ДИРЕКТИВА (ЕС) 2015/2302 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 25 ноември 2015 година
относно пакетните туристически пътувания и свързаните пътнически услуги, за изменение на Регламент (ЕО) № 2006/2004 и Директива 2011/83/ЕС на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на Директива 90/314/ЕИО на Съвета
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 114 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
след консултация с Комитета на регионите,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Директива 90/314/ЕИО на Съвета (3) регламентира редица важни права на потребителите във връзка с пакетните туристически пътувания, по-специално по отношение на изискванията за информация, отговорността на търговците във връзка с изпълнението на туристическия пакет и защитата при несъстоятелност на организатор или търговец на дребно. Въпреки това е необходимо нормативната уредба да се адаптира спрямо пазарните промени, за да отговаря по-добре на нуждите на вътрешния пазар, да се отстранят неяснотите и да се запълнят празнотите в законодателството.
(2)
Туризмът играе важна роля в икономиката на Съюза, и пакетните пътувания, пакетните туристически ваканции и пакетните туристически обиколки („туристически пакети“) съставляват значителен дял от туристическия пазар. От приемането на Директива 90/314/ЕИО досега този пазар претърпя значителни промени. В допълнение към традиционните дистрибуторски вериги интернет се превръща във все по-важно средство за предлагане и продажба на пътнически услуги. Пътническите услуги се комбинират не само под формата на традиционните предварително установени туристически пакети, но често се комбинират и индивидуализирано. Много от тези комбинации от пътнически услуги или попадат в „сива зона“ от гледна точка на правната им уредба, или определено остават извън обхвата на Директива 90/314/ЕИО. Настоящата директива има за цел да адаптира обхвата на закрилата с оглед на тези промени, да подобри прозрачността и да засили правната сигурност за пътуващите и търговците.
(3)
Член 169, параграф 1 и член 169, параграф 2, буква а) от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) предвиждат, че Съюзът трябва да допринася за постигането на високо равнище на защита на потребителите посредством мерки, приемани съгласно член 114 ДФЕС.
(4)
Директива 90/314/ЕИО дава голяма свобода на действие на държавите членки по отношение на транспонирането. Поради това между правните уредби на държавите членки остават значителни различия. Различаващата се правна уредба води до по-високи разходи за предприятията и поставя препятствия пред желаещите да осъществяват трансгранична дейност, като по този начин се ограничава изборът на потребителите.
(5)
Съгласно член 26, параграф 2 и член 49 от ДФЕС вътрешният пазар следва да обхваща пространство без вътрешни граници, в което свободното движение на стоки и услуги и свободата на установяване са гарантирани. Хармонизирането на правата и задълженията, произтичащи от договорите за пакетно туристическо пътуване и за свързаните пътнически услуги е необходимо, за да се създаде истински вътрешен пазар за потребителите в тази област, като се намери точният баланс между високото равнище на защита на потребителите и конкурентоспособността на предприятията.
(6)
Трансграничният потенциал на пазара на пакетните туристически пътувания в Съюза понастоящем не се използва напълно. Несъответствията между разпоредбите относно защитата на пътуващите в различните държави членки възпират пътуващите от една държава членка да закупуват в друга държава членка туристически пакети и свързани пътнически услуги и аналогично възпират организаторите и търговците на дребно в дадена държава членка да продават такива услуги в друга държава членка. За да се даде възможност на пътуващите и търговците да се възползват пълноценно от вътрешния пазар, като същевременно се гарантира високо равнище на защита на потребителите навсякъде в Съюза, е необходимо правните уредби на държавите членки, отнасящи се до туристическите пакети и свързани пътнически услуги, да се сближат допълнително.
(7)
По-голямата част от пътуващите, които закупуват туристически пакети или свързани пътнически услуги, са потребители по смисъла на правото на Съюза в областта на защитата на потребителите. В същото време невинаги е лесно да се направи разграничение между потребителите и представителите на малкия бизнес или професионалистите, които резервират пътувания, свързани с тяхната дейност или професия, чрез същите канали за извършване на резервации като потребителите. Този тип пътуващи често се нуждаят от сходно равнище на защита. За разлика от това, съществуват дружества или организации, които се договарят за пътнически услуги въз основа на общо споразумение, което често се сключва за множество пътнически услуги или за определен период, например с туристическа агенция. Този начин за договаряне на пътнически услуги не изисква същото равнище на защита като предвиденото за потребителите. По тази причина настоящата директива следва да се прилага спрямо пътуващите по работа, включително представители на свободните професии, или самостоятелно заети лица или други физически лица, когато те не се договарят за пътнически услуги въз основата на общо споразумение. За да се избегне объркване с определението на понятието „потребител“ в останалото законодателство на Съюза, лицата, защитени по силата на настоящата директива, следва да бъдат наричани „пътуващи“.
(8)
Тъй като пътническите услуги могат да бъдат комбинирани по множество различни начини, за туристически пакети е уместно да се считат всички комбинации от пътнически услуги, имащи характеристики, които пътуващите обикновено асоциират с туристическите пакети, по-специално когато отделните пътнически услуги са комбинирани в единен пътнически продукт, за чието надлежно изпълнение отговорност носи организаторът. Съгласно практиката на Съда на Европейския съюз (4) не би следвало да има значение дали пътническите услуги са комбинирани преди осъществяването на какъвто и да било контакт с пътуващия, по негово искане или според направен от него избор. Следва да се прилагат едни и същи принципи, независимо дали резервацията е направена в офиса на търговец или онлайн.
(9)
От съображения за прозрачност туристическите пакети следва да бъдат разграничени от свързаните пътнически услуги, при които търговци, работещи онлайн или в офис, посредничат на пътуващите при закупуването на пътнически услуги, вследствие на което пътуващият сключва договори с различни доставчици на пътнически услуги, включително чрез свързани процеси за извършване на резервации, които нямат характеристиките на туристически пакет и спрямо които не би било уместно да се прилагат всички задължения, приложими за туристическите пакети.
(10)
С оглед на промените на пазара е уместно определението за туристически пакет да се доразвие, като се приложат алтернативни обективни критерии, които се отнасят предимно до начина на представяне или закупуване на пътническите услуги и при наличието на които пътуващите могат основателно да очакват да получат закрила по силата на настоящата директива. Такъв е например случаят, при който различни видове пътнически услуги се закупуват за целите на едно и също пътуване или ваканция в един-единствен пункт за продажби и тези услуги се избират преди пътуващият да се съгласи да плати, т.е. в рамките на същия процес на извършване на резервации, или когато тези услуги се предлагат, продават или заплащат на пакетна или обща цена, както и когато тези услуги се рекламират или продават под названието „туристически пакет“ или под сходно название, което показва тясна връзка между въпросните пътнически услуги. Такива сходни названия може да бъдат например „комбинирана сделка“, „включени всички разходи“ или „услуга с включени всички разходи“.
(11)
Следва да се поясни също, че пътнически услуги, които са комбинирани след сключването на договор, с които даден търговец дава право на пътуващия да избира измежду подбрани различни видове пътнически услуги, какъвто е например случаят с подаръчен ваучер с възможност за избор на пакетно туристическо пътуване, представляват туристически пакети. Освен това комбинацията от пътнически услуги следва да се счита за туристически пакет, когато името на пътуващия, информацията за плащането от негова страна и адресът на електронната му поща се предават между търговците и когато е сключен друг договор най-късно 24 часа след потвърждаване на резервацията за първата пътническа услуга.
(12)
Наред с това свързаните пътнически услуги следва да бъдат разграничени от пътническите услуги, резервирани самостоятелно от пътуващите, често по различно време, включително за целите на едно и също пътуване или ваканция. Предлаганите онлайн свързани пътнически услуги следва да се разграничават и от свързани уебсайтове, които нямат за цел сключването на договор с пътника, и от електронни връзки, чрез които на пътуващите просто се предоставя обща информация за допълнителни пътнически услуги, например когато хотел или организатор на дадено събитие включва на своя уебсайт списък на всички оператори, предлагащи превозни услуги до местонахождението му, независимо от наличието на резервация, или ако се използват „бисквитки“ или метаданни за поставяне на реклами на уебсайтове.
(13)
Следва да се въведат специални правила както за работещите в офис, така и за работещите онлайн търговци, които помагат на пътуващите - в рамките на едно посещение или един контакт с техния пункт за продажби - в сключването на отделни договори с отделни доставчици на услуги, както и за работещите онлайн търговци, които, например чрез свързани процеси за онлайн резервиране, посредничат целево при закупуването на най-малко една допълнителна пътническа услуга от друг търговец, когато договорът е сключен не повече от 24 часа след потвърждаването на резервацията за първата пътническа услуга. Подобно посредничество често се основава на търговски отношения между търговеца, който посредничи при закупуването на допълнителни пътнически услуги, и другия търговец, които предполагат заплащане, независимо от метода за неговото изчисляване, например въз основа на броя на онлайн влизанията или на оборота. Тези правила ще се прилагат например, когато заедно с потвърждението за резервацията на първата пътническа услуга, като пътуване със самолет или влак, пътуващият получава покана да резервира допълнителна пътническа услуга, която е на разположение в избраната дестинация, например хотелско настаняване, с връзка към уебсайта за резервации на друг доставчик на услуги или посредник. Въпреки че този вид услуги не представляват туристически пакет по смисъла на настоящата директива, съгласно която даден организатор отговаря за надлежното изпълнение на всички пътнически услуги, такива свързани пътнически услуги представляват алтернативен бизнес модел, който често се конкурира сериозно с туристическите пакети.
(14)
За да се гарантира лоялна конкуренция и да се защитят пътуващите, задължението за представяне на достатъчно доказателства за наличието на обезпечение за връщането на платените суми и за репатрирането на пътуващите в случай на несъстоятелност следва да се прилага и спрямо свързаните пътнически услуги.
(15)
Закупуването на пътническа услуга самостоятелно, като единствена пътническа услуга, не следва да представлява нито туристически пакет, нито свързана пътническа услуга.
(16)
За по-голяма яснота за пътуващите и за да им се даде възможност да направят информиран избор във връзка с различните видове пътнически услуги, които се предлагат, от търговците следва да се изисква да посочват по ясен и видим начин дали предлагат туристически пакет или свързана пътническа услуга, както и да предоставят информация за съответстващото ниво на защита, преди пътуващият да се съгласи да плати. Декларацията на търговеца относно правното естество на предлагания на пазара пътнически продукт следва да съответства на реалното правно естество на съответния продукт. Съответните правоприлагащи органи следва да се намесват, когато търговците не предоставят точна информация на пътуващите.
(17)
Когато се определя дали става дума за туристически пакет или за свързана пътническа услуга, следва да се взема под внимание само комбинацията от различни видове пътнически услуги, например настаняване, превоз на пътници с автобусен, железопътен, воден или въздушен транспорт, както и отдаване под наем на автомобили или определени видове мотоциклети. Настаняването за жилищни цели, включително за дългосрочни езикови курсове, не следва да се смята за настаняване по смисъла на настоящата директива. Финансовите услуги, като пътнически застраховки, не следва да се считат за пътнически услуги. Освен това услугите, които са неделима част от друга пътническа услуга, не следва да се считат за туристически услуги сами по себе си. Това включва, например, превоз на багаж при превоз на пътници, малки транспортни услуги - напр. превоз на пътници като част от организирана обиколка с гид или трансфер между хотела и летище или железопътна гара, предоставяне на храни и напитки и почистване при настаняване, или достъп на място до съоръжения - напр. басейн, сауна, спа процедури или тренировъчна зала, предоставяни на всички гости на хотела. Това означава също, че в случаи, в които за разлика от круизите нощувката се предоставя като част от пътнически превоз с шосеен, железопътен, воден или въздушен транспорт, настаняването не следва да се счита само по себе си за пътническа услуга, ако основният компонент очевидно е транспортът.
(18)
Други туристически услуги, които не са неделима част от превоза на пътници, настаняването или отдаването под наем на автомобили или определени видове мотоциклети, могат да бъдат, например, посещение на концерти, спортни събития, екскурзии или тематични паркове, обиколки с гид, ски карти и отдаване под наем на спортно оборудване - напр. ски оборудване, или спа процедури. При все това, ако тези услуги са комбинирани само с една пътническа услуга от друг вид, например настаняване, това следва да доведе до създаването на туристически пакет или свързана пътническа услуга, единствено ако те представляват значителен дял от стойността на пакета или на свързаната пътническа услуга, рекламирани са като съществена характеристика на пътуването или ваканцията или по друг начин представляват съществена характеристика на пътуването или ваканцията. Ако 25 % или повече от стойността на комбинацията представляват други туристически услуги, следва да се счита, че тези услуги са значителна част от стойността на туристическия пакет или свързаната пътническа услуга. Следва да се поясни, че в случаите, в които се добавят други туристически услуги, например към хотелско настаняване, резервирани като отделни услуги след пристигането на пътуващия в хотела, това не следва да съставлява пакет. Това не следва да води до заобикаляне на настоящата директива, като организаторите или търговци на дребно предлагат на пътуващия подбора от допълнителни туристически услуги предварително, а след това предлагат сключване на договор за тези услуги едва след като изпълнението на първата пътническа услуга е започнало.
(19)
Тъй като необходимостта от защита на пътуващите при краткосрочни пътувания е по-малка и за да се избегне ненужната тежест върху търговците, пътуванията с продължителност по-малка от 24 часа, които не включват настаняване, както и туристическите пакети или свързаните пътнически услуги, които се предлагат или се организират не по занятие и с нестопанска цел и единствено за ограничена група пътуващи, следва да бъдат изключени от обхвата на настоящата директива. Последните могат да включват например пътувания, организирани не повече от няколко пъти в годината от благотворителни организации, спортни клубовe или училища за техните членове, без да се предлагат на широката публика. На обществеността следва да се предостави адекватна информация, за да се гарантира, че търговците и пътуващите са информирани по подходящ начин относно изключването на тези туристически пакети или свързани пътнически услуги от обхвата на настоящата директива.
(20)
Настоящата директива не следва да засяга националното договорно право по отношение на аспектите, които не са уредени от нея.
(21)
Прилагането на разпоредбите на настоящата директива в области, които не попадат в нейния обхват, следва да остане в компетентността на държавите членки в съответствие с правото на Съюза. Следователно държавите членки могат да запазят или да въведат национално законодателство, което съответства на разпоредбите на настоящата директива или на някои от нейните разпоредби, по отношение на договори, които не са включени в нейния обхват. Държавите членки могат например да запазят или да въведат съответни разпоредби за някои самостоятелни договори, свързани с единични пътнически услуги (например отдаването под наем на ваканционни жилища), или за туристически пакети и свързани пътнически услуги, предлагани или организирани с нестопанска цел и единствено за ограничена група пътуващи, или за туристически пакети и свързани пътнически услуги, обхващащи период по-кратък от 24 часа, и невключващи настаняване.
(22)
Основната характеристика на туристическия пакет е, че един търговец отговаря като организатор за надлежното изпълнение на пакета като цяло. Само в случаите, когато друг търговец действа като организатор на туристически пакет, търговецът - обикновено пътнически агент, работещ в офис или онлайн - следва да може да действа просто като търговец на дребно или посредник и да не носи отговорност като организатор. Дали даден търговец действа като организатор за конкретен туристически пакет следва да се определя в зависимост от участието на търговеца в създаването на туристическия пакет, а не от описанието, което търговецът дава за дейността си. Когато се преценява дали търговецът е организатор или търговец на дребно, не следва да има значение дали този търговец действа като предлагащ услугата или като агент, действащ от името на пътуващия.
(23)
Директива 90/314/ЕИО предостави на държавите членки правото да определят дали търговците на дребно, организаторите или и търговците на дребно, и организаторите следва да носят отговорност за надлежното изпълнение на пакетното туристическо пътуване. Посочената гъвкавост доведе до неяснота в някои държави членки по въпроса кой търговец носи отговорност за изпълнението на съответните пътнически услуги. Следователно в настоящата директива следва да се поясни, че организаторите носят отговорност за изпълнението на пътническите услуги, включени в договора за пакетно туристическо пътуване, освен ако националното законодателство предвижда отговорност да носят и организаторът, и търговецът на дребно.
(24)
По отношение на туристическите пакети търговците на дребно и организаторът следва да отговарят съвместно за предоставянето на преддоговорна информация. За улесняване на комуникацията, особено при трансгранични случаи, пътуващите следва да разполагат с възможност да се свържат с организатора и чрез търговеца на дребно, чрез който са закупили туристическия пакет.
(25)
Пътуващият следва да получи цялата необходима информация преди закупуването на туристическия пакет, независимо дали той се продава чрез средства за комуникация от разстояние, в търговски обект или чрез друг вид разпространение. При предоставянето на тази информация търговецът следва да вземе под внимание нормално предвидимите от него специфични нужди на пътуващи, които са особено уязвими поради възрастта си или поради физически недостатък.
(26)
Ключовата информация, например за основните характеристики на пътническите услуги или цените, предоставена в реклами, на уебсайта на организатора или в брошури като част от преддоговорната информация, следва да е обвързваща, освен ако организаторът не си е запазил правото да прави промени в тези елементи и подобни промени се съобщават по ясен, разбираем и видим начин на пътуващия преди сключването на договора за пакетно туристическо пътуване. С оглед на новите комуникационни технологии обаче, които дават възможност за лесно актуализиране, вече не е необходимо да се въвеждат специални разпоредби относно брошурите, като същевременно е целесъобразно да се гарантира, че промените в преддоговорната информация се съобщават на пътуващия. Винаги следва да има възможност за въвеждане на промени в преддоговорната информация, ако и двете страни по договора за пакетно туристическо пътуване изразят изрично съгласие за това.
(27)
Установените в настоящата директива изисквания за предоставяне на информация са изчерпателни, но не следва да засягат изискванията за предоставяне на информация, установени в друго приложимо законодателство на Съюза (5).
(28)
Организаторите следва да предоставят обща информация относно визовите изисквания в държавата на местоназначение. Информацията относно приблизителните срокове за получаване на виза може да се предостави като препратка към официалните източници на информация в държавата на местоназначение.
(29)
Предвид специфичните особености на договорите за пакетни туристически пътувания, правата и задълженията на страните по тези договори следва да бъдат регламентирани за времето преди и след започване на изпълнението на туристическия пакет, по-специално за случаите, когато той не се изпълнява надлежно или в случай на промяна в определени обстоятелства.
(30)
Тъй като туристическите пакети често се закупуват много преди изпълнението им, е възможно да настъпят непредвидени събития. По тази причина пътуващият следва да има право да прехвърля договора за пакетно туристическо пътуване на друго пътуващо лице при определени условия. В такива случаи организаторът следва да разполага с възможност да си възстанови направените разходи, например ако подизпълнител изисква заплащането на такса за промяна на името на пътуващия или за анулиране на билет за превоз и издаване на нов билет.
