РЕШЕНИЕ (ЕС, Евратом) 2015/444 НА КОМИСИЯТА
от 13 март 2015 година
относно правилата за сигурност за защита на класифицираната информация на EC
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 249 от него,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност за атомна енергия, и по-специално член 106 от него,
като взе предвид приложения към Договорите Протокол № 7 за привилегиите и имунитетите на Европейските общности, и по-специално член 18 от него,
като има предвид, че:
(1)
разпоредбите за сигурност на Комисията относно защитата на класифицираната информация на Европейския съюз (КИЕС) трябва да бъдат преразгледани и актуализирани като бъде взето предвид институционалното, организационното, оперативното и технологичното развитие.
(2)
Европейската комисия е сключила с правителствата на Белгия, Люксембург и Италия споразумения по въпросите на сигурността за основните си обекти (1).
(3)
Комисията, Съветът и Европейската служба за външна дейност са решени да прилагат равностойни стандарти за сигурност за защита на КИЕС.
(4)
Важно е, когато е подходящо, Европейският парламент и други институции, агенции, органи или служби на ЕС да бъдат свързани с принципите, стандартите и правилата за защита на класифицирана информация, които са необходими, за да се защитят интересите на Съюза и на неговите държавите членки.
(5)
Рискът по отношение на КИЕС се управлява като процес. Този процес има за цел да се определят познатите рискове за сигурността, да се набележат мерки за сигурност с оглед свеждане на такива рискове до приемливо ниво съгласно изложените в настоящото решение основни принципи и минимални стандарти и да се прилагат тези мерки в съответствие с концепцията за дълбочинна защита. Ефективността на тези мерки подлежи на постоянна оценка.
(6)
В рамките на Комисията физическа сигурност по отношение на защитата на класифицирана информация означава прилагане на физически и технически защитни мерки за предотвратяване на неразрешен достъп до КИЕС.
(7)
Управлението на КИЕС представлява прилагане на административни мерки за контрол на КИЕС през жизнения ѝ цикъл в допълнение към мерките, предвидени в глави 2, 3 и 5 на настоящото решение, като по този начин се съдейства за възпиране, разкриване и възстановяване на такава информация при умишлено или случайно компрометиране или загуба. Такива мерки се отнасят по-конкретно до създаването, съхраняването, регистрирането, копирането, превеждането, намаляването на нивото на класификация, декласифицирането, пренасянето и унищожаването на КИЕС и допълват общите правила относно управлението на документите на Комисията (Решения 2002/47/ЕО (2), ЕОВС, Евратом и 2004/563/ЕО, Евратом (3)).
(8)
Разпоредбите на настоящото решение не засягат:
а)
Регламент (Евратом) № 3 (4);
б)
Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета (5);
в)
Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета (6);
г)
Регламент (ЕИО, Евратом) № 354/83 на Съвета (7),
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
ГЛАВА 1
ОСНОВНИ ПРИНЦИПИ И МИНИМАЛНИ СТАНДАРТИ
Член 1
Определения
За целите на настоящото решение се прилагат следните определения:
(1)
„Служба на Комисията“ означава всяка генерална дирекция или служба на Комисията или всеки кабинет на член на Комисията.
(2)
„Криптографски (крипто) материал“ означава криптографски алгоритми, криптографски хардуерни и софтуерни модули и продукти, включително данни за прилагането им и свързаните с това документация и материали, служещи за заключване/отключване на информацията.
(3)
„Декласификация“ означава премахване на всякаква класификация за сигурност.
(4)
„Защита в дълбочина“ означава прилагане на съвкупност от мерки за сигурност, организирани под формата на многослойна защита.
(5)
„Документ“ означава всяка записана информация, независимо от нейната физическа форма или характеристики.
(6)
„Понижаване нивото на класификация“ означава понижаване на нивото на класификацията за сигурност.
(7)
„Работа с КИЕС“ означава всички възможни действия, на които може да бъде подложена КИЕС през жизнения ѝ цикъл. Това включва нейното създаване, регистриране, обработване, пренасяне, понижаването на нивото на класификацията ѝ, декласификацията ѝ и нейното унищожаване. По отношение на комуникационните и информационните системи (КИС) това включва и нейното събиране, излагане, предаване и съхраняване.
(8)
„Притежател“ означава надлежно оправомощено лице с добре установена „необходимост да се знае“, което притежава дадена КИЕС и носи съответно отговорност за нейната защита.
(9)
„Правила за прилагане“ означава всеки набор от правила или насоки за сигурност, приети в съответствие с Глава 5 от Решение 2015/443 (ЕС, Евратом) на Комисията (8).
(10)
„Материал“ означава документ, носител на данни или машина или оборудване, който е вече създаден или е в процес на създаване.
(11)
„Създател“ означава институция, агенция или орган на ЕС, както и държава членка, трета държава или международна организация, под чието ръководство е създадена и/или въведена в структурите на ЕС класифицирана информация.
(12)
„Помещения“ означава всяко недвижимо или равнозначно на него имущество и собственост на Комисията.
(13)
„Процес на управление на риска за сигурността“ означава целият процес на идентифициране, контрол и свеждане до минимум на неопределени събития, които могат да засегнат сигурността на дадена организация или на която и да е от използваните от нея системи. Този процес обхваща всички дейности, свързани с риска, включително оценка, третиране, приемане и съобщаване.
(14)
„Правилник за длъжностните лица“ означава Правилникът за длъжностните лица на Европейския съюз и Условията за работа на другите служители на Европейския съюз, приет с Регламент (ЕИО, Евратом, ЕОВС) № 259/68 на Съвета (9);
(15)
„Заплаха“ означава потенциална причина за нежелан инцидент, който може да доведе до вредни последици за дадена организация или за която и да е от използваните от нея системи; такива заплахи могат да бъдат инцидентни или умишлени (злонамерени) и се характеризират с елементи на заплаха, потенциални цели и методи за нападение.
(16)
„Уязвимост“ означава слабост от каквото и да било естество, която може да бъде използвана от една или повече заплахи. Уязвимостта може да бъде пропуск или да бъде свързана със слабости в режима на контрол, свързани с неговата строгост, всеобхватност или съгласуваност, и може да има технически, процедурен, физически, организационен или оперативен характер.
Член 2
Предмет и приложно поле
1. С настоящото решение се установяват основните принципи и минималните стандарти за сигурност с оглед защитата на КИЕС.
2. Настоящото решение се прилага от всички служби на Комисията и във всички помещения на Комисията.
3. Независимо от евентуални конкретни указания, касаещи специфични групи служители, настоящото решение се прилага за членовете на Комисията, служителите на Комисията, попадащи в обхвата на Правилника за длъжностните лица и Условията за работа на другите служители на ЕС, командированите национални експерти (КНЕ) в Комисията, доставчиците на услуги и техните служители, стажантите и всички лица, имащи достъп до сгради или други активи на Комисията или до информация, с която Комисията работи.
4. Разпоредбите на настоящото решение не засягат Решение 2002/47/ЕО (ЕОВС, Евратом) и Решение 2004/563/ЕО (Евратом).
Член 3
Определение за КИЕС, нива на класификация за сигурност и грифове
1. „Класифицирана информация на Европейския съюз“ (КИЕС) означава всяка информация или материал, носещи гриф за сигурност на ЕС, неразрешеното разкриване на които би могло да увреди в различна степен интересите на Европейския съюз или на една или повече от държавите членки.
2. Всяка КИЕС се класифицира на някое от следните нива:
а) TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET: информация и материали, неразрешеното разкриване на които би могло да увреди изключително сериозно съществените интереси на Европейския съюз или на една или повече от държавите членки.
б) SECRET UE/EU SECRET: информация и материали, неразрешеното разкриване на които би могло да увреди сериозно съществените интереси на Европейския съюз или на една или повече от държавите членки.
в) CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL: информация и материали, неразрешеното разкриване на които би могло да увреди съществените интереси на Европейския съюз или на една или повече от държавите членки.
г) RESTREINT UE/EU RESTRICTED: информация и материали, неразрешеното разкриване на които би се отразило неблагоприятно на интересите на Европейския съюз или на една или повече от държавите членки.
3. КИЕС носи гриф за сигурност в съответствие с параграф 2. Може да се добавят и допълнителни обозначения, които не представляват гриф за сигурност, но имат за цел да се посочи сферата на дейност, до която се отнася класифицираната информация, да се идентифицира създателят ѝ, да се ограничи разпределението ѝ, да се ограничи ползването ѝ или да се обозначи доколко тази информация подлежи на предоставяне.
Член 4
Управление на класификацията
1. Всеки член на Комисията или служба на Комисията прави необходимото създаваната от тях КИЕС да бъде подходящо класифицирана, ясно обозначена като КИЕС и да запазва нивото си на класификация само докато това е необходимо.
2. Без да се засяга член 26 по-долу, нивото на класификация на КИЕС не се понижава или тя не се декласифицира, нито някой от посочените в член 3, параграф 2 грифове се изменя или премахва без предварителното писмено съгласие на създателя на информацията.
3. Където това е подходящо, в съответствие с член 60 по-долу се приемат правила за прилагане по отношение на КИЕС, включително практически насоки за класифициране на информацията.
Член 5
Защита на класифицираната информация
1. На КИЕС се осигурява защита в съответствие с настоящото решение и правилата за неговото прилагане.
2. Притежателят на КИЕС отговаря за нейната защита, в съответствие с разпоредбите на настоящото решение и правилата за неговото прилагане, съгласно правилата, посочени в Глава 4 по-долу.
3. Когато държавите членки въвеждат в структурите или мрежите на Комисията класифицирана информация, обозначена с национален гриф за сигурност, Комисията осигурява защита на тази информация в съответствие с изискванията, приложими към КИЕС на съответстващото ниво, съгласно съдържащата се в Приложение I таблица на съответствията на нивата на класификация за сигурност.
4. За даден масив от КИЕС може да се наложи защита на по-високо ниво на класификация отколкото на отделните му компоненти.
Член 6
Управление на риска за сигурността
1. Мерките за сигурност за защита на КИЕС за целия ѝ жизнен цикъл съответстват по-конкретно на нивото на класификацията ѝ за сигурност, формата и обема на информацията или материалите, местоположението и конструкцията на структурите, в които се намира КИЕС, както и оценката на местно ниво на риска от злонамерени и/или престъпни действия, включително шпионаж, саботаж и тероризъм.
2. Плановете за действие при извънредни ситуации отчитат необходимостта от защита на КИЕС в извънредни ситуации, за да се предотврати неразрешен достъп, разкриване или загуба на интегритета или наличността.
3. В плановете за непрекъснатост на дейността на всички служби се включват мерки за предотвратяване и възстановяване с оглед да се намали въздействието на сериозни системни грешки или инциденти при работа с КИЕС и нейното съхранение.
Член 7
Прилагане на настоящото решение
1. Където това е необходимо, в съответствие с член 60 по-долу се приемат правила за прилагане в допълнение или в подкрепа на настоящото решение.
2. Службите на Комисията предприемат всички необходими мерки в рамките на техните правомощия, за да гарантират прилагането на настоящото решение и на съответните правила за прилагане при работа с КИЕС или при нейното съхраняване.
3. Мерките за сигурност, предприемани при прилагането на настоящото решение съответстват на принципите на сигурността в Комисията, заложени в член 3 на Решение 2015/443 (ЕС, Евратом).
4. Генералният директор на ГД „Човешки ресурси и сигурност“ създава орган по сигурността на Комисията в рамките на ГД „Човешки ресурси и сигурност“. Органът по сигурността на Комисията изпълнява задълженията, възложени му с настоящото решение и правилата за неговото прилагане.
5. Местният служител по сигурността (МСС) на всяка служба на Комисията, посочен в член 20 на Решение 2015/443 (ЕС, Евратом), изпълнява следните общи дейности по защитата на КИЕС в съответствие с настоящото решение, в тясно сътрудничество с генералния директор на ГД „Човешки ресурси и сигурност“:
а)
управлява исканията за разрешаване на достъп до класифицирана информация на служители;
б)
допринася за обученията и инструктажите в областта на сигурността;
в)
осъществява надзор върху ръководителя на регистратурата на съответната служба;
г)
докладва за нарушения на сигурността и компрометиране на КИЕС;
д)
съхранява резервни ключове с писмено описание на всяка комбинация;
е)
изпълнява други задачи, свързани със защитата на КИЕС или определени в правилата за прилагане.
Член 8
Нарушения на сигурността и компрометиране на КИЕС
1. До нарушение на сигурността се стига в резултат на действие или бездействие от физическо лице, което противоречи на правилата за сигурност, установени в настоящото решение и правилата за неговото прилагане.
2. Компрометиране на КИЕС е налице когато в резултат от нарушение на сигурността тя бъде изцяло или частично разкрита пред неоправомощени лица.
3. Всяко нарушение на сигурността или подозрение за такова нарушение се докладва незабавно на органа по сигурността на Комисията.
4. Когато е известно или когато има достатъчно основания да се приеме, че КИЕС е компрометирана или изгубена, се осъществява проучване за надеждност в съответствие с член 13 на Решение 2015/443 (ЕС, Евратом).
5. Предприемат се всички необходими мерки за:
а)
информиране на създателя на информацията;
б)
осигуряване на разследване на случая от служители, които нямат непосредствено отношение към нарушението, с оглед установяване на фактите;
в)
извършване на оценка на потенциалните вреди, причинени на интересите на Съюза или на държавите членки;
г)
предприемане на подходящи мерки за предотвратяване на повторно нарушение; и
д)
уведомяване на съответните органи за предприетите действия.
6. На всяко лице, отговорно за нарушение на правилата за сигурност, установени в настоящото решение, могат да бъдат наложени дисциплинарни мерки в съответствие с Правилника за длъжностните лица. Всяко лице, отговорно за компрометиране или загуба на КИЕС, подлежи на дисциплинарно и/или съдебно производство в съответствие с приложимите закони, правила и подзаконови актове.
ГЛАВА 2
МЕРКИ ЗА СИГУРНОСТ ПО ОТНОШЕНИЕ НА ПЕРСОНАЛА
Член 9
Определения
За целите на настоящата глава се прилагат следните определения:
(1)
„Разрешение за достъп до КИЕС“ означава решение на органа по сигурността на Комисията, взето въз основа на уверение, предоставено от компетентен орган на държава членка, че дадено длъжностно лице на Комисията, друг служител или командирован национален експерт може да получи достъп до КИЕС на определено ниво (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо) до конкретна дата, при условие че бъде установена „необходимост да се знае“ за това лице и то е преминало през съответен инструктаж за своите отговорности; за лицето, отговарящо на това описание, се казва, че има „издадено разрешение за достъп“.
(2)
„Издаване на разрешение за достъп на служител“ означава прилагане на мерки за гарантиране, че достъп до КИЕС се предоставя единствено на лица, които:
а)
е необходимо да знаят;
б)
са получили разрешение за достъп за съответното ниво, когато е необходимо, и
в)
са преминали през инструктаж за своите отговорности.
(3)
„Разрешение за достъп на служител“ (РДС) означава изявление на компетентния орган на държава членка, което се прави след приключване на проучване за надеждност, извършено от компетентните органи на държавата членка, с което се удостоверява, че дадено лице може да получи достъп до КИЕС на определено ниво (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо) до конкретна дата, при условие че бъде установена „необходимост да се знае“ за това лице и то е преминало през съответен инструктаж за своите отговорности.
(4)
„Удостоверение за разрешение за достъп на служител“ (УРДС) означава удостоверение, издадено от компетентен орган, с което се удостоверява, че дадено лице притежава валидно удостоверение за разрешение за достъп или издадено от органа по сигурността на Комисията разрешение за достъп, в което се посочва нивото на класификация на КИЕС, до което лицето може да има достъп (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо), датата, до която е валидно съответното удостоверение или разрешение, и датата, на която изтича валидността на самото удостоверение.
(5)
„Проучване за надеждност“ означава процедури за проучване, извършвани от компетентния орган на държава членка в съответствие с нейните национални законови и подзаконови актове с цел да се получи уверение, че няма известна неблагоприятна информация, която да попречи на дадено лице да бъде издадено разрешение за достъп до определено ниво на класификация (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо).
Член 10
Основни принципи
1. Физическо лице получава достъп до класифицирана информация само след като:
(1)
бъде установена неговата „необходимост да знае“;
(2)
е преминало инструктаж за правилата за сигурност за защита на КИЕС и съответните стандарти и насоки за сигурност и е приело своята отговорност за защитата на такава информация;
(3)
е проучено за надеждност за съответното ниво или е съответно надлежно оправомощено по силата на изпълняваните от него функции в съответствие с националните законови и подзаконови актове;
2. Всички лица, на които за изпълнение на служебните задължения може да е необходим достъп до КИЕС с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо, преминават проучване за надеждност за съответното ниво, преди да им бъде предоставен достъп до такава КИЕС. Засегнатото лице декларира в писмен вид, че е съгласно да бъде подложено на проучване за надеждност за издаване на разрешение за достъп. Липсата на подобно съгласие означава, че лицето не може да бъде назначено да изпълнява длъжност, функция или задача, включваща достъп до информация с ниво на класификация CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо.
3. Процедурите за проучване на персонала за надеждност имат за цел да се определи дали може да се даде разрешение за достъп до КИЕС на дадено физическо лице, като се имат предвид неговата лоялност и надеждност.
4. Лоялността и надеждността на дадено лице за целите на издаването на разрешение за достъп до информация с ниво на класификация CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо се определят чрез провеждане на проучване за надеждност от компетентните органи на държава членка в съответствие с нейните национални законови и подзаконови актове.
5. Органът по сигурността на Комисията единствен отговаря за връзките с националните органи за сигурност (НОС) или други компетентни национални органи в контекста на всички въпроси, свързани с проучванията за надеждност. Всички контакти между службите на Комисията и НОС и други компетентни органи се осъществяват посредством органа по сигурността на Комисията.
Член 11
Процедура за издаване на разрешение за достъп
1. Всеки генерален директор или ръководител на служба в рамките на Комисията определя длъжностите в неговата служба, за които заемащите ги лица трябва да имат достъп до информация с ниво на класификация CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо, за да изпълняват своите задължения и поради това е необходимо да им бъде издадено разрешение за достъп.
2. Непосредствено след като бъде установено, че дадено лице предстои да бъде назначено на длъжност, изискваща достъп до информация с ниво на класификация CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо, МСС на съответната служба на Комисията уведомява органа по сигурността на Комисията, който предава въпросника за проучването за надеждност на лицето, съставен от НОС на държавата членка, чийто гражданин е лицето, назначено в структурите на европейските институции. Лицето декларира в писмен вид съгласието си да бъде подложено на процедурата на проучването за надеждност и в най-кратък срок връща на органа по сигурността на Комисията попълнения въпросник.
3. Органът по сигурността на Комисията препраща попълнения въпросник за проучването за надеждност на НОС на държавата членка, чийто гражданин е лицето, назначено в структурите на европейските институции, с искане за провеждане на проучване за надеждност за нивото на класификация на КИЕС, за което е лицето се нуждае от разрешение за достъп.
4. Когато на органа по сигурността на Комисията стане известна информация от значение за проучването за надеждност на лице, подало искане за разрешение за достъп, органът по сигурността на Комисията уведомява за това съответния НОС в съответствие с приложимите правила и разпоредби.
5. След приключването на проучването за надеждност и във възможно най-кратък срок след като бъде уведомен от съответния НОС за цялостната му оценка на резултатите от проучването за надеждност органът по сигурността на Комисията:
а)
може да издаде разрешение за достъп до КИЕС на засегнатото лице и да разреши достъп до КИЕС до съответното ниво на класификация до определена дата, посочена от него, но за не повече от 5 години, когато в резултат от проучването за надеждност се стигне до уверение, че за лицето не са известни неблагоприятни данни, които поставят под въпрос лоялността и надеждността му;
б)
когато проучването за надеждност не завърши с такова уверение, уведомява в съответствие с приложимите правила и регламенти засегнатото лице, което може да поиска да бъде изслушано от органа по сигурността на Комисията, който на свой ред може да поиска от съответния НОС да предостави повече информация в съответствие с националните му законови и подзаконови актове. В случай, че резултатите от проучването за надеждност бъдат потвърдени, разрешение за достъп до КИЕС не се издава.
6. Проучването за надеждност заедно с получените резултати се подчиняват на действащите законови и подзаконови актове на съответната държава членка в тази област, включително на актовете, отнасящи се до обжалването. Решенията на органа по сигурността на Комисията подлежат на обжалване в съответствие с Правилника за длъжностните лица.
7. Комисията приема разрешенията за достъп до КИЕС, издадени от всяка друга институция, орган или агенция на Съюза, при условие че тези разрешения все още са валидни. Разрешението обхваща всяка задача, възложена на съответното лице в рамките на Комисията. Институцията, органът или агенцията на Съюза, в която лицето започва работа, уведомява съответния НОС за промяната на работодателя.
8. Ако лицето не започне работа в рамките на 12 месеца от съобщаването на резултата от проучването за надеждност на органа по сигурността на Комисията или когато е налице прекъсване от 12 месеца, през които то не е било на работа в Комисията или в друга институция, орган или агенция на Съюза или в националната администрация на държава членка, органът по сигурността на Комисията се обръща към съответния НОС за потвърждаване на валидността и целесъобразността на разрешението за достъп.
9. Когато на органа по сигурността на Комисията стане известна информация, че физическо лице, притежател на валидно разрешение за достъп, представлява риск за сигурността, органът по сигурността уведомява за това компетентния НОС в съответствие с приложимите правила и разпоредби.
10. Когато НОС уведоми органа по сигурността на Комисията, че оттегля уверение, дадено в съответствие с параграф 5, буква а) за лице, разполагащо с валидно разрешение за достъп до КИЕС, органът по сигурността на Комисията може да отправи искане за всякакъв вид пояснения, които НОС може да предостави съгласно националните законови и подзаконови актове. Ако неблагоприятната информация бъде потвърдена от съответния НОС, разрешението за достъп се оттегля и лицето се изключва от достъп до КИЕС и от длъжности, където е възможен такъв достъп или където то може да представлява опасност за сигурността.
11. Всяко решение за отнемане или временно преустановяване на разрешение за достъп до КИЕС на всяко лице, попадащо в приложното поле на настоящото решение и, когато това е уместно, основанията за него, се съобщават на засегнатото лице, което може да поиска да бъде изслушано от органа по сигурността на Комисията. Информацията, предоставена от НОС, се подчинява на действащите законови и подзаконови актове на съответната държава членка. Решенията, взети в тази връзка от органа по сигурността на Комисията, подлежат на обжалване в съответствие с Правилника за длъжностните лица.
12. Службите на Комисията се уверяват, че националните експерти, командировани в тях на длъжност, изискваща разрешение за достъп до КИЕС, са предоставили преди назначаването си валидно РДС или удостоверение за разрешение за достъп на служител (УРДС), в съответствие с националните законови и подзаконови актове, на органа по сигурността на Комисията, който на основание на това разрешение издава разрешение за достъп до КИЕС до нивото на класификация, посочено в националното разрешение за достъп, като валидността му не може да надвишава продължителността на командироването.
13. Членовете на Комисията, които имат достъп до КИЕС по силата на изпълняваните от тях функции въз основа на Договора преминават инструктаж във връзка със задълженията им по защитата на КИЕС.
14. Документите, свързани с проучванията за надеждност и издадените разрешения за достъп до КИЕС се съхраняват от органа по сигурността на Комисията в съответствие с настоящото решение. Като минимум регистрите съдържат информация за нивото на КИЕС, до което може да бъде даден достъп на лицето, датата на издаване на разрешението за достъп и срокът му на валидност.
15. Органът по сигурността на Комисията може да издаде УРДС, в което са посочени нивото на класификация на КИЕС, до което лицето може да получи достъп (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо), срокът на валидност на съответното разрешение за достъп до КИЕС и датата на изтичане на валидността на самото удостоверение.
16. След първоначалното издаване на разрешение за достъп и при условие че лицето не е прекъсвало работата си в Европейската комисия или в друга институция, орган или агенция на Съюза и все още има нужда от достъп до КИЕС, разрешението за достъп до КИЕС се подлага на преразглеждане с цел неговото подновяване, което по правило се извършва на всеки пет години, считано от датата на уведомлението за последното проучване за надеждност, въз основа на което е издадено.
17. Органът по сигурността на Комисията може да удължи срока на валидност на издадено разрешение за достъп с до 12 месеца, ако от съответния НОС не е получена неблагоприятна информация в рамките на два месеца, считано от датата на представяне на искането за подновяване и съответния въпросник за проучването за надеждност. В случай, че при изтичането на този 12-месечен срок съответният НОС или компетентен национален орган не е уведомил органа по сигурността на Комисията за своето становище, на лицето се възлагат задачи, за чието изпълнение не е необходимо разрешение за достъп.
Член 12
Инструктажи във връзка с издаването на разрешение за достъп
1. След преминаването на инструктаж във връзка с издаването на разрешение за достъп, организиран от органа по сигурността на Комисията, всички лица, на които е издадено разрешение за достъп декларират писмено, че са запознати със задълженията си по отношение на защитата на КИЕС и последиците от компрометиране на КИЕС. Органът по сигурността на Комисията съхранява тези декларации.
