
.
19)
El artículo 97 quinquies se sustituye por el texto siguiente:
«Artículo 97 quinquies
1. Cuando los productos aún no hayan sido despachados a libre práctica, será posible sustituir una determinada comunicación sobre el origen por una o varias comunicaciones sobre el origen sustitutivas extendidas por el reexpedidor de las mercancías, con objeto de enviar la totalidad o algunos de los productos a otro lugar dentro del territorio aduanero de la Unión o, en su caso, a Noruega, Suiza o Turquía, una vez que ese país cumpla determinadas condiciones.
Solo podrán extenderse comunicaciones sobre el origen sustitutivas cuando la comunicación inicial se haya efectuado de conformidad con los artículos 95 y 96 y con el anexo 13 quinquies.
2. Los reexpedidores deberán estar registrados a fin de extender comunicaciones sobre el origen sustitutivas en relación con los productos originarios que esté previsto enviar a otro lugar dentro de la Unión cuando el valor total de los productos originarios del envío inicial que vaya a fraccionarse exceda de 6 000 EUR.
No obstante, los reexpedidores que no estén registrados estarán autorizados a extender comunicaciones sobre el origen sustitutivas cuando el valor total de los productos del envío inicial que vaya a fraccionarse exceda de 6 000 EUR si adjuntan una copia de la comunicación inicial extendida en el país beneficiario.
3. Los reexpedidores registrados en el sistema REX serán los únicos que podrán extender comunicaciones sobre el origen sustitutivas en relación con los productos originarios que vayan a enviarse a Noruega, Suiza o Turquía, una vez que ese país cumpla determinadas condiciones. Esta disposición se aplicará cualquiera que sea el valor de los productos originarios contenidos en el envío inicial e independientemente de si el país de origen se encuentra en la lista que figura en el anexo II del Reglamento (UE) no 978/2012.
4. El período de validez de la comunicación sobre el origen sustitutiva será de doce meses a contar desde la fecha de la extensión de la comunicación inicial.
5. Cuando se proceda a la sustitución de una comunicación sobre el origen, el reexpedidor indicará lo siguiente en la comunicación inicial:
a)
los datos correspondientes a la comunicación o comunicaciones sobre el origen sustitutivas;
b)
el nombre y la dirección del reexpedidor;
c)
el destinatario o destinatarios en la Unión o, en su caso, en Noruega, Suiza o Turquía, una vez que este país cumpla determinadas condiciones.
La comunicación sobre el origen inicial irá marcada con la mención “Replaced”, “Remplacée” o “Sustituida”.
6. En la comunicación sobre el origen sustitutiva, el reexpedidor indicará lo siguiente:
a)
todos los datos correspondientes a los productos reexpedidos;
b)
la fecha en que se haya extendido la comunicación sobre el origen inicial;
c)
la información que se especifica en el anexo 13 quinquies;
d)
el nombre y la dirección del reexpedidor de los productos en la Unión y, en su caso, su número de exportador registrado;
e)
el nombre y la dirección del destinatario en la Unión o, en su caso, en Noruega, Suiza o Turquía, una vez que ese país cumpla determinadas condiciones;
f)
la fecha y el lugar en que se ha llevado a cabo la sustitución.
La comunicación sobre el origen sustitutiva irá marcada con la mención “Replacement statement”, “Attestation de remplacement” o “Comunicación de sustitución”.
7. Los apartados 1 a 6 se aplicarán a las comunicaciones sobre el origen que sustituyan a comunicaciones sobre el origen sustitutivas.
8. La subsección 7 de la presente sección se aplicará mutatis mutandis a las comunicaciones sobre el origen sustitutivas.
9. En caso de que los productos se beneficien de preferencias arancelarias en virtud de una excepción concedida de conformidad con el artículo 89, la sustitución contemplada en el presente artículo solo podrá efectuarse cuando el destino previsto para dichos productos sea la Unión.»
.
20)
En el artículo 97 nonies se añade el apartado 3 siguiente:
«3. Cuando la comprobación prevista en el apartado 1 o cualquier otra información disponible parezca indicar una transgresión de las normas de origen, el país de exportación beneficiario llevará a cabo, por propia iniciativa o a petición de las autoridades aduaneras de los Estados miembros o la Comisión, las investigaciones oportunas o adoptará disposiciones para que estas se realicen con la debida urgencia con el fin de descubrir y prevenir tales transgresiones. A tal fin, la Comisión o las autoridades aduaneras de los Estados miembros podrán participar en la investigación.»