(31)
Пътуващите следва да разполагат и с възможност да прекратят договора за пакетно туристическо пътуване по всяко време преди започване на изпълнението на туристическия пакет срещу заплащане на подходяща и обоснована такса за прекратяването, като се вземат предвид очакваните икономии и приходи от алтернативно реализиране на пътническите услуги. Те следва да имат и право да прекратяват договора за пакетно туристическо пътуване без заплащане на такса за прекратяване, когато изпълнението на туристическия пакет ще бъде засегнато в значителна степен от непредотвратими и извънредни обстоятелства. Това може да включва например война, други сериозни проблеми със сигурността, като терористични актове, значителни рискове за човешкото здраве, като огнище на сериозна болест на мястото на пътуването или природни бедствия, като наводнения или земетресения или атмосферни условия, които правят невъзможно безопасното пътуване до дестинацията, съгласно уговореното в договора за пакетно туристическо пътуване.
(32)
В конкретни ситуации организаторът също следва да разполага с правото да прекрати договора за пакетно туристическо пътуване, преди започване на изпълнението на туристическия пакет и без заплащане на неустойка, например ако минималният брой участници не е достигнат и възможността за такова прекратяване е била предвидена в договора. В този случай организаторът следва да възстанови всички плащания, направени за туристическия пакет.
(33)
В определени случаи на организаторите следва да се позволява да правят едностранни промени в договорите за пакетно туристическо пътуване. Пътуващият обаче следва да разполага с правото да развали договора за пакетно туристическо пътуване, ако измененията променят значително някоя от основните характеристики на пътническите услуги. Това може да е така, ако например се понижи качеството или стойността на пътническите услуги. Промените в часовете на заминаване или пристигане, посочени в договора за пакетно туристическо пътуване, следва да се считат за значителни, например когато биха създали на пътуващия значително неудобство или допълнителни разходи, например реорганизиране на транспорта или настаняването. Увеличения на цените следва да бъдат възможни само ако е настъпила промяна в цената на горивото или на други източници на енергия за превоза на пътници, в данъците или таксите, налагани от трета страна, която не участва пряко в изпълнението на пътническите услуги, включени в договора за пакетно туристическо пътуване, или в обменните курсове, отнасящи се до туристическия пакет, и единствено ако в договора изрично е предвидена възможност за такова увеличение на цената и е предвидено, че пътуващият има право на намаление на цената, съответстващо на намалението на разходите. Ако организаторът предложи увеличение на цената с повече от 8 % от общата цена, пътуващият следва да има правото да прекрати договора за пакетно туристическо пътуване без заплащане на такса за прекратяване.
(34)
Целесъобразно е да се предвидят специални правила относно средствата за защита в случай на липса на съответствие при изпълнението на договора за пакетно туристическо пътуване. Пътуващият следва да има право срещаните от него проблеми да бъдат решени, а когато значителна част от пътническите услуги, включените в договора за пакетно туристическо пътуване, не могат да бъдат предоставени, следва да му бъдат предложени подходящи алтернативни услуги. Ако организаторът не коригира липсата на съответствие в рамките на разумен срок, определен от пътуващия, пътуващият следва да може сам да направи това и да поиска възстановяване на необходимите разходи. В някои случаи не следва да е необходимо определянето на краен срок, по-специално ако се налага незабавна корекция. Това следва да се прилага, например, когато поради закъснение на автобус, осигурен от организатора, пътуващият трябва да вземе такси, за да стигне навреме за полета си. Пътуващите следва да имат право и на намаление на цената, прекратяване на договора за пакетно туристическо пътуване и/или обезщетение за претърпените вреди. Обезщетението следва да покрива и нематериални вреди, например обезщетение за неудовлетвореност от пътуването или от ваканцията поради съществени проблеми при изпълнението на съответните пътнически услуги. Пътуващият следва да бъде задължен да уведоми организатора без забавяне, предвид обстоятелствата по случая, за всяка липса на съответствие, която установи по време на изпълнението на пътническа услуга, включена в договора за пакетно туристическо пътуване. Неспазването на това задължение може да бъде взето предвид при определяне на подходящото намаление на цената или на обезщетението за претърпените вреди, ако подобно уведомление би довело до избягване или намаляване на претърпените вреди.
(35)
С оглед на последователността е целесъобразно разпоредбите на настоящата директива да се приведат в съответствие с международните конвенции, отнасящи се за пътническите услуги, и със законодателството на Съюза в областта на правата на пътниците. Ако организаторът е отговорен за неизпълнение или неточно изпълнение на пътническите услуги, включени в договора за пакетно туристическо пътуване, той следва да има възможност да се позове на ограниченията на отговорността на доставчиците на услуги, установени в тези международни конвенции като Конвенцията от Монреал от 1999 г. за уеднаквяване на някои правила за международния въздушен превоз (6), Конвенцията от 1980 г. за международни железопътни превози (COTIF) (7) и Атинската конвенция от 1974 г. относно превоза на пътници и личния им багаж по море (8). Когато поради непредотвратими и извънредни обстоятелства е невъзможно да се осигури навременното завръщане на пътуващия на мястото на отпътуване, организаторът следва да поеме разходите за настаняване на пътуващите за срок, който не надвишава три нощувки за всеки пътуващ, освен ако не е предвиден по-дълъг срок в съществуващото или бъдещото законодателство на Съюза в областта на правата на пътниците.
(36)
Настоящата директива следва да не засяга правата на пътуващите да предявяват претенции както съгласно настоящата директива, така и съгласно друго приложимо законодателство на Съюза или международни конвенции, така че пътуващите продължават да разполагат с възможността да насочват претенции срещу организатора, превозвача или всяка друга задължена страна или, според случая, срещу няколко страни. Следва да се изясни, че за да се избегне свръхкомпeнсиране, обезщетението или намалението на цената, предоставени съгласно настоящата директива, и обезщетението или намалението на цената, предоставени съгласно друго приложимо законодателство на Съюза или международни конвенции, следва да се извадят едно от друго. Отговорността на организатора не следва да засяга правото му да предявява регресни искове срещу трети страни, включително срещу доставчици на услуги.
(37)
Ако пътуващият изпадне в затруднение по време на пътуването или ваканцията, организаторът следва да бъде задължен да му окаже подходящо съдействие без неоправдано забавяне. Това съдействие следва да се изразява предимно в предоставяне, когато е целесъобразно, на информация по въпроси като услугите в областта на здравеопазването, местните власти и консулските услуги, както и на практическа помощ, например във връзка с осъществяване на комуникация от разстояние и алтернативни пътнически услуги.
(38)
В своето Съобщение от 18 март 2013 г., озаглавено „Защита на пътниците при несъстоятелност на въздушния превозвач“, Комисията представи мерки за подобряване на защитата на пътуващите в случай на несъстоятелност на въздушния превозвач, включително чрез по-добро прилагане на Регламент (ЕО) № 261/2004 на Европейския парламент и на Съвета (9) и на Регламент (ЕО) № 1008/2008, и чрез сътрудничество със заинтересованите страни от отрасъла, като в противен случай може да се предвиди въвеждане на законодателна мярка. Посоченото съобщение се отнася за закупуването на отделен компонент, а именно услуги за въздушен превоз, и следователно не се отнася до защитата в случай на несъстоятелност във връзка с туристически пакети и свързани пътнически услуги.
(39)
Държавите членки следва да гарантират, че пътуващите, които купуват туристически пакет, са напълно защитени в случай на несъстоятелност на организатора. Държавите членки следва да гарантират, че установените на тяхна територия организатори предоставят обезпечение за връщане на всички суми, заплатени от пътуващите или от името на пътуващите, и, доколкото туристическият пакет включва превоз на пътници, за репатриране на пътуващите в случай на несъстоятелност на организаторите. При все това, следва да е възможно да се предложи изпълнението на туристическия пакет да продължи. Като запазват свободата си на преценка относно начина, по който да бъде уредена защитата при несъстоятелност, държавите членки следва да гарантират, че защитата е ефективна. Ефективността означава, че защитата следва да бъде налична веднага щом, в резултат на проблеми на организатора по отношение на ликвидността, пътническите услуги не се извършват, няма да бъдат извършени или ще бъдат извършени само частично или когато доставчиците на услуги изискват от пътуващите да заплатят за тях. Държавите членки следва да могат да изискат от организаторите да предоставят на пътуващите удостоверение, което документира пряко право спрямо предоставящия защита при несъстоятелност.
(40)
За да бъде ефективна защитата в случай на несъстоятелност, тя следва да покрива предвидимите плащания, засегнати от несъстоятелността на организатора, както и, в зависимост от случая, предвидимите разходи за репатриране. Това означава, че защитата следва да бъде достатъчна, за да покрива всички предвидими плащания, направени от пътуващите или от името на пътуващите по отношение на туристически пакети в пиков сезон, като се взема предвид периодът между получаването на тези плащания и приключването на пътуването или ваканцията, както и, когато е приложимо, предвидимите разходи за репатриране. В общия случай това означава, че обезпечението трябва да покрива достатъчно висок процент от оборота на организатора под формата на туристически пакети и може да зависи от фактори като вида на продадените пакети, включително начина на превоз, дестинацията на пътуването, и от всякакви правни ограничения или от ангажимента на организатора по отношение на предплатените суми, които може да приема, и техния срок преди започване на изпълнението на туристическия пакет. Като се има предвид, че необходимото покритие може да се изчисли въз основа на последните данни за стопанската дейност, например оборота за последната финансова година, организаторите следва да са задължени да коригират защитата при несъстоятелност в случай на повишен риск, включително значително увеличение в продажбата на туристически пакети. Ефективната защита при несъстоятелност обаче не следва да взема предвид изключително далечни рискове, например едновременната несъстоятелност на няколко от най-големите организатори, когато това би засегнало непропорционално цената на защитата и по този начин би възпрепятствало нейната ефективност. В тези случаи гаранцията за възстановяването на платените суми може да бъде ограничена.
(41)
Предвид различията в националното право и практика по отношение на страните по договор за пакетно туристическо пътуване и получаването на плащания от пътуващи или от името на пътуващи, държавите членки следва да разполагат с възможността да изискват и от търговците на дребно да имат защита при несъстоятелност.
(42)
В съответствие с Директива 2006/123/ЕО е целесъобразно да се установят правила, така че задълженията за защита при несъстоятелност да не представляват пречка пред свободното движение на услуги и свободата на установяване. Поради това държавите членки следва да бъдат задължени да признават защитата при несъстоятелност, предвидена в законодателството на държавата членка на установяване. За улесняване на административното сътрудничество и упражняването на надзор във връзка със защитата при несъстоятелност върху организаторите и когато е приложимо върху търговците на дребно, извършващи дейност в различни държави членки, държавите членки следва да бъдат задължени да определят централни звена за контакт.
(43)
Търговците, посредничещи при закупуването на свързани пътнически услуги, следва да бъдат задължени да уведомяват пътуващите, че не купуват туристически пакет и че отделните доставчици на пътнически услуги носят самостоятелна отговорност за надлежното изпълнение на своите договори. Освен това търговците, посредничещи при закупуването на свързани пътнически услуги, следва да бъдат задължени да осигуряват защита при несъстоятелност за възстановяването на получени от тях плащания и - доколкото носят отговорност за превоза на пътници - за репатрирането на пътуващите, и съответно да уведомяват пътуващите за това. Спрямо търговците, които носят отговорност за изпълнението на отделните договори, съставляващи част от свързани пътнически услуги, се прилага общото законодателство на Съюза в областта на защитата на потребителите и секторното законодателство на Съюза.
(44)
При определяне на правилата за схемите за защита при несъстоятелност във връзка с туристически пакети и свързани пътнически услуги, държавите членки не следва да бъдат възпрепятствани да отчитат специалното положение на по-малките дружества, като гарантират същото ниво на защита на пътуващите.
(45)
Пътуващите следва да бъдат защитени във връзка с грешките, възникнали в процеса на резервиране на туристически пакети и свързани пътнически услуги.
(46)
Следва да се потвърди, че пътуващите не могат да се отказват от правата, произтичащи от настоящата директива, а организаторите или търговците, посредничещи при закупуването на свързани пътнически услуги, не могат да се освободят от задълженията си, като претендират, че действат само като доставчик на пътническа услуга, посредник или в каквото и да било друго качество.
(47)
Държавите членки следва да въведат правила относно санкциите в случай на нарушаване на националните разпоредби, транспониращи настоящата директива, и да гарантират тяхното прилагане. Тези санкции следва да бъдат ефективни, пропорционални и възпиращи.
(48)
Приемането на настоящата директива води до необходимост от адаптиране на някои законодателни актове на Съюза в областта на защитата на потребителите. По-специално следва да бъде пояснено, че Регламент (ЕО) № 2006/2004 на Европейския парламент и на Съвета (10) се прилага за нарушения на настоящата директива. Също така, като се има предвид фактът, че в настоящия си вид Директива 2011/83/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (11) не се прилага спрямо договорите, попадащи в обхвата на Директива 90/314/ЕИО, е необходимо Директива 2011/83/ЕС да бъде изменена, за да се гарантира, че тя продължава да се прилага спрямо отделните пътнически услуги, които са част от свързана пътническа услуга, доколкото тези отделни услуги не са изключени по друг начин от обхвата на Директива 2011/83/ЕС и че някои права на потребителите, установени в посочената директива, се прилагат и за туристическите пакети.
(49)
Настоящата директива не засяга правилата относно защитата на личните данни, предвидени в Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (12) и правилата на Съюза в областта на международното частно право, включително Регламент (ЕО) № 593/2008 на Европейския парламент и на Съвета (13).
(50)
Следва да се поясни, че нормативните изисквания на настоящата директива относно защитата при несъстоятелност и информацията във връзка със свързаните пътнически услуги, следва да се прилагат и спрямо търговци, които не са установени в държава членка, но чиито дейности по смисъла на Регламент (ЕО) № 593/2008 и Регламент (ЕС) № 1215/2012 на Европейския парламент и на Съвета (14) са насочени по един или друг начин към една или повече държави членки.
(51)
Доколкото целта на настоящата директива, а именно да допринесе за правилното функциониране на вътрешния пазар и за постигането на високо и възможно най-единно равнище на защита на потребителите, не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите членки, а поради нейния обхват може да бъде по-добре постигната на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящата директива не надхвърля необходимото за постигане на тази цел.
(52)
С настоящата директива се зачитат основните права и съблюдават принципите, признати с Хартата на основните права на Европейския съюз. С настоящата директива се зачита по-специално свободата на стопанска инициатива, уредена в член 16 от Хартата, като същевременно се гарантира високо равнище на защита на потребителите в рамките на Съюза, в съответствие с член 38 от Хартата.
(53)
Съгласно Съвместната политическа декларация на държавите членки и Комисията относно обяснителните документи от 28 септември 2011 г. (15) държавите членки са поели ангажимент в обосновани случаи да прилагат към съобщението за своите мерки за транспониране един или повече документи, обясняващи връзката между елементите на дадена директива и съответстващите им части от националните инструменти за транспониране. По отношение на настоящата директива законодателят смята, че предоставянето на тези документи е обосновано.
(54)
Поради това Директива 90/314/ЕИО следва да бъде отменена,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
ГЛАВА I
ПРЕДМЕТ, ОБХВАТ, ОПРЕДЕЛЕНИЯ И СТЕПЕН НА ХАРМОНИЗАЦИЯ
Член 1
Предмет
Целта на настоящата директива е да допринесе за правилното функциониране на вътрешния пазар и за постигането на високо и възможно най-единно равнище на защита на потребителите посредством сближаване на определени аспекти на законовите, подзаконовите и административните разпоредби на държавите членки по отношение на договорите между пътуващи и търговци свързани с пакетни туристически пътувания и свързани пътнически услуги.
Член 2
Обхват
1. Настоящата директива се прилага за туристическите пакети, които се предлагат за продажба или се продават от търговци на пътуващи, както и за свързани пътнически услуги, с посредничеството на търговци за пътуващи.
2. Настоящата директива не се прилага за:
а)
туристически пакети и свързани пътнически услуги, обхващащи период по-кратък от 24 часа, освен ако в тях е включена нощувка;
б)
туристически пакети и свързани пътнически услуги, които се предлагат или организират не по занятие и с нестопанска цел единствено за ограничена група пътуващи;
в)
туристически пакети и свързани пътнически услуги, закупени въз основа на общо споразумение за организирането на служебно пътуване, сключено между търговец и друго физическо или юридическо лице, което действа за цели, свързани с неговата търговия, стопанска дейност, занаят или професия;
3. Настоящата директива не засяга националното общо договорно право, като правилата относно действителността, сключването или действието на договора, доколкото аспектите на общото договорно право не са уредени в настоящата директива.
Член 3
Определения
За целите на настоящата директива се прилагат следните определения:
1)
„пътническа услуга“ означава:
а)
превоз на пътници;
б)
настаняване, което не е неделима част от превоза на пътници и не е за жилищни нужди;
в)
отдаване под наем на автомобили, други моторни превозни средства по смисъла на член 3, параграф 11 от Директива 2007/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (16) или на мотоциклети, за които се изисква свидетелство за управление категория А съгласно член 4, параграф 3, буква в) от Директива 2006/126/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (17);
г)
всяка друга туристическа услуга, която не е неразделна част от пътническа услуга по смисъла на букви а), б) или в);
2)
„туристически пакет“ означава комбинация от най-малко два различни вида пътнически услуги за целите на едно и също пътуване или ваканция, ако:
а)
тези услуги са комбинирани от един търговец, включително по искане или в съответствие с избора на пътуващия, преди сключването на един-единствен договор за всички услуги; или
б)
независимо от това дали се сключват самостоятелни договори с отделни доставчици на пътнически услуги, тези услуги се:
i)
закупуват от един-единствен пункт за продажби и са били подбрани преди пътуващият да се съгласи да плати,
ii)
предлагат, продават или заплащат на пакетна или обща цена,
iii)
рекламират или продават под названието „туристически пакет“ или под сходно название,
iv)
комбинират след сключването на договор, с който търговецът дава право на пътуващия да избере измежду подбрани различни видове пътнически услуги, или
v)
закупуват от отделни търговци посредством свързани процеси за онлайн резервации, при които името на пътуващия, информацията за плащането от негова страна и адресът на електронната му поща се предават от търговеца, с когото е сключен първият договор, на друг търговец или търговци и не по-късно от 24 часа след потвърждаването на резервацията за първата пътническа услуга се сключи договор с другия търговец или търговци.