2. Всички лица, които имат разрешение за достъп до КИЕС или от които се изисква да работят с КИЕС, получават първоначална информация и биват впоследствие редовно информирани относно заплахите за сигурността и са длъжни незабавно да докладват на органа по сигурността на Комисията за всеки подход или дейност, които считат за подозрителни или необичайни.
3. Всички лица, които престават да изпълняват задължения, изискващи достъп до КИЕС, биват информирани за задълженията им да продължат да опазват КИЕС, за което при нужда подписват декларация.
Член 13
Временни разрешения за достъп
1. При извънредни обстоятелства, когато това е надлежно оправдано от интереса на работата и до завършване на цялостното проучване за надеждност, органът по сигурността на Комисията, след консултация с НОС на държавата членка, чийто гражданин е лицето и в зависимост от резултата от предварителната проверка за удостоверяване, че няма неблагоприятна информация, може да разреши на лицето временен достъп до КИЕС за изпълнение на конкретни задължения, без това да засяга разпоредбите относно подновяването на разрешенията за достъп. Временното разрешение за достъп до КИЕС има еднократна валидност, която не надвишава шест месеца и не дава право на достъп до информация с ниво на класификация за сигурност TRES SECRET UE/EU TOP SECRET.
2. След като преминат инструктаж в съответствие с член 12, параграф 1, всички лица, на които е издадено временно разрешение за достъп декларират писмено, че са запознати със задълженията си по отношение на защитата на КИЕС и последиците от компрометирането на КИЕС. Органът по сигурността на Комисията съхранява тези декларации.
Член 14
Участие в класифицирани заседания, организирани от Комисията
1. Службите на Комисията, отговарящи за организирането на заседания, на които ще се обсъжда информация с ниво на класификация CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо информират чрез своя МСС или чрез организатора на заседанието органа по сигурността на Комисията достатъчно рано за датата, часа, мястото и участниците в такива заседания.
2. При спазване на разпоредбите на член 11, параграф 13 лица, на които е възложено да участват в заседания, организирани от Комисията, на които ще се обсъжда информация с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо, се допускат до участие само след потвърждаване на статуса им на лица с разрешение за достъп. Достъп до такива заседания се отказва на лица, за които на органа по сигурността на Комисията не е представен УРДС или друго доказателство за наличие на разрешение за достъп, както и на участници от Комисията, които не притежават разрешение за достъп.
3. Преди организирането на класифицирано заседание отговорникът за организирането му или МСС на службата на Комисията, която организира заседанието, изискват от външните участници да представят на органа по сигурността на Комисията УРДС или друго доказателство за наличие на разрешение за достъп. Органът по сигурността на Комисията информира МСС или организатора на заседанието за получените УРДС или други доказателства за разрешения за достъп. Когато е приложимо, може да се използва единен списък с имена, който да предоставя съответно доказателство за разрешение за достъп.
4. Когато компетентните органи уведомят органа по сигурността на Комисията за оттегляне на УДС на лице, чиито задължения налагат участието му в заседания, организирани от Комисията, органът по сигурността на Комисията уведомява МСС на службата на Комисията, отговорна за организирането на заседанието.
Член 15
Потенциален достъп до КИЕС
Куриерите, охранителите и придружителите преминават през проучване за надеждност на съответното ниво или се проучват по други начини в съответствие с националните законови и подзаконови актове, биват инструктирани относно процедурите за сигурност за защита на КИЕС и получават указания за задълженията им във връзка със защитата на поверената им информация.
ГЛАВА 3
ФИЗИЧЕСКА СИГУРНОСТ ЗА ЗАЩИТА НА КЛАСИФИЦИРАНА ИНФОРМАЦИЯ
Член 16
Основни принципи
1. Мерките за физическа сигурност са предназначени за предотвратяване на тайно или насилствено проникване на нарушител, за възпиране, препятстване и разкриване на неразрешени действия и за даване на възможност за категоризиране на персонала по отношение на достъпа до КИЕС на основата на принципа „необходимост да се знае“. Тези мерки се определят чрез процедура за оценка на риска, в съответствие с настоящото решение и правилата за неговото прилагане.
2. По-конкретно, мерките за физическа сигурност са предназначени да предотвратяват неразрешен достъп до КИЕС, като:
а)
гарантират, че работата с КИЕС и нейното съхранение се извършват по подходящ начин;
б)
дават възможност за разграничаване на служителите по отношение на достъпа до КИЕС на основание „необходимост да се знае“ и, където това е подходящо, според вида на разрешението им за достъп;
в)
възпират, препятстват и разкриват неразрешени действия; и
г)
предотвратяват или забавят тайно или насилствено проникване на нарушители.
3. Мерки за физическа сигурност се въвеждат във всички помещения, сгради, офиси, зали и други зони, в които се работи с КИЕС или се съхранява такава, включително в зони, в които се помещават комуникационни и информационни системи съгласно определението в Глава 5.
4. Зони, в които се съхранява КИЕС с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо, се определят като зони за сигурност в съответствие с настоящата глава и се одобряват от органа по акредитиране сигурността на Комисията.
5. За защита на КИЕС с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо се използват единствено устройства или оборудване одобрени от органа по сигурността на Комисията.
Член 17
Изисквания и мерки за физическа сигурност
1. Мерките за физическа сигурност се избират въз основа на оценка на заплахите, изготвена от органа по сигурността на Комисията, при необходимост в консултация с други служби на Комисията, други институции, агенции или органи на Съюза и/или компетентните органи на държавите членки. Комисията прилага процес на управление на риска за защита на КИЕС в помещенията си, за да гарантира, че съобразно оценения риск се осигурява съразмерно равнище на физическа защита. В процеса на управление на риска се вземат предвид всички необходими фактори, и по-специално:
а)
нивото на класификация на КИЕС;
б)
формата и обемът на КИЕС, като се отчита, че за големи количества или масиви от КИЕС може да се наложи прилагане на по-строги защитни мерки;
в)
заобикалящата среда и конструкцията на сградите или зоните, в които се съхранява КИЕС; и
г)
оценката на заплахите, произтичащи от действия на разузнавателни служби, насочени срещу Съюза, неговите институции, органи или агенции, или държавите членки, както и от саботажи, терористична, подривна или друг вид престъпна дейност.
2. Органът по сигурността на Комисията, като прилага концепцията за защита в дълбочина, определя подходящото съчетание от мерки за физическа сигурност, които да се приложат. За тази цел органът по сигурността на Комисията разработва минимални стандарти, норми и критерии, посочени в правилата за прилагане.
3. Органът по сигурността на Комисията има право да извършва претърсване на влизащите или излизащите, което действа като възпиращ фактор по отношение на неразрешено внасяне на материали или изнасяне на КИЕС от помещения или сгради.
4. При наличие на риск от пренебрегване на КИЕС, било то по случайност, съответните служби на Комисията предприемат подходящи мерки, определени от органа по сигурността на Комисията, за справяне с този риск.
5. Изискванията за физическа сигурност и функционалните спецификации на нови съоръжения се определят със съгласието на органа по сигурността на Комисията като част от планирането и проектирането на тези съоръжения. Изискванията за физическа сигурност на съществуващи съоръжения се прилагат в съответствие с минималните стандарти, нормите и критериите, посочени в правилата за прилагане.
Член 18
Оборудване за физическа защита на КИЕС
1. За физическа защита на КИЕС се създават два вида физически защитени зони:
а)
административни зони; и
б)
зони за сигурност (включително технически зони за сигурност).
2. Органът по акредитиране на сигурността на Комисията определя дали дадена зона отговаря на изискванията за административна зона, зона за сигурност или техническа зона за сигурност.
3. За административните зони:
а)
се определя видимо очертан периметър, който да позволява проверка на лицата и при възможност - на превозните средства;
б)
непридружен достъп се разрешава само на лица, надлежно оправомощени от органа по сигурността на Комисията или друг компетентен орган; и
в)
всички останали лица се придружават по всяко време или подлежат на равностойни проверки.
4. За зоните за сигурност:
а)
се определя видимо очертан и защитен периметър, чрез който се контролират всички влизания и излизания чрез пропуски или система за индивидуално разпознаване;
б)
достъп без придружител се предоставя само на лица, които имат разрешение за достъп и са конкретно оправомощени да влизат в зоната на основание „необходимост да се знае“;
в)
всички останали лица се придружават по всяко време или подлежат на равностойни проверки.
5. Когато влизането в зона за сигурност представлява на практика пряк достъп до класифицираната информация в нея, се прилагат следните допълнителни изисквания:
а)
обозначава се ясно най-високото ниво на класификация за сигурност на информацията, която обикновено се намира в зоната;
б)
всички посетители трябва да имат конкретно разрешение за влизане в зоната, те се придружават непрекъснато и са преминали през съответното проучване за надеждност, освен ако не са взети мерки да се гарантира, че достъпът до КИЕС е невъзможен.
6. Зони за сигурност, защитени срещу подслушване, се определят за технически зони за сигурност. Прилагат се следните допълнителни изисквания:
а)
такива зони се оборудват с алармени системи против проникване (IDS), стоят заключени, когато не се ползват, и са под охрана, когато се ползват. Контролът на ключовете за тях се осъществява в съответствие с член 20;
б)
всички лица и материали, влизащи в такива зони, подлежат на контрол;
в)
органът по сигурността на Комисията осъществява редовни физически и/или технически проверки на тези зони. Такива проверки се извършват и след всяко неразрешено влизане или при подозрение за такова влизане; и
г)
в такива зони няма неразрешени линии за комуникации, неразрешени телефони или други неразрешени комуникационни средства и електрическо или електронно оборудване.
7. Независимо от параграф 6, буква г), преди да се използват в зони, в които се провеждат заседания или се извършва дейност, включваща работа с информация с ниво на класификация за сигурност SECRET UE/EU SECRET и по-високо, и където степента на заплаха за КИЕС се оценява като висока, комуникационните средства и електрическото или електронното оборудване най-напред се проверяват от органа по сигурността на Комисията, за да се гарантира, че с това оборудване не може да се предаде, неволно или неправомерно, разбираема информация отвъд периметъра на зоната за сигурност.
8. Зоните за сигурност, в които няма денонощно присъствие на дежурен персонал, се проверяват, когато това е уместно, в края на установеното работно време и на произволни интервали извън установеното работно време, освен ако не е инсталирана алармена система против проникване.
9. Зони за сигурност и технически зони за сигурност могат да бъдат временно създадени в рамките на административна зона за целите на класифицирано заседание или други подобни цели.
10. МСС на съответната служба на Комисията изготвя оперативни процедури за сигурност (ОПС) за всяка зона за сигурност, за която отговаря, като посочва, в съответствие с разпоредбите на настоящото решение и правилата за неговото прилагане:
а)
нивото на класификация на КИЕС, с която може да се работи и която може да се съхранява в зоната;
б)
мерките за наблюдение и защита, които да се поддържат;
в)
лицата, които имат право на непридружен достъп до зоната на основание „необходимост да се знае“ и разрешение за достъп;
г)
ако е уместно, процедури за придружаване или за защита на КИЕС, когато се разрешава достъп на други лица до зоната;
д)
всякакви други подходящи мерки и процедури.
11. В рамките на зоните за сигурност се изграждат блиндирани помещения. Стените, подовете, таваните, прозорците и вратите с ключалки се одобряват от органа по сигурността на Комисията и осигуряват защита, равностойна на тази на сейф от категорията, одобрена за съхранение на КИЕС със същото ниво на класификация за сигурност.
Член 19
Физически защитни мерки за работна с КИЕС и нейното съхранение
1. С КИЕС с ниво на класификация за сигурност RESTREINT UE/EU RESTRICTED може да се работи:
а)
в зона за сигурност,
б)
в административна зона, при условие че КИЕС е защитена срещу достъп от страна на неоправомощени лица, или
в)
извън зона за сигурност или административна зона, при условие че притежателят пренася КИЕС в съответствие с член 31 и се е ангажирал да спазва компенсаторните мерки, посочени в мерките за прилагане, за да се гарантира, че КИЕС е защитена срещу достъп от страна на неоправомощени лица.
2. КИЕС с ниво на класификация за сигурност RESTREINT UE/EU RESTRICTED се съхранява в подходящи заключващи се офис мебели в административна зона или в зона за сигурност. Тя може да се съхранява временно извън административна зона или зона за сигурност, при условие че притежателят се е ангажирал да спазва компенсаторните мерки, посочени в правилата за прилагане.
3. С КИЕС с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или SECRET UE/EU SECRET може да се работи:
а)
в зона за сигурност;
б)
в административна зона, при условие че КИЕС е защитена срещу достъп от страна на неоправомощени лица; или
в)
извън зона за сигурност или административна зона, при условие че притежателят:
i)
се е ангажирал да спазва компенсаторните мерки, посочени в правилата а прилагане, за да се гарантира, че КИЕС е защитена срещу достъп от страна на неоправомощени лица;
ii)
непрекъснато контролира лично КИЕС; и
iii)
в случай че документите са на хартиен носител, е уведомил за това съответната регистратура.
4. КИЕС с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL и SECRET UE/EU SECRET се съхранява в зона за сигурност в сейф или блиндирано помещение.
5. С КИЕС с ниво на класификация за сигурност TRES SECRET UE/EU TOP SECRET се работи в зона за сигурност, създадена и поддържана от органа по сигурността на Комисията и акредитирана за това ниво на класификация от органа по акредитиране на сигурността на Комисията.
6. КИЕС с ниво на класификация за сигурност TRÉS SECRET UE/EU TOP SECRET се съхранява в зона за сигурност, акредитирана за това ниво на класификация от органа по акредитиране на сигурността на Комисията, при някое от следните условия:
а)
в сейф, съобразно разпоредбите на член 18, с една или повече от следните допълнителни мерки за контрол:
(1)
постоянна защита или проверки от охранители или дежурни служители с разрешение за достъп;
(2)
одобрена алармена система против проникване, в съчетание със служители за охрана и реагиране;
или
б)
в блиндирани помещения, оборудвани с алармени системи против проникване, в съчетание със служители за охрана и реагиране.
Член 20
Контрол на ключовете и комбинациите, използвани за защита на КИЕС
1. Процедурите за контрол на ключовете и шифровите комбинации за офисите, залите, блиндираните помещения и сейфовете се установяват в правилата за прилагане в съответствие с член 60 по-долу. Тези процедури осигуряват защита срещу неразрешен достъп.
2. Шифровите комбинации се запаметяват от възможно най-малък брой лица на основание „необходимост да се знае“. Шифровите комбинации за сейфовете и блиндираните помещения, в които се съхранява КИЕС, се променят:
а)
при получаване на нов сейф;
б)
винаги когато има смяна на служител, на когото е известна комбинацията;
в)
в случай на компрометиране или подозрение за компрометиране на информация;
г)
когато дадена ключалка е преминала през поддръжка или ремонт; и
д)
най-малко на всеки 12 месеца.
ГЛАВА 4
УПРАВЛЕНИЕ НА КЛАСИФИЦИРАНА ИНФОРМАЦИЯ НА ЕС
Член 21
Основни принципи
1. Всички документи, представляващи КИЕС, се управляват в съответствие с политиката на Комисията по отношение на управлението на документацията и впоследствие се регистрират, завеждат, съхраняват и накрая се унищожават, прави им се извадка или се прехвърлят в историческия архив в съответствие с общия за Комисията списък за съхранение на досиета на Европейската комисия.
2. Информация с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо се регистрира за целите на сигурността преди нейното разпространение и при получаването ѝ. Информация с ниво на класификация за сигурност TRÉS SECRET UE/EU TOP SECRET се регистрира в специални регистратури.
3. В Комисията се създава система от регистратури на КИЕС в съответствие с разпоредбите на член 27.
4. Службите и помещенията на Комисията, в които се работи с КИЕС или се съхранява такава, подлежат на редовни проверки от органа по сигурността на Комисията.
5. КИЕС се предава между различните служби и помещения извън физически защитените зони, както следва:
а)
по правило КИЕС се предава чрез електронни средства, защитени чрез криптографски продукти, одобрени в съответствие с Глава 5;
б)
когато не се използват средствата, посочени в буква а), КИЕС се пренася или:
i)
на електронен носител (напр. USB памет, компактдиск, твърд диск), защитен чрез криптографски продукти, одобрени в съответствие с Глава 5; или
ii)
във всички останали случаи, според предписанията на правилата за прилагане.
Член 22
Класификация и обозначения
1. Информацията се класифицира, когато е необходимо да бъде защитена от съображения за поверителност, в съответствие с член 3, параграф 1.
2. Създателят на КИЕС отговаря за определянето на нивото на класификацията за сигурност, в съответствие със съответните правила за прилагане, както и за първоначалното разпространение на информацията.
3. Нивото на класификация на КИЕС се определя в съответствие с член 3, параграф 2 и при спазване на съответните правила за прилагане.
4. Класификацията за сигурност се посочва ясно и точно, независимо дали КИЕС е на хартия, в устна, електронна или друга форма.
5. Отделни части от даден документ (т.е. страници, параграфи, раздели, приложения, допълнения, добавки и притурки) може да изискват различно ниво на класификация за сигурност, за което се поставя съответният гриф, включително когато се съхраняват в електронен вид.
6. Нивото, на което се класифицира даден документ или файл, е не по-ниско от най-високото ниво на класификация за сигурност на негов елемент. Когато се обединява информация от различни източници, се прави преглед на окончателния продукт, за да се определи цялостното ниво на класификация за сигурност, тъй като може да е необходимо той да бъде с по-високо ниво на класификация от това на съставните му части.
7. Доколкото е възможно, документите, съдържащи части с различни нива на класификация, се структурират така, че частите с различни нива на класификация да могат лесно да се идентифицират и отделят при необходимост.
8. Класификацията на писмо или записка, включващи приложения, съответства на най-високата степен на класификация на тези приложения. Създателят ясно обозначава нивото на класификация на основния документ без приложенията, като използва подходящ гриф, например:
CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL
без приложение(я) RESTREINT UE/EU RESTRICTED.
Член 23
Обозначения
В допълнение към един от грифовете за сигурност, посочени в член 3, параграф 2, КИЕС може да носи допълнителни обозначения, като:
а)
знак за идентифициране на създателя на информацията;
б)
предупредително обозначение, кодови думи или акроними, уточняващи областта, до която се отнася документът, конкретното разпределение на документа на основание „необходимост да се знае“ или ограниченията за ползването му;
в)
обозначение, уточняващо условията за предоставяне;
г)
когато е приложимо, датата или конкретното събитие, след които нивото на класификация може да бъде понижено или премахнато.
Член 24
Съкратено обозначаване на класификацията
1. За обозначаване на нивото на класификация на отделни параграфи от текста могат да се използват стандартни съкращения на нивата на класификация. Пълното название на грифовете за сигурност не се заменя със съкратени обозначения.
2. В класифицирани документи на ЕС за обозначаване на нивото на класификация на раздели или части от текст, по-малки от една страница, могат да се използват следните стандартни съкращения:
TRÉS SECRET UE/EU TOP SECRET
TS-UE/EU-TS
SECRET UE/EU SECRET
S-UE/EU-S
CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL
C-UE/EU-C
RESTREINT UE/EU RESTRICTED
R-UE/EU-R
Член 25
Създаване на КИЕС
1. При създаване на класифициран документ на ЕС:
а)
върху всяка страница се отбелязва ясно нивото на класификация;
б)
всяка страница се номерира;
в)
върху документа се отбелязват регистрационният му номер и за какво се отнася, които сами по себе си не представляват класифицирана информация, освен ако не са обозначени като такава;
г)
върху документа се поставя дата;
д)
на всяка страница на документи с ниво на класификация за сигурност SECRET UE/EU SECRET или по-високо се обозначава номерът на копието, ако документите се разпространяват в няколко екземпляра.
2. При невъзможност за прилагане на параграф 1 към КИЕС се вземат други подходящи мерки в съответствие с правилата за прилагане.
Член 26
Понижаване на нивото на класификация и декласификация на КИЕС
1. При създаването на информацията създателят обозначава, когато е възможно, дали класификацията на КИЕС може да бъде понижена или премахната на определена дата или след настъпване на определено събитие.
2. Всяка служба на Комисията извършва редовен преглед на КИЕС, на която е създател, за да установи дали нивото на класификация продължава да е приложимо. Посредством правилата за прилагане се създава система за преразглеждане на нивото на класификация на регистрираната КИЕС, създадена от Комисията, не по-рядко от всеки пет години. Такъв преглед не се налага, ако от самото начало създателят е посочил, че нивото на класификация на информацията ще бъде автоматично понижено или че класификацията ще бъде премахната и информацията носи съответното обозначение.
3. Информация с ниво на класификация за сигурност RESTREINT UE/EU RESTRICTED, създадена от Комисията, се декласифицира автоматично след тридесет години, в съответствие с Регламент (ЕИО, Евратом) № 354/83 на Съвета, изменен с Регламент (ЕО, Евратом) № 1700/2003 на Съвета (10).
Член 27
Система от регистратури на КИЕС в Комисията
1. Без да се засягат разпоредбите на член 52, параграф 5 по-долу, във всяка служба на Комисията, която работи с КИЕС или съхранява КИЕС с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL и SECRET UE/EU SECRET, се създава местна регистратура на КИЕС, за да се гарантира, че с КИЕС се работи в съответствие с разпоредбите на настоящото решение.
2. Управляваната от генералния секретариат регистратура на КИЕС е централната регистратура на КИЕС на Комисията. Тя действа като:
-
местна регистратура на КИЕС за генералния секретариат на Комисията;
-
регистратура на КИЕС за кабинетите на членовете на Комисията, освен ако те не разполагат с отделна местна регистратура;
-
регистратура на КИЕС за генералните дирекции или службите, които не разполагат с местна регистратура на КИЕС;
-
основен входен и изходен пункт за всичката информация с ниво на класификация за сигурност RESTREINT UE/EU RESTRICTED и по-високо, включително SECRET UE/EU SECRET, която Комисията и нейните служби обменят с трети страни и международни организации и, при наличие на специфични условия, с други институции, агенции и органи на Съюза.
3. Органът по сигурността на Комисията определя регистратура, която да играе ролята на централен орган за получаване и изпращане на информация с ниво на класификация за сигурност TRÉS SECRET UE/EU TOP SECRET. При необходимост могат да се определят и подчинени регистратури, в които да се работи с такава информация с цел регистрация.
4. Тези подчинени регистратури не могат да предават документи с ниво на класификация за сигурност TRÉS SECRET UE/EU TOP SECRET пряко на други регистратури, подчинени на същата централна регистратура за документи с класификация TRÉS SECRET UE/EU TOP SECRET, или на външни получатели без изричното писмено одобрение на последната.
5. Регистратурите на КИЕС имат статут на зони за сигурност по смисъла на Глава 3 и се акредитират от органа по акредитиране на сигурността на Комисията (ОАС).
Член 28
Ръководител на регистратурата
1. Всяка регистратура на КИЕС се управлява от ръководител на регистратурата (РР).
2. Ръководителят на регистратурата е преминал подходяща проверка за надеждност.
3. МСС на съответната служба на комисията осъществява надзор върху работата на ръководителя на регистратурата по отношение на прилагането на разпоредбите относно работата с КИЕС и спазването на приложимите правила, стандарти и насоки за сигурност.
4. Като част от задълженията си по управлението на поверената му регистратура на КИЕС ръководителят на регистратурата поема следните общи задачи в съответствие с разпоредбите на настоящото решение и съответните правила за прилагане, стандарти и насоки:
-
ръководи дейностите, свързани с регистрирането, съхраняването, възпроизвеждането, превеждането, предаването, изпращането и унищожаването или прехвърлянето в историческия архив на КИЕС;
-
проверява периодично необходимостта от запазване на нивото на класификация на информацията;
-
изпълнява всякакви други задачи, свързани със защитата на КИЕС, определени в правилата за прилагане.
Член 29
Регистрация на КИЕС за целите на сигурността
1. За целите на настоящото решение регистрация за целите на сигурността (наричана по-долу „регистрация“) означава прилагането на процедури за отбелязване на жизнения цикъл на КИЕС, включително нейното разпространение.
2. Всяка информация или материал с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL и по-високо се регистрира в определени за целта регистратури при постъпването ѝ в дадена организационна единица и при излизането ѝ от нея.
3. При работа с КИЕС или при съхраняване на КИЕС посредством комуникационна и информационна система (КИС), процедурите по регистрацията може да се изпълняват от процеси в самата КИС.
4. Регистрацията на КИЕС за целите на сигурността е уредена по-подробно в правилата за прилагане.
Член 30
Копиране и превеждане на класифицирани документи на ЕС
1. Документи с ниво на класификация за сигурност TRÉS SECRET UE/EU TOP SECRET не може да се копират или превеждат без предварителното писмено съгласие на създателя им.
2. Когато създателят на документи с ниво на класификация за сигурност SECRET UE/EU SECRET и по-ниско не е поставил предупредителни обозначения за тяхното копиране или превеждане, документите могат да бъдат копирани или превеждани по указание на притежателя.