.
21)
Se suprime el artículo 97 decies.
22)
En la parte I, título IV, capítulo 2, el título de la sección 1 bis se sustituye por el texto siguiente:
«Sección 1 bis
Procedimientos y métodos de cooperación administrativa aplicables a las exportaciones que utilicen certificados de origen modelo A, declaraciones en factura y certificados de circulación de mercancías EUR.1.»
.
23)
En el artículo 97 terdecies:
a)
los apartados 2, 3 y 4 se sustituyen por el texto siguiente:
«2. Las autoridades competentes de los países beneficiarios deberán poner a disposición del exportador el certificado de origen modelo A tan pronto como se haya efectuado o garantizado la exportación. No obstante, dichas autoridades también podrán expedir certificados de origen modelo A después de la exportación de los productos a los que se refieren si:
a)
no se expidieron en el momento de la exportación por errores u omisiones involuntarias o circunstancias especiales, o
b)
se demuestra a satisfacción de las autoridades competentes que se expidió un certificado de origen modelo A que no fue aceptado a la importación por motivos técnicos, o
c)
el destino final de los productos en cuestión se determinó durante su transporte o almacenamiento y después de un eventual fraccionamiento del envío, de conformidad con el artículo 74.
3. Las autoridades competentes de los países beneficiarios solo podrán expedir un certificado a posteriori tras haber comprobado que la información facilitada en la solicitud del exportador de un certificado de origen modelo A expedido a posteriori concuerda con la que figura en el expediente de exportación correspondiente y que no se emitió un certificado de origen modelo A en el momento de la exportación de los productos en cuestión. El certificado de origen modelo A expedido a posteriori deberá llevar en la casilla 4 la mención “Issued retrospectively”, “Delivré a posteriori” o “Emitido a posteriori”.
4. En caso de robo, pérdida o destrucción del certificado de origen modelo A, el exportador podrá solicitar un duplicado a las autoridades competentes que lo hayan expedido, que estas extenderán basándose en los documentos de exportación que obren en su poder. En el duplicado del certificado de origen modelo A deberá figurar la mención “Duplicate”, “Duplicata” o “Duplicado”, en la casilla 4, con la fecha de expedición y el número de serie del certificado original. El duplicado surtirá efecto a partir de la fecha del certificado original.»
;
b)
el apartado 6 se sustituye por el texto siguiente:
«6. La cumplimentación de las casillas 2 y 10 del certificado de origen modelo A tendrá carácter facultativo. En la casilla 12, se hará constar la mención “Unión Europea” o el nombre de uno de los Estados miembros. La fecha de expedición del certificado de origen modelo A deberá indicarse en la casilla 11. Tanto la firma que debe incluirse en dicha casilla, reservada a las autoridades gubernativas competentes que expiden el certificado, como la firma del signatario habilitado por el exportador, que debe figurar en la casilla 12, serán manuscritas.»
.
24)
En el artículo 97 septdecies, el apartado 6 se sustituye por el texto siguiente:
«6. En el caso de los productos que se acojan a las preferencias arancelarias en virtud de una excepción concedida de conformidad con el artículo 89, el procedimiento previsto en el presente artículo se aplicará exclusivamente cuando el destino previsto para dichos productos sea la Unión.»
.
25)
En el artículo 109 se añade el párrafo segundo siguiente:
«La casilla 7 de los certificados de circulación EUR.1 o de las declaraciones en factura incluirá la indicación “Autonomous trade measures” o “Mesures commerciales autonomes”.»
.
26)
El anexo 13 bis se modifica con arreglo al anexo I del presente Reglamento.
27)
Los anexos 13 quater y 13 quinquies se sustituyen por el texto del anexo II del presente Reglamento.
28)
El anexo 17 se modifica con arreglo al anexo III del presente Reglamento.
Artículo 2
El Reglamento (UE) no 1063/2010 se modifica como sigue:
1)
Se suprime el artículo 2.
2)
En el artículo 3, se suprimen los apartados 3, 4 y 5.
Artículo 3
El presente Reglamento entrará en vigor el séptimo día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
El artículo 1, apartado 7, y el artículo 1, apartado 23, serán de aplicación a partir del 1 de enero de 2015.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, el 10 de marzo de 2015.