Комбинация от пътнически услуги, при която не повече от един вид пътническа услуга по смисъла на точка 1, букви а), б) или в) е комбинирана с една или повече туристически услуги по смисъла на точка 1, буква г), не се счита за туристически пакет, ако последните услуги:
а)
не представляват значителен дял от стойността на комбинацията и не са рекламирани като съществена характеристика на комбинацията или по друг начин не представляват съществена характеристика на комбинацията; или
б)
са избрани и закупени едва след като е започнало изпълнението на пътническа услуга, посочена в точка 1, букви а), б) или в);
3)
„договор за пакетно туристическо пътуване“ означава договор за туристическия пакет като цяло или, ако туристическият пакет се предоставя съгласно самостоятелни договори, всички договори, отнасящи се за пътнически услуги, включени в туристическия пакет;
4)
„започване на изпълнението на туристическия пакет“ означава началото на изпълнението на пътническите услуги, включени в туристическия пакет;
5)
„свързани пътнически услуги“ означава най-малко два различни вида пътнически услуги, закупени за целите на едно и също пътуване или ваканция, които не представляват туристически пакет и водят до сключване на самостоятелни договори с отделни доставчици на пътнически услуги, ако търговец посредничи:
а)
при отделния избор и отделното заплащане на всяка пътническа услуга от пътуващите в рамките на едно посещение или един контакт със собствения му пункт за продажби; или
б)
по целенасочен начин при закупуването на поне една допълнителна пътническа услуга от друг търговец, когато договорът с този друг търговец е сключен не по-късно от 24 часа след потвърждаването на резервацията за първата пътническа услуга.
Когато са закупени не повече от един вид пътническа услуга, посочена в точка 1, буква а), б) или в), и една или повече туристически услуги, посочени в точка 1, буква г), те не представляват свързана пътническа услуга, ако тези услуги не представляват значителна част от комбинираната стойност на услугите, не са рекламирани като съществена характеристика на комбинацията и не представляват по друг начин съществена характеристика на пътуването или ваканцията;
6)
„пътуващ“ означава всяко лице, което се стреми да сключи договор, попадащ в обхвата на настоящата директива, или което има право да пътува въз основа на такъв договор;
7)
„търговец“ означава всяко физическо лице или юридическо лице, независимо дали последното е частна или държавна собственост, което действа, включително чрез друго лице, действащо от негово име или за негова сметка, за цели, които влизат в рамките на неговата търговска или стопанска дейност, занаят или професия, във връзка с договори, попадащи в обхвата на настоящата директива, независимо дали действа като организатор, търговец на дребно, търговец, посредничещ за свързана пътническа услуга, или доставчик на пътническа услуга;
8)
„организатор“ означава търговец, който комбинира и продава или предлага за продажба туристически пакети, било то пряко, било то чрез друг търговец или заедно с друг търговец, или търговецът, който предава данните на пътуващия на друг търговец в съответствие с точка 2, буква б, подточка v);
9)
„търговец на дребно“ означава търговец, различен от организатора, който продава или предлага за продажба туристически пакети, комбинирани от организатор;
10)
„установяване“ означава установяване, съгласно определението в член 4, точка 5 от Директива 2006/123/ЕО;
11)
„траен носител“ означава всяко средство, даващо възможност на пътуващия или на търговеца да съхранява информация, изпратена лично до него, по начин, който позволява бъдещото ѝ използване, за срок, съответстващ на целите, за които е предназначена информацията, и което позволява идентичното възпроизвеждане на съхранената информация;
12)
„непредотвратими и извънредни обстоятелства“ означава ситуация извън контрола на страната, която се позовава на тази ситуация, чиито последици не биха могли да бъдат избегнати дори при вземането на всички разумни мерки;
13)
„липса на съответствие“ означава неизпълнение или неточно изпълнение на пътническите услуги, включени в туристически пакет;
14)
„малолетно или непълнолетно лице“ означава лице на възраст под 18 години;
15)
„пункт за продажби“ означава всякакъв обект за търговия на дребно, движим или недвижим, или уебсайт за търговия на дребно или подобна платформа за онлайн продажби, включително когато уебсайтове за продажба на дребно или платформи за онлайн продажба се представят на пътуващите като един-единствен механизъм, в това число телефонна услуга;
16)
„репатриране“ означава връщането на пътуващия на мястото на заминаване или на друго място, за което страните по договора се споразумеят.
Член 4
Степен на хармонизация
Държавите членки не могат да запазват или да въвеждат в своето национално право разпоредби, отклоняващи се от предвидените в настоящата директива, включително повече или по-малко строги разпоредби, с които да се гарантира различно равнище на защита на пътуващите, освен ако в настоящата директива не е предвидено друго.
ГЛАВА II
ЗАДЪЛЖЕНИЯ ЗА ПРЕДОСТАВЯНЕ НА ИНФОРМАЦИЯ И СЪДЪРЖАНИЕ НА ДОГОВОРА ЗА ПАКЕТНО ТУРИСТИЧЕСКО ПЪТУВАНЕ
Член 5
Преддоговорна информация
1. Държавите членки гарантират, че преди пътуващият да бъде обвързан от договор за пакетно туристическо пътуване или от съответна оферта, организаторът, а ако пакетът се продава чрез търговец на дребно, и търговецът на дребно предоставят на пътуващия стандартна информация, като се използва съответният формуляр, съдържащ се в част А или част Б от приложение I, както и следната информация, доколкото е приложима за туристическия пакет:
а)
основните характеристики на пътническите услуги:
i)
дестинацията(ите) на пътуването, маршрута и периодите на престой, с посочване на датите, а когато е включено настаняване, и броя на включените нощувки;
ii)
вида, характеристиките и категориите на средствата за превоз, местата, датите и часовете на отпътуване и връщане, продължителността на междинните спирания и местата, където те се правят, и транспортните връзки.
Когато все още не е определен точен час, организаторът и, когато е приложимо - търговецът на дребно, информира пътуващия за приблизителните часове на отпътуване и връщане;
iii)
местоположението, основните характеристики и, когато е приложимо, туристическата категория на местата за настаняване съгласно правилата на съответната държава на местоназначението;
iv)
предвидените хранения;
v)
посещенията, екскурзията(ите) или другите услуги, включени в общата цена, договорена за туристическия пакет;
vi)
когато от контекста не става ясно дали някои от пътническите услуги ще бъдат предоставени на пътуващия като част от група и, ако това е така - когато е възможно, приблизителния размер на групата;
vii)
когато използването от пътуващия на други туристически услуги зависи от ефективната устна комуникация - езика, на който тези услуги ще бъдат извършени; и
viii)
дали пътуването или ваканцията са като цяло подходящи за лица с ограничена подвижност, както и, при поискване от страна на пътуващия, точна информация дали пътуването или ваканцията са подходящи с оглед на потребностите на пътуващия;
б)
търговските наименования и географските адреси на организатора и на търговеца на дребно, ако има такъв, както и телефонните им номера и, когато е приложимо, адресите на електронните им пощи;
в)
общата цена на пакета с включени данъци, а когато е приложимо и с включени всички допълнителни такси, налози и други разходи или, ако тези разходи не могат да бъдат изчислени в разумна степен преди сключването на договора, посочване на вида допълнителни разходи, които може да се наложи да бъдат заплатени от пътуващия;
г)
условията на плащане, включително всякакви суми или процент от цената, които трябва да бъдат платени като първоначална вноска, и срока за изплащане на остатъка, или финансовите гаранции, които пътуващият трябва да заплати или предостави;
д)
минималния брой участници, необходим за провеждане на предвидения туристически пакет, и крайния срок, посочен в член 12, параграф 3, буква а), за евентуално прекратяване на договора преди започване на изпълнението на туристическия пакет, ако този брой не е набран;
е)
обща информация за паспортните и визовите изисквания, включително приблизителни срокове за получаване на визи, и информация във връзка със здравните изисквания в държавата на местоназначението;
ж)
информация за възможността пътуващият да прекрати договора по всяко време, преди започване на изпълнението на туристическия пакет, и след като заплати подходяща такса за прекратяване, или, когато е приложимо, изискваните от организатора стандартни такси за прекратяване, в съответствие с член 12, параграф 1;
з)
информация за сключването - по желание или задължително - на застрахователна полица за покриване на разходите при прекратяване на договора от страна на пътуващия или на разходите за съдействие, включително репатриране, в случай на злополука, болест или смърт;
За сключените по телефона договори за пакетни туристически пътувания организаторът и, когато е приложимо - търговецът на дребно, предоставят на пътуващия стандартната информация, посочена в приложение I, част Б, и информация, предвидена в букви а) - з) от първата алинея.
2. По отношение на туристическите пакети, определени в член 3, точка 2, буква б), подточка v), организаторът и търговецът, на когото са предадени данните, гарантират, че преди пътуващият да бъде обвързан от договор или друга съответна оферта, всеки от тях му предоставя информацията, посочена в параграф 1, първа алинея, букви а) - з) от настоящия член, доколкото тази информация има отношение към пътническите услуги, които предлагат. Същевременно организаторът предоставя и стандартната информация, посочена в приложение I, част В.
3. Информацията по параграфи 1 и 2 се предоставя по ясен, разбираем и видим начин. Когато тази информация се предоставя в писмена форма, тя трябва да е четливо изписана.
Член 6
Обвързващ характер на преддоговорната информация и сключване на договора за пакетно туристическо пътуване
1. Държавите членки правят необходимото, за да се гарантира, че информацията, предоставена на пътуващия съгласно член 5, параграф 1, първа аления букви а), в), г), д) и ж), съставлява неразделна част от договора за пакетно туристическо пътуване и не може да бъде променяна, освен ако договарящите се страни не се споразумеят изрично за друго. Организаторът и, когато е приложимо - търговецът на дребно, съобщават на пътуващия всички промени на преддоговорната информация по ясен, разбираем и виден начин преди сключването на договора за пакетно туристическо пътуване.
2. Ако организаторът и, когато е приложимо - търговецът на дребно, не са спазили изискванията относно информацията за допълнителните такси, налози или други разходи по член 5, параграф 1, първа алинея, буква в) преди сключването на договора за пакетно туристическо пътуване, пътуващият не заплаща тези такси, налози или други разходи.
Член 7
Съдържание на договора за пакетно туристическо пътуване и документи, които трябва да бъдат представени, преди започване на изпълнението на туристическия пакет
1. Държавите членки гарантират, че договорите за пакетно туристическо пътуване са изготвени на ясен и разбираем език и, доколкото са в писмена форма, са четливо изписани. При сключване на договора за пакетно туристическо пътуване или без необосновано забавяне след това, организаторът или търговецът на дребно предоставя на пътуващия копие от договора или потвърждение на договора на траен носител. Ако договорът за пакетно туристическо пътуване е бил сключен във физическото присъствие на страните по договора, пътуващият има право да поиска хартиен екземпляр.
По отношение на договорите извън търговския обект по смисъла на член 2, точка 8 от Директива 2011/83/ЕС на пътуващия се предоставя копие или потвърждение на договора за пакетно туристическо пътуване на хартия или, ако той се съгласи, на друг траен носител.
2. В договора за пакетно туристическо пътуване или потвърждението на договора се описва цялото съдържание на договореното, което включва цялата информация, посочена в член 5, параграф 1, първа алинея, букви а) - з), както и следната информация:
а)
специалните изисквания на пътуващия, приети от организатора;
б)
информация, че организаторът:
i)
носи отговорност за надлежното изпълнение на всички включени пътнически услуги в съответствие с член 13; и
ii)
е задължен да окаже съдействие в съответствие с член 16, ако пътуващият изпадне в затруднение;
в)
наименованието на образуванието, което отговаря за защитата при несъстоятелност, и неговите данни за връзка, включително географския му адрес, а когато е приложимо и наименованието на компетентния орган, определен от съответната държава членка за тази цел, както и неговите данни за връзка;
г)
наименованието, адреса, телефонния номер, адреса на електронната поща и, когато е приложимо, номера на факса на местния представител на организатора, на звено за контакт или друга служба, които да позволят на пътуващия да осъществи бърза връзка и ефикасна комуникация с организатора, да търси съдействие при затруднение или да подаде оплакване във връзка с установено несъответствие в хода на изпълнението на туристическия пакет;
д)
информация, че от пътуващия се изисква да съобщава за всяка липса на съответствие, която той забележи в хода на изпълнението на туристическия пакет, съгласно член 13, параграф 2;
е)
когато малолетни или непълнолетни лица, непридружавани от родител или друго упълномощено лице, пътуват въз основа на договор за пакетно туристическо пътуване, включващо настаняване, се предоставя информация, която позволява пряк контакт с малолетното или непълнолетното лице или с отговорното за него лице в мястото на престой на малолетното или непълнолетното лице;
ж)
информация за наличните вътрешни процедури за разглеждане на жалби и за алтернативните механизми за разрешаване на спорове („АРС“) съгласно Директива 2013/11/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (18) и когато е приложимо - информация за структурата за АРС, в чийто обхват попада търговецът, и за платформата за онлайн решаване на спорове съгласно Регламент (ЕС) № 524/2013 на Европейския парламент и на Съвета (19);
з)
информация за правото на пътуващия да прехвърли договора на друг пътуващ съгласно член 9.
3. По отношение на туристическите пакети, определени в член 3, точка 2, буква б), подточка v), търговецът, на когото са предадени данните, информира организатора за сключването на договора, водещ до създаването на пакет. Търговецът предоставя на организатора информацията, която му е необходима да изпълни задълженията си като такъв.
Веднага щом организаторът бъде информиран за създаването на пакет, той предоставя на пътуващия информацията, посочена в параграф 2, букви а) - з) на траен носител.
4. Информацията по параграфи 2 и 3 се поднася по ясен, разбираем и видим начин.
5. В разумен срок преди започване на изпълнението на туристическия пакет организаторът предоставя на пътуващия необходимите разписки, ваучери и билети, информация за часовете на отпътуване по разписание и, когато е приложимо, информация за крайния срок за регистрация, както и за часовете по разписание на междинните спирания, транспортните връзки и пристигането.
Член 8
Тежест на доказване
По отношение на спазването на изискванията за предоставяне на информация, предвидени в настоящата глава, тежестта на доказване се носи от търговеца.
ГЛАВА III
ПРОМЕНИ В ДОГОВОРА ЗА ПАКЕТНО ТУРИСТИЧЕСКО ПЪТУВАНЕ, ПРЕДИ ЗАПОЧВАНЕ НА ИЗПЪЛНЕНИЕТО НА ТУРИСТИЧЕСКИЯ ПАКЕТ
Член 9
Прехвърляне на договора за пакетно туристическо пътуване на друг пътуващ
1. Държавите членки гарантират, че пътуващият може да прехвърли договора за пакетно туристическо пътуване на лице, което отговаря на всички изисквания, приложими към въпросния договор, след като на траен носител е дал на организатора предизвестие в разумен срок преди започване на изпълнението на туристическия пакет. Предизвестие, дадено не по-късно от седем дни преди започване на изпълнението на туристическия пакет при всички случаи се смята за извършено в разумен срок.
2. Лицето, което прехвърля, и лицето, на което се прехвърля договорът за пакетно туристическо пътуване, са солидарно отговорни за заплащане на оставащата сума по договора и за всички допълнителни такси, налози или други разходи, произтичащи от прехвърлянето. Организаторът информира прехвърлящия за действителните разходи по прехвърлянето. Тези разходи не могат да бъдат неоправдано високи и не могат да превишават действителните разходи, направени от организатора поради прехвърлянето на договора за пакетно туристическо пътуване.
3. Задължение на организатора е да представи на прехвърлящия доказателства за допълнителните такси, налози и други разходи, произтичащи от прехвърлянето на договора за пакетно туристическо пътуване.
Член 10
Промяна на цената
1. Държавите членки правят необходимото, за да се гарантира, че след сключването на договора за пакетно туристическо пътуване цените могат да се повишават само ако в договора изрично е предвидена тази възможност и ако е посочено, че пътуващият има право на намаление на цената по параграф 4. В този случай в договора за пакетно туристическо пътуване се посочва как се изчислява промяната на цената. Увеличаване на цената е възможно по изключение като пряко следствие от промени във:
а)
цената на превоза на пътници в резултат на разходите за гориво или други източници на енергия;
б)
размера на данъците или таксите върху включените в договора пътнически услуги, наложени от трета страна, която не участва пряко в изпълнението на туристическия пакет, включително туристически такси, такси за кацане или такси за отвеждане към или слизане от борда в пристанища и летища; или
в)
обменните курсове, отнасящи се за пакета.
2. Ако увеличението на цената, посочено в параграф 1 от настоящия член, надхвърля 8 % от общата цена на туристическия пакет, се прилага член 11, параграфи 2 и 5.
3. Независимо от неговия размер, увеличение на цената е възможно само ако организаторът е уведомил пътуващия за него ясно и разбираемо, заедно с обосновка за това увеличение и изчисления, представени на траен носител, не по-късно от 20 дни преди започване на изпълнението на туристическия пакет.
4. Ако договорът за пакетно туристическо пътуване предвижда възможността за увеличение на цената, пътуващият има право на намаление на цената, съответстващо на намаление на разходите, посочени в параграф 1, букви а), б) и в), което става след сключването на договора до започване на изпълнението на туристическия пакет.
5. В случай на намаление на цената организаторът има право да приспадне действителните административни разходи, произтичащи от възстановяването на дължимата сума на пътуващия. По искане на пътуващия организаторът представя доказателства за тези административни разходи.
Член 11
Промяна на други клаузи от договора за пакетно туристическо пътуване
1. Държавите членки гарантират, че преди започване на изпълнението на туристическия пакет организаторът не може да изменя едностранно клаузи на договора за пакетно туристическо пътуване, различни от цената, в съответствие с член 10, освен ако:
а)
организаторът си е запазил това право в договора;
б)
промяната е незначителна; и
в)
организаторът информира пътуващия за промяната по ясен, разбираем и видим начин на траен носител.
2. Ако преди започване на изпълнението на туристическия пакет организаторът бъде принуден да промени значително някоя от основните характеристики на пътническите услуги по член 5, параграф 1, първа алинея, буква а) или не може да изпълни някое от специалните изисквания по член 7, параграф 2, буква а), или предложи да увеличи цената на пакета с повече от 8 % съгласно член 10, параграф 2, пътуващият може в посочен от организатора разумен срок:
а)
да приеме предложената промяна или
б)
да прекрати договора без да заплаща такса за прекратяване на договора.
Ако пътуващият прекрати договора за пакетно туристическо пътуване, той може да приеме туристически пакет заместител, когато организаторът предлага такъв, ако е възможно, със същото или по-високо качество.