3. Мерките за сигурност, приложими към оригиналния документ, се прилагат и за неговите копия и преводи.
Член 31
Пренасяне на КИЕС
1. КИЕС се пренася по начин, който я предпазва от неразрешено разкриване по време на пренасянето.
2. При пренасянето на КИЕС се предприемат защитни мерки, които:
-
са съразмерни с нивото на класификация за сигурност на пренасяната КИЕС; и
-
са адаптирани към конкретните условия на пренасянето ѝ, по-конкретно дали КИЕС се пренася:
-
в рамките на сграда на Комисията или на самостоятелна група от сгради на Комисията;
-
между сгради на Комисията, намиращи се в една и съща държава членка;
-
в рамките на Съюза;
-
от територията на Съюза до територията на трета държава; и
-
са адаптирани към естеството и формата на КИЕС.
3. Тези защитни мерки се уреждат подробно в правилата за прилагане или, в случай на проекти и програми по смисъла на член 42, като неразделна част от съответните инструкции за сигурност на програмата или проекта (ИСП).
4. Правилата за прилагане или ИСП включват разпоредби, съразмерни с нивото на класификация на КИЕС, относно:
-
начина на пренасяне, като пренасяне на ръка, пренасяне от дипломатически или военен куриер, пренасяне с пощенска служба или платена куриерска услуга;
-
опаковането на КИЕС;
-
техническите контрамерки за КИЕС, пренасяна на електронен носител;
-
всички останали процедурни, физически или електронни мерки;
-
процедурите за регистрация;
-
използването на служители, преминали проучване за надеждност.
5. Когато КИЕС се пренася на електронен носител и независимо от разпоредбите на член 21, параграф 5, защитните мерки, посочени в съответните правила за прилагане могат да бъдат допълнени с подходящи технически контрамерки, одобрени от органа по сигурността на Комисията, така че да се сведе до минимум рискът тя да бъде загубена или компрометирана.
Член 32
Унищожаване на КИЕС
1. Класифицирани документи на ЕС, които вече не са необходими, могат да бъдат унищожени, като се вземат предвид разпоредбите за архивиране и правилата и разпоредбите на Комисията за управлението на документацията и архивирането, и по-специално общият за Комисията списък за съхранение.
2. КИЕС с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL и по-високо се унищожават от ръководителя на отговарящата за тях регистратура на КИЕС по указание на притежателя или на компетентен орган. Ръководителят на регистратурата актуализира съответно дневниците и останалата информация за регистрацията.
3. Унищожаването на документи с ниво на класификация за сигурност SECRET UE/EU SECRET или TRÉS SECRET UE/EU TOP SECRET се извършва от ръководителя на регистратурата в присъствието на свидетел, който притежава разрешение за достъп до ниво на класификация за сигурност най-малко на нивото на документа, който се унищожава.
4. Регистраторът и свидетелят, когато се изисква присъствие на такъв, подписват удостоверение за унищожаване, което се завежда в регистратурата. Ръководителят на съответната регистратура на КИЕС съхранява удостоверенията за унищожаване на документи с ниво на класификация за сигурност TRÉS SECRET UE/EU TOP SECRET за срок от най-малко 10 години, а на документи с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или SECRET UE/EU SECRET - за срок от най-малко пет години.
5. Класифицирани документи, включително с ниво на класификация за сигурност RESTREINT UE/EU RESTRICTED, се унищожават по начини, определени в правилата за прилагане и отговарящи на съответните стандарти на ЕС или равностойни на тях.
6. Компютърни средства за съхранение на КИЕС се унищожават в съответствие с процедурите, установени в правилата за прилагане.
Член 33
Унищожаване на КИЕС в извънредни ситуации
1. Службите на Комисията, които притежават КИЕС, изготвят планове въз основа на местните условия за опазване на класифицирани материали на ЕС при криза, включващи при необходимост планове за спешно унищожаване и евакуация. Те издават необходимите указания за предотвратяване на попадането на КИЕС в ръцете на неоправомощени лица.
2. Мерките за безопасно съхраняване и/или унищожаване на материали с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL и SECRET UE/EU SECRET по време на криза не следва при никакви обстоятелства да се отразяват неблагоприятно на безопасното съхраняване или на унищожаването на материали с ниво на класификация са сигурност TRÉS SECRET UE/EU TOP SECRET, включително и на шифриращото оборудване, чието третиране има предимство пред всички останали задачи.
3. При извънредна ситуация и наличие на непосредствен риск от неразрешено разкриване КИЕС се унищожава от притежателя ѝ по начин, който прави невъзможно цялостното или частичното възстановяване на информацията. Създателят на информацията и регистърът, от който е получена информацията, биват информирани за извънредната ситуация, наложила унищожаването на КИЕС.
4. Унищожаването на КИЕС е уредено по-подробно в правилата за прилагане.
ГЛАВА 5
ЗАЩИТА НА КЛАСИФИЦИРАНА ИНФОРМАЦИЯ НА ЕС В КОМУНИКАЦИОННИ И ИНФОРМАЦИОННИ СИСТЕМИ (КИС)
Член 34
Основни принципи на осигуреността на информацията
1. Осигуреност на информацията (ОИ) в областта на комуникационните и информационните системи е увереността, че тези системи ще осигурят защита на информацията, с която се работи в тях, и че ще функционират както и когато е необходимо, под контрола на легитимни ползватели.
2. Ефективната осигуреност на информацията гарантира подходящи равнища на:
автентичност
:
гаранцията, че информацията е истинска и произтича от bona fide източници;
достъпност
:
характеристиката на информацията да бъде достъпна и използваема при поискване от оправомощена единица;
поверителност
:
характеристиката, че информацията не е разкрита на неоправомощени лица, единици или процеси;
цялост
:
характеристиката, че информацията и активите са запазили точността и пълнотата си;
невъзможност за отказ
:
способността да се докаже, че дадено действие или събитие действително е настъпило, така че това действие или събитие да не може впоследствие да бъде отречено.
3. ОИ се основава на процес за управление на риска.
Член 35
Определения
За целите на настоящата глава се прилагат следните определения:
а)
„Акредитация“ означава издаването от органа по акредитиране на сигурността (ОАС) на официално разрешение и одобрение комуникационна и информационна система от да обработва КИЕС в нейната операционна среда, след официалното потвърждаване на плана за сигурност и правилното му прилагане.
б)
„Процес на акредитация“ означава необходимите стъпки и задачи преди акредитирането от органа по акредитиране на сигурността. Тези стъпки и задачи се конкретизират в стандарт за процес на акредитация.
в)
„Комуникационна и информационна система“ (КИС) означава всяка система, даваща възможност за работа с информация в електронна форма. Една комуникационна и информационна система обхваща всички активи, необходими за нейното функциониране, включително инфраструктура, организация, персонал и информационни ресурси.
г)
„Остатъчен риск“ означава рискът, който продължава да съществува след прилагане на мерките за сигурност, предвид факта, че не може да се противодейства на всички заплахи и че не всички видове уязвимост могат да бъдат премахнати.
д)
„Риск“ означава възможността дадена заплаха да използва вътрешни или външни видове уязвимост на дадена организация или на някоя от системите, които тази организация използва, и по този начин да нанесе вреди на организацията и на нейните материални или нематериални активи. Рискът се измерва като съчетание от вероятността от осъществяване на заплахи и тяхното въздействие.
е)
„Приемане на риска“ означава решение за приемане на продължаващото съществуване на остатъчен риск след третиране на риска.
ж)
„Оценка на риска“ - състои се от установяване на заплахите и видовете уязвимост и от анализ на свързаните с тях рискове, т.е. анализ на вероятността и въздействието.
з)
„Съобщаване за риска“ - изразява се в повишаване на осведомеността за рисковете сред общностите от ползватели на КИС, информиране за такива рискове на органите, които дават одобрение, и докладване за тях на оперативните органи.
и)
„Третиране на риска“ - изразява се в смекчаване, отстраняване, намаляване (чрез подходящо съчетание от технически, физически, организационни или процедурни мерки), прехвърляне или наблюдение на риска.
Член 36
Работа с КИЕС в КИС
1. КИС работят с КИЕС в съответствие с концепцията за ОИ.
2. За КИС, в които се работи с КИЕС, съответствието с политиката на сигурност по отношение на информационните системи на Комисята, посочена в Решение C(2006) 3602 (11) на Комисията, означава че:
а)
подходът „планирай-направи-провери-действай“ се прилага към осъществяването на политиката за сигурност на информационните системи през целия жизнен цикъл на информационната система;
б)
нуждите на сигурността трябва да бъдат определени чрез оценка на въздействието върху работата;
в)
информационната система и данните в нея трябва да бъдат подложени на официална класификация на активите;
г)
трябва да се прилагат всички задължителни мерки за сигурност, определени в политиката за сигурност на информационните системи;
д)
трябва да се прилага процес за оценка на риска, състоящ се от следните стъпки: определяне на заплахите и уязвимостите; оценка на риска; третиране на риска; приемане на риска и съобщаване на риска;
е)
изготвен е, прилага се, проверява се и се преразглежда план за сигурност, включващ политиката за сигурност и оперативните процедури за сигурност.
3. Всички служители, участващи в проектирането, разработването, изпитването, функционирането, управлението или ползването на КИС, в които се работи с КИЕС, уведомяват ОАС за всички потенциални слабости в сигурността, инциденти, нарушения на сигурността или случаи на компрометиране на сигурността, които биха могли да окажат въздействие върху защитата на КИС и/или съдържащата се в тях КИЕС.
4. Когато защитата на КИЕС се осигурява от криптографски продукти, такива продукти се одобряват, както следва:
а)
отдава се предпочитание на продукти, одобрени от Съвета или от Генералния секретар на Съвета в качеството му на орган за криптографско одобрение на Съвета, по препоръка на Експертната група по сигурността на Комисията;
б)
когато това е обосновано от специфични оперативни съображения, органът за криптографско одобрение (ОКО) на Комисията може, по препоръка на Експертната група по сигурността на Комисията, да отмени изискванията по буква а) и да издаде временно одобрение за конкретен период.
5. При предаване, обработване и съхраняване на КИЕС чрез електронни средства се използват одобрени криптографски продукти. Въпреки това изискване, при извънредни обстоятелства могат да се прилагат специфични процедури или специфични технически конфигурации след одобряването им от ОКО.
6. С цел защита на КИС, в които се работи с информация с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо по начин, който да не допуска информацията да бъде компрометирана чрез неумишлени електромагнитни излъчвания се прилагат мерки за сигурност на информацията („мерки за сигурност по TEMPEST“). Тези мерки за сигурност са съизмерими с риска от експлоатация и нивото на класификация на информацията.
7. Органът по сигурността на Комисията изпълнява следните функции:
-
орган по ОИ (ООИ);
-
орган по акредитиране на сигурността (ОАС);
-
орган по TEMPEST (ОТ);
-
орган за криптографско одобрение (ОКО);
-
орган за разпределение на криптографски материали (ОРКМ).
8. Органът по сигурността на Комисията определя оперативен орган по ОИ за всяка система.
9. Отговорностите на функциите, описани в параграфи 7 и 8, се определят в правилата за прилагане.
Член 37
Акредитация на КИС, работещи с КИЕС
1. Всички КИС, в които се работи с КИЕС, преминават през процес на акредитация, основаващ се на принципите на ОИ, чиято задълбоченост трябва да бъде съразмерна с равнището на необходимата защита.
2. Процесът на акредитация включва официално валидиране от органа по акредитиране на сигурността на плана за сигурност на съответната КИС, за да се получат гаранции, че:
а)
посоченият в член 36, параграф 2 процес на управление на риска се осъществява правилно;
б)
собственикът на системата е информиран за остатъчния риск и го е приел;
в)
е постигнато достатъчно ниво на защита на КИС и на КИЕС, в която се работи в нея, в съответствие с настоящото решение.
3. Органът по акредитиране на сигурността на Комисията издава декларация за акредитация, в която се определя най-високото ниво на класификация за сигурност на КИЕС, с която може да се работи в дадена КИС, както и съответните изисквания и условия за това. Това не засяга задачите, възложени на Съвета по акредитиране на сигурността по смисъла на член 11 от Регламент (ЕС) № 512/2014 на Европейския парламент и на Съвета (12).
4. Акредитацията на КИС на Комисията, в които участват няколко страни, се извършва от съвместен Съвет по акредитиране на сигурността (САС). Той се състои от представител на ОАС на всяка участваща страна и се председателства от представител на ОАС на Комисията.
5. Процесът на акредитация се състои от редица задачи, които се изпълняват от участващите страни. Отговорност за изготвянето на акредитационните досиета и документи носи изцяло собственикът на КИС.
6. Отговорност за акредитацията носи ОАС на Комисията, който във всеки момент от жизнения цикъл на КИС има право:
а)
да поиска да бъде извършен процес на акредитация;
б)
да одитира или инспектира КИС;
в)
в случай, че е настъпила липса на съответствие с условията на експлоатация, да поиска да бъде разработен и ефективно приложен план за подобряване на сигурността в рамките на добре разчетен във времето график, като евентуално оттегли разрешението за експлоатация на КИС до възстановяването на съответствието с условията на експлоатация.
7. Процесът на акредитация се установява чрез стандарт за процес на акредитация на КИС, в които се работи с КИЕС, който се приема в съответствие с член 10, параграф 3 от Решение C(2006) 3602.
Член 38
Извънредни обстоятелства
1. Независимо от разпоредбите на настоящата глава, описаните по-долу специални процедури могат да се прилагат в извънредни ситуации, например по време на предстояща или настояща криза, конфликт, състояние на война или при извънредни оперативни обстоятелства.
2. КИЕС може да се предава, като се използват криптографски продукти, одобрени за по-ниско ниво на класификация за сигурност, или без да се криптира, със съгласието на компетентния орган, в случай че евентуално забавяне би причинило очевидно по-голяма вреда от тази, произтичаща от разкриване на класифицирания материал, и ако:
а)
изпращачът и получателят не притежават необходимите уреди за криптиране; и
б)
класифицираният материал не може да бъде изпратен своевременно с други средства.
3. Класифицираната информация, предавана при описаните в параграф 1 обстоятелства, не носи грифове за сигурност или обозначения, които да я отличават от некласифицираната информация или от информацията, която може да бъде защитена с наличен криптографски продукт. Получателите се уведомяват незабавно за нивото на класификация с други средства.
4. Впоследствие се изготвя доклад до компетентния орган и до Експертната група по сигурността на Комисията.
ГЛАВА 6
ИНДУСТРИАЛНА СИГУРНОСТ
Член 39
Основни принципи
1. Индустриалната сигурност представлява прилагане на мерки за гарантиране на защитата на КИЕС
а)
в рамките на класифицирани договори, от страна на:
i)
кандидатите или оферентите по време на процедурата за възлагане на поръчката;
ii)
изпълнителите или подизпълнителите по време на жизнения цикъл на класифицираните договори;
б)
в рамките на класифицирани споразумения за безвъзмездно финансиране, от страна на:
i)
кандидатите в процедурите за отпускане на безвъзмездно финансиране;
ii)
бенефициерите по време на жизнения цикъл на класифицираните споразумения за безвъзмездно финансиране.
2. Такива договори или споразумения за безвъзмездно финансиране не включват информация с ниво на класификация за сигурност TRES SECRET UE/EU TOP SECRET.
3. Освен ако не е посочено друго, разпоредбите на настоящата глава по отношение на класифицираните договори или изпълнителите се прилагат и за класифицираните договори за подизпълнение или подизпълнителите.
Член 40
Определения
За целите на настоящата глава се прилагат следните определения:
а)
„Класифициран договор“ означава рамков договор или договор по смисъла на Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 (13), сключен от Комисията или някоя от нейните служби с изпълнител за доставка на движими или недвижими активи, изпълнение на строително-ремонтни дейности или предоставяне на услуги, чието изпълнение налага или включва създаване на КИЕС, работа с КИЕС или съхраняване на КИЕС.
б)
„Класифициран договор за подизпълнение“ означава договор, сключен от изпълнител на Комисията с друг изпълнител (т.е. подизпълнител) за доставка на движими или недвижими активи, изпълнение на строително-ремонтни дейности или предоставяне на услуги, чието изпълнение налага или включва създаване на КИЕС, работа с КИЕС или съхраняване на КИЕС.
в)
„Класифицирано споразумение за безвъзмездно финансиране“ означава споразумение, по силата на което Комисията отпуска безвъзмездно финансиране по смисъла на част I, дял VI от Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002, чието изпълнение налага или включва създаване на КИЕС, работа с КИЕС или съхраняване на КИЕС.
г)
„Определен орган по сигурността“ (ООС) означава орган, отговорен пред националния орган по сигурността (НОС) на държава членка, който отговаря за информиране на индустриални или други единици за националната политика по всички въпроси на индустриалната сигурност и за предоставяне на указания и съдействие при нейното изпълнение. Функциите на ООС може да се изпълняват от НОС или от друг компетентен орган.
Член 41
Процедура за класифицирани договори или споразумени за безвъзмездно финансиране
1. Всяка служба на Комисията, в качеството си на възложител, гарантира, че при възлагане на класифицирани договори или споразумения за безвъзмездно финансиране в договора са включени минималните стандарти за индустриална сигурност, установени в настоящата глава, или е направена препратка към тях.
2. За целите на параграф 1 компетентните служби на Комисията се консултират с генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“, и по-специално с дирекция „Сигурност“ в нея, за да се уверят, че моделите на договори за изпълнение и подизпълнение и моделите на споразумения за безвъзмездно финансиране включват разпоредби, отразяващи основните принципи и минималните стандарти за защита на КИЕС, които трябва да се спазват от изпълнителите и подизпълнителите и от бенефициерите на споразуменията за безвъзмездно финансиране.
3. Комисията сътрудничи тясно с НОС, ООС или всеки друг компетентен орган на съответните държави членки.
4. Когато възложител има намерение да обяви процедура за възлагане на класифициран договор или сключване на споразумение за безвъзмездно финансиране, той се консултира с органа по сигурността на Комисията по въпросите, свързани с класифицирания характер и елементи на процедурата на всички етапи от нея.
5. Моделите и примерите за класифицирани договори за изпълнение и подизпълнение, класифицирани споразумения за безвъзмездно финансиране, обявления за поръчки, насоки за обстоятелствата, при които се изисква „удостоверение за сигурност на структура“ (УСС), инструкции за сигурност на проект или програма (ИСП), приложения относно аспектите на сигурността (ПАС), посещения, предаване и пренасяне на КИЕС по класифицириани договори или класифицирани споразумения за безвъзмездно финансиране се установяват в правилата за прилагане по отношение на индустриалната сигурност, след консултация с Експертната група по сигурността на Комисията.
6. Комисията може да сключи класифицирани договори или споразумения за безвъзмездно финансиране, с които се възлага изпълнението на задачи, включващи или налагащи достъп до КИЕС или работа с КИЕС или съхранение на КИЕС от икономически оператори, регистрирани в държава членка или в трета държава, която е сключила споразумение или административна договореност в съответствие с Глава 7 от настоящото решение.
Член 42
Елементи на сигурността в класифициран договор или споразумение за безвъзмездно финансиране
1. Класифицираните договори или споразумения за безвъзмездно финансиране включват следните елементи на сигурността:
Инструкции за сигурност на програмата или проекта
а)
„Инструкции за сигурност на програмата или проекта“ (ИСП) означава списък от процедури за сигурност, които се прилагат за конкретна програма или проект с цел стандартизиране на процедурите за сигурност. Те подлежат на преразглеждане във всеки един момент от осъществяването на програмата или проекта.
б)
Генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ разработва примерни ИСП, които службите на Комисията, отговарящи за програми или проекти, включващи работа с КИЕС или съхранение на КИЕС използват при разработването, където това е подходящо, на свои специфични ИСП.
в)
Специфични ИСП се разработват по-специално за програми и проекти, характеризиращи се със значителен обхват, мащаб или сложност или с множество или многообразни изпълнители, бенефициери и други партньори и заинтересовани страни, например по отношение на правния им статут. Специфични ИСП се разработват от службата или службите на Комисията, управляващи програмата или проекта, в тясно сътрудничество с генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“.
г)
Генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ представя примерните и специфичните ИСП за консултация с Експертната група по сигурността на Комисията.
Приложение относно аспектите на сигурността
а)
„Приложение относно аспектите на сигурността“ (ПАС) означава съвкупност от специални договорни условия, изготвени от възложителя, които представляват неразделна част от всеки класифициран договор, включващ достъп до КИЕС или създаване на КИЕС, и в които се определят изискванията за сигурност или елементите на договора, изискващи защита на сигурността.
б)
Свързаните с договора изисквания за сигурност се описват в ПАС. Когато това е уместно, ПАС включва ръководството за класифициране за целите на сигурността и представлява неразделна част от класифицирания договор за изпълнение или подизпълнение или класифицираното споразумение за безвъзмездно финансиране.
в)
В ПАС се съдържат разпоредби, изискващи от изпълнителя или бенефициера да спазва минималните стандарти, установени в настоящото решение. Възложителят гарантира, че в ПАС е посочено, че неспазването на тези минимални стандарти може да бъде достатъчно основание за прекратяване на договора или споразумението за безвъзмездно финансиране.
2. Ръководството за класифициране за целите на сигурността (РКЦС) е задължителен елемент на сигурността и се включва в ИПС и ПАС:
а)
„Ръководство за класифициране за целите на сигурността“ (РКЦС) означава документ, който описва елементите на програма, проект, договор или споразумение за безвъзмездно финансиране, които са класифицирани, като определя приложимите нива на класификация за сигурност. РКЦС може да бъде допълвано през целия период на времетраене на програмата, проекта, договора или споразумението за безвъзмездно финансиране, като нивото на класификация на елементите на информацията може да бъде променяно или понижавано; РКЦС, в случай че такова съществува, е част от ПАС.
б)
Преди да обяви търг за възлагане на класифициран договор или да възложи такъв договор, службата на Комисията, в качеството си на възложител, определя класификацията за сигурност на информацията, която се предоставя на участниците в търга и на изпълнителите, както и класификацията за сигурност на информацията, която се създава от изпълнителя. За тази цел тя изготвя РКЦС, което да се използва при осъществяването на договора, в съответствие с разпоредбите на настоящото решение и правилата за неговото прилагане, след консултация с органа по сигурността на Комисията.
в)
При определяне на нивото на класификация за сигурност на различните елементи на класифицирания договор се прилагат следните принципи:
i)
при изготвянето на РКЦС службата на Комисията, в качеството си на възложител, взема предвид всички релевантни аспекти на сигурността, включително нивото на класификация за сигурност, определено за информацията, която е предоставена и одобрена за ползване при изпълнението на договора от създателя на информацията;
ii)
общото ниво на класификация за сигурност на договора не може да бъде по-ниско от най-високото ниво на класификация за сигурност на който и да е от неговите елементи; и
iii)
при нужда възложителят, посредством органа по сигурността на Комисията, влиза във връзка с НОС, ООС или друг заинтересован компетентен орган по сигурността на държавите членки, в случай на промени на нивото на класификация на информацията, създадена от изпълнителите или предоставена им при изпълнението на договора, както и при извършване на по-нататъшни промени в РКЦС.
Член 43
Достъп до КИЕС на служителите на изпълнителите и бенефициерите
Възложителят или органът, отпускащ безвъзмездното финансиране, гарантира, че класифицираният договор или класифицираното споразумение за безвъзмездно финансиране включва разпоредби, в които се посочва, че служителите на изпълнител, подизпълнител или бенефициер, които се нуждаят от достъп до КИЕС за целите на изпълнението на класифицирания договор за изпълнение или подизпълнение или на споразумението за безвъзмездно финансиране, ще получат такъв достъп само ако:
а)
той е получил разрешение за достъп до съответнито ниво на класификация или е надлежно оправомощен по друг начин след като за него е била установена „необходимост да се знае“;
б)
лицата са информирани за приложимите правила и процедури по сигурността за защита на КИЕС и са потвърдили, че осъзнават своята отговорност за защитата на такава информация;
в)
лицата са преминали проучване за надеждност за необходимото ниво за информация, класифицирана CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или SECRET UE/EU SECRET, извършено от съответния НОС, ООС или друг компетентен орган.
Член 44
Удостоверение за сигурност на структура
1. „Удостоверение за сигурност на структура“ (УСС) означава административно определяне от НОС, ООС или друг компетентен орган, че дадена структура може да осигури адекватна защита на КИЕС на определено ниво на класификация за сигурност.
2. УСС, издадено от НОС или ООС или друг компетентен орган на държава членка в уверение на това, че в съответствие с националните законови и подзаконови актове определен икономически оператор може да защити КИЕС на подходящо ниво на класификация (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или SECRET UE/EU SECRET) в своите структури се предоставя на органа по сигурността на Комисията, който го препраща на службата на Комисията, изпълняваща ролята на възложител или орган, отпускащ безвъзмездното финансиране, преди на кандидат, участник в търг, изпълнител или кандидат за безвъзмездно финансиране да бъде предоставена КИЕС или да му бъде даден достъп до такава.
3. Когато е уместно, възложителят уведомява, посредством органа по сигурността на Комисията, съответния НОС, ООС или друг компетентен орган по сигурността, че за изпълнението на договора се изисква удостоверение за сигурност на структура. УСС или РДС се изисква когато в процеса на възлагане на договора или на сключване на споразумението за безвъзмездно финансиране трябва да се предостави КИЕС с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или SECRET UE/EU SECRET.
4. Възложителят или органът, отпускащ безвъзмездното финансиране не сключва класифициран договор или споразумение за безвъзмездно финансиране с предпочитан участник в търга или кандидат, преди да е получил потвърждение от НОС, ООС или друг компетентен орган по сигурността на държавата членка, в която е регистриран съответният изпълнител или подизпълнител, че е издадено съответното удостоверение за сигурност на структура, ако такова е необходимо.
5. Когато органът по сигурността на Комисията бъде уведомен от НОС, ООС или друг компетентен орган, издал УСС, за настъпването на промени, засягащи УСС, той информира службата на Комисията, изпълняваща функциите на възложител или орган, отпускащ безвъзмездно финансиране. При договори за подизпълнение се уведомява съответно НОС, ООС или друг компетентен орган по сигурността.
6. Оттеглянето на УСС от съответния НОС, ООС или друг компетентен орган по сигурността представлява достатъчно основание за възложителя или органа, отпускащ безвъзмездното финансиране да прекрати класифициран договор или да изключи от процедурата по възлагането кандидат, оферент или участник. При съставянето на моделите на договори и споразумения за безвъзмездно финансиране се включва разпоредба в този смисъл.
Член 45
Разпоредби за класифицирани договори и споразумени за безвъзмездно финансиране
1. Когато по време на процедурата по възлагане на кандидат, оферент или участник се предоставя КИЕС, поканата за представяне на оферта съдържа разпоредба, задължаваща кандидата, оферента или участника, който не е представил оферта или предложение или не е избран, да върне всички класифицирани документи в рамките на определен период от време.
2. Възложителят или органът, отпускащ безвъзмездното финансиране уведомяват, посредством органа по сигурността на Комисията, компетентния НОС, ООС или друг компетентен орган по сигурността за възлагането на класифициран договор или споразумение за безвъзмездно финансиране, както и за съответните данни, като името на изпълнителя или изпълнителите или бенефициерите, срокът на изпълнение на договора и максималното ниво на класификация.
3. При прекратяване на такива договори или споразумения за безвъзмездно финансиране възложителят или органът, отпускащ безвъзмездното финансиране уведомява своевременно, посредством органа по сигурността на Комисията, НОС, ООС или друг компетентен орган на държавата членка, в която е регистриран изпълнителят или бенефициерът.
4. По правило при прекратяване на класифициран договор или споразумение за безвъзмездно финансиране от изпълнителя или бенефициера се изисква да върне на възложителя или на органа, отпускащ безвъзмездното финансиране всяка държана от него КИЕС.
5. Конкретните разпоредби за разпореждането с КИЕС по време на изпълнението на класифицирания договора или класифицираното споразумение за безвъзмездно финансиране или при неговото прекратяване се посочват в ПАС.
6. Когато на изпълнителя или бенефициера бъде разрешено да задържи КИЕС след прекратяването на класифицирания договор или споразумение за безвъзмездно финансиране, изпълнителят или бенефициерът продължава да спазва минималните стандарти, съдържащи се в настоящото решение и да защитава конфиденциалността на КИЕС.
Член 46
Специфични разпоредби за класифицирани договори
1. Условията, свързани със защитата на КИЕС, при които изпълнителят може да възлага договора за подизпълнение, се определят в условията за търга и в класифицирания договор.
2. За да предостави за подизпълнение части от класифициран договор, изпълнителят получава разрешение от възложителя. Договор за подизпълнение, включващ достъп до КИЕС не може да се сключва с подизпълнител, регистриран в трета страна, освен ако не е налице регулаторна рамка за сигурността на информацията по смисъла на Глава 7.
3. Изпълнителят носи отговорност за осигуряване на спазването на установените в настоящото решение минимални стандарти за сигурност по време на извършването на всички подизпълнителски дейности и не предоставя КИЕС на подизпълнителя без предварителното писмено съгласие на възложителя.
4. За създател на КИЕС, създадена от изпълнител или подизпълнител или с която те работят, се счита Комисията, а правата на създателя се упражняват от възложителя.
Член 47
Посещения във връзка с класифицирани договори
1. Когато за изпълнението на класифициран договор или споразумение за безвъзмездно финансиране служители на Комисията или на изпълнителите или на бенефициерите е необходимо да получат на взаимна основа достъп до информация с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или SECRET UE/EU SECRET в помещенията си, се уреждат посещения, като се поддържа връзка с НОС, ООС или друг съответен компетентен орган по сигурността. Органът по сигурността на Комисията се уведомява за тези посещения. В контекста на конкретни програми и проекти, обаче, НОС, ООС или друг компетентен орган по сигурността може договори също така процедура за пряко организиране на такива посещения.
2. Всички посетители притежават подходящо разрешение за достъп и отговарят на изискването за „необходимост да се знае“ за достъп до КИЕС, свързана с класифицирани договор.
3. На посетителите се дава достъп единствено до КИЕС, свързана с целите на посещението.
4. По-подробни разпоредби се съдържат в правилата за прилагане.
5. Спазването на разпоредбите по отношение на посещенията във връзка с класифицирани договори, установени с настоящото решение и правилата за неговото прилагане, посочени в параграф 4, е задължително.
Член 48
Предаване и пренасяне на КИЕС във връзка с класифицирани договори или класифицирани споразумения за безвъзмездно финансиране
1. По отношение на предаването на КИЕС чрез електронни средства се прилагат съответните разпоредби на Глава 5 от настоящото решение.
2. По отношение на пренасянето на КИЕС се прилагат съответните разпоредби на Глава 4 от настоящото решение и правилата за неговото прилагане, в съответствие с националните законови и подзаконови актове.
3. При определяне на мерките за сигурност при транспортиране на класифицирани материали като товар се прилагат следните принципи:
а)
сигурността се осигурява на всеки етап по време на транспорта от пункта на произход до крайното местоназначение;
б)
степента на защита, предоставена за дадена пратка, се определя от най-високото ниво на класификация за сигурност на материала, който се съдържа в нея;
в)
преди трансграничен пренос на материали, класифицирани като CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или SECRET UE/EU SECRET, изпращачът изготвя план за пренос, който се одобрява от НОС, ООС или друг съответен компетентен орган по сигурността;
г)
пътуванията, доколкото това е възможно, се извършват от пункт до пункт и толкова бързо, колкото позволяват обстоятелствата;
д)
винаги когато това е възможно, маршрутите следва да преминават само през държави членки. Маршрути през държави, които не са членки на ЕС, следва да се използват единствено когато са разрешени от НОС, ООС или други компетентни органи по сигурността на държавите както на изпращача, така и на получателя.
Член 49
Предаване на КИЕС на изпълнители или бенефициери, намиращи се в трети държави
Предаването на КИЕС на изпълнители и подизпълнители, намиращи се в трети държави, се извършва в съответствие с мерките за сигурност, договорени между органа по сигурността на Комисията, службата на Комисията, изпълняваща ролята на възложител или орган, отпускащ безвъзмездно финансиране и НОС, ООС или друг компетентен орган по сигурността на съответната трета държава, в която е регистриран изпълнителят или бенефициерът.
Член 50
Работа с информация с ниво на класифиция за сигурност RESTREINT UE/EU RESTRICTED във връзка с класифицирани договори или класифицирани споразумения за безвъзмездно финансиране
1. Защитата на информация с ниво на класификация за сигурност RESTREINT UE/EU RESTRICTED, с която се работи или която се съхранява по класифицирани договори или споразумения за безвъзмездно финансиране, се основава на принципите на пропорционалността и разходната ефективност.
2. Във връзка с класифицирани договори или класифицирани споразумения за безвъзмездно финансиране, включващи работа с информация с ниво на класификация за сигурност RESTREINT UE/EU RESTRICTED или съхраняване на такава, не се изисква УСС или РДС.
3. Когато даден договор или споразумение за безвъзмездно финансиране включва работа с информация с ниво на класификация за сигурност RESTREINT UE/EU RESTRICTED в рамките на КИС, с която оперира изпълнител или бенефициер, възложителят или органът, отпускащ безвъзмездното финансиране, след като се консултира с органа по сигурността на Комисията, гарантира включването в договора или споразумението за безвъзмездно финансиране на необходимите технически и административни изисквания за акредитацията или одобряването на въпросната КИС, съизмерими с оценката на риска, като се вземат предвид всички приложими фактори. Обхватът на акредитацията или одобрението на такава КИС се договаря между органа по сигурността на Комисията и съответния НОС или ООС.
ГЛАВА 7
ОБМЕН НА КЛАСИФИЦИРАНА ИНФОРМАЦИЯ С ДРУГИ ИНСТИТУЦИИ, АГЕНЦИИ, ОРГАНИ И СЛУЖБИ НА СЪЮЗА, С ДЪРЖАВИ ЧЛЕНКИ, С ТРЕТИ ДЪРЖАВИ И МЕЖДУНАРОДНИ ОРГАНИЗАЦИИ
Член 51
Основни принципи
1. Когато Комисията или нейна служба установи необходимост от обмен на КИЕС с друга институция, агенция, орган или служба на Съюза или с трета държава или международна организация, се предприемат необходимите действия за създаване на подходяща правна или административна рамка, която може да включва споразумения за сигурността на информацията или административни договорености, които се сключват в съответствие с приложимите разпоредби.
2. Без да се засяга член 57, КИЕС се обменя с друга институция, агенция, орган или служба на Съюза или с трета държава или международна организация единствено ако е налице такава подходяща правна или административна рамка и ако има достатъчно гаранции, че институцията, агенцията, органът или службата на Съюза или третата държава или международната организация прилага равностойно основни принципи за защита на класифицираната информация.
Член 52
Обмен на КИЕС с други институции, агенции, органи и служби на Съюза
1. Преди да сключи административни договорености за обмен на КИЕС с друга институция, агенция, орган или служба на Съюза, Комисията иска гаранции, че съответната институция, агенция, орган или служба на Съюза:
а)
разполага с регулаторна рамка за защита на КИЕС, в която са посочени основни принципи и минимални стандарти, равностойни на установените с настоящото решение и правилата за неговото прилагане;
б)
прилага стандарти за сигурност и насоки по отношение на сигурността на персонала, физическата сигурност, управлението на КИЕС и сигурността комуникационните и информационните системи (КИС), гарантиращи ниво на защита на КИЕС равностойно на осигуряваното от Комисията;
в)
обозначава създадената от него информация като КИЕС.
2. Генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“, в тясно сътрудничество с други компетентни отдели на Комисията, е водещата служба на Комисията при сключването на административни договорености за обмен на КИЕС с други институции, агенции, органи или служби.
3. По правило административните договорености се сключват чрез размяна на писма, подписани от генералния директор на ГД „Човешки ресурси и сигурност“ от името на Комисията.
4. Преди сключване на административна договореност за обмен на КИЕС органът по сигурността на Комисията извършва посещение за оценка на регулаторната рамка за защита на КИЕС и за да се увери в ефективността на мерките, прилагани за защита на КИЕС. Административната договореност влиза в сила и обменът на КИЕС започва само ако резултатът от това посещение за оценка е задоволителен и направените при него препоръки са изпълнени. Провеждат се редовни последващи посещения за проверка на спазването на административната договореност и дали съществуващите мерки за сигурност продължават да отговарят на договорените основни принципи и минимални стандарти.
5. В Комисията по правило регистратурата на КИЕС, която се управлява от генералния секретариат, е основният входен и изходен пункт при обмен на класифицирана информация с други институции, агенции, органи и служби на Съюза. При все това, когато това е по-целесъобразно за защитата на КИЕС по съображения, свързани със сигурността, организацията или оперативната дейност, като входни и изходни пунктове за класифицирана информация по въпроси от правомощията на съответните служби на Комисията действат местни регистратури на КИЕС, създадени в службите на Комисията в съответствие с настоящото решение.
6. Експертната група по сигурността на Комисията бива информирана за процеса на сключване на административни договорености по смисъла на параграф 2.
Член 53
Обмен на КИЕС с държави членки
1. КИЕС може да се обменя с държави членки и да им бъде разкривана, при условие че те защитават тази информация в съответствие с изискванията, приложими към класифицираната информация, обозначена с национален гриф за сигурност на съответното ниво по таблицата за съответствие на нивата на класификация за сигурност в Приложение I.
2. Когато държавите членки въвеждат в структурите или мрежите на Европейския съюз класифицирана информация, обозначена с национален гриф за сигурност, Комисията осигурява защита на тази информация в съответствие с изискванията, приложими към КИЕС на съответстващото ниво, съгласно съдържащата се в Приложение I таблица на съответствията на нивата на класификация за сигурност.
Член 54
Обмен на класифицирана информация с трети държави и международни организации
1. Когато Комисията установи наличие на дългосрочна необходимост от обмен на класифицирана информация с трети държави или международни организации, се предприемат необходимите мерки за установяване на подходяща правна или административна рамка за тази цел, която може да включва споразумения за сигурност и информация или административни споразумения, сключени в съответствие с приложимите разпоредби.
2. Споразуменията за сигурност на информацията и административните договорености, посочени в параграф 1, съдържат разпоредби, които гарантират, че когато трети държави или международни организации получават КИЕС, тя е защитена по начин, съответстващ на нейното ниво на класификация и отговарящ на минимални стандарти, равностойни на установените в настоящото решение.
3. Комисията може да сключва административни договорености в съответствие с член 56 когато нивото на класификация на КИЕС като правило не надвишава RESTREINT UE/EU RESTRICTED.
4. Административните договорености за обмен на класифицирана информация, посочени в параграф 3, съдържат разпоредби, които гарантират, че когато трети държави или международни организации получават КИЕС, тя е защитена по начин, съответстващ на нейното ниво на класификация и отговарящ на минимални стандарти, равностойни на установените в настоящото решение. При сключването на споразумения за сигурност на информацията или административни договорености се провеждат консултации с Експертната група по сигурността на Комисията.
5. Решението да се предостави на трета държава или международна организация КИЕС, създадена в Комисията, се взема от службата на Комисията, която е създател на тази КИЕС, поотделно за всеки конкретен случай, в зависимост от естеството и съдържанието на тази информация, „необходимостта да се знае“ от получателя и предимствата, които това дава на Съюза. Ако исканата класифицирана информация или съдържащият се в нея изходен материал не са създадени от Комисията, службата на Комисията, която притежава тази класифицирана информация най-напред иска писмено съгласие за нейното предоставяне от създателя на информацията. В случай, че създателят на информацията не може да бъде установен, службата на Комисията, която притежава тази класифицирана информация поема неговите задължения след консултация с Експертната група по сигурността на Комисията.
Член 55
Споразумения за сигурност на информацията
1. Споразумения за сигурност на информацията с трети държави или международни организации се сключват в съответствие с разпоредбите на член 218 от ДФЕС.
2. Споразуменията за сигурност на информацията:
а)
установяват основните принципи и минималните стандарти, които уреждат обмена на класифицирана информация между Съюза и дадена трета държава или международна организация;
б)
предвиждат договорености за техническото изпълнение, които се постигат между компетентните органи по сигурността на съответните институции и органи на Съюза и компетентния орган по сигурността на въпросната трета държава или международна организация. Тези договорености отчитат нивото на защита, предоставено от прилаганите в съответната трета държава или международна организация разпоредби, структури и процедури за сигурност;
в)
предвиждат, преди да се пристъпи към обмен на класифицирана информация по въпросното споразумение, да бъде получено уверение, че получаващата страна е в състояние да защитава и да опазва предоставената ѝ информация по подходящ начин.
3. Когато бъде установена необходимост от обмен на класифицирана информация съгласно член 51, параграф 1, Комисията се консултира с Европейската служба за външна дейност, генералния секретариат на Съвета и други институции и органи на Съюза, ако е целесъобразно, за да определи дали да внесе в Съвета препоръка съгласно член 218, параграф 3 от ДФЕС.
4. КИЕС не се обменя с електронни средства, освен ако това не е изрично предвидено в споразумението за сигурност на информацията или в договореностите за техническото изпълнение.
5. В Комисията по правило регистратурата на КИЕС, която се управлява от генералния секретариат, е основният входен и изходен пункт при обмен на класифицирана информация с трети държави и международни организации. При все това, когато това е по-целесъобразно за защитата на КИЕС по съображения, свързани със сигурността, организацията или оперативната дейност, като входни и изходни пунктове за класифицирана информация по въпроси от правомощията на съответните служби на Комисията действат местни регистратури на КИЕС, създадени в службите на Комисията в съответствие с настоящото решение.
6. За оценка на ефективността на разпоредбите, структурите и процедурите за сигурност в съответната трета държава или международна организация Комисията участва в посещения за оценка в сътрудничество с други институции, агенции или органи на Съюза по взаимно споразумение със съответната трета държава или международна организация. При тези посещения за оценка се оценява:
а)
регулаторната рамка, приложима към защитата на класифицирана информация;
б)
специфични елементи на политиката за сигурност и начина, по който сигурността е организирана в третата държава или международната организация, които могат да окажат въздействие върху нивото на класифицираната информация, която може да бъде обменяна;
в)
въведените мерки и процедури за сигурност; и
г)
процедурите за разрешаване на достъп до нивото на КИЕС, която се предоставя.
Член 56
Административни договорености
1. Когато в контекста на политическата или правната рамка на Съюза е налице дългосрочна необходимост от обмен на информация с ниво на класификация за сигурност по правило не по-високо от RESTREINT UE/EU RESTRICTED с трета държава или международна организация и когато органът по сигурността на Комисията, след консултация с Експертната група по сигурността на Комисията, е установил, че въпросната договаряща страна не разполага с достатъчно развита система за сигурност, за да е възможно тя да встъпи в споразумение за сигурност на информацията, Комисията може да сключи административна договореност със съответните органи на въпросната трета държава или международна организация.
2. Такива административни договорености по правило се сключват чрез размяна на писма.
3. Преди сключването на договореност се провежда посещение за оценка. Експертната група по сигурността на Комисията бива информирана за резултата от посещението за оценка. В случай, че извънредни обстоятелства налагат спешен обмен на класифицирана информация, КИЕС може да бъде предоставена при условие че са положени всички усилия за провеждане на посещение за оценка в най-кратък срок.
4. КИЕС не се обменя чрез електронни средства, освен в случаите, когато това е изрично предвидено в административната договореност.
Член 57
Извънредно ad hoc предоставяне на КИЕС
1. Когато няма сключено споразумение за сигурност на информацията или административна договореност и когато Комисията или нейна служба установи извънредна необходимост в контекста на политическата или правната рамка на Съюза да бъде предоставена КИЕС на трета държава или на международна организация, органът по сигурността на Комисията, доколкото това е възможно, проверява чрез органите по сигурността на съответната трета държава или международна организация дали нейните разпоредби, структури и процедури по отношение на сигурността са такива, че предоставената ѝ КИЕС ще бъда защитена по стандарти не по-малко строги от установените с настоящото решение.
2. Решението да се предостави КИЕС на съответната трета държава или международна организация се взема, след консултация с Експертната група по сигурността на Комисията, по предложение от члена на Комисията, отговарящ за въпросите на сигурността.
3. След като Комисията вземе решение да предостави КИЕС и при условие че е получено писменото одобрение на създателя на информацията, включително създателите на съдържащите се в нея изходни материали, компетентният отдел на Комисията препраща съответната информация с обозначение, че подлежи на предоставяне, в което се посочва третата държава или международната организация, на която се предоставя. Преди или при самото предоставяне на КИЕС въпросната трета страна писмено потвърждава, че поема задължение за защита на получената от нея КИЕС в съответствие с основните принципи и минималните стандарти, установени в настоящото решение.
ГЛАВА 8
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 58
Замяна на предходно решение
С настоящото решение се отменя и заменя Решение 2001/844/ЕО, ЕОВС, Евратом на Комисията (14).
Член 59
Класифицирана информация, създадена преди влизането в сила на настоящото решение
1. Цялата КИЕС, класифицирана в съответствие с Решение 2001/844/ЕО, ЕОВС, Евратом продължава да бъде защитена съгласно съответните разпоредби от настоящото решение.
2. Цялата класифицирана информация, притежавана от Комисията на датата на влизане в сила на Решение 2001/844/ЕО, ЕОВС, Евратом, с изключение на класифицираната информация по Евратом:
а)
ако е създадена от Комисията, продължава по подразбиране да се счита за прекласифицирана с ниво на класификация RESTREINT UE, освен ако авторът ѝ не е решил да ѝ даде друго ниво на класификация до 31 януари 2002 г. и е информирал за това всички получатели на документа;
б)
ако е създадена от автори извън Комисията, запазва първоначалната си класификация и по този начин се третира като равностойна по степен КИЕС, освен ако авторът не даде съгласие за нейното декласифициране или понижаване на нивото ѝ на класификация.
Член 60
Правила за прилагане и насоки за сигурност
1. При необходимост Комисията приема отделно решение, с което оправомощава члена на Комисията, отговарящ за въпросите на сигурността, да приеме правила за прилагане на настоящото решение, при пълно спазване на вътрешния процедурен правилник.
2. След като бъде оправомощен чрез горепосоченото решение, членът на Комисията, отговарящ за въпросите на сигурността може да разработи насоки за сигурност, с които се установяват указания за сигурност и най-добри практики в обхвата на приложното поле на настоящото решение и правилата за неговото прилагане.
3. Комисията може да делегира задачите, упоменати в първия и втория параграф на настоящия член на генералния директор на ГД „Човешки ресурси и сигурност“ посредством отделно решение за делегиране, при пълно спазване на вътрешния процедурен правилник.
Член 61
Влизане в сила
Настоящото решение влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 13 март 2015 година.
DECISIÓN (UE, Euratom) 2015/444 DE LA COMISIÓN
de 13 de marzo de 2015
sobre las normas de seguridad para la protección de la información clasificada de la UE
LA COMISIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea y, en particular, su artículo 249,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea de la Energía Atómica y, en particular, su artículo 106,
Visto el Protocolo no 7 sobre los privilegios y las inmunidades de la Unión Europea anejo a los Tratados y, en particular, su artículo 18,
Considerando lo siguiente:
(1)
Las disposiciones de seguridad de la Comisión relativas a la protección de la información clasificada de la Unión Europea (ICUE) deben revisarse y actualizarse, teniendo en cuenta la evolución institucional, organizativa, operativa y tecnológica.
(2)
La Comisión Europea ha suscrito instrumentos sobre cuestiones de seguridad para sus sedes principales con los gobiernos de Bélgica, Luxemburgo e Italia (1).
(3)
La Comisión, el Consejo y el Servicio Europeo de Acción Exterior se han comprometido a aplicar estándares de seguridad equivalentes para la protección de la ICUE.
(4)
Es importante que el Parlamento Europeo y las demás instituciones, órganos, organismos y agencias de la Unión queden asociados, cuando proceda, a los principios, estándares y normas de protección de la información clasificada que resultan necesarios para proteger los intereses de la Unión y de sus Estados miembros.
(5)
Los riesgos para la ICUE deberán gestionarse como un proceso. El objetivo de este proceso será determinar los riesgos conocidos para la seguridad, definir medidas de seguridad para reducir dichos riesgos a un nivel aceptable de conformidad con los principios básicos y normas mínimas establecidos en la presente Decisión, y aplicar estas medidas conforme al concepto de defensa en profundidad. La eficacia de dichas medidas será continuamente evaluada.
(6)
Dentro de la Comisión, por seguridad física dirigida a la protección de la información clasificada se entenderá la aplicación de medidas de protección físicas y técnicas para impedir el acceso no autorizado a la ICUE.
(7)
Por tratamiento de la ICUE se entenderá la aplicación de medidas administrativas de control de la ICUE a lo largo de todo su ciclo de vida que completen las medidas contempladas en los capítulos 2, 3 y 5 de la presente Decisión y contribuyan, así, a disuadir, descubrir y subsanar cualquier acto deliberado o accidental que pueda comprometer o suponer la pérdida de dicha información. Estas medidas se refieren, en particular, a la producción, almacenamiento, registro, copia, traducción, recalificación, desclasificación, traslado y destrucción de ICUE y complementan las normas generales sobre gestión de documentos de la Comisión [Decisiones 2002/47/CE, CECA, Euratom (2) y 2004/563/CE, Euratom (3)].
(8)
Las disposiciones de la presente Directiva no afectarán a:
a)
Reglamento (Euratom) no 3 (4);
b)
Reglamento (CE) no 1049/2001 del Parlamento Europeo y del Consejo (5);
c)
Reglamento (CE) no 45/2001 del Parlamento Europeo y del Consejo (6);
d)
Reglamento (CEE, Euratom) no 354/83 del Consejo (7).