3. Без необосновано забавяне организаторът информира пътуващия по ясен, разбираем и видим начин на траен носител за:
а)
предложените промени, посочени в параграф 2, и по целесъобразност в съответствие с параграф 4, въздействието им върху цената на туристическия пакет;
б)
разумния срок, в рамките на който пътуващият да уведоми организатора за решението си съгласно параграф 2;
в)
последиците съгласно приложимото национално право, ако пътуващият не реагира в рамките на срока по буква б); и
г)
когато е приложимо, предложеният туристически пакет заместител и неговата цена.
4. Ако измененията на договора за пакетно туристическо пътуване, посочени в параграф 2, първа алинея, или туристическият пакет заместител, посочен в параграф 2, втора алинея, водят до по-ниско качество или стойност на туристическия пакет, пътуващият има право на съответно намаление на цената.
5. Ако договорът за пакетно туристическо пътуване бъде прекратен съгласно параграф 2, първа алинея, буква б) от настоящия член и пътуващият не приеме туристически пакет заместител, организаторът възстановява всички плащания, които е получил от пътуващия или от негово име, без необосновано забавяне и при всички случаи не по-късно от 14 дни след прекратяването на договора. Член 14, параграфи 2, 3, 4, 5 и 6 се прилагат съответно.
Член 12
Прекратяване на договора за пакетно туристическо пътуване и право на отказ от договора преди започване на изпълнението на туристическия пакет
1. Държавите членки гарантират, че пътуващият може да прекрати договора за пакетно туристическо пътуване по всяко време преди започване на изпълнението на туристическия пакет. Когато пътуващият прекрати договора съгласно настоящия параграф, той може да бъде задължен да заплати на организатора подходяща и обоснована такса за прекратяване на договора. В договора за пакетно туристическо пътуване могат да бъдат предвидени разумни по размер стандартни такси за прекратяване на договора, изчислени въз основа на момента, в който се прекратява договорът преди започване на изпълнение на туристическия пакет и очакваните икономии на разходи и приходи от алтернативно реализиране на пътническите услуги. При липсата на стандартни такси за прекратяване на договора, размерът на таксата за прекратяване съответства на цената на туристическия пакет, от която се приспадат икономиите на разходи и приходите от алтернативно реализиране на пътническите услуги. По искане на пътуващия организаторът представя обосновка за размера на таксите за прекратяване на договора.
2. Независимо от параграф 1 пътуващият има право да прекрати договора за пакетно туристическо пътуване преди започване на изпълнението на туристическия пакет, без да заплаща никаква такса за прекратяване на договора в случай на непредотвратими и извънредни обстоятелства, настъпили в мястото на дестинацията или в непосредствена близост до него, които засягат значително изпълнението на туристическия пакет или превоза на пътници до дестинацията. При прекратяване на договора за пакетно туристическо пътуване съгласно настоящия параграф пътуващият има право на пълно възстановяване на всички направени плащания за туристическия пакет, но няма право на допълнително обезщетение.
3. Организаторът може да прекрати договора за пакетно туристическо пътуване и да възстанови на пътуващия изцяло всички плащания, направени за туристическия пакет, без да дължи допълнително обезщетение, ако:
а)
набраният брой участници в туристическия пакет е по-малък от минималния брой, посочен в договора, и организаторът уведомява пътуващия за прекратяването на договора в определения в договора срок, но не по-късно от:
i)
20 дни преди започване на изпълнението на туристическия пакет в случай на пътувания с продължителност по-голяма от шест дни;
ii)
седем дни преди започване на изпълнението на туристическия пакет в случай на пътувания с продължителност от два до шест дни;
iii)
48 часа преди започване на изпълнението на туристическия пакет в случай на пътувания с продължителност по-малка от два дена;
или
б)
организаторът е възпрепятстван да изпълни договора поради непредотвратими и извънредни обстоятелства и е уведомил пътуващия за прекратяването на договора без необосновано забавяне и преди започване на изпълнението на туристическия пакет.
4. Организаторът възстановява всички суми, дължими по параграфи 2 и 3, а по отношение на параграф 1 възстановява всички плащания, направени за пакета от пътуващия или от негово име, след приспадане на съответната такса за прекратяване на договора. Тези дължими суми или плащания се възстановяват на пътуващия без необосновано забавяне и при всички случаи не по-късно от 14 дни след прекратяване на договора за пакетно туристическо пътуване.
5. По отношение на договори извън търговския обект държавите членки могат да предвидят в националното си право, че пътуващият разполага с правото да се откаже от договора за пакетно туристическо пътуване в 14-дневен срок, без да посочва причини за това.
ГЛАВА IV
ИЗПЪЛНЕНИЕ НА ТУРИСТИЧЕСКИЯ ПАКЕТ
Член 13
Отговорност за изпълнението на туристическия пакет
1. Държавите членки гарантират, че организаторът носи отговорност за изпълнението на пътническите услуги, включени в договора за пакетно туристическо пътуване, независимо дали те се извършват от него или от други доставчици на пътнически услуги.
Държавите членки могат да запазят или да въведат в националното си право разпоредби, съгласно които търговецът на дребно също носи отговорност за изпълнението на туристическия пакет. В такъв случай разпоредбите на член 7 и глава III, настоящата глава и глава V, които се прилагат спрямо организатора, се прилагат също mutatis mutandis за търговеца на дребно.
2. Пътуващият уведомява организатора без необосновано забавяне, като се отчитат конкретните за случая обстоятелства, за всяка липса на съответствие, която установи при изпълнението на пътническа услуга, включена в договора за пакетно туристическо пътуване.
3. Ако някоя от пътническите услуги не се изпълнява съгласно предвиденото в договора за пакетно туристическо пътуване, организаторът коригира липсата на несъответствие, освен ако:
а)
това е невъзможно; или
б)
предполага непропорционално високи разходи предвид степента на несъответствието и стойността на засегнатите пътнически услуги.
Ако организаторът, в съответствие с буква а) или буква б) от първа алинея от настоящия параграф, не коригира липсата на съответствие, се прилага член 14.
4. Без да се засягат изключенията по параграф 3, ако организаторът не коригира липсата на съответствие в рамките на разумен срок, определен от пътуващия, последният може сам да направи това и да поиска възстановяване на необходимите разходи. Не е необходимо пътуващият да определя срок, ако организаторът откаже да поправи липсата на съответствие или ако е наложително корекцията да бъде извършена незабавно.
5. Когато значителна част от пътническите услуги не може да бъде изпълнена съгласно уговореното в договора за пакетно туристическо пътуване, организаторът предлага, без допълнителни разходи за пътуващия, подходящи алтернативни услуги, когато е възможно, със същото или по-високо качество от предвидените в договора, за продължаването на изпълнението на туристическия пакет, включително когато връщането на пътуващия до началния пункт на пътуването не е осигурено съгласно договореното.
Ако предложените алтернативни услуги водят до пакет с по-ниско качество от предвиденото в договора за пакетно туристическо пътуване, организаторът предлага на пътуващия подходящо намаление на цената.
Пътуващият може да отхвърли предложените алтернативни услуги само ако същите са несъвместими с уговореното в договора за пакетно туристическо пътуване или ако предложеното намаление на цената е неадекватно.
6. Когато липсата на съответствие съществено засяга изпълнението на туристическия пакет и организаторът не успее да поправи тази липса в рамките на разумен срок, определен от пътуващия, пътуващият може да прекрати договора за пакетно туристическо пътуване без да заплаща такса за прекратяване на договора и, по целесъобразност, да поиска, в съответствие с член 14, намаление на цената и/или обезщетение за претърпените вреди.
Ако е невъзможно да се предложат алтернативни услуги или ако пътуващият отхвърли предложените алтернативни услуги в съответствие с параграф 5, трета алинея от настоящия член, пътуващият има право, при целесъобразност, на намаляване на цената и/или обезщетение за претърпените вреди в съответствие с член 14 без да се прекратява договорът за пакетно туристическо пътуване.
Ако пакетът включва превоз на пътници в случаите, посочени в първа и втора алинея, организаторът осигурява и завръщането на пътуващия с равностоен транспорт без неоснователно забавяне и без допълнителни разходи за него.
7. Доколкото поради непредотвратими и извънредни обстоятелства не е възможно да се гарантира завръщането на пътуващия, както е уговорено в договора за пакетно туристическо пътуване, организаторът поема разходите за необходимото настаняване по възможност от равностойна категория за не повече от три нощувки за всеки пътуващ. Когато в законодателството на Съюза в областта на правата на пътниците са предвидени по-големи срокове по отношение на съответните транспортни средства за връщането на пътуващия, се прилагат тези срокове.
8. Ограничението на разходите по параграф 7 от настоящия член не се прилага по отношение на лицата с ограничена подвижност съгласно определението в член 2, буква а) от Регламент (ЕО) № 1107/2006, както и по отношение на придружаващите ги лица, бременните жени, малолетните и непълнолетните лица без придружител, както и лицата, нуждаещи се от специална медицинска помощ, при условие че организаторът е бил уведомен за особените им нужди най-малко 48 часа преди започване на изпълнението на туристическия пакет. Организаторът не може да се позовава на непредотвратими и извънредни обстоятелства, за да ограничи отговорността по параграф 7 от настоящия член, ако съответният доставчик на услуги за превоз не може да се позовава на такива обстоятелства съгласно приложимото законодателство на Съюза.
Член 14
Намаление на цената и обезщетение за претърпени вреди
1. Държавите членки гарантират, че пътуващият има право на подходящо намаление на цената за времето, през което е имало липса на съответствие, освен ако организаторът докаже, че липсата на съответствие се дължи на пътуващия.
2. Пътуващият има право да получи обезщетение от организатора за всички вреди, претърпени в резултат на липсата на съответствие с договора. Обезщетението се извършва без необосновано забавяне.
3. Пътуващият няма право на обезщетение за претърпени вреди, ако организаторът докаже, че липсата на съответствие:
а)
се дължи на пътуващия;
б)
се дължи на трето лице, несвързано с предоставянето на включените в договора за пакетно туристическо пътуване пътнически услуги, и не може да се предвиди или избегне; или
в)
се дължи на непредотвратими и извънредни обстоятелства.
4. Доколкото международните конвенции, обвързващи Съюза, ограничават размера на обезщетението или условията, при които то се дължи от доставчик, извършващ пътническа услуга, която е част от туристически пакет, същите ограничения се прилагат и за организатора. Доколкото международните конвенции, които не са обвързващи за Съюза, ограничават обезщетението, което се дължи от доставчика на услуги, държавите членки могат да ограничат в съответен размер обезщетението, което трябва да се изплати от организатора. В други случаи в договора за пакетно туристическо пътуване може да се предвижда ограничение за обезщетението, което се дължи от организатора, при условие че това ограничение не се прилага за телесни повреди или вреди, причинени умишлено или поради небрежност, и не възлиза на по-малко от тройния размер на общата цена на пакета.
5. Правото на обезщетение или на намаление на цената съгласно настоящата директива не засяга правата на пътуващите съгласно Регламент (ЕО) № 261/2004, Регламент (ЕО) № 1371/2007, Регламент (ЕО) № 392/2009 на Европейския парламент и на Съвета (20), Регламент (ЕС) № 1177/2010 и Регламент (ЕС) № 181/2011 и съгласно международните конвенции. Пътуващите имат право да предявяват правни претенции съгласно настоящата директива и съгласно посочените регламенти и международни конвенции. Обезщетението или намалението на цената, предоставени съгласно настоящата директива, и обезщетението или намалението на цената, предоставени съгласно посочените регламенти и международни конвенции, се приспадат едно от друго, за да се избегне свръхкомпeнсиране.
6. Давностният срок за предявяване на правните претенции по настоящия член не може да бъде по-кратък от две години.
Член 15
Възможност за осъществяване на контакт с организатора посредством търговеца на дребно
Без да се засяга член 13, параграф 1, втора алинея, държавите членки гарантират възможността пътуващият да отправя съобщения, искания или жалби във връзка с изпълнението на пакета пряко до търговеца на дребно, чрез когото е закупен пакетът. Търговецът на дребно препраща тези съобщения, искания или жалби на организатора без необосновано забавяне.
За целите на спазването на сроковете или давностните срокове получаването на посочените в първа алинея съобщения, искания или жалби от търговеца на дребно се счита за получаване от страна на организатора.
Член 16
Задължение за оказване на съдействие
Държавите членки гарантират, че организаторът без необосновано забавяне оказва подходящо съдействие на изпаднал в затруднение пътуващ, включително при обстоятелствата, посочени в член 13, параграф 7, и по-специално:
а)
като осигури подходяща информация относно услугите в областта на здравеопазването, местните власти и консулските услуги; и
б)
като окаже съдействие на пътуващия да осъществи комуникации от разстояние и като помогне на пътуващия да намери алтернативни пътнически услуги.
Организаторът може да изисква заплащането на разумна такса за такова съдействие, ако затруднението е предизвикано умишлено или по небрежност от страна на пътуващия. Във всички случаи тази такса не може да надвишава действителните разходи, възникнали за организатора.
ГЛАВА V
ЗАЩИТА ПРИ НЕСЪСТОЯТЕЛНОСТ
Член 17
Ефективност и обхват на защитата при несъстоятелност
1. Държавите членки гарантират, че установените на тяхна територия организатори, предоставят обезпечение за възстановяване на всички плащания, направени от пътуващите или от тяхно име, доколкото съответните услуги не са били изпълнени в резултат на несъстоятелност на организатора. Ако превозът на пътници е включен в договора за пакетно туристическо пътуване, организаторите предоставят и обезпечение за репатрирането на пътуващите. Може да бъде предложено продължаване на туристическия пакет.
Организаторите, които не са установени в държава членка и които продават или предлагат за продажба туристически пакети в държава членка или които по някакъв начин насочват подобни дейности към държава членка, са задължени да предоставят обезпечение съгласно правото на тази държава членка.
2. Обезпечението, посочено в параграф 1, е ефективно и покрива разумно предвидими разходи. То покрива размера на плащанията, извършени от пътуващия или от негови име по отношение на туристическите пакети, като се отчита продължителността на периода между първоначалната вноска и последната вноска и изпълнението на туристическия пакет, както и очакваните разходи за репатриране на пътниците при несъстоятелност на организатора.
3. Защитата на организатора при несъстоятелност е в полза на пътуващите независимо от местопребиваването им, мястото на заминаване или на продажба на пакета и независимо от държавата членка, в която се намира образуванието, което отговаря за защита при несъстоятелност.
4. Когато изпълнението на туристическия пакет е засегнато от несъстоятелността на организатора, обезпечението се предоставя безплатно, за да се гарантира репатрирането и при необходимост финансирането на наставянето преди репатрирането.
5. За пътнически услуги, които не са били предоставени, възстановяването на платените суми се извършва без необосновано забавяне по искане на пътуващия.
Член 18
Взаимно признаване на защитата при несъстоятелност и административно сътрудничество
1. Всяка защита при несъстоятелност, предоставена от организатор съгласно разпоредбите за транспониране на член 17 на държавата членка, в която е установен организаторът, се признава от държавите членки за отговаряща на изискванията на собствените им национални разпоредби за транспониране на член 17.
2. Държавите членки определят централни звена за контакт за улесняване на административното сътрудничество и надзора на организаторите, които работят в различни държави членки. Те съобщават координатите за връзка на тези звена за контакт на останалите държави членки и на Комисията.
3. Централните звена за контакт си предоставят едно на друго цялата необходима информация относно националните си изисквания за защита при несъстоятелност и относно образуванието или образуванията, които отговарят за защита при несъстоятелност за отделни организатори, установени на тяхна територия. Тези звена за контакт си предоставят взаимно достъп до наличните списъци на организаторите, които са изпълнили задълженията си във връзка със защитата при несъстоятелност. Всички подобни списъци са публично достъпни, включително онлайн.
4. Ако една държава членка има съмнения относно защитата при несъстоятелност на организатор, тя иска пояснения от държавата членка, в която е установен организаторът. Държавите членки отговарят на запитванията от други държави членки възможно най-бързо в зависимост от спешността и сложността на въпроса. При всички случаи първоначален отговор се дава най-късно в рамките на 15 работни дни от получаването на искането.
ГЛАВА VI
СВЪРЗАНИ ПЪТНИЧЕСКИ УСЛУГИ
Член 19
Защита при несъстоятелност и изисквания за предоставяне на информация при свързани пътнически услуги
1. Държавите членки гарантират, че търговците, които посредничат за свързани пътнически услуги, предоставят обезщетение за възстановяване на всички плащания, получени от пътуващите, доколкото пътническа услуга, която е част от свързана пътническа услуга, не се извършва в резултат на тяхната несъстоятелност. Ако тези търговци са страната, отговорна за превоза на пътниците, обезщетението покрива също тяхното репатриране. Член 17, параграф 1, втора алинея, член 17, параграфи 2-5 и член 18 се прилагат mutatis mutandis.
2. Преди пътуващият да бъде обвързан от какъвто и да било договор, който води до инициирането на свързана пътническа услуга, или от каквато и да било съответна оферта, търговецът, посредничещ за свързани пътнически услуги, включително когато търговецът не е установен в държава членка, но по някакъв начин насочва тези дейности към държава членка, посочва по ясен, разбираем и видим начин, че пътуващият:
а)
няма да се ползва от никое от правата, които по настоящата директива се прилагат изключително за туристически пакети, и че всеки доставчик на услуги ще отговаря единствено за точното изпълнение на предлаганата от него услуга по договора; както и
б)
ще се ползва от защитата при несъстоятелност съгласно параграф 1.
За да спази настоящия параграф, търговецът, посредничещ за свързани пътнически услуги, предоставя на пътуващия посочената информация чрез съответния формуляр за стандартна информация, предвиден в приложение II или, в случаите когато специфичният вид свързана пътническа услуга не е предвиден в никой от формулярите в посоченото приложение, предоставя аналогична на съдържащата се в тях информация.
3. Когато търговецът, който посредничи за свързани пътнически услуги, не спази изискванията по параграфи 1 и 2 от настоящия член, по отношение на пътническите услуги, включени в свързаната пътническа услуга, се прилагат правата и задълженията, посочени в членове 9 и 12 и глава IV.
4. Когато свързана пътническа услуга е резултат от сключването на договор между пътуващ и търговец, който не посредничи за свързаната пътническа услуга, този търговец информира търговеца, посредничещ за свързаната пътническа услуга, за сключването на съответния договор.
ГЛАВА VII
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 20
Специфични задължения на търговеца на дребно, когато организаторът е установен извън Европейското икономическо пространство
Без да се засяга член 13, параграф 1, втора алинея, когато организаторът е установен извън Европейското икономическо пространство, търговецът на дребно, установен в някоя от държавите членки, е обвързан от задълженията, предвидени за организаторите в глави IV и V, освен ако не представи доказателства, че организаторът е изпълнил изискванията по посочените глави.