HA ADOPTADO LA PRESENTE DECISIÓN:
CAPÍTULO 1
PRINCIPIOS BÁSICOS Y ESTÁNDARES MÍNIMOS
Artículo 1
Definiciones
A efectos de la presente Decisión, se entenderá por:
1) «Servicio de la Comisión»: toda Dirección General o servicio de la Comisión, o cualquier gabinete de un miembro de la Comisión.
2) «Material de cifra»: algoritmos criptológicos, módulos criptológicos de software y hardware, y productos, incluida la información sobre su uso y la documentación pertinente y los datos de claves.
3) «Desclasificación»: supresión de toda clasificación de seguridad.
4) «Defensa en profundidad»: aplicación de una serie de medidas de seguridad organizadas a modo de defensa en barreras sucesivas.
5) «Documento»: toda información registrada, independientemente de su soporte o características físicas.
6) «Reducción del grado de clasificación»: reducción del grado de clasificación de seguridad.
7) «Manejo» de ICUE: toda intervención posible a la que puede estar sujeta a lo largo de su ciclo de vida la ICUE, es decir: producción, registro, tratamiento, traslado, reducción del grado de clasificación, desclasificación y destrucción. En relación con los sistemas de información y comunicaciones (SIC) abarca asimismo su recopilación, exposición, transmisión y almacenamiento.
8) «Poseedor»: persona debidamente autorizada con una probada necesidad de conocer la información, que está en posesión de cualquier ICUE y es, por tanto, responsable de su protección.
9) «Normas de desarrollo»: todo conjunto de normas o directrices de seguridad adoptado de conformidad con el capítulo 5 de la Decisión (EU, Euratom) 2015/443 de la Comisión (8).
10) «Material»: todo medio, soporte de datos, máquina o aparato, producido o en proceso de producción.
11) «Originador»: institución, organismo o agencia de la Unión, Estado miembro, tercer Estado u organización internacional bajo cuya autoridad se ha producido información clasificada o se ha introducido en las estructuras de la Unión.
12) «Locales»: todo inmueble o propiedad y posesiones asimiladas de la Comisión.
13) «Proceso de gestión de riesgos de seguridad»: totalidad del proceso de determinación, control y disminución de acontecimientos inciertos que puedan afectar a la seguridad de una organización o de cualquiera de los sistemas que utiliza. Abarca todas las actividades relacionadas con los riesgos, incluida la evaluación, tratamiento, aceptación y comunicación.
14) «Estatuto de los funcionarios»: Estatuto de los funcionarios de la Unión Europea y Régimen aplicable a otros agentes de la Unión Europea establecido mediante el Reglamento (CEE, Euratom, CECA) no 259/68 del Consejo (9).
15) «Amenaza»: posible causa de un incidente no deseado que pueda ocasionar daños a una organización o a algunos de los sistemas que use; las amenazas pueden ser accidentales o deliberadas (maliciosas) y constan de elementos amenazadores, posibles blancos y métodos de ataque.
16) «Vulnerabilidad»: debilidad, cualquiera que sea su naturaleza, que pueda ser aprovechada por una o varias amenazas. La vulnerabilidad puede resultar de una omisión o guardar relación con una deficiencia en el grado, completitud o coherencia de los controles, y puede ser técnica, física, de procedimiento, de organización o de funcionamiento.
Artículo 2
Objeto y ámbito de aplicación
1. La presente Decisión establece los principios básicos y los estándares mínimos de seguridad para la protección de la información clasificada de la Unión Europea (ICUE).
2. La presente Decisión se aplicará a todos los servicios de la Comisión y en todos los locales de la Comisión.
3. Sin perjuicio de las indicaciones específicas relativas a grupos concretos de personal, la presente Decisión se aplicará a los miembros de la Comisión, al personal de la Comisión incluido en el ámbito de aplicación del Estatuto de los funcionarios y de las condiciones de empleo de otros agentes de las Comunidades Europeas, a los expertos nacionales enviados en comisión de servicio a la Comisión (en lo sucesivo, «expertos nacionales en comisión de servicios»), a los proveedores de servicios y su personal, a los trabajadores en prácticas y a cualquier persona con acceso a los edificios de la Comisión u otros activos, o a la información manejada por la Comisión.
4. Las disposiciones de la presente Decisión se entenderán sin perjuicio de lo dispuesto en la Decisión 2002/47/CE, CECA, Euratom y la Decisión 2004/563/CE, Euratom.
Artículo 3
Definición de ICUE, clasificaciones de seguridad y marcas
1. Por «información clasificada de la UE» (ICUE) se entenderá toda información o material a los que se haya asignado una clasificación de seguridad de la UE cuya revelación no autorizada pueda causar perjuicio en distintos grados a los intereses de la Unión Europea o de uno o varios Estados miembros.
2. La ICUE se clasificará en uno de los grados siguientes:
a) TRES SECRET UE/EU TOP SECRET: información y material cuya revelación no autorizada pueda causar un perjuicio excepcionalmente grave a los intereses esenciales de la Unión Europea o de uno o varios Estados miembros;
b) SECRET UE/EU SECRET: información y material cuya revelación no autorizada pueda causar un perjuicio grave a los intereses esenciales de la Unión Europea o de uno o varios Estados miembros;
c) CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL: información y material cuya revelación no autorizada pueda causar perjuicio a los intereses esenciales de la Unión Europea o de uno o varios Estados miembros;
d) RESTREINT UE/EU RESTRICTED: información y material cuya revelación no autorizada pueda resultar desfavorable para los intereses de la Unión Europea o de uno o varios Estados miembros.
3. La ICUE llevará una marca de clasificación de seguridad de conformidad con el apartado 2. Podrá llevar marcas suplementarias que no sean marcas de clasificación, sino que se destinen a designar el ámbito de actividad al que se refiere, identificar el originador, limitar la difusión, restringir su utilización o indicar la medida en que puede ser cedida.
Artículo 4
Gestión de la clasificación
1. Cada uno de los miembros de la Comisión o de los servicios de la Comisión se asegurarán de que la ICUE que crean se clasifique adecuadamente, quede claramente marcada como ICUE y solo conserve su grado de clasificación mientras sea necesario.
2. Sin perjuicio de lo dispuesto en el artículo 26, no se podrá rebajar el grado de clasificación de la ICUE ni desclasificarla, ni modificar o suprimir las marcas de clasificación de seguridad a que se refiere el artículo 3, apartado 2, sin el consentimiento previo por escrito del originador.
3. En su caso, se adoptarán normas de desarrollo para el manejo de la ICUE, que incluirán una guía práctica de clasificación, de conformidad con el artículo 60.
Artículo 5
Protección de la información clasificada
1. La ICUE se protegerá de conformidad con la presente Decisión y sus normas de desarrollo.
2. El poseedor de cualquier ICUE tendrá la responsabilidad de protegerla de conformidad con la presente Decisión y sus normas de desarrollo, con arreglo a las normas previstas en el capítulo 4.
3. Cuando los Estados miembros introduzcan en las estructuras o redes de la Comisión información clasificada que lleve una marca nacional de clasificación de seguridad, la Comisión protegerá dicha información con arreglo a los requisitos aplicables a la ICUE del grado equivalente, según el cuadro de equivalencias de las clasificaciones de seguridad que figura en el anexo I.
4. Un agregado de ICUE podrá justificar un grado de protección que corresponda a una clasificación más elevada que la asignada a cada uno de sus componentes.
Artículo 6
Gestión del riesgo de seguridad
1. Las medidas de seguridad para proteger la ICUE a lo largo de todo su ciclo de vida serán acordes, en particular, con su clasificación de seguridad, la forma y el volumen de la información o material, la ubicación y construcción de la instalación en la que se conserve, y la amenaza de actividades maliciosas o delictivas, evaluadas localmente, en particular el espionaje, el sabotaje y el terrorismo.
2. Los planes de contingencia tendrán en cuenta la necesidad de proteger la ICUE en situaciones de emergencia, con el fin de impedir el acceso o la revelación no autorizados y la pérdida de integridad o disponibilidad.
3. En los planes de continuidad de la actividad de todos los servicios se incluirán medidas preventivas y de recuperación para reducir al máximo las repercusiones de fallos o incidentes graves en el manejo y almacenamiento de la ICUE.
Artículo 7
Aplicación de la presente Decisión
1. En caso necesario, se adoptarán normas de desarrollo que completen o faciliten la aplicación de la presente Decisión, con arreglo a lo dispuesto en el artículo 60.
2. Los servicios de la Comisión adoptarán todas las medidas necesarias que sean de su competencia con el fin de garantizar que, cuando manejen o almacenen ICUE o cualquier otra información clasificada, se apliquen la presente Decisión y las normas de desarrollo correspondientes.
3. Las medidas de seguridad adoptadas en aplicación de la presente Decisión deberán ajustarse a los principios de seguridad de la Comisión establecidos en el artículo 3 de la Decisión (UE, Euratom) 2015/443.
4. El director general de la Dirección General de Recursos Humanos y Seguridad establecerá la autoridad de seguridad de la Comisión en el seno de la Dirección General de Recursos Humanos y Seguridad. La autoridad de seguridad de la Comisión dispondrá de las competencias que le sean asignadas por la presente Decisión y sus normas de desarrollo.
5. En cada servicio de la Comisión, el responsable local de Seguridad (LSO), tal como se contempla en el artículo 20 de la Decisión (UE, Euratom) 2015/443, tendrá las siguientes responsabilidades generales en materia de protección de la ICUE conforme a lo dispuesto en la presente Decisión, en estrecha cooperación con la Dirección General de Recursos Humanos y Seguridad:
a)
gestión de las solicitudes de autorizaciones de seguridad para el personal;
b)
contribución a la formación en materia de seguridad y sesiones de información sobre sensibilización;
c)
supervisión del controlador del registro (RCO) del servicio;
d)
información sobre fallos de seguridad y comprometimiento de la ICUE;
e)
custodia de llaves de repuesto y registro escrito de cada combinación;
f)
asunción de otras tareas relacionadas con la protección de la ICUE o establecidas por las normas de desarrollo.
Artículo 8
Fallos de seguridad y comprometimiento de la ICUE
1. Un fallo de seguridad se produce como resultado de una acción u omisión de una persona contraria a las normas de seguridad establecidas en la presente Decisión y sus normas de desarrollo.
2. Se produce un comprometimiento de la ICUE cuando, como consecuencia de un fallo de seguridad, dicha información se pone total o parcialmente en conocimiento de personas no autorizadas.
3. Todo fallo o posible fallo de seguridad deberá comunicarse inmediatamente a la autoridad de seguridad de la Comisión.
4. Cuando se tenga conocimiento o sospechas fundadas de que una ICUE se ha visto comprometida o se ha perdido, se realizará una investigación de seguridad con arreglo a lo dispuesto en el artículo 13 de la Decisión (UE, Euratom) 2015/443.
5. Se tomarán todas las medidas adecuadas para:
a)
informar al originador de la información;
b)
asegurarse de que el personal que investiga el caso con el fin de esclarecer los hechos no esté directamente implicado en el fallo de seguridad;
c)
evaluar el posible perjuicio causado a los intereses de la Unión o de los Estados miembros;
d)
tomar medidas adecuadas a fin de impedir que se repitan esos hechos; y
e)
notificar a las autoridades que corresponda las medidas adoptadas.
6. La persona que sea responsable de un fallo de las normas de seguridad establecidas en la presente Decisión podrá ser objeto de medidas disciplinarias de conformidad con el Estatuto de los funcionarios. La persona que sea responsable de un comprometimiento o pérdida de ICUE podrá ser objeto de medidas disciplinarias o de una acción judicial de conformidad con las disposiciones legales y reglamentarias aplicables.
CAPÍTULO 2
SEGURIDAD EN EL PERSONAL
Artículo 9
Definiciones
A los efectos del presente capítulo, se entenderá por:
1) «Autorización para acceder a ICUE»: decisión de la autoridad de seguridad de la Comisión, adoptada sobre la base de una garantía concedida por una autoridad competente de un Estado miembro, que acredita que un funcionario u otro agente de la Comisión o experto nacional destinado en la Comisión en comisión de servicio puede tener acceso a ICUE de un determinado grado (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL o superior) hasta una fecha determinada, siempre que se haya establecido su necesidad de conocer dicha información y haya sido adecuadamente informado sobre sus responsabilidades. De la persona que se ajuste a esta descripción se dirá que tiene «autorización de seguridad».
2) «Autorización personal de seguridad»: aplicación de medidas que garanticen que el acceso a la ICUE se concede únicamente a personas que:
a)
tengan necesidad de conocer;
b)
hayan sido habilitadas para el grado de clasificación correspondiente, en caso necesario, y
c)
hayan sido instruidas sobre sus responsabilidades.
3) «Habilitación personal de seguridad» (HPS): declaración de una autoridad competente de un Estado miembro, efectuada al término de una investigación de seguridad realizada por las autoridades competentes del Estado miembro, mediante la cual se acredita que una persona puede, siempre que se haya determinado su «necesidad de conocer» y haya sido adecuadamente informada de sus responsabilidades, tener acceso a ICUE de un determinado grado (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL o superior) hasta una fecha determinada.
4) «Certificado de habilitación personal de seguridad» (CHPS): certificado expedido por una autoridad competente mediante el cual se establece que una persona dispone de un certificado de habilitación de seguridad o una autorización válidos para acceder a ICUE expedidos por la autoridad de seguridad de la Comisión, y que indica el grado de ICUE a que puede tener acceso (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL o superior), el período de validez de la habilitación y la fecha de caducidad del propio certificado.
5) «Investigación de seguridad»: procedimiento de investigación efectuado por la autoridad competente de un Estado miembro con arreglo a las disposiciones legales y reglamentarias nacionales vigentes, con el fin de obtener la garantía de que no se conocen datos desfavorables que impidan conceder a una persona determinada una habilitación de seguridad para acceder a ICUE de un determinado nivel (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL o superior).
Artículo 10
Principios básicos
1. Solo se concederá acceso a ICUE a aquella persona:
1)
cuya necesidad de conocer se haya determinado;
2)
que haya sido instruida sobre las normas de seguridad para la protección de la ICUE y las correspondientes directrices y estándares de seguridad, y que haya aceptado sus responsabilidades en lo que respecta a la protección de dicha información;
3)
en el caso de información clasificada de grado CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL o superior: a quien se haya concedido una habilitación en el grado correspondiente, o bien a quien se haya autorizado debidamente en virtud de sus funciones, de conformidad con las disposiciones legales y reglamentarias nacionales.
2. Todas las personas cuyas funciones puedan requerir el acceso a ICUE de grado CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL o superior deberán haber sido habilitadas para el grado correspondiente antes de poder acceder a dicha información. La persona de que se trate dará su consentimiento por escrito para ser sometida al procedimiento de habilitación de seguridad. De no hacerlo, se entenderá que el interesado no puede ser destinado a un puesto de trabajo, función o misión que implique el acceso a información clasificada de grado CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL o superior.
3. Los procedimientos de habilitación personal de seguridad estarán concebidos para determinar si una persona puede ser autorizada para acceder a la ICUE, teniendo en cuenta su lealtad, honradez y fiabilidad.
4. La lealtad, honradez y fiabilidad de una persona a efectos de la obtención de una habilitación de seguridad para acceder a información clasificada de grado CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL o superior se determinarán mediante una investigación de seguridad realizada por las autoridades competentes de un Estado miembro, de conformidad con sus disposiciones legales y reglamentarias nacionales.
5. La autoridad de seguridad de la Comisión será la única responsable de la coordinación con las autoridades nacionales de seguridad (ANS) u otras autoridades nacionales competentes en el contexto de todas las cuestiones relacionadas con la habilitación de seguridad. Todos los contactos entre los servicios de la Comisión y su personal y las ANS y otras autoridades competentes se efectuarán a través de la autoridad de seguridad de la Comisión.
Artículo 11
Procedimiento de autorización de seguridad
1. Cada director general o jefe de servicio de la Comisión determinará los puestos dentro de sus servicios cuyos titulares deben tener acceso a información clasificada de grado CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL o superior para cumplir sus obligaciones en materia de seguridad y deben, por tanto, ser autorizados.
2. En cuanto tenga conocimiento de que una persona será nombrada para un puesto que requiera acceso a información clasificada de grado CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL o superior, el LSO del servicio de la Comisión de que se trate informará a la autoridad de seguridad de la Comisión, que remitirá a la persona el cuestionario de habilitación de seguridad emitido por la ANS del Estado miembro en virtud de cuya nacionalidad la persona haya sido nombrada miembro del personal de las instituciones europeas. El interesado deberá dar su consentimiento por escrito para ser sometido al procedimiento de habilitación de seguridad y enviará el cuestionario debidamente cumplimentado en el plazo más breve a la autoridad de seguridad de la Comisión.
3. La autoridad de seguridad de la Comisión remitirá el cuestionario de habilitación de seguridad cumplimentado a la ANS del Estado miembro en virtud de cuya nacionalidad la persona haya sido nombrada miembro del personal de las instituciones europeas, solicitando que se lleve a cabo una investigación de seguridad para el nivel de la ICUE a que el interesado requerirá acceso.
4. En los casos en que la autoridad de seguridad de la Comisión tenga información pertinente para una investigación de seguridad sobre una persona que ha solicitado una habilitación de seguridad, la autoridad de seguridad de la Comisión, con arreglo a las disposiciones legales y reglamentarias pertinentes, lo notificará a la ANS competente.
5. Una vez concluida la investigación de seguridad, y tan pronto como sea posible después de haber sido notificada por la ANS pertinente acerca de su evaluación general de las conclusiones de dicha investigación, la autoridad de seguridad de la Comisión:
a)
podrá conceder una autorización de acceso a la ICUE a la persona de que se trate y autorizar el acceso a la ICUE del grado pertinente hasta una fecha que especifique, pero para un período máximo de 5 años, en caso de que la investigación de seguridad permita garantizar que no se conoce ningún dato desfavorable que ponga en entredicho la lealtad, honradez y fiabilidad de la persona;
b)
en caso de que la investigación de seguridad no permita dar semejante garantía, de conformidad con las disposiciones legales y reglamentarias pertinentes, lo notificará a la persona, que podrá requerir ser oída por la autoridad de seguridad de la Comisión, quien, a su vez, podrá pedir a la ANS competente cuantas aclaraciones le pueda facilitar, de conformidad con sus disposiciones legales y reglamentarias nacionales. En caso de que el resultado de la investigación de seguridad se confirme, no se expedirá la autorización de acceso a la ICUE.
6. La investigación de seguridad, junto con los resultados obtenidos deberá ser conforme a las disposiciones legales y reglamentarias vigentes en el Estado miembro en cuestión, incluido todo lo relativo a recursos. Se podrá apelar contra las decisiones de la autoridad de seguridad de la Comisión de acuerdo con lo dispuesto en el Estatuto de los funcionarios.
7. La Comisión aceptará la autorización de acceso a ICUE concedida por otra institución, órgano u organismo de la Unión, siempre que siga siendo válida. La autorización valdrá para cualquier nombramiento de la persona en la Comisión. La institución, órgano u organismo de la Unión que contrate a la persona notificará a la ANS correspondiente el cambio de empleador.
8. En caso de que el período de servicio de la persona no haya comenzado al término de 12 meses a partir de la notificación del resultado de la investigación de seguridad a la autoridad de seguridad de la Comisión, o en caso de que haya una interrupción de 12 meses en el tiempo de servicio de esa misma persona durante el cual no haya estado empleada en la Comisión ni en otra institución, órgano u organismo de la Unión, ni en una administración nacional de un Estado miembro, la autoridad de seguridad de la Comisión remitirá el asunto a la ANS correspondiente para que confirme que sigue siendo válido y adecuado.
9. Si la autoridad de seguridad de la Comisión tuviera conocimiento de que una persona que tiene autorización para acceder a ICUE representa un riesgo para la seguridad, la autoridad de seguridad de la Comisión, con arreglo a las disposiciones legales y reglamentarias pertinentes, lo notificará a la ANS correspondiente.
10. Si una ANS notifica a la autoridad de seguridad de la Comisión la retirada de una garantía concedida de conformidad con el apartado 5, letra a), a una persona que tiene autorización de acceso a ICUE, la autoridad de seguridad de la Comisión podrá pedir a la ANS cuantas aclaraciones pueda facilitar, de conformidad con sus disposiciones legales y reglamentarias nacionales. Si se confirma la información desfavorable, se le retirará la autorización y se le excluirá del acceso a ICUE y de los puestos en los que pudiera tener acceso a dicha información o poner en peligro la seguridad.
11. La decisión de retirar o suspender una autorización de acceso a ICUE a una persona que entre en el ámbito de aplicación de la presente Decisión, y, en su caso, los motivos para hacerlo, se comunicarán a la persona, que podrá requerir ser oída por la autoridad de seguridad de la Comisión. La información facilitada por la ANS deberá ajustarse a las disposiciones legales y reglamentarias vigentes en el Estado miembro en cuestión. Se podrá apelar contra las decisiones de la autoridad seguridad de la Comisión de acuerdo con lo dispuesto en el Estatuto de los funcionarios.
12. Los servicios de la Comisión deberán asegurarse de que los expertos nacionales en comisión de servicio para un puesto que requiera autorización de seguridad para acceder a ICUE presenten, antes de asumir sus funciones, una HPS o un Certificado de Habilitación Personal de Seguridad (CHPS) válidos, de conformidad con la normativa y la legislación nacional, a la autoridad de seguridad de la Comisión que, basándose en ello, expedirá una autorización para acceder a ICUE hasta el nivel equivalente a aquel a que se refiere la habilitación nacional de seguridad, con una validez máxima igual al período de la misión.
13. Los miembros de la Comisión, que tengan acceso a ICUE en virtud de sus funciones sobre la base del Tratado, serán informados de sus obligaciones respecto de la protección de la ICUE.
14. La autoridad de seguridad de la Comisión conservará registros de las habilitaciones de seguridad y de las autorizaciones concedidas para acceder a ICUE, de conformidad con lo dispuesto en la presente Decisión. Estos registros indicarán, como mínimo, el nivel de ICUE al que el interesado puede tener acceso, la fecha de concesión de la habilitación de seguridad y su período de validez.
15. La autoridad de seguridad de la Comisión podrá expedir un CHPS que acredite a qué grado de ICUE puede tener acceso la persona (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL o superior), la fecha de validez de la autorización para acceder a la ICUE de que se trate y la fecha de caducidad del propio certificado.
16. Tras la concesión inicial de una autorización de seguridad, y siempre que la persona haya prestado servicio de forma ininterrumpida en la Comisión Europea u otra institución, órgano u organismo de la Unión y siga necesitando acceder a ICUE, la autorización de seguridad se revisará con vistas a su renovación, con carácter general, cada 5 años a partir de la fecha de notificación del resultado de la última investigación de seguridad que haya servido de base para dicha autorización.
17. La autoridad de seguridad de la Comisión podrá prorrogar la validez de la autorización de seguridad vigente por un período de hasta 12 meses, si no se ha recibido información desfavorable de la ANS pertinente o de otra autoridad nacional competente en un plazo de 2 meses a partir de la fecha de envío de la solicitud de renovación y del correspondiente cuestionario de habilitación de seguridad. Si al término de este período de 12 meses, la ANS pertinente u otro organismo nacional competente no ha comunicado a la autoridad de seguridad de la Comisión su dictamen, la persona solo podrá desempeñar funciones que no requieran una habilitación de seguridad.
Artículo 12
Sesiones informativas en materia de autorización de seguridad
1. Tras participar en la sesión informativa en materia de autorización de seguridad organizada por la autoridad de seguridad de la Comisión, todas las personas que hayan recibido una autorización de seguridad reconocerán por escrito que han entendido sus obligaciones respecto a la protección de la ICUE y las consecuencias del comprometimiento de esta información. La autoridad de seguridad de la Comisión llevará un registro de estas declaraciones escritas.
2. Desde un principio, se sensibilizará a todas las personas que estén autorizadas para acceder a ICUE o que deban manejar este tipo de información, respecto de las amenazas a la seguridad, sobre las que se les aleccionará periódicamente. Dichas personas deberán dar cuenta inmediatamente a la autoridad de seguridad de la Comisión de cualquier actitud o actividad que consideren sospechosa o inusual.
3. Todas las personas que dejen de desempeñar funciones que requieran el acceso a ICUE serán aleccionadas sobre su obligación de seguir protegiendo dicha información, y, en su caso, deberán reconocer tal obligación por escrito.
Artículo 13
Autorizaciones de seguridad temporales
1. En circunstancias excepcionales, cuando esté debidamente justificado en interés del servicio y en espera de la conclusión de una investigación de seguridad completa, la autoridad de seguridad de la Comisión podrá conceder una autorización temporal para acceder a ICUE para una función específica, tras haber consultado a la ANS del Estado miembro del que sea nacional la persona y con supeditación al resultado de las indagaciones preliminares encaminadas a verificar que no se conoce ninguna información desfavorable de la misma, sin perjuicio de las disposiciones relativas a la renovación de las habilitaciones de seguridad. La validez de estas autorizaciones temporales no será superior a 6 meses ni permitirá acceder a información clasificada de grado TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET.