Член 21
Отговорност за грешки при извършване на резервация
Държавите членки гарантират, че даден търговец носи отговорност за всички грешки, допуснати в резултат на технически дефекти в системата за резервации, за които той е отговорен, и - когато е приел да уреди резервацията на туристически пакет или на пътнически услуги, които са част от свързани пътнически услуги - за грешките, допуснати в процеса на резервиране.
Търговецът не носи отговорност за грешки при резервацията, които се дължат на пътуващия или са причинени от непредотвратими и извънредни обстоятелства.
Член 22
Регресни права
Когато организатор или, съгласно член 13, параграф 1, втора алинея или член 20, търговец на дребно изплати обезщетение, предостави намаление на цената или изпълни останалите си задължения, произтичащи от настоящата директива, държавите членки гарантират, че организаторът или търговецът на дребно има регресен иск към всяко трето лице, допринесло за събитието, станало причина за предоставяне на обезщетението, намаляването на цената или изпълнението на друго задължение.
Член 23
Императивен характер на директивата
1. Декларирането от страна на организатор на туристически пакет или от страна на търговец, посредничещ за свързана пътническа услуга, че той действа изключително като доставчик на пътническа услуга, като посредник или в каквото и да било друго качество, или че даден туристически пакет или дадена свързана пътническа услуга не представлява туристически пакет или свързана пътническа услуга, не освобождава организатора или търговеца от задълженията, които му налага настоящата директива.
2. Пътуващите не могат да се отказват от правата, предоставени им от националните мерки за транспониране на настоящата директива.
3. Договорните клаузи или изявленията на пътуващия, които пряко или косвено водят до отказ или ограничаване на правата на пътуващите, предоставени им от настоящата директива, или които имат за цел да се заобиколи прилагането на директивата, не са обвързващи за пътуващия.
Член 24
Прилагане
Държавите членки осигуряват наличието на подходящи и ефективни средства за гарантиране на спазването на настоящата директива.
Член 25
Санкции
Държавите членки определят правила за санкциите, приложими при нарушаване на националните разпоредби, приети в изпълнение на настоящата директива, и вземат всички необходими мерки за гарантиране, че тези правила се прилагат. Предвидените санкции трябва да бъдат ефективни, пропорционални и възпиращи.
Член 26
Доклад от Комисията и преглед
В срок до 1 януари 2019 г. Комисията представя доклад на Европейския парламент и Съвета относно разпоредбите на настоящата директива, които се прилагат за резервациите онлайн, направени на различни пунктове за продажби, и определянето на тези резервации като туристически пакети, свързани пътнически услуги или самостоятелни пътнически услуги, и по-специално относно определението на „туристически пакет“ по член 3, точка 2, буква б), подточка v) и дали е целесъобразно да бъде изменено или разширено това определение.
В срок до 1 януари 2021 г. Комисията представя на Европейския парламент и Съвета общ доклад относно прилагането на настоящата директива.
Докладите, посочени в първа и втора алинея се придружават при необходимост от законодателни предложения.
Член 27
Изменение на Регламент (ЕО) № 2006/2004 и на Директива 2011/83/ЕС
1. Точка 5 от приложението към Регламент (ЕО) № 2006/2004 се заменя със следното:
„5.
Директива (ЕС) 2015/2302 на Европейския парламент и на Съвета (21)
2. Член 3, параграф 3, буква ж) от Директива 2011/83/ЕС се заменя със следното:
„ж)
за пакетни туристически пътувания съгласно определението в член 3, точка 2 от Директива (ЕС) 2015/2302 на Европейския парламент и на Съвета (22).
Член 6, параграф 7, член 8, параграфи 2 и 6, членове 19, 21 и 22 от настоящата директива се прилагат mutatis mutandis за туристическите пакети съгласно определението в член 3, точка 2 от Директива (ЕС) 2015/2302 по отношение на пътуващи, съгласно определението в член 3, точка 6 от посочената директива.
ГЛАВА VIII
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 28
Транспониране
1. Държавите членки приемат и публикуват не по-късно от 1 януари 2018 г. законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива. Те незабавно предоставят на Комисията текста на тези разпоредби.
2. Те прилагат тези разпоредби от 1 юли 2018 г.
3. Когато държавите членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът за извършване на позоваването се определят от държавите членки.
4. Държавите членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 29
Отмяна
Директива 90/314/ЕИО се отменя, считано от 1 юли 2018 г.
Позоваванията на отменената директива се считат за позовавания на настоящата директива и се четат съгласно таблицата на съответствието в приложение III.
Член 30
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 31
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите членки.
Съставено в Страсбург на 25 ноември 2015 година.
DIRECTIVA (UE) 2015/2302 DEL PARLAMENTO EUROPEO Y DEL CONSEJO
de 25 de noviembre de 2015
relativa a los viajes combinados y a los servicios de viaje vinculados, por la que se modifican el Reglamento (CE) no 2006/2004 y la Directiva 2011/83/UE del Parlamento Europeo y del Consejo y por la que se deroga la Directiva 90/314/CEE del Consejo
EL PARLAMENTO EUROPEO Y EL CONSEJO DE LA UNIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea y, en particular, su artículo 114,
Vista la propuesta de la Comisión Europea,
Previa transmisión del proyecto de acto legislativo a los Parlamentos nacionales,
Visto el dictamen del Comité Económico y Social Europeo (1),
Previa consulta al Comité de las Regiones,
De conformidad con el procedimiento legislativo ordinario (2),
Considerando lo siguiente:
(1)
La Directiva 90/314/CEE del Consejo (3) establece una serie de importantes derechos de los consumidores en relación con los viajes combinados, en particular por lo que se refiere a los requisitos de información, la responsabilidad de los empresarios en relación con la ejecución del viaje combinado y la protección frente a la insolvencia del organizador o minorista. Sin embargo, es necesario adaptar el marco legislativo a la evolución del mercado para adecuarlo mejor al mercado interior, eliminar ambigüedades y colmar las lagunas legislativas.
(2)
El turismo desempeña un papel importante en la economía de la Unión, y los viajes combinados, las vacaciones combinadas y los circuitos combinados («viajes combinados») representan una parte significativa del mercado de los viajes. Dicho mercado ha evolucionado considerablemente desde la adopción de la Directiva 90/314/CEE. Además de las cadenas de distribución tradicionales, internet se ha convertido en un medio cada vez más importante a través del que se ofrecen o venden servicios de viaje. Los servicios de viaje no solo se combinan en forma de viajes combinados preestablecidos tradicionales, sino que con frecuencia se combinan a medida. Muchas de esas combinaciones de servicios de viaje se encuentran en una situación de indefinición jurídica o no están claramente incluidos dentro del ámbito de aplicación de la Directiva 90/314/CEE. La presente Directiva tiene por objeto adaptar el alcance de la protección para tener en cuenta esta evolución, aumentar la transparencia y la seguridad jurídica de los viajeros y empresarios.
(3)
El artículo 169, apartado 1 y apartado 2, letra a), del Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea (TFUE) establece que la Unión contribuirá a la consecución de un alto nivel de protección de los consumidores mediante las medidas que adopte en virtud de su artículo 114.
(4)
La Directiva 90/314/CEE deja un amplio margen de apreciación a los Estados miembros para su transposición, razón por la cual subsisten divergencias significativas en su legislación. La fragmentación jurídica supone mayores costes para las empresas y obstáculos para los empresarios que desean desarrollar actividades transfronterizas, limitando de este modo las opciones de los consumidores.
(5)
Según el artículo 26, apartado 2, y el artículo 49 del TFUE, el mercado interior debe comprender un espacio sin fronteras interiores en el que estén garantizadas la libre circulación de mercancías y servicios y la libertad de establecimiento. Es necesario armonizar los derechos y obligaciones que se derivan de los contratos relativos a los viajes combinados y a los servicios de viaje vinculados para crear un auténtico mercado interior de los consumidores en este ámbito, estableciendo un equilibrio adecuado entre un elevado nivel de protección de los consumidores y la competitividad de las empresas.
(6)
El potencial transfronterizo del mercado de viajes combinados en la Unión aún no se ha explotado plenamente. Las disparidades entre las normas de protección de los viajeros en los distintos Estados miembros son un factor disuasorio para que los viajeros de un Estado miembro contraten viajes combinados y servicios de viaje vinculados en otro Estado miembro y, del mismo modo, un factor disuasorio para que los organizadores y los minoristas de un Estado miembro vendan tales servicios en otro Estado miembro. Para que los viajeros y los empresarios se beneficien plenamente del mercado interior, garantizando al mismo tiempo un alto nivel de protección de los consumidores en toda la Unión, es necesario progresar en la aproximación de las legislaciones de los Estados miembros relativas a los viajes combinados y a los servicios de viaje vinculados.
(7)
La mayoría de los viajeros que contratan viajes combinados o servicios de viaje vinculados son consumidores en el sentido del Derecho de la Unión en materia de defensa de los consumidores. Al mismo tiempo, no siempre es fácil distinguir entre los consumidores y los representantes de las pequeñas empresas o profesionales que reservan viajes relacionados con su negocio o profesión a través de los mismos canales de reserva que los consumidores. Dichos viajeros necesitan a menudo un nivel de protección similar. En cambio, hay empresas u organizaciones que elaboran sus fórmulas de viaje sobre la base de un convenio general, celebrado a menudo para múltiples fórmulas de viaje para un período específico, por ejemplo con una agencia de viajes. Este último tipo de fórmulas de viaje no requiere el nivel de protección previsto para los consumidores. Por lo tanto, la presente Directiva solo debe aplicarse a los viajeros de negocios, incluidos los que ejercen profesiones liberales, o a los trabajadores autónomos u otras personas físicas, en la medida en que no organicen sus viajes sobre la base de un convenio general. Para evitar la confusión con la definición del término «consumidor» utilizado en otros actos legislativos de la Unión, procede referirse a las personas amparadas por la presente Directiva como «viajeros».
(8)
Dado que los servicios de viaje pueden combinarse de muy distintas maneras, conviene considerar como viajes combinados todas las combinaciones de servicios de viaje que presenten las características que los viajeros asocian normalmente a tales viajes, en particular cuando distintos servicios de viaje se combinan en un único producto de viaje de cuya correcta ejecución asume la responsabilidad el organizador. De conformidad con la jurisprudencia del Tribunal de Justicia de la Unión Europea (4), no debe haber diferencia entre la combinación de los servicios de viaje previa a cualquier contacto con el viajero, o a petición del viajero o según la selección realizada por este. Deben aplicarse los mismos principios con independencia de que la reserva se efectúe a través de un empresario que atiende a sus clientes de manera presencial o en línea.
(9)
En aras de la transparencia, los viajes combinados deben distinguirse de los servicios de viaje vinculados, en los que los empresarios facilitan de manera presencial o en línea a los viajeros la contratación de servicios de viaje, llevándoles a celebrar contratos con distintos prestadores de servicios de viaje, inclusive mediante procesos de reserva conectados, que no presentan las características de los viajes combinados y a los que no sería apropiado imponer todas las obligaciones exigibles a estos últimos.
(10)
En vista de la evolución del mercado, conviene, por lo tanto, definir mejor los viajes combinados sobre la base de criterios objetivos alternativos, relacionados principalmente con la manera en que se presentan o contratan los servicios de viaje, y en qué casos los viajeros pueden esperar una protección razonable de la presente Directiva. Tal es el caso, por ejemplo, cuando se contratan diferentes tipos de servicios de viaje para el mismo viaje o vacación en un único punto de venta y dichos servicios se han seleccionado antes de que el viajero acepte pagar, es decir, en el mismo proceso de reserva, o cuando tales servicios se ofrecen, venden o facturan a un precio a tanto alzado o global, así como cuando son anunciados o vendidos como «viaje combinado» o bajo una denominación similar que denote una conexión estrecha entre los servicios de viaje considerados. Dicha denominación podría ser, por ejemplo, «oferta combinada», «todo incluido» o «paquete turístico o vacacional».
(11)
Procede aclarar que constituyen viajes combinados los servicios de viaje que se combinan después de la celebración de un contrato en virtud del cual un empresario permite a un viajero elegir entre una selección de diferentes tipos de servicios de viaje, como es el caso de una «caja regalo» para un viaje combinado. Además, una combinación de servicios de viaje debe considerarse un viaje combinado cuando el nombre, los datos de pago y la dirección de correo electrónico del viajero se transfieran entre los empresarios y cuando se celebre otro contrato a más tardar transcurridas 24 horas desde que se confirmó la reserva del primer servicio de viaje.
(12)
Por otra parte, los servicios de viaje vinculados deben distinguirse de los servicios de viaje que los viajeros reservan de manera autónoma, a menudo en diferentes momentos, aunque se destinen a un mismo viaje o vacación. Los servicios de viaje vinculados en línea deben distinguirse asimismo de sitios web a los que se accede mediante un enlace cuya finalidad no es la celebración de un contrato con el viajero, y de los enlaces a través de los cuales simplemente se informa a los viajeros sobre otros servicios de viaje de modo general, por ejemplo cuando un hotel o el organizador de un acontecimiento incluye en su sitio web una lista de todos los empresarios que ofrecen servicios de transporte a su establecimiento con independencia de cualquier reserva, o si se utilizan «cookies» o metadatos para insertar publicidad en sitios web.
(13)
Deben establecerse normas específicas tanto para los empresarios que, de manera presencial y en línea, ayudan a los viajeros con ocasión de una única visita o contacto con su punto de venta a celebrar contratos distintos con prestadores de servicios individuales, como para los empresarios en línea que, a través por ejemplo de procesos de reserva en línea conectados, facilitan de manera específica la contratación, como mínimo, de un servicio de viaje adicional con otro empresario, cuando se celebre un contrato a más tardar 24 horas después de la confirmación de la reserva del primer servicio de viaje. Tal facilitación suele basarse en una relación comercial remunerada entre el empresario que facilita la contratación de servicios de viaje adicionales y el otro empresario, sea cual sea el método de cálculo de tal remuneración, que puede basarse, por ejemplo, en el número de clics o en el volumen de ventas. Dichas normas se aplicarían, por ejemplo, cuando, junto con la confirmación de la reserva de un primer servicio de viaje, como un vuelo o un desplazamiento en tren, el viajero recibe una invitación para reservar un servicio de viaje adicional disponible en el destino del viaje elegido, por ejemplo el alojamiento en un hotel, con un enlace al sitio web de reservas de otro prestador de servicios o intermediario. Aunque no deben constituir viajes combinados en el sentido de la presente Directiva, en virtud de la cual un organizador es responsable de la correcta ejecución de todos los servicios de viaje, estos servicios de viaje vinculados constituyen un modelo de negocio alternativo que a menudo mantiene una fuerte competencia con los viajes combinados.
(14)
A fin de garantizar una competencia leal y de proteger a los viajeros, se debe aplicar igualmente a los servicios de viaje vinculados la obligación de proporcionar pruebas suficientes de la garantía de reembolso de los pagos y de repatriación de los viajeros en caso de insolvencia.
(15)
La contratación de un servicio de viaje de manera autónoma como servicio de viaje único no debe constituir ni un viaje combinado ni unos servicios de viaje vinculados.
(16)
Para que las condiciones estén más claras para los viajeros y estos puedan elegir con conocimiento de causa entre los diferentes tipos de fórmulas de viaje ofertadas, debe exigirse a los empresarios que, antes de que el viajero acepte pagar, indiquen claramente y de forma destacada si lo que ofrecen es un viaje combinado o son unos servicios de viaje vinculados, así como el nivel de protección aplicable. La declaración del empresario sobre la naturaleza jurídica del producto de viaje comercializado debe corresponder a la auténtica naturaleza jurídica del producto de que se trate. Las autoridades ejecutivas competentes deben intervenir en caso de que el empresario no ofrezca información precisa a los viajeros.
(17)
Solo la combinación de diferentes tipos de servicios de viaje, como alojamiento, transporte de pasajeros en autobús, tren, barco o avión, así como el alquiler de vehículos de motor o de determinadas motocicletas, debe ser tenida en cuenta a efectos de determinar si se trata de un viaje combinado o de unos servicios de viaje vinculados. El alojamiento con fines residenciales, incluido el alojamiento para cursos de idiomas de larga duración, no debe considerarse alojamiento a efectos de la presente Directiva. No deben considerarse servicios de viaje los servicios financieros como los seguros de viaje. Además, los servicios que forman parte intrínseca de otro servicio de viaje no deben considerarse servicios de viaje en sí mismos. Son, por ejemplo, el transporte de equipaje realizado como parte del transporte de viajeros, pequeños servicios de transporte, como el traslado de los pasajeros como parte de una visita guiada o los traslados entre un hotel y un aeropuerto o estación de ferrocarril, las comidas, las bebidas y los servicios de limpieza facilitados como parte del servicio de alojamiento, o el acceso a instalaciones del hotel como piscinas, saunas, balnearios o gimnasios incluidos en el alojamiento para los viajeros alojados en el hotel. Esto significa asimismo que si, a diferencia de lo que ocurre en los cruceros, se ofrece la pernoctación como parte del transporte de viajeros por carretera, ferrocarril, barco o avión, el alojamiento no debe considerarse en sí mismo un servicio de viaje si el elemento principal es claramente el transporte.
(18)
Otros servicios turísticos que no están intrínsecamente incluidos en el transporte de viajeros, el alojamiento o el alquiler de vehículos de motor o de determinadas motocicletas son, por ejemplo, las entradas para conciertos, acontecimientos deportivos, excursiones o parques de atracciones, las visitas guiadas, los forfaits de esquí y el alquiler de material deportivo, por ejemplo de esquí, o los tratamientos balnearios. No obstante, cuando servicios como los mencionados se combinan con un solo servicio de viaje de otro tipo, por ejemplo el alojamiento, únicamente deben dar lugar a la elaboración de un viaje combinado o de unos de servicios de viaje vinculados si representan una proporción significativa del valor del viaje combinado o de los servicios de viaje vinculados, o si se han publicitado como un elemento esencial del viaje o vacación o constituyen por alguna otra razón una característica esencial de este o esta. Si otros servicios turísticos representan el 25 % o más del valor de la combinación, debe considerarse que constituyen una proporción significativa del valor del viaje combinado o del de los servicios de viaje vinculados. Conviene aclarar que si se añaden otros servicios turísticos, por ejemplo, al alojamiento en el hotel, reservado como servicio independiente, después de la llegada del viajero al hotel, esto no debe constituir un viaje combinado. Lo anterior no ha de dar lugar a que se eludan las disposiciones de la presente Directiva, como sucedería con los organizadores o minoristas que ofrecen al viajero que elija anticipadamente servicios turísticos adicionales y que a continuación no ofrecen la celebración del contrato de dichos servicios hasta después de que se ha iniciado la ejecución del primer servicio de viaje.
(19)
Dado que la necesidad de proteger a los viajeros en los viajes de corta duración es menor, y con el fin de evitar cargas innecesarias para los empresarios, los viajes de menos de 24 horas que no incluyan alojamiento, así como los viajes combinados o los servicios de viaje vinculados que solamente se ofrecen o facilitan de manera ocasional y sin ánimo de lucro y únicamente a un grupo limitado de viajeros, deben quedar excluidos del ámbito de aplicación de la presente Directiva. Cabe incluir entre estos últimos, por ejemplo, los viajes organizados, como mucho unas cuantas veces al año, por organizaciones benéficas, clubes deportivos o colegios para sus miembros, y no ofrecidos al público en general. Debe informarse pública y adecuadamente acerca de tal exclusión, a fin de que los empresarios y viajeros estén correctamente informados de que este tipo de viajes combinados o servicios de viaje vinculados no están incluidos en el ámbito de aplicación de la presente Directiva.
(20)
La presente Directiva debe entenderse sin perjuicio de lo dispuesto en el Derecho contractual nacional para aquellos aspectos que no regule.
(21)
La aplicación de las disposiciones de la presente Directiva a aspectos no incluidos en su ámbito de aplicación ha de seguir siendo competencia de los Estados miembros, con arreglo al Derecho de la Unión. Los Estados miembros pueden por lo tanto mantener o establecer normas de Derecho interno que correspondan a todas o algunas de las disposiciones de la presente Directiva, con respecto a los contratos no incluidos en el ámbito de aplicación de esta última. Por ejemplo, los Estados miembros pueden mantener o establecer disposiciones análogas a las de la presente Directiva para determinados contratos independientes sobre servicios de viaje únicos (como el alquiler de casas de vacaciones) o para viajes combinados y servicios de viaje vinculados que se ofrezcan o faciliten sin ánimo de lucro para un grupo limitado de viajeros y únicamente de modo ocasional, o para viajes combinados y servicios de viaje vinculados que abarquen un período inferior a 24 horas y que no incluyan el alojamiento.
(22)
La principal característica de los viajes combinados es la existencia de un empresario que es responsable, en cuanto organizador, de la correcta ejecución del viaje combinado en su conjunto. Solo en aquellos casos en que otro empresario actúe como organizador de un viaje combinado, un empresario, normalmente un agente de viajes que atiende a sus clientes de manera presencial o en línea, debe poder intervenir como mero minorista o intermediario, sin asumir responsabilidad como organizador. La intervención de un empresario como organizador de un determinado viaje combinado debe depender de su participación en la elaboración de ese viaje, y no de la forma en que dicho empresario describa su actividad comercial. A la hora de considerar si un empresario es un organizador o un minorista, ha de resultar indiferente si interviene a efectos de suministro o si se presenta como un agente que actúa en nombre del viajero.
(23)
La Directiva 90/314/CEE ha dejado a los Estados miembros discrecionalidad para determinar si los minoristas, los organizadores o los minoristas y organizadores conjuntamente responden por la correcta ejecución del viaje combinado. En algunos Estados miembros, esa flexibilidad ha generado ambigüedad respecto de si el empresario responde por la ejecución de los servicios de viaje correspondientes. Por lo tanto, la presente Directiva debe aclarar que los organizadores responden por la ejecución de los servicios de viaje incluidos en el contrato de viaje combinado, a menos que el Derecho nacional establezca que tanto el organizador como el minorista son responsables.
(24)
En relación con los viajes combinados, los minoristas deben ser responsables junto con el organizador de facilitar información precontractual. Para facilitar la comunicación, en particular en los casos transfronterizos, los viajeros también deben poder ponerse en contacto con el organizador a través del minorista por conducto del cual contrataron el viaje combinado.
(25)
El viajero debe recibir toda la información necesaria antes de contratar un viaje combinado, ya se venda a través de un medio de comunicación a distancia, en un mostrador o a través de otros canales de distribución. Al facilitar esa información, el empresario debe tener en cuenta aquellas necesidades específicas de los viajeros particularmente vulnerables por razón de su edad o enfermedad física que pueda prever razonablemente.
(26)
La información clave, por ejemplo, sobre las principales características de los servicios de viaje o los precios, proporcionada en los anuncios, en el sitio web del organizador o en folletos como parte de la información precontractual, debe ser vinculante, salvo si el organizador se reserva el derecho de modificar esos elementos y las modificaciones son comunicadas de forma clara, comprensible y destacada al viajero antes de la celebración del contrato de viaje combinado. No obstante, habida cuenta de las nuevas tecnologías de la comunicación, que permiten actualizaciones con facilidad, ya no es necesario establecer normas específicas sobre los folletos, si bien conviene asegurarse de que se comuniquen al viajero los cambios en la información precontractual. Debe ser siempre posible modificar la información precontractual si lo convienen expresamente ambas partes en el contrato de viaje combinado.
(27)
Los requisitos de información establecidos en la presente Directiva son exhaustivos, pero deben entenderse sin perjuicio de los requisitos de información establecidos en otros actos legislativos de la Unión aplicables (5).
(28)
Los organizadores deben facilitar información general sobre los visados exigidos por el país de destino. La información acerca del tiempo aproximado que debe preverse para la obtención de visados puede facilitarse mediante una referencia a la información oficial del país de destino.
(29)
Teniendo en cuenta las especificidades de los contratos de viaje combinado, deben establecerse los derechos y las obligaciones de las partes contratantes para el período anterior y posterior al inicio del viaje combinado, en particular si el viaje combinado no se ejecuta de manera correcta o si cambian determinadas circunstancias.
(30)
Dado que los viajes combinados se contratan a menudo con gran antelación a su fecha de ejecución, pueden producirse imprevistos. Por lo tanto, el viajero debe tener derecho a ceder, en determinadas condiciones, el contrato de viaje combinado a otro viajero. En tales situaciones, el organizador debe poder recuperar sus gastos, por ejemplo si un subcontratista exige una comisión por cambiar el nombre del viajero o por cancelar un título de transporte y emitir uno nuevo.
(31)
Los viajeros también deben poder poner fin al contrato de viaje combinado en cualquier momento antes de su inicio a cambio del pago de una penalización por terminación que sea adecuada y justificable, teniendo cuenta el ahorro de costes y los ingresos esperados por la utilización alternativa de los servicios de viaje. Asimismo, deben tener derecho a poner fin al contrato de viaje combinado sin pagar ninguna penalización por terminación cuando se den circunstancias inevitables y extraordinarias que afecten significativamente a la ejecución del viaje. Tales circunstancias pueden ser, por ejemplo, una guerra u otros problemas graves de seguridad como el terrorismo, riesgos importantes para la salud humana como el brote de una enfermedad grave en el lugar de destino, o catástrofes naturales como inundaciones o terremotos, o condiciones meteorológicas que hagan imposible desplazarse con seguridad al lugar de destino según lo convenido en el contrato de viaje combinado.
(32)
En situaciones concretas, el organizador también debe tener derecho a poner fin al contrato de viaje combinado antes de su inicio sin pagar indemnización, por ejemplo, si no se alcanzara el número mínimo de participantes y cuando tal posibilidad haya sido prevista en el contrato. En tal caso, el organizador debe reembolsar todos los pagos realizados con respecto al viaje combinado.
(33)
En determinados casos los organizadores deben estar autorizados a introducir modificaciones unilaterales al contrato de viaje combinado. No obstante, los viajeros deben tener derecho a poner fin al contrato de viaje combinado si las modificaciones alteran sustancialmente las características principales de los servicios de viaje. Podría darse este caso, por ejemplo, si disminuye la calidad o el valor de los servicios de viaje. La modificación de las horas de salida o llegada indicadas en el contrato de viaje combinado debe considerarse significativa, por ejemplo, si impone al viajero una incomodidad considerable o gastos adicionales, por ejemplo la reorganización del transporte o el alojamiento. Los aumentos de precios solo deben ser posibles si se ha producido un cambio en el coste del combustible o de otras fuentes de energía utilizadas en el transporte de pasajeros, en los impuestos o comisiones exigidos por un tercero no directamente involucrado en la ejecución de los servicios de viaje incluidos en el contrato de viaje combinado o en los tipos de cambio aplicables al viaje combinado y únicamente cuando en el contrato se reserve expresamente la posibilidad de dicho aumento del precio y se indique que el viajero tiene derecho a una reducción del precio correspondiente a la disminución de dichos gastos. Si el organizador propone un aumento del precio superior al 8 % del precio total, el viajero debe tener derecho a poner fin al contrato de viaje combinado sin pagar ninguna penalización.
(34)
Conviene establecer normas específicas en materia de vías de recurso en lo que respecta a la falta de conformidad en la ejecución del contrato de viaje combinado. El viajero debe tener derecho a que se resuelvan sus problemas y, cuando una proporción significativa de los servicios de viaje incluidos en el contrato de viaje combinado no pueda prestarse, se le deben ofrecer fórmulas alternativas que sean adecuadas. Si el organizador no subsana la falta de conformidad en un plazo razonable establecido por el viajero, este debe poder hacerlo por su cuenta y exigir el reembolso de los gastos necesarios. En algunos casos no ha de ser necesario especificar un plazo, en particular cuando sea necesaria una solución inmediata. Así sucedería, por ejemplo, en el supuesto de que, debido al retraso de un autobús facilitado por el organizador, el viajero tenga que tomar un taxi para llegar a su vuelo a tiempo. Los viajeros también deben tener derecho a una reducción del precio, a poner fin al contrato de viaje combinado y/o a una indemnización por daños y perjuicios. La indemnización debe cubrir también los perjuicios morales, en particular la indemnización por la pérdida de disfrute del viaje o vacación por causa de problemas sustanciales en la ejecución de los servicios de viaje de que se trate. El viajero debe tener la obligación de informar al organizador sin demoras indebidas, teniendo en cuenta las circunstancias del caso, de cualquier falta de conformidad que advierta durante la ejecución de un servicio de viaje incluido en el contrato de viaje combinado. El incumplimiento de esta obligación puede ser tenido en cuenta al determinar la reducción del precio o la indemnización por daños y perjuicios adecuada en aquellos casos en que dicha notificación hubiera evitado o reducido los daños y perjuicios.
(35)
Para garantizar la coherencia, conviene armonizar las disposiciones de la presente Directiva con los convenios internacionales en materia de servicios de viaje y con la legislación de la Unión sobre los derechos de los pasajeros. El organizador que sea responsable de la no ejecución o de la ejecución incorrecta de los servicios de viaje incluidos en el contrato de viaje combinado debe poder invocar la responsabilidad limitada de los prestadores de servicios establecida en dichos convenios internacionales, como el Convenio de Montreal de 1999 para la unificación de ciertas reglas relativas al transporte aéreo internacional (6), el Convenio de 1980 relativo a los transportes internacionales por ferrocarril (COTIF) (7) y el Convenio de Atenas de 1974 relativo al transporte de pasajeros y sus equipajes por mar (8). En caso de que, debido a circunstancias inevitables y extraordinarias, sea imposible garantizar el retorno a tiempo de los viajeros al lugar de salida, el organizador ha de asumir el coste del alojamiento necesario de los viajeros durante tres noches por viajero como máximo, a menos que la legislación vigente o futura de la Unión sobre derechos de los pasajeros establezca un período más largo.
(36)
La presente Directiva no debe afectar a los derechos de los viajeros de presentar reclamaciones al amparo tanto de la presente Directiva como de otros actos legislativos de la Unión o convenios internacionales aplicables, de manera que los viajeros sigan teniendo la posibilidad de presentar reclamaciones al organizador, al transportista o a cualquier otra parte responsable, o, en su caso, a varias partes. Debe aclararse que, a fin de evitar indemnizaciones excesivas, las indemnizaciones o reducciones de precios concedidas en virtud de la presente Directiva y las concedidas en virtud de otros actos legislativos de la Unión o convenios internacionales aplicables deben deducirse unas de otras. La responsabilidad del organizador debe entenderse sin perjuicio del derecho a exigir indemnizaciones a terceros, incluidos los prestadores de servicios.
(37)
Si el viajero se halla en dificultades durante el viaje o vacación, el organizador debe estar obligado a prestar una asistencia adecuada sin demora indebida. Dicha asistencia debe consistir, sobre todo, en proporcionar, en su caso, información sobre aspectos tales como los servicios sanitarios, las autoridades locales y la asistencia consular, así como en ayuda práctica, por ejemplo para las comunicaciones a distancia y las fórmulas alternativas de viaje.
(38)
En su Comunicación de 18 de marzo de 2013 titulada «Protección de los pasajeros en caso de insolvencia de las compañías aéreas», la Comisión estableció un conjunto de medidas destinadas a mejorar la protección de los viajeros en caso de insolvencia de las compañías aéreas, incluida una mejor aplicación del Reglamento (CE) no 261/2004 del Parlamento Europeo y del Consejo (9) y del Reglamento (CE) no 1008/2008 y un diálogo con las partes interesadas del sector, indicando que, de no ser eficaces, podría considerarse una medida legislativa. La Comunicación se refiere a la adquisición de un componente individual, en concreto los servicios de transporte aéreo, y, por lo tanto, no trata sobre la protección frente a la insolvencia en caso de viajes combinados y de servicios de viaje vinculados.
(39)
Los Estados miembros deben garantizar que los viajeros que contratan un viaje combinado estén plenamente protegidos frente a la insolvencia del organizador. Los Estados miembros en los que estén establecidos los organizadores deben asegurarse de que estos garanticen el reembolso de todos los pagos realizados por los viajeros o en su nombre y, en caso de que el viaje combinado incluya el transporte de pasajeros, la repatriación del viajero en caso de insolvencia del organizador. No obstante, ha de ser posible ofrecer a los viajeros la continuación del viaje combinado. Aun conservando su discrecionalidad en cuanto a la forma que revista la protección frente a la insolvencia, los Estados miembros deben garantizar que la protección sea efectiva. Por «efectiva» se entiende que la protección debe estar disponible tan pronto como, a consecuencia de los problemas de liquidez del organizador, los servicios de viaje dejen de ejecutarse, no vayan a ejecutarse, o vayan a ejecutarse solo en parte, o cuando los prestadores de servicios exijan su pago a los viajeros. Los Estados miembros deben poder exigir que los organizadores faciliten a los viajeros un certificado que acredite el derecho a reclamar directamente al que sea garante en caso de insolvencia.
(40)
A fin de que la protección frente a la insolvencia sea efectiva, debe cubrir los importes previsibles que puedan generarse por la insolvencia de un organizador y, en su caso, el coste previsible de la repatriación. Esto significa que la protección ha de ser suficiente para cubrir todos los pagos previsibles realizados por los viajeros o en su nombre respecto de viajes combinados en temporada alta, teniendo en cuenta el período transcurrido entre la recepción de los pagos y la finalización del viaje o vacación, así como, en su caso, el coste previsible de la repatriación. Eso va a suponer en general que la garantía haya de cubrir un porcentaje lo suficientemente elevado del volumen de negocios del organizador en concepto de viajes combinados, y pueda depender de factores tales como el tipo de viajes combinados que venda, incluido el modo de transporte, el destino y cualesquiera restricciones jurídicas, así como los compromisos del organizador en cuanto a la cuantía de los pagos anticipados que pueda aceptar y el calendario de los mismos antes del inicio del viaje combinado. Si bien la cobertura necesaria puede calcularse a partir de los datos comerciales más recientes, por ejemplo el volumen de negocios realizado en el ejercicio anterior, el organizador debe adaptar la protección frente a la insolvencia en caso de que aumenten los riesgos, por ejemplo debido a un incremento importante de la venta de viajes combinados. No obstante, no procede que la protección efectiva frente a la insolvencia deba tener en cuenta riesgos extremadamente remotos, por ejemplo la insolvencia simultánea de varios de los organizadores más importantes, porque ello afectaría desproporcionadamente al coste de la protección, obstaculizando así su efectividad. En tales casos, la garantía de los reembolsos puede ser limitada.
(41)
Dadas las diferencias entre los Derechos nacionales y entre las prácticas en cuanto a las partes en los contratos de viaje combinado y a la recepción de los pagos realizados por los viajeros o en su nombre, los Estados miembros deben poder exigir a los minoristas que también estén protegidos frente a la insolvencia.
(42)
En consonancia con la Directiva 2006/123/CE, conviene establecer normas a fin de evitar que las obligaciones de protección frente a la insolvencia supongan un obstáculo a la libre circulación de servicios y a la libertad de establecimiento. Por lo tanto, los Estados miembros deben estar obligados a reconocer la protección frente a la insolvencia con arreglo a la legislación del Estado miembro de establecimiento. Para facilitar la cooperación administrativa y el control de los organizadores y, si ha lugar, de los minoristas que operan en distintos Estados miembros en relación con la protección frente a la insolvencia, los Estados miembros deben estar obligados a designar puntos de contacto centrales.
(43)
Debe obligarse a los empresarios que faciliten servicios de viaje vinculados a informar a los viajeros de que no están contratando un viaje combinado y de que los prestadores de servicios únicamente son responsables de la correcta ejecución de sus contratos. Los empresarios que faciliten servicios de viaje vinculados deben, además, estar obligados a prestar protección frente a la insolvencia para la devolución de los pagos que perciban y, en la medida en que sean responsables del transporte de pasajeros, para la repatriación de estos, y deben informar a los viajeros en consecuencia. Los empresarios responsables de la ejecución de cada uno de los distintos contratos constitutivos de unos servicios de viaje vinculados están sujetos a la legislación general de la Unión en materia de defensa de los consumidores y a la legislación sectorial específica.
(44)
Cuando se establezcan normas sobre los sistemas de protección frente a la insolvencia en relación con los viajes combinados y servicios de viaje vinculados, no se debe impedir a los Estados miembros que tengan en cuenta la situación especial de las empresas de pequeño tamaño a la vez que se garantiza el mismo nivel de protección a los viajeros.
(45)
Los viajeros deben estar protegidos frente a los errores que se produzcan en el proceso de reserva de viajes combinados y de servicios de viaje vinculados.
(46)
Procede confirmar que los viajeros no pueden renunciar a los derechos que emanan de la presente Directiva y que los organizadores o empresarios que facilitan servicios de viaje vinculados no pueden rehuir sus obligaciones alegando que actúan como simples prestadores de servicios de viaje, como intermediarios o en cualquier otra calidad.
(47)
Los Estados miembros deben establecer normas sancionadoras por infracción de las disposiciones nacionales de transposición de la presente Directiva y garantizar su ejecución. Dichas sanciones deben ser efectivas, proporcionadas y disuasorias.