2. Tras haber sido informadas de conformidad con el artículo 12, apartado 1, todas las personas a las que se haya concedido una autorización temporal reconocerán en una declaración escrita que han entendido sus obligaciones respecto a la protección de la ICUE y las consecuencias del comprometimiento de esta información. La autoridad de seguridad de la Comisión llevará un registro de estas declaraciones escritas.
Artículo 14
Asistencia a reuniones clasificadas organizadas por la Comisión
1. Los servicios de la Comisión responsables de la organización de reuniones en las que se examinará información clasificada de grado CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL o superior, a través de su LSO o a través del organizador de la reunión, informarán a la autoridad de seguridad de la Comisión con mucha antelación de las fechas, horarios, lugar y participantes en dichas reuniones.
2. Sin perjuicio de las disposiciones del artículo 11, apartado 13, las personas que deban participar en reuniones organizadas por la Comisión en las que se examine información clasificada de grado CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL o superior solo podrán hacerlo previa comprobación de la situación de su habilitación de seguridad o autorización de seguridad. Se denegará el acceso a este tipo de reuniones confidenciales a las personas para las que la autoridad de seguridad de la Comisión no haya comprobado la existencia de un CHSP u otra prueba de habilitación de seguridad, o a participantes de la Comisión que no posean una autorización de seguridad.
3. Antes de organizar una reunión clasificada, el organizador de la reunión o el LSO del servicio de la Comisión que haya organizado la reunión solicitará a los participantes externos que proporcionen a la autoridad de seguridad de la Comisión un CHSP u otra prueba de habilitación de seguridad. La autoridad de seguridad de la Comisión informará al LSO o al organizador de la reunión acerca de los CHSP u otra prueba de HPS recibidos. Cuando proceda, podrá utilizarse una lista recapitulativa de nombres en la que figuren las pruebas pertinentes de su habilitación de seguridad.
4. En caso de que la autoridad de seguridad de la Comisión sea informada por las autoridades competentes de que se ha retirado la HPS a una persona cuyas funciones requieran la asistencia a reuniones organizadas por la Comisión, la autoridad de seguridad de la Comisión deberá informar de inmediato al LSO del servicio de la Comisión responsable de la organización de la reunión.
Artículo 15
Acceso potencial a ICUE
Los correos, agentes de seguridad y escoltas serán debidamente autorizados para el grado correspondiente o investigados de forma apropiada según las disposiciones legales y reglamentarias nacionales, se les aleccionará sobre los procedimientos de seguridad para la protección de la ICUE y se les instruirá acerca de sus obligaciones en materia de protección de la información que se les confíe.
CAPÍTULO 3
SEGURIDAD FÍSICA PARA LA PROTECCIÓN DE LA INFORMACIÓN CLASIFICADA
Artículo 16
Principios básicos
1. Las medidas de seguridad física estarán concebidas para impedir la entrada, subrepticia o por la fuerza, de intrusos, para disuadir, impedir y descubrir actividades no autorizadas y para segregar al personal en lo que respecta al acceso a ICUE según el principio de necesidad de conocer el contenido de dicha información. Estas medidas se determinarán a partir de un proceso de gestión de riesgos, de conformidad con la presente Decisión y sus normas de desarrollo.
2. Las medidas de seguridad física estarán concebidas para impedir el acceso no autorizado a ICUE, en particular:
a)
garantizando que la ICUE se maneje y almacene adecuadamente;
b)
permitiendo la separación del personal en cuanto a su acceso a ICUE en función de su necesidad de conocer y, en su caso, de su autorización de seguridad;
c)
disuadiendo, impidiendo y detectando actividades no autorizadas, e
d)
impidiendo o retrasando la entrada subrepticia o por la fuerza de intrusos.
3. Se establecerán medidas de seguridad física en todos los locales, edificios, oficinas, salas y demás zonas en que se maneje o almacene ICUE, incluidas las zonas que alberguen sistemas de información y comunicaciones, en el sentido definido en el capítulo 5.
4. Las zonas en que se almacene ICUE de grado CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL o superior se establecerán como Zonas de Acceso Restringido, de conformidad con el presente capítulo, y serán aprobadas por la autoridad de seguridad de la Comisión.
5. Para la protección de ICUE de grado CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL o superior solo podrán emplearse equipos o dispositivos aprobados por la autoridad de seguridad de la Comisión.
Artículo 17
Requisitos y medidas de seguridad física
1. Las medidas de seguridad física aplicables se determinarán sobre la base de una evaluación de las amenazas realizada por la autoridad de seguridad de la Comisión, si procede en consulta con otros servicios de la Comisión, otras instituciones, órganos u organismos de la Unión o autoridades competentes de los Estados miembros. La Comisión aplicará un proceso de gestión de riesgos para proteger la ICUE en sus locales, de modo que se garantice un grado de protección física acorde con el riesgo evaluado. El proceso de gestión de riesgos tendrá en cuenta todos los factores pertinentes, en particular:
a)
el grado de clasificación de la ICUE;
b)
la forma y volumen de la ICUE, teniendo presente que grandes cantidades de ICUE o su recopilación podrían requerir la aplicación de medidas de protección más estrictas;
c)
el entorno y la estructura de los edificios o zonas donde se guarde ICUE, y
d)
la evaluación de las amenazas que representan tanto los servicios de inteligencia que tienen como objetivo la Unión y sus instituciones, órganos u organismos, o los Estados miembros, como el sabotaje, el terrorismo, la subversión u otras actividades delictivas.
2. Al aplicar el concepto de defensa en profundidad, la autoridad de seguridad de la Comisión determinará la combinación apropiada de las medidas de seguridad física que deben aplicarse. A tal efecto, elaborará estándares, normas y criterios mínimos establecidos en las normas de desarrollo.
3. Podrá autorizarse a la autoridad de seguridad de la Comisión a llevar a cabo, en las entradas y salidas, registros que disuadan de todo intento no autorizado de introducir material en los locales o edificios o de sacar de ellos ICUE.
4. Cuando exista el riesgo de que una ICUE sea objeto de miradas indiscretas, incluso accidentalmente, los servicios de la Comisión tomarán medidas adecuadas, definidas por la autoridad de seguridad de la Comisión, para contrarrestar ese riesgo.
5. Para los nuevos establecimientos, los requisitos de seguridad física y sus especificaciones funcionales se definirán de acuerdo con la autoridad de seguridad de la Comisión como parte de la planificación y el diseño de los mismos. Para los establecimientos ya existentes, los requisitos de seguridad física se aplicarán de conformidad con los estándares, normas y criterios mínimos establecidos en las normas de desarrollo.
Artículo 18
Equipo para la protección física de la ICUE
1. Para la protección física de la ICUE se establecerán dos tipos de zonas físicamente protegidas:
a)
zonas administrativas, y
b)
zonas de acceso restringido (incluidas las zonas de acceso restringido protegidas por medios técnicos).
2. La Autoridad de Acreditación de Seguridad de la Comisión decidirá si una zona cumple los requisitos para ser designada zona administrativa, zona de acceso restringido o zona de acceso restringido protegida por medios técnicos.
3. Para las zonas administrativas:
a)
se establecerá un perímetro visiblemente definido que permita el control de las personas y, cuando sea posible, de los vehículos;
b)
solo se permitirá el acceso sin acompañamiento a las personas debidamente autorizadas por la autoridad de seguridad de la Comisión o cualquier otra autoridad competente, y
c)
todas las demás personas deberán ser acompañadas en todo momento o ser objeto de controles equivalentes.
4. Para las zonas de acceso restringido:
a)
se establecerá un perímetro visiblemente definido y protegido en el que se controlen todas las entradas y salidas mediante un sistema de pases o de identificación personal;
b)
solo se permitirá el acceso sin acompañamiento a las personas que tengan una habilitación de seguridad y una autorización específica para entrar en la zona por su necesidad de conocer;
c)
todas las demás personas deberán ser acompañadas en todo momento o ser objeto de controles equivalentes.
5. Cuando la entrada en una zona de acceso restringido equivalga en la práctica a tener acceso directo a la información clasificada que se encuentre en la zona, se aplicarán además los siguientes requisitos:
a)
se indicará con claridad el máximo grado de clasificación de seguridad de la información que se encuentre normalmente en dicha zona;
b)
todos los visitantes necesitarán una autorización específica para acceder a la zona, estarán acompañados en todo momento y debidamente habilitados, salvo que se tomen medidas para que no sea posible que accedan a la ICUE.
6. Las zonas de acceso restringido protegidas contra escuchas serán designadas como zonas de acceso restringido protegidas por medios técnicos. Se aplicarán los requisitos adicionales siguientes:
a)
estas zonas estarán equipadas con sistemas de detección de intrusos («SDI»), se cerrarán con llave cuando no estén ocupadas y se vigilarán cuando estén ocupadas; todas las llaves se controlarán de acuerdo con lo dispuesto en el artículo 20;
b)
todas las personas y el material que entren en estas zonas serán objeto de control;
c)
estas zonas serán objeto de inspecciones físicas o técnicas regularmente por la autoridad de seguridad de la Comisión; además, serán inspeccionadas también cada vez que se haya producido o se sospeche que se ha producido una entrada no autorizada, y
d)
no habrá en estas zonas ninguna línea de comunicaciones, teléfono ni otro equipo de comunicaciones, ni aparatos eléctricos o electrónicos, salvo los que estén autorizados.
7. No obstante lo dispuesto en el punto 6, letra d), todos los equipos de comunicaciones y todos los aparatos eléctricos o electrónicos deberán ser examinados por la autoridad de seguridad de la Comisión antes de que puedan ser utilizados en zonas donde se estén celebrando reuniones o realizando trabajos en que se maneje información clasificada de grado SECRET UE/EU SECRET y superior, y cuando la amenaza para la ICUE se considere elevada, con el fin de garantizar que ninguna información en claro pueda transmitirse de manera involuntaria o ilícita a través de dichos equipos más allá del perímetro de la zona de acceso restringido de que se trate.
8. Las zonas de acceso restringido que no estén ocupadas por personal de servicio las 24 horas del día se inspeccionarán, en su caso, al final de la jornada normal de trabajo y a intervalos aleatorios fuera de dicha jornada, a menos que se haya instalado en ellas un sistema de detección de intrusos.
9. Se podrán establecer con carácter temporal zonas de acceso restringido y zonas de acceso restringido protegidas por medios técnicos en una zona administrativa para la celebración de una reunión clasificada u otro motivo similar.
10. El LSO del servicio de la Comisión de que se trate definirá procedimientos operativos de seguridad para cada zona de acceso restringido bajo su responsabilidad en los que se disponga lo siguiente, de conformidad con las disposiciones de la presente Decisión y de sus normas de desarrollo:
a)
el grado de la ICUE que puede manejarse o almacenarse en la zona;
b)
las medidas de vigilancia y protección que hayan de aplicarse;
c)
las personas autorizadas para entrar en ella sin acompañamiento en virtud de su necesidad de conocer y de su autorización de seguridad;
d)
si ha lugar, los procedimientos aplicables a los acompañantes o a la protección de la ICUE cuando se autorice la entrada de cualquier otra persona en la zona;
e)
cualquier otra medida o procedimiento pertinente.
11. Las cámaras acorazadas se ubicarán en zonas de acceso restringido. Los muros, suelos, techos, ventanas y puertas que puedan cerrarse con llave deberán haber sido aprobados por la autoridad de seguridad de la Comisión y ofrecer una protección equivalente a la de un contenedor de seguridad aprobado para el almacenamiento de ICUE del mismo grado de clasificación.
Artículo 19
Medidas de protección física para el manejo y almacenamiento de la ICUE
1. La ICUE de grado RESTREINT UE/EU RESTRICTED se podrá manejar:
a)
en una zona de acceso restringido;
b)
en una zona administrativa, siempre que se impida el acceso a la ICUE a personas no autorizadas, o
c)
fuera de una zona de acceso restringido o de una zona administrativa, siempre que el poseedor transporte la ICUE de conformidad con el artículo 31 y se haya comprometido a cumplir las medidas compensatorias establecidas en las normas de desarrollo, para garantizar que la ICUE está protegida del acceso de personas no autorizadas.
2. La ICUE de grado RESTREINT UE/EU RESTRICTED se guardará en muebles de oficina adecuadamente cerrados con llave en las zonas administrativas o las zonas de acceso restringido. La ICUE de dicho grado podrá almacenarse temporalmente fuera de una zona de acceso restringido o de una zona administrativa, siempre que el poseedor se haya comprometido a cumplir las medidas compensatorias establecidas en las normas de desarrollo.
3. La ICUE de grado CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL o SECRET UE/EU SECRET se podrá manejar:
a)
en una zona de acceso restringido;
b)
en una zona administrativa, siempre que se impida el acceso a la ICUE a personas no autorizadas, o
c)
fuera de una zona de acceso restringido o de una zona administrativa siempre que el poseedor:
i)
se haya comprometido a cumplir las medidas compensatorias establecidas en las normas de desarrollo para garantizar que el acceso a la ICUE se impide a personas no autorizadas,
ii)
mantenga la ICUE en todo momento bajo su control personal, y
iii)
en el caso de documentos en papel, haya notificado el hecho al registro correspondiente.
4. La ICUE de grado CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL y SECRET UE/EU SECRET se almacenará en una zona de acceso restringido dentro de un contenedor de seguridad o una cámara acorazada.
5. La ICUE de nivel TRES SECRET UE/EU TOP SECRET se manejará en una zona de acceso restringido, establecida y mantenida por la autoridad de seguridad de la Comisión, y acreditada a dicho nivel por la Autoridad de Acreditación de Seguridad de la Comisión.
6. La ICUE de nivel TRES SECRET UE/EU TOP SECRET se almacenará en una zona de acceso restringido, a ese nivel, acreditada a dicho nivel por la Autoridad de Acreditación de Seguridad de la Comisión, en una de las condiciones siguientes:
a)
En un contenedor de seguridad conforme a lo dispuesto en el artículo 18, con al menos uno de los controles adicionales siguientes:
1)
protección continua o verificación periódica por personal de seguridad o de servicio habilitado;
2)
un SDI aprobado, junto con personal de seguridad para intervención en caso de incidente;
o
b)
en una cámara acorazada con SDI, junto con personal de seguridad para intervención en caso de incidente.
Artículo 20
Gestión de llaves y combinaciones empleadas para la protección de ICUE
1. Los procedimientos de gestión de las llaves y combinaciones de las oficinas, salas, cámaras acorazadas y contenedores de seguridad se fijarán en las normas de desarrollo de conformidad con el artículo 60. Estos procedimientos deberán evitar accesos no autorizados.
2. Las combinaciones serán confiadas al menor número posible de personas que necesiten conocerlas. Las combinaciones de los contenedores de seguridad y cámaras acorazadas en los que se guarde ICUE se modificarán:
a)
al recibir un nuevo contenedor;
b)
cada vez que cambie el personal que conoce la combinación;
c)
cada vez que se haya producido o se sospeche que se ha producido una situación de comprometimiento;
d)
cuando se hayan realizado operaciones de mantenimiento o reparación de una cerradura; y
e)
al menos cada 12 meses.
CAPÍTULO 4
TRATAMIENTO DE LA INFORMACIÓN CLASIFICADA DE LA UE
Artículo 21
Principios básicos
1. Todos los documentos de ICUE deben tratarse con arreglo a la política de la Comisión en materia de gestión de documentos y, en consecuencia, deben registrarse, clasificarse, conservarse y, por último, eliminarse, someterse a muestreo o trasladarse a los archivos históricos de conformidad con la lista común de conservación de expedientes de la Comisión Europea.
2. La información clasificada de grado CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL o superior se inscribirá en un registro para fines de seguridad antes de ser distribuida y al ser recibida. La información clasificada de grado TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET se inscribirá en registros especiales.
3. En el seno de la Comisión, se establecerá un sistema de registro de la ICUE de conformidad con lo dispuesto en el artículo 27.
4. Los servicios y locales de la Comisión en los que se maneje o almacene ICUE serán inspeccionados periódicamente por la autoridad de seguridad de la Comisión.
5. La transmisión de la ICUE entre los distintos servicios y locales fuera de las zonas físicamente protegidas se llevará a cabo del siguiente modo:
a)
como norma general, la ICUE se transmitirá por medios electrónicos que estén protegidos con productos criptológicos aprobados de conformidad con lo dispuesto en el capítulo 5;
b)
en caso de no utilizarse los medios contemplados en la letra a), la ICUE se transportará por cualquiera de los siguientes medios:
i)
medios electrónicos (por ejemplo, llaves USB, discos compactos o discos duros) que estén protegidos con productos criptológicos aprobados de conformidad con lo dispuesto en el capítulo 5, o
ii)
en los demás casos, según lo dispuesto en las normas de desarrollo.
Artículo 22
Clasificaciones y marcas
1. La información se clasificará cuando requiera protección respecto de su confidencialidad, de conformidad con lo dispuesto en el artículo 3, apartado 1.
2. El originador de la ICUE será responsable de determinar el grado de clasificación de seguridad atendiendo a las correspondientes normas de desarrollo, normas y directrices en materia de clasificación, y de la difusión inicial de la información.
3. El nivel de clasificación de la ICUE se determinará de conformidad con el artículo 3, apartado 2, y con las normas de desarrollo pertinentes.
4. La clasificación de seguridad se indicará clara y correctamente, independientemente de que la ICUE sea verbal o figure en soporte de papel, electrónico o cualquier otro.
5. Las distintas partes (es decir, páginas, apartados, secciones, anexos, apéndices o documentos adjuntos) de un documento determinado podrán requerir una clasificación diferente, lo cual deberá indicarse en consecuencia, incluso cuando se almacenen en forma electrónica.
6. El grado global de clasificación de un documento o archivo deberá ser al menos tan alto como el de su componente con mayor grado de clasificación. Cuando se recopile información procedente de diversas fuentes, se revisará el producto final para determinar su grado global de clasificación de seguridad, dado que podría estar justificado un grado de clasificación mayor que el de los componentes que lo forman.
7. En la medida de lo posible, los documentos que contengan partes con distintos grados de clasificación se estructurarán de tal modo que las partes con un grado de clasificación diferente puedan ser fácilmente reconocidas y separadas, si fuera necesario.
8. La clasificación de una carta o nota de transmisión de documentos será equivalente al mayor grado de clasificación de los documentos adjuntos. El originador deberá indicar claramente en qué grado está clasificada la información una vez separada de sus documentos adjuntos mediante la marca correspondiente, según el siguiente ejemplo:
CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL
Sin anexos: RESTREINT UE/EU RESTRICTED
Artículo 23
Marcas
Junto con una de las marcas de la clasificación de seguridad fijadas en el artículo 3, apartado 2, la ICUE podrá llevar marcas adicionales tales como:
a)
un identificador para designar al originador;
b)
cualquier advertencia, código o acrónimo que especifique el ámbito de actividad a que se refiere el documento, así como indicaciones relativas a su distribución específica, basada en el principio de la necesidad de conocer, o a restricciones de su uso;
c)
marcas sobre posibilidad de cesión;
d)
en su caso, la fecha o acontecimiento específico tras los cuales podrá rebajarse el grado de clasificación o desclasificarse.
Artículo 24
Marcas abreviadas de clasificación
1. Podrán utilizarse marcas abreviadas normalizadas de clasificación para indicar el grado de clasificación de los diferentes apartados de un texto. Las marcas de clasificación completas no se sustituirán por abreviaturas.
2. Podrán utilizarse dentro de documentos clasificados de la UE las siguientes abreviaturas normalizadas para indicar el grado de clasificación de secciones o bloques del texto de extensión inferior a una página:
TRES SECRET UE/EU TOP SECRET
TS-UE/EU-TS
SECRET UE/EU SECRET
S-UE/EU-S
CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL
C-UE/EU-C
RESTREINT UE/EU RESTRICTED
R-UE/EU-R
Artículo 25
Producción de ICUE
1. Cuando se genere un documento clasificado de la UE:
a)
cada página llevará claramente marcado el grado de clasificación;
b)
cada página irá numerada;
c)
el documento deberá llevar un número de referencia y un asunto, que no constituirá en sí mismo información clasificada, salvo que se marque como tal;
d)
el documento estará fechado;
e)
los documentos con clasificación SECRET UE/EU SECRET o superior llevarán un número de ejemplar en cada página cuando hayan de distribuirse en varios ejemplares.
2. Cuando no sea posible aplicar el punto 1 a una ICUE, se tomarán otras medidas adecuadas de conformidad con las normas de desarrollo.
Artículo 26
Reducción del grado de clasificación y desclasificación de la ICUE
1. En el momento de producir la información, el originador indicará, cuando sea posible, si el grado de clasificación de la ICUE puede ser reducido o desclasificado a partir de una determinada fecha o tras un acontecimiento concreto.
2. Cada servicio de la Comisión revisará periódicamente la ICUE que haya generado para verificar si el grado de clasificación asignado sigue siendo aplicable. Las normas de desarrollo establecerán un sistema para revisar, con una frecuencia mínima quinquenal, el grado de clasificación de la ICUE que se haya generado en la Comisión. Dicha revisión no será necesaria cuando el originador haya indicado desde el principio que el grado de clasificación de la información podrá ser automáticamente reducido o que la información podrá desclasificarse, y la información haya sido marcada consecuentemente.
3. La información clasificada de grado RESTREINT UE/EU RESTRICTED originaria de la Comisión se considerará automáticamente desclasificada después de 30 años, de conformidad con lo dispuesto en el Reglamento (CEE, Euratom) no 354/83, modificado por el Reglamento (CE, Euratom) no 1700/2003 del Consejo (10).
Artículo 27
Sistema de registro de la ICUE en la Comisión
1. Sin perjuicio de lo dispuesto en el artículo 52, apartado 5, en cada servicio de la Comisión donde se maneje o almacene ICUE de nivel CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL y SECRET UE/EU SECRET, se identificará un responsable local de registro de ICUE para garantizar que la ICUE se maneje de conformidad con las disposiciones de la presente Decisión.
2. El registro de ICUE gestionado por la Secretaría General será el registro central de ICUE de la Comisión, que actuará como:
-
registro local de ICUE para la Secretaría General de la Comisión,
-
registro de ICUE para los gabinetes de los miembros de la Comisión, a menos que estos hayan designado un registro local de ICUE,
-
registro de ICUE para direcciones generales o servicios que no dispongan de un registro local de ICUE,
-
punto principal de entrada y salida de toda la información clasificada de grado RESTREINT UE/EU RESTRICTED y hasta SECRET UE/EU SECRET inclusive, intercambiada entre la Comisión y sus servicios y terceros Estados y organizaciones internacionales, así como, cuando esté previsto en disposiciones específicas, para otras instituciones, órganos u organismos de la Unión.
3. En el seno de la Comisión, la autoridad de seguridad de la Comisión designará un registro para que actúe como principal organismo receptor y emisor de la información clasificada de grado TRES SECRET UE/EU TOP SECRET. Cuando proceda, podrán designarse registros secundarios para manejar dicha información.
4. Los registros secundarios no podrán transmitir documentos TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET directamente a otros registros secundarios dependientes del mismo registro central TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET ni al exterior sin la aprobación expresa por escrito de este último.
5. Los registros de ICUE se constituirán como zonas de acceso restringido, según lo definido en el capítulo 3, y acreditados por la Autoridad de Acreditación de Seguridad (AAS).
Artículo 28
Controlador del registro
1. Cada registro de ICUE será gestionado por un controlador del registro («RCO»).
2. Los RCO deberán tener la debida habilitación de seguridad.
3. Los RCO estarán sujetos a la supervisión del LSO en los servicios de la Comisión por lo que respecta a la aplicación de las disposiciones sobre el tratamiento de los documentos de ICUE y el cumplimiento de las normas, estándares y directrices de seguridad pertinentes.
4. En el ámbito de su responsabilidad de gestionar el registro de ICUE al que haya sido asignado, el RCO deberá asumir las siguientes tareas de conformidad con lo dispuesto en la presente Decisión y en las correspondientes normas de desarrollo, estándares y directrices:
-
gestionar las operaciones relativas al registro, conservación, reproducción, traducción, envío y destrucción, o traslado al servicio de archivos históricos de la ICUE,
-
comprobar periódicamente la necesidad de mantener la clasificación de la información,
-
asumir las demás tareas relacionadas con la protección de la ICUE definidas en las normas de desarrollo.
Artículo 29
Registro de la ICUE a efectos de seguridad
1. A efectos de la presente Decisión, por registro a efectos de seguridad (en lo sucesivo denominado «registro») se entenderá la aplicación de procedimientos que registren el ciclo de vida de la ICUE, incluida su difusión.
2. Toda la información o el material clasificado de grado CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL y superior se inscribirá en registros especiales a su recepción o envío de una entidad organizativa.
3. Cuando se maneje o almacene ICUE utilizando un sistema de información y comunicación (SIC), los procedimientos de registro podrán llevarse a cabo mediante procesos dentro del propio SIC.
4. En las normas de desarrollo se establecerán disposiciones más detalladas sobre el registro de ICUE a efectos de seguridad.
Artículo 30
Copia y traducción de documentos clasificados de la UE
1. Los documentos TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET solo podrán copiarse o traducirse con el consentimiento previo por escrito del originador.