(48)
La adopción de la presente Directiva exige adaptar determinados actos legislativos de la Unión en materia de protección de los consumidores. En particular debe aclararse que el Reglamento (CE) no 2006/2004 del Parlamento Europeo y del Consejo (10) se aplica a las infracciones de la presente Directiva. Asimismo, dado que la Directiva 2011/83/UE del Parlamento Europeo y del Consejo (11) no se aplica en su forma actual a los contratos regulados por la Directiva 90/314/CEE, es preciso modificar la Directiva 2011/83/UE para garantizar que se siga aplicando a cada uno de los servicios de viaje que formen parte de unos servicios de viaje vinculados, en la medida en que cada uno de esos servicios no estén excluidos de otro modo del ámbito de aplicación de la Directiva 2011/83/UE, y que determinados derechos de los consumidores establecidos en dicha Directiva se apliquen también a los viajes combinados.
(49)
La presente Directiva se entiende sin perjuicio de las normas relativas a la protección de datos personales establecidas en la Directiva 95/46/CE del Parlamento Europeo y del Consejo (12) y de las normas de la Unión en materia de Derecho internacional privado, en particular el Reglamento (CE) no 593/2008 del Parlamento Europeo y del Consejo (13).
(50)
Conviene aclarar que los requisitos normativos de la presente Directiva en relación con la protección frente a la insolvencia y la información relativa a los servicios de viaje vinculados deben aplicarse también a los empresarios no establecidos en un Estado miembro que dirijan por cualquier medio sus actividades, en la acepción del Reglamento (CE) no 593/2008 y del Reglamento (UE) no 1215/2012 del Parlamento Europeo y del Consejo (14), a uno o más Estados miembros.
(51)
Dado que el objetivo de la presente Directiva, a saber, contribuir al buen funcionamiento del mercado interior y a la consecución de un nivel de protección de los consumidores elevado y lo más uniforme posible, no puede ser alcanzado de manera suficiente por los Estados miembros, sino que, debido a su dimensión, puede lograrse mejor a escala de la Unión, esta puede adoptar medidas, de acuerdo con el principio de subsidiariedad establecido en el artículo 5 del Tratado de la Unión Europea. De conformidad con el principio de proporcionalidad establecido en el mismo artículo, la presente Directiva no excede de lo necesario para alcanzar dicho objetivo.
(52)
La presente Directiva respeta los derechos fundamentales y observa los principios reconocidos por la Carta de los Derechos Fundamentales de la Unión Europea. La presente Directiva, en particular, respeta la libertad de empresa establecida en el artículo 16 de la citada Carta, garantizando al mismo tiempo un nivel elevado de protección de los consumidores en la Unión, de conformidad con su artículo 38.
(53)
De conformidad con la Declaración política conjunta, de 28 de septiembre de 2011, de los Estados miembros y de la Comisión sobre los documentos explicativos (15), en casos justificados, los Estados miembros se comprometen a adjuntar a la notificación de las medidas de transposición uno o varios documentos que expliquen la relación entre los componentes de una directiva y las partes correspondientes de los instrumentos nacionales de transposición. Tratándose de la presente Directiva, el legislador considera justificada la transmisión de dichos documentos.
(54)
Procede, por lo tanto, derogar la Directiva 90/314/CEE.
HAN ADOPTADO LA PRESENTE DIRECTIVA:
CAPÍTULO I
OBJETO, ÁMBITO DE APLICACIÓN, DEFINICIONES Y NIVEL DE ARMONIZACIÓN
Artículo 1
Objeto
La presente Directiva tiene por objeto contribuir al buen funcionamiento del mercado interior y a la consecución de un nivel de protección de los consumidores elevado y lo más uniforme posible mediante la aproximación de determinados aspectos de las disposiciones legales, reglamentarias y administrativas de los Estados miembros en relación con los contratos entre viajeros y empresarios relativos a viajes combinados y a servicios de viaje vinculados.
Artículo 2
Ámbito de aplicación
1. La presente Directiva se aplica a los viajes combinados ofrecidos para la venta o vendidos por empresarios a viajeros y a los servicios de viaje vinculados facilitados por empresarios a viajeros.
2. La presente Directiva no se aplica a:
a)
los viajes combinados y los servicios de viaje vinculados de duración inferior a 24 horas, a menos que se incluya la pernoctación;
b)
los viajes combinados que se ofrezcan, y los servicios de viaje vinculados que se faciliten, de manera ocasional y sin ánimo de lucro únicamente a un grupo limitado de viajeros;
c)
los viajes combinados y los servicios de viaje vinculados contratados sobre la base de un convenio general para la organización de viajes de negocios entre un empresario y otra persona física o jurídica que actúe con fines relacionados con su actividad comercial, negocio, oficio o profesión.
3. La presente Directiva no afecta a las disposiciones generales del Derecho contractual nacional, por ejemplo a las normas sobre validez, formalización o efectos de los contratos, en la medida en que esos aspectos generales del Derecho contractual no estén regulados en la presente Directiva.
Artículo 3
Definiciones
A efectos de la presente Directiva, se entenderá por:
1) «servicio de viaje»:
a)
el transporte de pasajeros;
b)
el alojamiento cuando no sea parte intrínseca del transporte de pasajeros y no tenga fines residenciales;
c)
alquiler de turismos, otros vehículos de motor en el sentido del artículo 3, punto 11, de la Directiva 2007/46/CE del Parlamento Europeo y del Consejo (16), o motocicletas que requieran un permiso de conducción de categoría A con arreglo a lo dispuesto en el artículo 4, apartado 3, letra c), de la Directiva 2006/126/CE del Parlamento Europeo y del Consejo (17);
d)
cualquier otro servicio turístico que no forme parte intrínseca de un servicio de viaje de los definidos en las letras a), b) o c);
2) «viaje combinado»: la combinación de al menos dos tipos de servicios de viaje a efectos del mismo viaje o vacación, si esos servicios:
a)
son combinados por un solo empresario, incluso a petición o según la selección del viajero, antes de que se celebre un contrato único por la totalidad de los servicios, o
b)
con independencia de la celebración de contratos distintos con diferentes prestadores de servicios de viaje, esos servicios:
i)
son contratados en un único punto de venta y han sido seleccionados antes de que el viajero acepte pagar,
ii)
son ofrecidos o facturados a un precio a tanto alzado o global,
iii)
son anunciados o vendidos como «viaje combinado» o bajo una denominación similar,
iv)
son combinados después de la celebración de un contrato en virtud del cual el empresario permite al viajero elegir entre una selección de distintos tipos de servicios de viaje, o
v)
son contratados con distintos empresarios a través de procesos de reserva en línea conectados en los que el nombre del viajero, sus datos de pago y su dirección de correo electrónico son transmitidos por el empresario con el que se celebra el primer contrato a otro u otros empresarios, con el o los que se celebra un contrato a más tardar 24 horas después de la confirmación de la reserva del primer servicio de viaje.
Las combinaciones de servicios de viaje en las que se combine como máximo uno de los tipos de servicio de viaje a que se refiere el punto 1, letras a), b) o c), con uno o varios de los servicios turísticos a que se refiere el punto 1, letra d), no se considerarán un viaje combinado si estos servicios turísticos:
a)
no representan una proporción significativa del valor de la combinación y no se anuncian como una característica esencial de la combinación ni constituyen por alguna otra razón una característica esencial de esta, o
b)
solo han sido seleccionados y contratados después de que se haya iniciado la ejecución de un servicio de viaje contemplado en el punto 1, letras a), b) o c);
3) «contrato de viaje combinado»: el contrato por el conjunto del viaje combinado o, si dicho viaje se realiza con arreglo a contratos distintos, todos los contratos que regulen los servicios de viaje incluidos en el viaje combinado;
4) «inicio del viaje combinado»: el comienzo de la ejecución de los servicios de viaje incluidos en el viaje combinado;
5) «servicios de viaje vinculados»: al menos dos tipos diferentes de servicios de viaje contratados para el mismo viaje o vacación, para los que se celebren contratos distintos con cada uno de los prestadores de servicios de viaje, si un empresario facilita:
a)
con ocasión de una única visita o contacto con su punto de venta, la selección y pago por separado de cada servicio de viaje por parte de los viajeros, o
b)
de manera específica, la contratación con otro empresario de como mínimo un servicio de viaje adicional siempre que se celebre un contrato con ese otro empresario a más tardar 24 horas después de la confirmación de la reserva del primer servicio de viaje.
Cuando se adquiera no más de un tipo de servicio de viaje a que se refiere el punto 1, letras a), b) o c), y uno o varios de los servicios turísticos de viaje a que se refiere el punto 1, letra d), no constituirán servicios de viaje vinculados si los segundos no representan una proporción significativa del valor combinado de los servicios y no se anuncian como una característica esencial de la combinación o no constituyen por alguna otra razón una característica esencial del viaje o vacación;
6) «viajero»: toda persona que tiene la intención de celebrar un contrato o tiene derecho a viajar con arreglo a un contrato celebrado en el ámbito de aplicación de la presente Directiva;
7) «empresario»: toda persona física o toda persona jurídica, ya sea de titularidad privada o pública, que actúe, incluso a través de otra persona que obre en su nombre o siguiendo sus instrucciones, con un propósito relacionado con su actividad comercial, empresa, oficio o profesión en relación con contratos regulados por la presente Directiva, tanto si actúa como organizador, minorista, empresario que facilita servicios de viaje vinculados o como prestador de servicios de viaje;
8) «organizador»: un empresario que combina y vende u ofrece viajes combinados, directamente o a través de otro empresario o junto con él, o el empresario que transmite los datos del viajero a otro empresario a efectos de lo indicado en el punto 2, letra b), inciso v);
9) «minorista»: empresario distinto del organizador que vende u ofrece viajes combinados compuestos por un organizador;
10) «establecimiento»: un establecimiento según se define en el artículo 4, punto 5, de la Directiva 2006/123/CE;
11) «soporte duradero»: todo instrumento que permita al viajero o al empresario almacenar la información que se le haya dirigido personalmente, de forma que pueda consultarla en el futuro durante un período acorde con los fines de esa información, y que permita reproducir sin alteraciones la información almacenada;
12) «circunstancias inevitables y extraordinarias»: una situación fuera del control de la parte que la alega y cuyas consecuencias no habrían podido evitarse incluso si se hubieran adoptado todas las medidas razonables;
13) «falta de conformidad»: la no ejecución o la ejecución incorrecta de los servicios de viaje incluidos en un viaje combinado;
14) «menor»: toda persona menor de 18 años;
15) «punto de venta»: todo local de venta al por menor, tanto mueble como inmueble, o un sitio web de venta minorista o un dispositivo de venta minorista en línea similar, incluso cuanto los sitios web de venta minorista o dispositivos de venta minorista en línea se presenten a los viajeros como un dispositivo único, incluido un servicio telefónico;
16) «repatriación»: el regreso del viajero al lugar de salida o a cualquier otro lugar acordado por las partes contratantes.
Artículo 4
Nivel de armonización
Salvo que se disponga de otro modo en la presente Directiva, los Estados miembros no mantendrán ni establecerán, en su Derecho nacional, disposiciones contrarias a las establecidas en la presente Directiva, en particular disposiciones más o menos estrictas que den a los viajeros un nivel diferente de protección.
CAPÍTULO II
OBLIGACIONES DE INFORMACIÓN Y CONTENIDO DEL CONTRATO DE VIAJE COMBINADO
Artículo 5
Información precontractual
1. Los Estados miembros garantizarán que, antes de que el viajero quede obligado por cualquier contrato de viaje combinado u oferta correspondiente, el organizador y también el minorista, cuando el viaje combinado se venda a través de este, proporcionen al viajero la información normalizada mediante el correspondiente formulario que figura en el anexo I, parte A o B, y, en caso de ser aplicable al viaje combinado, la información siguiente:
a)
las principales características de los servicios de viaje:
i)
el destino o los destinos del viaje, el itinerario y los períodos de estancia, con sus fechas y, cuando se incluya alojamiento, el número de pernoctaciones incluidas,
ii)
los medios de transporte, sus características y categorías, los puntos, fechas y horas de salida y de regreso, la duración y los lugares de las paradas intermedias y las conexiones de transporte.
Si la hora exacta está aún por determinar, el organizador y, en su caso, el minorista informarán al viajero de la hora aproximada de salida y de regreso,
iii)
la ubicación, principales características y, si ha lugar, categoría turística del alojamiento con arreglo a las normas del país de destino,
iv)
las comidas servidas,
v)
las visitas, excursiones u otros servicios incluidos en el precio total acordado del viaje combinado,
vi)
en caso de que esta información no pueda deducirse del contexto, indicación de si alguno de los servicios de viaje se prestará al viajero como parte de un grupo y, en caso afirmativo, cuando sea posible, el tamaño aproximado del grupo,
vii)
si el disfrute de otros servicios turísticos depende de la capacidad del viajero para comunicarse verbalmente de manera eficaz, el idioma en que se prestarán dichos servicios, y
viii)
si el viaje o vacación es en términos generales apto para personas con movilidad reducida y, a petición del viajero, información precisa sobre la idoneidad del viaje o vacación en función de las necesidades del viajero;
b)
el nombre comercial y la dirección geográfica del organizador y, en su caso, del minorista, así como el número de teléfono y, en su caso, la dirección de correo electrónico de ambos;
c)
el precio total del viaje combinado con todos los impuestos incluidos y, en su caso, todas las comisiones, recargos y otros costes adicionales o, si dichos costes no pueden calcularse razonablemente antes de la celebración del contrato, una indicación del tipo de costes adicionales que el viajero podría tener que soportar;
d)
las modalidades de pago, incluido cualquier importe o porcentaje del precio que deba abonarse en concepto de anticipo y los plazos para abonar el saldo, o las garantías financieras que tenga que pagar o aportar el viajero;
e)
el número mínimo de personas necesario para la realización del viaje combinado y la fecha límite a que se refiere el artículo 12, apartado 3, letra a), antes del inicio del viaje combinado para la posible terminación del contrato si no se alcanza dicho número;
f)
información general sobre los requisitos de pasaporte y visado, incluido el tiempo aproximado para la obtención de visados, e información sobre los trámites sanitarios para el país de destino;
g)
indicación de que el viajero puede poner fin al contrato en cualquier momento antes del inicio del viaje combinado, a cambio del pago de una penalización adecuada o, en su caso, de la penalización tipo aplicada por este concepto por el organizador, de conformidad con el artículo 12, apartado 1;
h)
información sobre un seguro facultativo u obligatorio que cubra los gastos de terminación del contrato por el viajero o los gastos de asistencia, incluidos los de repatriación, en caso de accidente, enfermedad o fallecimiento.
Para los contratos de viaje combinado celebrados por teléfono, el organizador y, en su caso, el minorista facilitarán al viajero la información normalizada que figura en el anexo I, parte B, y la información indicada en las letras a) a h) del párrafo primero.
2. Tratándose de los viajes combinados definidos en el artículo 3, punto 2, letra b), inciso v), el organizador y el empresario a los que se transmiten los datos garantizarán que cada uno de ellos facilite, antes de que el viajero esté obligado por contrato o cualquier oferta correspondiente, la información indicada en el apartado 1, párrafo primero, letras a) a h), del presente artículo, en la medida en que sea pertinente para los respectivos servicios de viaje que ofrezcan. El organizador facilitará también al mismo tiempo la información normalizada por medio del formulario que figura en el anexo I, parte C.
3. La información a que se hace referencia en los apartados 1 y 2 se proporcionará de manera clara, comprensible y destacada. Cuando se facilite por escrito, dicha información será legible.
Artículo 6
Carácter vinculante de la información precontractual y celebración del contrato de viaje combinado
1. Los Estados miembros garantizarán que la información facilitada al viajero con arreglo al artículo 5, apartado 1, párrafo primero, letras a), c), d), e) y g), forme parte integrante del contrato de viaje combinado y no se modifique salvo que las partes contratantes acuerden expresamente lo contrario. El organizador y, en su caso, el minorista, comunicarán de forma clara, comprensible y destacada al viajero, antes de la celebración del contrato de viaje combinado, todos los cambios de la información precontractual.
2. Si el organizador, y en su caso el minorista, no cumple con los requisitos de información sobre comisiones, recargos u otros costes adicionales contemplados en el artículo 5, apartado 1, párrafo primero, letra c), antes de la celebración del contrato de viaje combinado, el viajero no tendrá que soportar dichas comisiones, recargos u otros costes.
Artículo 7
Contenido del contrato de viaje combinado y documentos que se han de entregar antes del inicio del viaje combinado
1. Los Estados miembros garantizarán que los contratos de viaje combinado estén redactados en un lenguaje claro y comprensible y, si están por escrito, que sean legibles. En el momento de la celebración del contrato de viaje combinado o sin demora después de su celebración, el organizador o minorista proporcionará al viajero una copia del contrato o una confirmación del mismo en un soporte duradero. El viajero tendrá derecho a reclamar una copia en papel del contrato de viaje combinado si este se ha celebrado en presencia física simultánea de las partes.
En el caso de contratos celebrados fuera del establecimiento como se definen en el artículo 2, punto 8, de la Directiva 2011/83/UE, el viajero recibirá una copia en soporte papel del contrato de viaje combinado o de su confirmación, o, si está de acuerdo, en otro soporte duradero.
2. Se estipulará en el contrato de viaje combinado o en su confirmación el contenido íntegro de lo acordado, incluida toda la información mencionada en el artículo 5, apartado 1, párrafo primero, letras a) a h), y la información siguiente:
a)
las necesidades especiales del viajero aceptadas por el organizador;
b)
indicación de que el organizador:
i)
es responsable de la correcta ejecución de todos los servicios de viaje incluidos en el contrato de conformidad con el artículo 13, y
ii)
está obligado a prestar asistencia si el viajero se halla en dificultades de conformidad con el artículo 16;
c)
el nombre de la entidad garante en caso de insolvencia y sus datos de contacto, incluida su dirección geográfica, y, si ha lugar, el nombre de la autoridad competente designada a tal fin por el Estado miembro de que se trate y sus datos de contacto;
d)
el nombre, dirección, número de teléfono, dirección de correo electrónico y, si ha lugar, número de fax del representante local del organizador, de un punto de contacto o de otro servicio que permita al viajero ponerse rápidamente en contacto con el organizador y comunicarse con él eficazmente, pedir asistencia en caso de tener dificultades o presentar una reclamación por cualquier falta de conformidad advertida durante la ejecución del viaje combinado;
e)
indicación de que el viajero debe comunicar toda falta de conformidad advertida durante la ejecución del viaje combinado de conformidad con el artículo 13, apartado 2;
f)
en el caso de que viajen menores, no acompañados por un familiar u otro adulto autorizado, basándose en un contrato de viaje combinado que incluya alojamiento, información que permita el contacto directo con el menor o con la persona responsable del menor en el lugar de estancia de este;
g)
información sobre los procedimientos internos de tramitación de reclamaciones disponibles y sobre los mecanismos de resolución alternativa de litigios de conformidad con la Directiva 2013/11/UE del Parlamento Europeo y del Consejo (18) y, si ha lugar, sobre la entidad de resolución de litigios que se apliquen al empresario y sobre la plataforma de resolución de litigios en línea a que se refiere el Reglamento (UE) no 524/2013 del Parlamento Europeo y del Consejo (19);
h)
información sobre el derecho del viajero a ceder el contrato a otro viajero con arreglo al artículo 9.