2. Cuando el originador de documentos clasificados de grado SECRET UE/EU SECRET o inferior no haya impuesto ninguna restricción a su copia o traducción, estos documentos podrán copiarse o traducirse por orden de su poseedor.
3. Las medidas de seguridad aplicables a los documentos originales serán aplicables a sus copias y traducciones.
Artículo 31
Transporte de ICUE
1. La ICUE se transportará de forma que esté protegida frente a la divulgación no autorizada durante su transporte.
2. El transporte de ICUE estará sujeto a medidas de protección que deberán:
-
ser acordes con el nivel de clasificación de la ICUE transportada,
-
estar adaptadas a las condiciones específicas de su transporte, especialmente en función de si la ICUE se transporta:
-
dentro de un edificio o de un grupo independiente de edificios de la Comisión,
-
entre edificios de la Comisión situados en el mismo Estado miembro;
-
dentro de la Unión,
-
desde la Unión al territorio de un tercer Estado, y
-
estar adaptadas a la naturaleza y forma de la ICUE.
3. Dichas medidas de protección se establecerán en detalle en las normas de desarrollo o, en el caso de los proyectos y programas a que se refiere el artículo 42, como parte integrante de las instrucciones de seguridad de un programa o proyecto.
4. Las normas de desarrollo o las instrucciones de seguridad de un programa o proyecto deberán incluir disposiciones en relación con el nivel de la ICUE, por lo que se refiere a:
-
el tipo de transporte, tal como transporte en mano, correo diplomático o militar, transporte por servicios postales o servicios de mensajería comercial,
-
el empaquetado de la ICUE,
-
contramedidas técnicas para la ICUE que se transporte por medios electrónicos,
-
cualquier otra medida de procedimiento, física o electrónica,
-
procedimientos de registro,
-
el recurso a personal de seguridad autorizado.
5. Cuando se transmita ICUE por medios electrónicos, y no obstante lo dispuesto en el artículo 21, apartado 5, las medidas de protección establecidas en las normas de desarrollo pertinentes se completarán con las debidas contramedidas técnicas aprobadas por la autoridad de seguridad de la Comisión a fin de reducir al mínimo el riesgo de pérdida o comprometimiento.
Artículo 32
Destrucción de ICUE
1. Los documentos clasificados de la UE que hayan dejado de ser necesarios podrán destruirse, teniendo en cuenta las normas sobre archivos y las normas y reglamentos de la Comisión en materia de gestión de documentos y archivo, y en particular la lista común de conservación de la Comisión.
2. La ICUE de grado CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL y superior será destruida por el RCO del registro responsable de la ICUE por orden de su poseedor o de una autoridad competente. El RCO deberá actualizar en consecuencia los libros de registro y cualquier información relacionada con el registro.
3. Cuando se trate de documentos clasificados de grado SECRET UE/EU SECRET o TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET, la destrucción la realizará el RCO en presencia de un testigo, que deberá estar habilitado como mínimo para el grado de clasificación del documento que se vaya a destruir.
4. El encargado del registro, y el testigo en caso de que se requiera su presencia, firmarán un certificado de destrucción, que se archivará en el registro. El RCO del registro responsable de la ICUE conservará los certificados de destrucción de los documentos de grado TRES SECRET UE/EU TOP SECRET durante un período de 10 años como mínimo, y de los documentos con clasificación CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL o SECRET UE/EU SECRET durante 5 años como mínimo.
5. Los documentos clasificados, incluidos los de nivel RESTREINT UE/EU RESTRICTED, se destruirán por métodos que se definirán en las normas de desarrollo y que cumplirán las normas de la Unión pertinentes o normas equivalentes.
6. Los soportes de almacenamiento informático utilizados para la ICUE se destruirán con arreglo a procedimientos establecidos en las normas de desarrollo.
Artículo 33
Destrucción de ICUE en situaciones de urgencia
1. Los servicios de la Comisión que tengan EUCI prepararán planes basados en las condiciones locales para proteger el material clasificado de la UE en situaciones de crisis, incluidos, si fuera necesario, planes de destrucción y evacuación de urgencia. Promulgarán las instrucciones que se estimen necesarias para impedir que la ICUE caiga en manos de personas no autorizadas.
2. Las disposiciones para la salvaguardia o la destrucción de material CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL y SECRET UE/EU SECRET en una crisis no afectarán en ningún caso a la salvaguardia o destrucción de material TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET, incluido el equipo de mensajes cifrados, cuyo tratamiento debe tener prioridad sobre todas las demás tareas.
3. En caso de urgencia, y de haber un riesgo inminente de revelación no autorizada, la ICUE será destruida por el poseedor, de tal modo que no pueda reconstruirse ni total ni parcialmente. Se informará al originador y al registro originador de la destrucción de urgencia de la ICUE registrada.
4. En las normas de desarrollo se establecerán disposiciones más detalladas para la destrucción de ICUE.
CAPÍTULO 5
PROTECCIÓN DE INFORMACIÓN CLASIFICADA DE LA UE EN LOS SISTEMAS DE INFORMACIÓN Y COMUNICACIONES (SIC)
Artículo 34
Principios básicos de garantía de la información
1. Por «garantía de la información» (GI) en el ámbito de los sistemas de información y comunicaciones, se entenderá la confianza en que esos sistemas protejan la información que manejan y funcionen como es necesario que lo hagan, cuando así se precise, bajo el control de sus legítimos usuarios.
2. Una GI efectiva habrá de garantizar unos niveles apropiados de:
Autenticidad
:
la garantía de que la información es verídica y procede de fuentes de buena fe.
Disponibilidad
:
la propiedad de ser accesible y utilizable en el momento que lo requiera una entidad autorizada.
Confidencialidad
:
la propiedad de la información de no ser revelada a personas, organismos o procesos no autorizados.
Integridad
:
la propiedad de salvaguardar la exactitud y completitud de la información y los activos.
No repudio
:
la capacidad de demostrar que un acto o suceso ha ocurrido efectivamente, de modo que el acto o suceso no pueda negarse posteriormente.
3. La GI se basará en un proceso de gestión de riesgos.
Artículo 35
Definiciones
A efectos del presente capítulo, se entenderá por:
a) «Acreditación»: autorización formal y aprobación concedidas a un sistema de información y comunicaciones por la Autoridad de Acreditación de Seguridad (AAS) para tratar ICUE en su entorno operativo, tras la validación formal del plan de seguridad y su correcta aplicación.
b) «Proceso de acreditación»: medidas necesarias y tareas requeridas con anterioridad a la acreditación por la AAS. Estas medidas y tareas se especificarán en una norma del proceso de acreditación.
c) «Sistema de información y comunicaciones» (SIC): sistema que permite manejar información en formato electrónico. Abarca todos los medios necesarios para su funcionamiento, incluidos la infraestructura, la organización y los recursos de personal e información.
d) «Riesgo residual»: riesgo que persiste una vez aplicadas las medidas de seguridad, dado que no es posible contrarrestar todas las amenazas ni eliminar todas las vulnerabilidades.
e) «Riesgo»: posibilidad de que una determinada amenaza se aproveche de las vulnerabilidades internas o externas de una organización o de cualquier sistema que esta utilice y al hacerlo ocasione daños a la organización o a sus activos tangibles o intangibles. Se mide como la combinación de la probabilidad de que se cumplan las amenazas y de su repercusión.
f) «Aceptación del riesgo»: decisión de aceptar, una vez tratado el riesgo, la persistencia de un riesgo residual.
g) «Evaluación del riesgo»: determinación de las amenazas y vulnerabilidades y realización del correspondiente análisis del riesgo, es decir, el análisis de la probabilidad y las repercusiones.
h) «Comunicación del riesgo»: sensibilización sobre los riesgos a las comunidades de usuarios de SIC e información sobre tales riesgos a las autoridades responsables de la aprobación y a las autoridades operativas.
i) «Tratamiento del riesgo»: atenuación, supresión o reducción del riesgo (adoptando una combinación adecuada de medidas técnicas, físicas, de gestión o de procedimiento), transferencia del riesgo o seguimiento del mismo.
Artículo 36
SIC que manejen ICUE
1. Los SIC manejarán la ICUE de conformidad con el concepto de GI.
2. Para los SIC que manejen ICUE, el cumplimiento de la política de seguridad de los sistemas de información de la Comisión, tal como se establece en la Decisión de la Comisión C(2006) 3602, implica que (11):
a)
se aplicará el enfoque «planear-ejecutar-verificar-actuar» a la ejecución de la política de seguridad de los sistemas de información durante todo el ciclo de vida del sistema de información;
b)
las necesidades en materia de seguridad deberán determinarse a partir de una evaluación del impacto en la actividad;
c)
el sistema de información y los datos que contiene deberán someterse a una clasificación formal de los activos;
d)
las medidas de protección obligatorias determinadas por la política de seguridad de los sistemas de información deberán ponerse en práctica;
e)
deberá aplicarse un proceso de gestión de riesgos, que consta de las siguientes etapas: identificación de amenazas y vulnerabilidades, evaluación del riesgo, gestión del riesgo, aceptación del riesgo y comunicación del riesgo;
f)
se definirá, aplicará, verificará y revisará un plan de seguridad que incluya la política de seguridad y los procedimientos operativos de seguridad.
3. Todo el personal involucrado en el diseño, desarrollo, prueba, operación, gestión o utilización de los SIC que manejen ICUE notificará a la AAS todos los posibles puntos débiles, incidentes, fallos de seguridad o comprometimientos que puedan tener un impacto en la protección del SIC o de la ICUE que contenga.
4. Cuando la protección de la ICUE se realice mediante productos criptológicos, dichos productos se aprobarán del siguiente modo:
a)
se dará preferencia a los productos que hayan sido aprobados por el Consejo o por el Secretario General del Consejo, en su calidad de autoridad de certificación criptológica del Consejo, por recomendación del grupo de expertos de seguridad de la Comisión;
b)
cuando ello esté justificado por motivos operativos específicos, la Autoridad de Certificación Criptológica de la Comisión (ACC) podrá, por recomendación del grupo de expertos de seguridad de la Comisión, dispensar del cumplimiento de los requisitos a que se refiere la letra a) y otorgar una aprobación provisional durante un período específico.
5. Durante la transmisión, tratamiento y almacenamiento de la ICUE por medios electrónicos se emplearán productos criptográficos homologados. Sin perjuicio de este requisito, se podrán aplicar procedimientos específicos en circunstancias urgentes o en configuraciones técnicas específicas previa aprobación de la ACC.
6. Se aplicarán medidas de seguridad a fin de proteger los SIC que manejen información clasificada de grado CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL o superior de modo que dicha información no pueda verse comprometida como consecuencia de emanaciones electromagnéticas no intencionadas («medidas de seguridad TEMPEST»). Estas medidas de seguridad serán proporcionadas al riesgo de explotación de la información y al grado de clasificación de esta.
7. La autoridad de seguridad de la Comisión asumirá las funciones siguientes:
-
Autoridad de Garantía de la Información (AGI),
-
Autoridad de Acreditación de Seguridad (AAS),
-
Autoridad TEMPEST,
-
Autoridad de Certificación Criptológica (ACC),
-
Autoridad de Distribución Criptológica (ADC).
8. La autoridad de seguridad de la Comisión designará para cada sistema a la Autoridad Operacional de Garantía de la Información (AOGI).
9. Las responsabilidades de las funciones descritas en los apartados 7 y 8 se determinarán en las normas de desarrollo.
Artículo 37
Acreditación de los SIC que manejen ICUE
1. Todos los SIC que manejen ICUE serán objeto de un proceso de acreditación, basado en los principios de la GI, cuyo nivel de detalle debe ser acorde con el nivel de protección requerido.
2. El proceso de acreditación incluirá la validación formal por la AAS de la Comisión del plan de seguridad para el SIC de que se trate a fin de obtener garantías de que:
a)
se ha llevado a cabo de forma apropiada el proceso de gestión de riesgos, según lo indicado en el artículo 36, apartado 2;
b)
el propietario del sistema ha asumido conscientemente el riesgo residual, y
c)
se ha alcanzado un nivel de protección suficiente del SIC y de la ICUE manejada en él, de conformidad con la presente Decisión.
3. La AAS de la Comisión expedirá una declaración de acreditación que determinará el nivel máximo de clasificación de la ICUE que pueda manejarse en el SIC, así como las condiciones correspondientes para la operación. Esto se entenderá sin perjuicio de las tareas encomendadas al Consejo de Acreditación de Seguridad definido en el artículo 11 del Reglamento (UE) no 512/2014 del Parlamento Europeo y del Consejo (12).
4. Un Consejo de Acreditación de Seguridad conjunto se encargará de la acreditación de los SIC de la Comisión en los que participen varias partes. Estará integrado por un representante de la AAS de cada parte, y lo presidirá un representante de la AAS de la Comisión.
5. El proceso de acreditación constará de una serie de tareas que deberán asumir las partes interesadas. La responsabilidad de la preparación de los expedientes de acreditación y la documentación será plenamente del propietario del SIC.
6. La acreditación será competencia de la AAS de la Comisión, que, en cualquier momento en el ciclo de vida del SIC, tendrá derecho a:
a)
exigir que se aplique un proceso de acreditación;
b)
auditar o inspeccionar el SIC;
c)
cuando dejen de cumplirse las condiciones de funcionamiento, exigir la definición y aplicación efectiva de un plan de mejora de la seguridad en un plazo bien definido, pudiendo retirar el permiso para operar el SIC hasta que se cumplan de nuevo las condiciones para la operación.
7. El proceso de acreditación se establecerá en una norma sobre el proceso de acreditación de los SIC que manejen ICUE, que deberá adoptarse de conformidad con el artículo 10, apartado 3, de la Decisión C(2006) 3602.
Artículo 38
Circunstancias de urgencia
1. No obstante lo dispuesto en el presente capítulo, podrán aplicarse los procedimientos específicos que se describen a continuación en casos de urgencia, por ejemplo, en situaciones de crisis, conflicto o guerra, inminentes o reales, o en circunstancias operativas excepcionales.
2. La ICUE podrá transmitirse utilizando productos criptológicos que hayan sido certificados para un grado de clasificación inferior o sin cifrar con el consentimiento de la autoridad competente, si resulta evidente que un retraso podría causar un daño superior al que acarrea la revelación del material clasificado y si:
a)
el emisor y el receptor carecen de los medios de cifra requeridos, y
b)
el material clasificado no puede transmitirse a tiempo por otros medios.
3. En las circunstancias expuestas en el apartado 1, la información clasificada transmitida no llevará ninguna marca ni indicación que la distinga de la información no clasificada o que pueda protegerse mediante un producto criptológico disponible. Se notificará sin demora a los receptores el grado de clasificación, recurriendo a otros medios.
4. Se presentará posteriormente un informe a la autoridad competente y al grupo de expertos de seguridad de la Comisión.
CAPÍTULO 6
SEGURIDAD INDUSTRIAL
Artículo 39
Principios básicos
1. Por «seguridad industrial» se entenderá la aplicación de medidas encaminadas a garantizar la protección de la ICUE:
a)
en el marco de los contratos clasificados, por:
i)
los candidatos o licitadores a lo largo de todo el procedimiento de licitación y contratación,
ii)
los contratistas o subcontratistas durante toda la vigencia de los contratos clasificados;
b)
en el marco de los acuerdos de subvención clasificados, por:
i)
los solicitantes durante los procedimientos de concesión de subvenciones;
ii)
los beneficiarios a lo largo de todo el ciclo de vida de los acuerdos de subvención clasificados.
2. Dichos contratos o acuerdos de subvención no implicarán información clasificada TRES SECRET UE/EU TOP SECRET.
3. Salvo indicación en contrario, las disposiciones del presente capítulo relativas a contratos clasificados o contratistas serán también aplicables a los subcontratos clasificados o subcontratistas.
Artículo 40
Definiciones
A efectos del presente capítulo se entenderá por:
a) «Contrato clasificado»: contrato marco o contrato, conforme a lo dispuesto en el Reglamento (CE, Euratom) no 1605/2002 de la Comisión (13), firmado por la Comisión o uno de sus servicios con un contratista para el suministro de bienes muebles o inmuebles, la ejecución de obras o la prestación de servicios cuya ejecución exija o implique la creación, manipulación o almacenamiento de ICUE.
b) «Subcontrato clasificado»: contrato celebrado por un contratista de la Comisión o alguno de sus servicios, con otro contratista (denominado «subcontratista») para el suministro de bienes muebles o inmuebles, la ejecución de obras o la prestación de servicios cuya ejecución exija o implique la creación, manipulación o almacenamiento de ICUE.
c) «Acuerdo de subvención clasificado»: acuerdo en virtud del cual la Comisión concede una subvención, tal como se indica en la parte I, título VI, del Reglamento (CE, Euratom) no 1605/2002, cuya ejecución exija o implique la creación, manipulación o almacenamiento de ICUE.
d) «Autoridad de Seguridad Designada» (ASD): autoridad responsable ante la Autoridad Nacional de Seguridad (ANS) de un Estado miembro, encargada de comunicar a las sociedades industriales u otro tipo de entidades la política nacional en todos los aspectos de la seguridad industrial y de facilitarles dirección y asistencia para su aplicación. La función de ASD podrá ser ejercida por la ANS o por cualquier otra autoridad competente.
Artículo 41
Procedimiento para los contratos o acuerdos de subvención clasificados
1. Cada servicio de la Comisión, en calidad de órgano de contratación, velará por que las normas mínimas sobre seguridad industrial establecidas en el presente capítulo se mencionen o incorporen en el contrato, y se cumplan, a la hora de adjudicar contratos o acuerdos de subvención clasificados.
2. A efectos de lo dispuesto en el apartado 1, los servicios competentes de la Comisión solicitarán el dictamen de la Dirección General de Recursos Humanos y Seguridad, y, en particular, de su Dirección de Seguridad, y velarán por que los modelos de contratos y subcontratos y los modelos de acuerdos de subvención incluyan disposiciones que reflejen los principios básicos y las normas mínimas de protección de la ICUE que deben cumplir los contratistas y subcontratistas, y los beneficiarios de acuerdos de subvención, respectivamente.
3. La Comisión cooperará estrechamente con la ANS, la ASD o cualquier otra autoridad competente de los Estados miembros de que se trate.
4. Cuando un órgano de contratación se proponga poner en marcha un procedimiento destinado a celebrar un contrato o un acuerdo de subvención clasificado, solicitará el dictamen de la autoridad de seguridad de la Comisión sobre cuestiones relativas a la naturaleza y elementos clasificados del procedimiento, en todas sus fases.
5. En las normas de desarrollo sobre seguridad industrial, previa consulta al grupo de expertos de seguridad de la Comisión, se establecerán plantillas y modelos de contratos y subcontratos clasificados, acuerdos de subvención clasificados, anuncios de contrato, orientación sobre las circunstancias en que se requiere una habilitación de seguridad de establecimiento, instrucciones de seguridad de un programa o proyecto, cláusulas sobre aspectos de la seguridad, visitas, y transmisión y transporte de ICUE en virtud de contratos o acuerdos de subvención clasificados.
6. La Comisión podrá celebrar contratos o acuerdos de subvención clasificados que confíen tareas que conlleven el acceso a ICUE o su manejo o almacenamiento por operadores económicos registrados en un Estado miembro o en un tercer Estado con los que se haya celebrado un acuerdo o un convenio administrativo de conformidad con lo dispuesto en el capítulo 7 de la presente Decisión.
Artículo 42
Elementos de seguridad en un contrato o acuerdo de subvención clasificado
1. Los contratos o contratos de subvención clasificados incluirán los siguientes elementos de seguridad:
Instrucciones de seguridad de un programa o proyecto
a)
Las «Instrucciones de seguridad de un programa o proyecto» son una lista de procedimientos de seguridad aplicables a un programa o proyecto específico para tipificar los procedimientos de seguridad. Pueden ser objeto de revisión a lo largo de la ejecución del programa o proyecto.
b)
La Dirección General de Recursos Humanos y Seguridad elaborará Instrucciones de seguridad de un programa o proyecto genéricas. Los servicios de la Comisión responsables de los programas o proyectos que conlleven el manejo o almacenamiento de ICUE podrán desarrollar, cuando proceda, instrucciones específicas, que se basarán en dichas instrucciones genéricas.
c)
Se desarrollarán Instrucciones de seguridad de un programa o proyecto, en particular, para programas y proyectos caracterizados por su gran alcance, importancia o complejidad, o por la multiplicidad o diversidad de los contratistas, beneficiarios y otros socios y partes interesadas, por ejemplo en lo que respecta a su situación jurídica. La Instrucciones de seguridad de un programa o proyecto serán elaboradas por el servicio o servicios de la Comisión que gestionen el programa o proyecto, en estrecha colaboración con la Dirección General de Recursos Humanos y Seguridad.
d)
La Dirección General de Recursos Humanos y Seguridad someterá a la apreciación del grupo de expertos de seguridad de la Comisión tanto las Instrucciones de seguridad de un programa o proyecto genéricas como las específicas.
Cláusula sobre aspectos de la seguridad
a)
«Cláusula sobre aspectos de la seguridad»: conjunto de condiciones contractuales especiales impuestas por el órgano de contratación y que forman parte integrante de un contrato clasificado que conlleve el acceso a ICUE o la creación de ese tipo de información; en ella se enumeran los requisitos de seguridad o los elementos del contrato que requieren protección de seguridad.
b)
Los requisitos de seguridad específicos de un contrato se describirán en una cláusula sobre aspectos de seguridad, la cual, cuando proceda, incluirá la guía de clasificación de la seguridad y será parte integrante de un contrato o subcontrato o acuerdo de subvención clasificado.
c)
La cláusula sobre aspectos de la seguridad incluirá asimismo las disposiciones que exigirán del contratista o subcontratista el cumplimiento de los estándares mínimos que se establecen en la presente Decisión. El órgano de contratación se asegurará de que la cláusula indique que el incumplimiento de dichos estándares mínimos podrá ser motivo suficiente para la rescisión del contrato o del acuerdo de subvención.
2. Tanto las Instrucciones de seguridad de un programa o proyecto como las cláusulas sobre aspectos de la seguridad incluirán como elemento de seguridad obligatorio una guía de clasificación de seguridad:
a)
«Guía de clasificación de seguridad»: documento que describe los elementos de un programa, proyecto, contrato o acuerdo de subvención que están clasificados, con especificación de los grados de clasificación de seguridad aplicables. La guía podrá ampliarse durante toda la vigencia del programa, proyecto, contrato o acuerdo de subvención, y se podrá reducir el grado de clasificación o reclasificar los elementos de información; cuando exista una guía, formará parte de la cláusula sobre aspectos de la seguridad.
b)
Antes de convocar una licitación o adjudicar un contrato clasificado, el servicio de la Comisión, como órgano de contratación, determinará la clasificación de seguridad de toda información que deba proporcionarse a los candidatos y licitadores o contratistas, así como la clasificación de seguridad de toda información que haya de producir el contratista. Para ello, elaborará una guía de clasificación de la seguridad, que deberá emplearse en la ejecución del contrato, con arreglo a lo dispuesto en la presente Decisión y sus normas de desarrollo, previa consulta a la autoridad de seguridad de la Comisión.
c)
Para determinar la clasificación de seguridad de los diversos elementos de un contrato clasificado se aplicarán los principios siguientes:
i)
al elaborar una guía de clasificación de seguridad, el servicio de la Comisión, como órgano de contratación, tendrá en cuenta todos los aspectos de seguridad pertinentes, incluida la clasificación de seguridad atribuida a la información que se facilite y apruebe para ser utilizada en el contrato en cuestión por el originador de la información;
ii)
el grado general de clasificación del contrato no podrá ser inferior al mayor grado de clasificación de cualquiera de sus elementos; y
iii)
cuando proceda, en caso de que se produzca algún cambio en relación con la clasificación de la información producida por los contratistas o que se les haya facilitado en la ejecución de un contrato, y cuando se introduzca cualquier cambio ulterior en la guía de clasificación de seguridad, el órgano de contratación, a través de la autoridad de seguridad de la Comisión, actuará de enlace con las ANS o las ASD de los Estados miembros o cualquier otra autoridad nacional de seguridad afectada.
Artículo 43
Acceso a la ICUE del personal de los beneficiarios y los contratistas
El órgano de contratación o la autoridad que concede la subvención se asegurará de que el contrato o acuerdo de subvención clasificado incluya disposiciones que indiquen que al personal del contratista, subcontratista o beneficiario que, para la ejecución del contrato, subcontrato o acuerdo de subvención clasificado, precise el acceso a ICUE, solo se le concederá dicho acceso si:
a)
la persona posee una autorización de seguridad para el nivel adecuado u otra autorización debidamente emitida para la que se haya comprobado su necesidad de conocer la información;
b)
ha sido instruida sobre las normas de seguridad aplicables para la protección de la ICUE, y ha aceptado sus responsabilidades en lo que respecta a la protección de dicha información;
c)
ha sido habilitada para el nivel correspondiente para la información clasificada de grado CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL o SECRET UE/EU SECRET por la ANS, la ASD o cualquier otra autoridad competente.
Artículo 44
Habilitación de seguridad de establecimiento
«Habilitación de seguridad de establecimiento»: certificación administrativa por parte de una ANS o ASD o cualquier otra autoridad de seguridad competente de que, desde el punto de vista de la seguridad, un determinado establecimiento puede brindar un nivel adecuado de protección a la ICUE de un grado específico de clasificación de seguridad.
2. La habilitación de seguridad de establecimiento concedida por la ANS, la ASD o cualquier otra autoridad de seguridad competente de un Estado miembro para indicar, de conformidad con las disposiciones legales y reglamentarias nacionales, que un operador económico puede proteger la ICUE del nivel de clasificación que corresponda (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL o SECRET UE/EU SECRET) en sus instalaciones, deberá presentarse a la autoridad de seguridad de la Comisión, que la remitirá al servicio de la Comisión que actúe como órgano de contratación o autoridad que concede la subvención, antes de que pueda facilitarse acceso a la ICUE a un candidato, licitador o contratista, o solicitante o beneficiario de la subvención.
3. En su caso, el órgano de contratación notificará, a través de la autoridad de seguridad de la Comisión, la ANS adecuada, la ASD o cualquier otra autoridad de seguridad competente, que es necesario contar con una habilitación de seguridad de establecimiento para la ejecución del contrato. Se exigirá una habilitación de seguridad de establecimiento o una HPS en los casos en que, en el transcurso del procedimiento de adjudicación de contratos o de concesión de subvenciones, deba facilitarse ICUE clasificada en el nivel CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL o SECRET UE/EU SECRET.
4. El órgano de contratación o la autoridad que conceda la subvención no adjudicará un contrato o un acuerdo de subvención clasificado al licitador seleccionado antes de haber recibido de la ANS, de la ASD o de cualquier otra autoridad de seguridad competente del Estado miembro en que esté registrado el contratista o subcontratista confirmación de que se ha expedido a este la habilitación de seguridad de establecimiento adecuada.
5. La ANS, la ASD o cualquier otra autoridad de seguridad competente que haya expedido una habilitación de seguridad de establecimiento notificará a la autoridad de seguridad de la Comisión los cambios que afecten a dicha habilitación. Esta autoridad, a su vez, informará de ello al servicio de la Comisión que actúe como órgano de contratación o autoridad que concede la subvención. En el caso de los subcontratos, se informará al respecto a la ANS, la ASD o cualquier otra autoridad de seguridad competente.
6. La retirada de una habilitación de seguridad de establecimiento por parte de la ANS, la ASD o cualquier otra autoridad de seguridad competente constituirá motivo suficiente para que el órgano de contratación o la autoridad que concede la subvención rescinda un contrato clasificado o excluya a un licitador de la licitación. Se incluirá una disposición a tal efecto en el modelo de contratos y acuerdos de subvención que se desarrollen.
Artículo 45
Disposiciones para contratos y acuerdos de subvención clasificados
1. Cuando se facilite ICUE a un candidato, licitador o solicitante durante el procedimiento de licitación, la convocatoria de licitación o convocatoria de propuestas deberá contener una cláusula que obligue a los candidatos, licitadores o solicitantes que no presenten una oferta o propuesta o que no resulten seleccionados a devolver toda la documentación clasificada en un plazo determinado.
2. El órgano de contratación o la autoridad que concede la subvención notificará, a través de la autoridad de seguridad de la Comisión, a la ANS competente, la ASD o cualquier otra autoridad de seguridad competente, el hecho de que se ha adjudicado un contrato o un acuerdo de subvención, y los datos pertinentes, tales como el nombre del contratista o contratistas o los beneficiarios, la duración del contrato y el nivel máximo de clasificación.
3. Cuando tales contratos o acuerdos de subvención finalicen, el órgano de contratación o la autoridad que concede la subvención lo notificará sin demora, a través de la autoridad de seguridad de la Comisión, a la ANS, la ASD o cualquier otra autoridad de seguridad competente del Estado miembro en que esté registrado el contratista o el beneficiario de la subvención.
4. Por regla general, el contratista o el beneficiario de la subvención estará obligado a devolver al órgano de contratación o la autoridad que concede la subvención, al término del contrato clasificado o del acuerdo de subvención, o de la participación de un beneficiario de la subvención, toda la ICUE que obre en su posesión.
5. En la cláusula sobre aspectos de la seguridad se incluirán disposiciones específicas para la eliminación de ICUE durante la ejecución del contrato clasificado o el acuerdo de subvención clasificado.
6. En caso de que el contratista o el beneficiario de la subvención esté autorizado para conservar ICUE al término de un contrato o acuerdo de subvención clasificado, las normas mínimas contenidas en la presente Decisión seguirán siendo de obligado cumplimiento y la confidencialidad de la ICUE será protegida por el titular del contrato o el beneficiario de la subvención.
Artículo 46
Disposiciones específicas para los contratos clasificados
1. Las condiciones pertinentes para la protección de la ICUE en que un contratista podrá subcontratar se definirán en el pliego de condiciones y en el contrato.
2. Antes de subcontratar cualquier parte de un contrato clasificado, el contratista deberá obtener el permiso correspondiente del órgano de contratación. No podrá adjudicarse un subcontrato que implique el acceso a ICUE a subcontratistas registrados en un tercer país, salvo si existe un marco reglamentario para la seguridad de la información con arreglo a lo dispuesto en el capítulo 7.
3. El contratista responderá de que todas las actividades subcontratadas se ejecuten de conformidad con las normas mínimas prescritas en la presente Decisión y no transmitirá ICUE a ningún subcontratista sin el previo consentimiento escrito del órgano de contratación.
4. Respecto de la ICUE producida o manejada por el contratista, la Comisión será considerada el originador, y los derechos que asistan al originador serán ejercidos por el órgano de contratación.
Artículo 47
Visitas en relación con contratos clasificados
1. Cuando el personal de la Comisión, de los contratistas o de los beneficiarios de subvenciones necesite acceder a información clasificada de los grados CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL o SECRET UE/EU SECRET que se halle en los locales de los otros para la ejecución de un contrato o un acuerdo de subvención clasificado, se organizarán visitas, en contacto con las ANS, las ASD o cualquier otra autoridad de seguridad competente. La autoridad de seguridad de la Comisión será informada de dichas visitas. Sin embargo, en el contexto de programas o proyectos específicos, las ANS, las ASD o cualquier otra autoridad de seguridad competente también podrán acordar un procedimiento que permita organizar directamente dichas visitas.
2. Todos los visitantes deberán estar en posesión de una habilitación de seguridad adecuada y tener necesidad de conocer para poder acceder a la ICUE relacionada con el contrato clasificado.
3. A los visitantes solo se les permitirá el acceso a ICUE que guarde relación con la finalidad de la visita.
4. En las normas de desarrollo se establecerán disposiciones más detalladas.
5. Será obligatorio el cumplimiento de las disposiciones en materia de visitas en relación con los contratos clasificados establecidas en la presente Decisión y en las normas de desarrollo a que se refiere el apartado 4.
Artículo 48
Transmisión y transporte de ICUE en relación con contratos clasificados o acuerdos de subvención clasificados
1. Por lo que se refiere a la transmisión de ICUE por medios electrónicos, se aplicarán las disposiciones pertinentes del capítulo 5 de la presente Decisión.
2. Por lo que se refiere al transporte de ICUE, se aplicarán las disposiciones pertinentes del capítulo 4 de la presente Decisión y sus normas de desarrollo, de conformidad con las disposiciones legales y reglamentarias nacionales.
3. Por lo que se refiere al transporte como carga de material clasificado, se aplicarán los siguientes principios para determinar las medidas de seguridad:
a)
la seguridad deberá estar garantizada durante todas las fases del transporte, desde el punto de origen hasta el destino final;
b)
el grado de protección concedido a un envío se determinará en función del mayor grado de clasificación del material que contenga;
c)
antes de efectuarse cualquier traslado transfronterizo de material clasificado de los grados CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL o SECRET UE/EU SECRET, el remitente elaborará un plan de transporte que deberá ser aprobado por la ANS, la ASD o cualquier otra autoridad de seguridad competente afectada;
d)
en la medida de lo posible, los viajes evitarán las paradas intermedias y se completarán con toda la rapidez que las circunstancias permitan;
e)
siempre que sea posible, se circulará exclusivamente a través de Estados miembros. Solo deberán emplearse itinerarios que atraviesen Estados no miembros de la UE previa autorización de la ANS, la ASD o cualquier otra autoridad de seguridad competente tanto del Estado remitente como del destinatario.
Artículo 49
Transmisión de ICUE a contratistas o beneficiarios de subvenciones establecidos en terceros Estados
La ICUE se transmitirá a los beneficiarios de subvenciones o contratistas establecidos en terceros Estados de conformidad con las medidas de seguridad acordadas entre la autoridad de seguridad de la Comisión, el servicio de la Comisión como órgano de contratación o autoridad que concede la subvención, y la ANS, la ASD o cualquier otra autoridad de seguridad competente del Estado tercero en el que esté registrado el contratista o el beneficiario de la subvención.
Artículo 50
Manejo de información clasificada con grado RESTREINT UE/EU RESTRICTED en el contexto de los contratos clasificados o los acuerdos de subvención clasificados
1. La protección de información clasificada de grado RESTREINT UE/EU RESTRICTED manejada o almacenada en virtud de contratos o acuerdos de subvención clasificados se basará en los principios de proporcionalidad y de relación coste-eficacia.
2. No se exigirá la habilitación de seguridad de establecimiento ni una HPS en el contexto de los contratos clasificados o los acuerdos de subvención clasificados que impliquen el manejo de información clasificada en el nivel RESTREINT UE/EU RESTRICTED.
3. Cuando un contrato o acuerdo de subvención implique el manejo de información clasificada de grado RESTREINT UE/EU RESTRICTED en un SIC gestionado por un contratista o beneficiario de una subvención, el órgano de contratación o la autoridad que concede la subvención deberá garantizar, previa consulta a la autoridad de seguridad de la Comisión, que el contrato o el acuerdo de subvención especifique los requisitos técnicos y administrativos necesarios relativos a la acreditación o aprobación del SIC en proporción al riesgo evaluado, teniendo en cuenta todos los factores pertinentes. El ámbito de la acreditación o aprobación de dicho SIC se determinará mediante acuerdo entre la autoridad de seguridad de la Comisión y la ANS o ASD correspondiente.
CAPÍTULO 7
INTERCAMBIO DE INFORMACIÓN CLASIFICADA CON OTRAS INSTITUCIONES, ÓRGANOS, ORGANISMOS Y OFICINAS DE LA UNIÓN, CON LOS ESTADOS MIEMBROS Y CON TERCEROS ESTADOS Y ORGANIZACIONES INTERNACIONALES
Artículo 51
Principios básicos
1. En caso de que la Comisión o uno de sus servicios determine que existe la necesidad de intercambiar ICUE con otra institución, órgano, organismo u oficina de la Unión, o con un tercer Estado o una organización internacional, se tomarán las medidas necesarias para establecer un marco jurídico o administrativo adecuado a tal efecto, que podrá incluir acuerdos sobre seguridad de la información o acuerdos administrativos celebrados de conformidad con la normativa pertinente.
2. Sin perjuicio de lo dispuesto en el artículo 57, solo se podrá intercambiar ICUE con otra institución, órgano, organismo u oficina de la Unión, o con un tercer Estado o una organización internacional, siempre que esté vigente tal marco jurídico o administrativo adecuado, y que existan suficientes garantías de que la institución, órgano, organismo u oficina de la Unión, o el tercer Estado u organización internacional de que se trate aplica principios básicos y normas mínimas equivalentes para la protección de la información clasificada.
Artículo 52
Intercambio de ICUE con otras instituciones, órganos, organismos y oficinas de la Unión
1. Antes de celebrar un acuerdo administrativo para el intercambio de ICUE con otra institución, órgano, organismo u oficina de la Unión, la Comisión recabará garantías de que la institución, órgano u organismo de que se trate:
a)
dispone de un marco reglamentario para la protección de la ICUE que establezca principios básicos y normas mínimas equivalentes a las previstas en la presente Decisión y sus normas de desarrollo;
b)
aplica normas de seguridad y directrices en lo que respecta a la seguridad del personal, la seguridad física, la gestión de la seguridad de la ICUE y la seguridad de los sistemas de información y comunicaciones (SIC), que garanticen un nivel de protección de la ICUE equivalente al que se concede en la Comisión;
c)
señale como ICUE la información clasificada que cree.
2. La Dirección General de Recursos Humanos y Seguridad, en estrecha cooperación con otros servicios competentes de la Comisión, será el servicio responsable de la Comisión para la celebración de acuerdos administrativos para el intercambio de ICUE con otras instituciones, órganos, organismos y agencias de la Unión.
3. Por regla general, los acuerdos administrativos adoptarán la forma de un canje de notas, firmado por el director general de Recursos Humanos y Seguridad en nombre de la Comisión.
4. Antes de celebrar un acuerdo administrativo de intercambio de ICUE, la autoridad de seguridad de la Comisión realizará una visita de evaluación destinada a evaluar el marco regulador para la protección de la ICUE y determinar la eficacia de las medidas establecidas para la protección de la ICUE. El acuerdo administrativo entrará en vigor, y se intercambiará ICUE, únicamente si los resultados de esta visita de evaluación son satisfactorios y se cumplen las recomendaciones formuladas a raíz de la visita. Se realizarán visitas de evaluación de seguimiento periódicas para comprobar que el acuerdo administrativo se cumple y que las medidas de seguridad establecidas siguen respetando los principios básicos y las normas mínimas acordadas.
5. Dentro de la Comisión, el registro de ICUE gestionado por la Secretaría General será, por regla general, el punto principal de entrada y salida para los intercambios de información clasificada con otras instituciones, órganos, organismos u oficinas de la Unión. No obstante, en caso de que, por razones de seguridad, de organización o de funcionamiento sea más adecuado para la protección de la ICUE, los registros locales de ICUE establecidos en los servicios de la Comisión de conformidad con la presente Decisión y sus normas de desarrollo funcionarán como punto de entrada y salida de la información clasificada con respecto a los asuntos que sean competencia de los servicios de la Comisión interesados.
6. El grupo de expertos de la Comisión en materia de seguridad será informado del proceso de celebración de acuerdos administrativos con arreglo a lo dispuesto en el apartado 2.
Artículo 53
Intercambio de ICUE con los Estados miembros
1. La ICUE podrá intercambiarse y cederse a los Estados miembros siempre que estos protejan dicha información con arreglo a los requisitos aplicables a la información clasificada que lleve una clasificación de seguridad nacional del nivel de clasificación equivalente según el cuadro de equivalencias de las clasificaciones de seguridad que figura en el anexo I.
2. Cuando los Estados miembros introduzcan en las estructuras o redes de la Unión Europea información clasificada que lleve una marca nacional de clasificación de seguridad, la Comisión protegerá dicha información con arreglo a los requisitos aplicables a la ICUE del grado equivalente, según el cuadro de equivalencias de las clasificaciones de seguridad que figura en el anexo I.
Artículo 54
Intercambio de ICUE con terceros Estados y organizaciones internacionales
1. Cuando la Comisión determine que tiene la necesidad a largo plazo de intercambiar información clasificada con terceros Estados u organizaciones internacionales, se tomarán las medidas necesarias para establecer un marco jurídico o administrativo adecuado a tal efecto, que podrá incluir acuerdos sobre seguridad de la información o acuerdos administrativos celebrados de conformidad con la normativa pertinente.
2. Los acuerdos de seguridad de la información o los acuerdos administrativos a que se refiere el apartado 1 contendrán disposiciones que garanticen que los terceros países o las organizaciones internacionales que reciban ICUE protegerán dicha información de manera acorde con su grado de clasificación y conforme a normas mínimas que sean equivalentes a las que establece la presente Decisión.
3. La Comisión podrá celebrar acuerdos administrativos de conformidad con lo dispuesto en el artículo 56 cuando el nivel de clasificación de la ICUE no sea en general superior a RESTREINT UE/EU RESTRICTED.
4. Los acuerdos administrativos para el intercambio de información clasificada a que se refiere el apartado 3 contendrán disposiciones que garanticen que los terceros países o las organizaciones internacionales que reciban ICUE protegerán dicha información de manera acorde con su grado de clasificación y conforme a normas mínimas que no sean menos estrictas que las que establece la presente Decisión. El grupo de expertos de seguridad de la Comisión deberá ser consultado sobre la celebración de los acuerdos de seguridad de la información o acuerdos administrativos.
5. La decisión de ceder ICUE originada en la Comisión a un tercer Estado u organización internacional será adoptada por el servicio de la Comisión, como originador de la ICUE dentro de la Comisión, caso por caso, en función de la naturaleza y del contenido de dicha información, de la necesidad de conocer del destinatario y de la utilidad que pueda tener para la Unión. Si el originador de la información clasificada que se desea ceder, o del material fuente que contenga, no sea la Comisión, el servicio de la Comisión que posea esa información clasificada deberá recabar el consentimiento escrito del originador antes de comunicarla. En caso de que no sea posible determinar el originador, el servicio de la Comisión que tenga en su poder esa información clasificada asumirá la responsabilidad de aquel tras consultar al grupo de expertos de seguridad de la Comisión.
Artículo 55
Acuerdos de seguridad de la información
1. Los acuerdos de seguridad de la información con terceros Estados u organizaciones internacionales se celebrarán de conformidad con el artículo 218 del TFUE.
2. Los acuerdos de seguridad de la información:
a)
establecerán los principios básicos y las normas mínimas aplicables al intercambio de información clasificada entre la Unión y un tercer Estado u organización internacional;
b)
establecerán las disposiciones técnicas de aplicación que deban convenirse entre las autoridades de seguridad competentes de las instituciones y órganos pertinentes de la Unión y la autoridad de seguridad competente del tercer Estado u organización internacional de que se trate. Dichas disposiciones tendrán debidamente en cuenta el grado de protección que ofrezcan las normas, estructuras y procedimientos de seguridad del tercer Estado o la organización internacional de que se trate;
c)
establecerán que, antes de intercambiarse la información clasificada en virtud del acuerdo, se comprobará que la parte receptora es capaz de proteger y salvaguardar la información clasificada que se le haya facilitado, de manera adecuada.
3. La Comisión consultará, cuando se determine una necesidad de intercambiar información clasificada de conformidad con el artículo 51, apartado 1, al Servicio Europeo de Acción Exterior, a la Secretaría General del Consejo y a otras instituciones y órganos de la Unión, según proceda, a fin de establecer si debe presentarse una recomendación de conformidad con el artículo 218, apartado 3, del TFUE.
4. No se intercambiará ICUE por medios electrónicos a menos que se haya previsto explícitamente en el acuerdo de seguridad de la información o en las disposiciones técnicas de aplicación.
5. Dentro de la Comisión, el registro de ICUE gestionado por la Secretaría General será, por regla general, el punto principal de entrada y salida para los intercambios de información clasificada con terceros Estados y organizaciones internacionales. No obstante, en caso de que, por razones de seguridad, de organización o de funcionamiento sea más adecuado para la protección de la ICUE, los registros locales de información clasificada establecidos en los servicios de la Comisión de conformidad con lo dispuesto en la presente Decisión y sus normas de desarrollo, funcionarán como punto de entrada y salida de la información clasificada con respecto a los asuntos que sean competencia de los servicios de la Comisión interesados.
6. Con el fin de evaluar la eficacia de las normas, estructuras y procedimientos de seguridad del tercer Estado o la organización internacional de que se trate, la Comisión, en colaboración con otras instituciones, órganos u organismos de la Unión, participará en visitas de evaluación de mutuo acuerdo con el tercer Estado o la organización internacional de que se trate. En dichas visitas se evaluará:
a)
el marco regulador aplicable para proteger la información clasificada;
b)
las características propias de la política de seguridad y la manera en que se organiza la seguridad en el tercer Estado u organización internacional, que pueden influir en el grado de la información clasificada que pueda intercambiarse;
c)
las medidas y procedimientos de seguridad que se aplican efectivamente, y
d)
los procedimientos de habilitación de seguridad del grado correspondiente al de la ICUE que ha de cederse.
Artículo 56
Disposiciones administrativas
1. En los casos en que exista la necesidad a largo plazo, en el contexto de un marco político o jurídico de la Unión, de intercambiar información clasificada, en principio no superior al grado RESTREINT UE/EU RESTRICTED, con un tercer Estado o una organización internacional, y cuando la autoridad de seguridad de la Comisión, previa consulta al grupo de expertos de seguridad de la Comisión, haya establecido, en particular, que la parte en cuestión no cuenta con un sistema de seguridad suficientemente desarrollado como para que se pueda celebrar un acuerdo de seguridad de la información, la Comisión podría decidir celebrar un acuerdo administrativo con las autoridades competentes del tercer Estado o la organización internacional de que se trate.
2. Por regla general, tales acuerdos administrativos adoptarán la forma de un canje de notas.
3. Se realizará una visita de evaluación antes de la celebración del acuerdo. El grupo de expertos de seguridad de la Comisión será informado del resultado de la visita de evaluación. Cuando existan razones excepcionales para el intercambio urgente de información clasificada, podrá cederse la ICUE siempre que se haga todo lo posible para realizar una visita de evaluación cuanto antes.
4. No se intercambiará ICUE por medios electrónicos a menos que se haya establecido explícitamente en el acuerdo administrativo.
Artículo 57
Cesión ad hoc con carácter excepcional de ICUE
1. En caso de que no exista un acuerdo de seguridad de la información o un acuerdo administrativo en vigor, y cuando la Comisión o uno de sus servicios determine que es necesario, a título excepcional, en el contexto de un marco jurídico o político de la Unión, ceder ICUE a un tercer Estado o a una organización internacional, la autoridad de seguridad de la Comisión comprobará, en la medida de lo posible, en colaboración con las autoridades de seguridad del tercer Estado u organización internacional de que se trate, que su normativa, estructuras y procedimientos de seguridad garantizan que la ICUE que se les ceda será protegida con arreglo a estándares no menos estrictos que los establecidos por la presente Decisión.
2. La decisión de ceder ICUE al tercer Estado u organización internacional de que se trate, previa consulta al grupo de expertos de seguridad de la Comisión, la tomará la Comisión sobre la base de una propuesta presentada por el miembro de la Comisión responsable de los asuntos de seguridad.
3. Una vez que haya tomado la Comisión la decisión de ceder ICUE, y con el consentimiento previo por escrito del originador, incluidos los originadores del material fuente que contenga, el servicio competente de la Comisión enviará el documento de que se trate, el cual deberá llevar una marca de posibilidad de cesión que indique a qué tercer Estado u organización internacional ha sido cedido. Antes o en el momento de la cesión efectiva, el tercero de que se trate se comprometerá por escrito a proteger la ICUE que reciba de acuerdo con los principios básicos y las normas mínimas que se establecen en la presente Decisión.
CAPÍTULO 8
DISPOSICIONES FINALES
Artículo 58
Sustitución de anteriores decisiones
La presente Decisión deroga y sustituye la Decisión 2001/844/CE, CECA, Euratom de la Comisión (14).
Artículo 59
Información clasificada producida antes de la entrada en vigor de la presente Decisión
1. Toda la ICUE clasificada conforme a la Decisión 2001/844/CE, CECA, Euratom, seguirá estando protegida de acuerdo con las disposiciones pertinentes de la presente Decisión.
2. Toda la información clasificada en posesión de la Comisión en la fecha de entrada en vigor la Decisión 2001/844/CE, CECA, Euratom, con excepción de la información clasificada de Euratom:
a)
en caso de proceder de la Comisión, se considerará que se ha reclasificado como «RESTREINT UE» por defecto, a no ser que su autor hubiese decidido darle otra clasificación antes del 31 de enero de 2002 y hubiese informado a todos los destinatarios del documento de que se trate;
b)
en caso de que el autor sea ajeno a la Comisión, conservará su clasificación original y será tratada por consiguiente como ICUE de nivel equivalente, a no ser que el autor dé su consentimiento a la desclasificación o reducción del grado de clasificación de la información.
Artículo 60
Normas de desarrollo y consignas de seguridad
1. En caso necesario, la adopción de las normas de desarrollo de la presente Decisión será objeto de una nueva decisión de habilitación de la Comisión en favor del miembro de la Comisión responsable de las cuestiones de seguridad, de plena conformidad con el Reglamento interno.
2. Después de haber sido facultada a raíz de la Decisión de la Comisión anteriormente mencionada, el miembro de la Comisión responsable de las cuestiones de seguridad podrá elaborar consignas de seguridad que se establezcan directrices de seguridad y las mejores prácticas en el ámbito de aplicación de la presente Decisión y de las normas de desarrollo.
3. La Comisión podrá delegar las tareas mencionadas en los apartados 1 y 2 del presente artículo en el director general de la Dirección General de Recursos Humanos y Seguridad mediante una nueva decisión de delegación, de conformidad con el Reglamento interno.
Artículo 61
Entrada en vigor
La presente Decisión entrará en vigor el día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
Hecho en Bruselas, el 13 de marzo de 2015.