3. En referencia a los viajes combinados como se definen en el artículo 3, punto 2, letra b), inciso v), el empresario al que se remiten los datos informará al organizador de la celebración del contrato que dé lugar a la elaboración del viaje combinado. El empresario facilitará al organizador la información necesaria para cumplir sus obligaciones de organizador.
Tan pronto como el organizador haya sido informado de la elaboración del viaje combinado, el organizador facilitará al viajero en un soporte duradero la información a la que se refiere el apartado 2, letras a) a h).
4. La información a que se hace referencia en los apartados 2 y 3 se proporcionará de manera clara, comprensible y destacada.
5. Con suficiente antelación al inicio del viaje combinado, el organizador proporcionará al viajero los recibos, vales y billetes necesarios, la información relativa a la hora de salida programada y, si ha lugar, la hora límite de facturación y la hora programada de las escalas, las conexiones de transporte y de la llegada.
Artículo 8
Carga de la prueba
La carga de la prueba en relación con el cumplimiento de los requisitos de información establecidos en el presente capítulo recaerá en el empresario.
CAPÍTULO III
MODIFICACIONES DEL CONTRATO DE VIAJE COMBINADO ANTES DEL INICIO DEL VIAJE
Artículo 9
Cesión del contrato de viaje combinado a otro viajero
1. Los Estados miembros garantizarán que, si media preaviso razonable dado al organizador en un soporte duradero antes del inicio del viaje combinado, el viajero pueda ceder el contrato de viaje combinado a una persona que reúna todas las condiciones aplicables a ese contrato. Se considerará razonable en todo caso un preaviso de al menos siete días con respecto al inicio del viaje combinado.
2. El cedente del contrato de viaje combinado y el cesionario responderán solidariamente del pago del saldo del precio, así como de cualquier comisión, recargo u otros costes adicionales derivados de la cesión. El organizador informará al cedente de los costes efectivos de la cesión. Tales costes deberán ser razonables y no superarán los costes efectivamente soportados por el organizador como consecuencia de la cesión del contrato de viaje combinado.
3. El organizador proporcionará al cedente la prueba de las comisiones, recargos u otros costes adicionales derivados de la cesión del contrato de viaje combinado.
Artículo 10
Modificación del precio
1. Los Estados miembros garantizarán que tras la celebración del contrato de viaje combinado, los precios únicamente puedan incrementarse si se reserva expresamente en el contrato esa posibilidad y se indica en él expresamente que el viajero tiene derecho a una reducción del precio conforme al apartado 4. En tal caso, el contrato de viaje combinado indicará el modo en que han de calcularse las revisiones del precio. Únicamente podrán practicarse incrementos de precios como consecuencia directa de cambios en:
a)
el precio del transporte de pasajeros derivado del coste del combustible o de otras fuentes de energía;
b)
el nivel de los impuestos o tasas sobre los servicios de viaje incluidos en el contrato, exigidos por terceros que no están directamente involucrados en la ejecución del viaje combinado, incluidas las tasas turísticas, de aterrizaje y de embarque o desembarque en puertos y aeropuertos, o
c)
los tipos de cambio aplicables al viaje combinado.
2. Si el aumento de precio mencionado en el apartado 1 del presente artículo excede del 8 % del precio total del viaje combinado se aplicará lo dispuesto en el artículo 11, apartados 2 a 5.
3. Con independencia de su cuantía, solo será posible un aumento de precio si el organizador lo notifica al viajero de modo claro y comprensible, lo justifica y le proporciona un cálculo en un soporte duradero, a más tardar veinte días antes del inicio del viaje combinado.
4. Si el contrato de viaje combinado estipula la posibilidad de aumentar los precios, el viajero tendrá derecho a una reducción del precio correspondiente a toda disminución de los costes a los que se hace referencia en el apartado 1, letras a), b) y c), que se produzca en el período comprendido entre la celebración del contrato y el inicio del viaje combinado.
5. En caso de disminución del precio, el organizador tendrá derecho a deducir los gastos administrativos reales del reembolso debido al viajero. Si el viajero lo solicita, el organizador aportará la prueba de estos gastos administrativos.
Artículo 11
Alteración de otras cláusulas del contrato de viaje combinado
1. Los Estados miembros garantizarán que, antes del inicio del viaje combinado, el organizador no pueda modificar unilateralmente las cláusulas del contrato de viaje combinado, con excepción del precio de conformidad con el artículo 10, salvo si:
a)
el organizador se ha reservado este derecho en el contrato;
b)
el cambio es insignificante, y
c)
el organizador informa al viajero de forma clara, comprensible y destacada en un soporte duradero.
2. Si, antes del inicio del viaje combinado, el organizador se ve obligado a modificar sustancialmente alguna de las principales características de los servicios de viaje a que se refiere el artículo 5, apartado 1, párrafo primero, letra a), no puede cumplir con alguno de los requisitos especiales a que se refiere el artículo 7, apartado 2, letra a), o propone aumentar el precio del viaje combinado en más del 8 % de conformidad con el artículo 10, apartado 2, el viajero podrá, en un plazo razonable especificado por el organizador:
a)
aceptar el cambio propuesto, o
b)
poner fin al contrato sin pagar penalización.
El viajero que ponga fin al contrato de viaje combinado podrá aceptar un viaje combinado sustitutivo que le ofrezca el organizador, de ser posible de calidad equivalente o superior.
3. El organizador comunicará sin demora al viajero de forma clara, comprensible y destacada y en un soporte duradero:
a)
las modificaciones propuestas contempladas en el apartado 2 y, cuando proceda de conformidad con el apartado 4, su repercusión en el precio del viaje combinado;
b)
un plazo razonable, en el que el viajero deberá informar al organizador de su decisión con arreglo al apartado 2;
c)
las consecuencias de que el viajero no responda dentro del plazo indicado en la letra b), con arreglo al Derecho nacional aplicable, y
d)
en su caso, el viaje combinado sustitutivo ofrecido y su precio.
4. Cuando las modificaciones del contrato de viaje combinado indicadas en el apartado 2, párrafo primero, o el viaje combinado sustitutivo mencionados en el apartado 2, párrafo segundo, den lugar a un viaje combinado de calidad o coste inferior, el viajero tendrá derecho a una reducción adecuada del precio.
5. En caso de terminación del contrato de viaje combinado en virtud del apartado 2, párrafo primero, letra b), del presente artículo y de no aceptación por parte del viajero de un viaje combinado sustitutivo, el organizador reembolsará sin demora indebida todos los pagos realizados por el viajero o en su nombre y, en cualquier caso, en un plazo no superior a catorce días a partir de la terminación del contrato. Se aplicará, mutatis mutandis, el artículo 14, apartados 2, 3, 4, 5 y 6.
Artículo 12
Terminación del contrato de viaje combinado y derecho de desistimiento antes del inicio del viaje
1. Los Estados miembros garantizarán que el viajero pueda poner fin al contrato de viaje combinado en cualquier momento antes del inicio del viaje. Cuando el viajero ponga fin a dicho contrato de conformidad con el presente apartado, podrá exigírsele que pague al organizador una penalización por terminación que sea adecuada y justificable. El contrato del viaje combinado podrá especificar una penalización tipo por terminación que sea razonable, basada en la antelación de la terminación del contrato con respecto al inicio del viaje combinado y en el ahorro de costes y los ingresos esperados por la utilización alternativa de los servicios de viaje. En ausencia de una penalización tipo por terminación, el importe de la penalización por terminación equivaldrá al precio del viaje combinado menos el ahorro de costes y los ingresos derivados de la utilización alternativa de los servicios de viaje. El organizador deberá facilitar al viajero que lo solicite una justificación del importe de la penalización por terminación.
2. No obstante lo dispuesto en el apartado 1, el viajero tendrá derecho a poner fin al contrato de viaje combinado antes del inicio del viaje sin pagar ninguna penalización de concurrir circunstancias inevitables y extraordinarias en el lugar de destino o en las inmediaciones que afecten de forma significativa a la ejecución del viaje combinado o al transporte de pasajeros al lugar de destino. En caso de terminación del contrato de viaje combinado con arreglo al presente apartado, el viajero tendrá derecho al reembolso completo de cualesquiera pagos realizados por el viaje combinado, pero no a una indemnización adicional.
3. El organizador podrá poner fin al contrato de viaje combinado y reembolsar al viajero la totalidad de los pagos que este haya realizado por el viaje combinado, pero no será responsable de ninguna indemnización adicional, si:
a)
el número de personas inscritas para el viaje combinado es inferior al número mínimo especificado en el contrato y el organizador notifica al viajero la terminación del contrato dentro del plazo fijado en el contrato, pero a más tardar:
i)
veinte días antes del inicio del viaje combinado en el caso de los viajes de más de seis días de duración,
ii)
siete días antes del inicio del viaje combinado en el caso de los viajes de entre dos y seis días de duración,
iii)
48 horas antes del inicio del viaje combinado en el caso de viajes de menos de dos días de duración,
o
b)
el organizador se ve en la imposibilidad de ejecutar el contrato por circunstancias inevitables y extraordinarias y notifica su terminación al viajero sin demora indebida antes del inicio del viaje combinado.
4. El organizador proporcionará cualesquiera reembolsos exigidos en los apartados 2 y 3, o, con respecto al apartado 1, reembolsará cualquier pago realizado por el viajero o en su nombre por el viaje combinado menos la penalización adecuada por terminación. Dichos reembolsos o devoluciones se realizarán al viajero sin demora indebida y, en cualquier caso, en un plazo no superior a catorce días después de la terminación del contrato de viaje combinado.
5. En el caso de contratos celebrados fuera del establecimiento, los Estados miembros podrán disponer en su Derecho interno que el viajero disponga de un plazo de catorce días para ejercer su derecho de desistimiento del contrato de viaje combinado, sin necesidad de justificación.
CAPÍTULO IV
EJECUCIÓN DEL VIAJE COMBINADO
Artículo 13
Responsabilidad por la ejecución del viaje combinado
1. Los Estados miembros garantizarán que el responsable de la ejecución de los servicios de viaje incluidos en el contrato de viaje combinado sea el organizador, con independencia de que estos servicios vayan a ser ejecutados por el organizador o por otros prestadores de servicios de viaje.
Los Estados miembros podrán mantener o establecer en su Derecho nacional disposiciones que estipulen que también el minorista es responsable de la ejecución del viaje combinado. En ese caso, las disposiciones del artículo 7 y del capítulo III, del presente capítulo y del capítulo V que sean aplicables al organizador se aplicarán también, mutatis mutandis, al minorista.
2. El viajero informará al organizador sin demora indebida, teniendo en cuenta las circunstancias de cada caso, de cualquier falta de conformidad que observe durante la ejecución de un servicio de viaje incluido en el contrato de viaje combinado.
3. Si cualquiera de los servicios del viaje no se ejecuta de conformidad con el contrato de viaje combinado, el organizador deberá subsanar la falta de conformidad, salvo:
a)
si resulta imposible, o
b)
si ello entraña un coste desproporcionado, teniendo en cuenta la gravedad de la falta de conformidad y el valor de los servicios del viaje afectados.
Se aplicará el artículo 14 si el organizador, de conformidad con las letras a) o b), no subsana la falta de conformidad.
4. Sin perjuicio de las excepciones previstas en el apartado 3, si el organizador no subsana la falta de conformidad en un plazo razonable establecido por el viajero, el propio viajero podrá hacerlo y solicitar el reembolso de los gastos necesarios. No será necesario que el viajero especifique un plazo si el organizador se niega a subsanar la falta de conformidad o si se precisa una solución inmediata.
5. Cuando una proporción significativa de los servicios de viaje no pueda prestarse según lo convenido en el contrato de viaje combinado, el organizador ofrecerá, sin coste adicional alguno para el viajero, fórmulas alternativas adecuadas, de ser posible de calidad equivalente o superior a las especificadas en el contrato, para la continuación del viaje combinado, también cuando el regreso del viajero al lugar de salida no se efectúe según lo acordado.
Cuando las fórmulas alternativas propuestas representen un viaje combinado de menor calidad que la especificada en el contrato de viaje combinado, el organizador aplicará al viajero una reducción adecuada del precio.
El viajero solo podrá rechazar las fórmulas alternativas propuestas si no son comparables a lo acordado en el contrato de viaje combinado o si la reducción de precio concedida es inadecuada.
6. Cuando una falta de conformidad afecte sustancialmente a la ejecución del viaje combinado y el organizador no la haya subsanado en un plazo razonable establecido por el viajero, este podrá poner fin al contrato de viaje combinado sin pagar ninguna penalización por terminación y solicitar, en su caso, una reducción del precio y/o una indemnización por daños y perjuicios, de conformidad con el artículo 14.
Si no es posible encontrar fórmulas alternativas o el viajero rechaza las fórmulas alternativas propuestas de conformidad con el apartado 5, párrafo tercero, del presente artículo, este tendrá derecho, en su caso, a una reducción del precio y/o a una indemnización por daños y perjuicios de conformidad con el artículo 14, sin poner fin al contrato de viaje combinado.
Si el viaje combinado incluye el transporte de pasajeros, el organizador, en los casos indicados en los párrafos primero y segundo, repatriará además al viajero en un transporte equivalente sin dilaciones indebidas y sin coste adicional para este.
7. Si es imposible garantizar el retorno del viajero según lo convenido en el contrato de viaje combinado debido a circunstancias inevitables y extraordinarias, el organizador asumirá el coste del alojamiento que sea necesario, de ser posible de categoría equivalente, por un período no superior a tres noches por viajero. Cuando la legislación de la Unión sobre derechos de los pasajeros aplicable a los correspondientes medios de transporte para el regreso del viajero establezca períodos más largos, se aplicarán dichos períodos.
8. La limitación de los costes a que se refiere el apartado 7 del presente artículo no se aplicará a las personas con movilidad reducida, tal como se definen en el artículo 2, letra a), del Reglamento (CE) no 1107/2006, y a sus acompañantes, las mujeres embarazadas y los menores no acompañados, así como a las personas con necesidad de asistencia médica específica, si sus necesidades particulares han sido notificadas al organizador, al menos 48 horas antes del inicio del viaje combinado. El organizador no podrá invocar circunstancias inevitables y extraordinarias a efectos de la limitación de responsabilidad conforme al apartado 7 del presente artículo si el correspondiente transportista no puede acogerse a esas circunstancias en virtud de la legislación de la Unión aplicable.
Artículo 14
Reducción de precio e indemnización por daños y perjuicios
1. Los Estados miembros garantizarán que el viajero tenga derecho a una reducción del precio adecuada por cualquier período durante el cual haya habido falta de conformidad, a menos que el organizador demuestre que la falta de conformidad es imputable al viajero.
2. El viajero tendrá derecho a recibir una indemnización adecuada del organizador por cualquier daño o perjuicio que sufra como consecuencia de cualquier falta de conformidad. La indemnización se abonará sin demora indebida.
3. El viajero no tendrá derecho a una indemnización por daños y perjuicios si el organizador demuestra que la falta de conformidad:
a)
es imputable al viajero;
b)
es imputable a un tercero ajeno a la prestación de los servicios de viaje incluidos en el contrato de viaje combinado y es imprevisible o inevitable, o
c)
se debe a circunstancias inevitables y extraordinarias.
4. En la medida en que los convenios internacionales que vinculan a la Unión limiten el alcance o las condiciones del pago de indemnizaciones por parte de prestadores de servicios de viaje incluidos en un viaje combinado, las mismas limitaciones se aplicarán a los organizadores. En la medida en que los convenios internacionales que no vinculan a la Unión limiten la indemnización que deben pagar los prestadores de servicios, los Estados miembros podrán limitar en consecuencia la indemnización que deben pagar los organizadores. En los demás casos, el contrato de viaje combinado podrá limitar la indemnización que debe pagar el organizador siempre que esa limitación no se aplique a los daños corporales o perjuicios causados de forma intencionada o por negligencia y que su importe no sea inferior al triple del precio total del viaje combinado.
5. Todo derecho a indemnización o reducción del precio en virtud de la presente Directiva no afectará a los derechos de los viajeros en virtud del Reglamento (CE) no 261/2004, del Reglamento (CE) no 1371/2007, del Reglamento (CE) no 392/2009 del Parlamento Europeo y del Consejo (20), del Reglamento (UE) no 1177/2010 y del Reglamento (UE) no 181/2011, así como de convenios internacionales. Los viajeros tendrán derecho a presentar reclamaciones al amparo de la presente Directiva y de dichos reglamentos y convenios internacionales. La indemnización o reducción del precio concedida en virtud de la presente Directiva y la concedida en virtud de dichos reglamentos y convenios internacionales se deducirán la una de la otra para evitar el exceso de indemnización.
6. El plazo de prescripción para presentar reclamaciones con arreglo al presente artículo no podrá ser inferior a dos años.
Artículo 15
Posibilidad de ponerse en contacto con el organizador a través del minorista
Sin perjuicio de lo dispuesto en el artículo 13, apartado 1, párrafo segundo, los Estados miembros garantizarán que el viajero pueda enviar directamente al minorista a través del cual fue contratado el viaje combinado mensajes, peticiones o quejas en relación con la ejecución del viaje combinado. El minorista transmitirá sin demora indebida dichos mensajes, peticiones o quejas al organizador.
A efectos del cumplimiento de términos o de plazos de prescripción, el acuse de recibo por el minorista de los mensajes, peticiones o quejas a que se refiere el párrafo primero se considerará acuse de recibo por el organizador.
Artículo 16
Obligación de prestar asistencia
Los Estados miembros garantizarán que el organizador proporcione asistencia adecuada y sin demora indebida al viajero en dificultades, en especial en las circunstancias contempladas en el artículo 13, apartado 7, en particular mediante:
a)
el suministro de información adecuada sobre los servicios sanitarios, las autoridades locales y la asistencia consular, y
b)
la asistencia al viajero para establecer comunicaciones a distancia y la ayuda para encontrar fórmulas de viaje alternativas.
El organizador podrá facturar un recargo razonable por dicha asistencia si la dificultad se ha originado intencionadamente o por negligencia del viajero. Dicho recargo no superará en ningún caso los costes reales en los que haya incurrido el organizador.
CAPÍTULO V
PROTECCIÓN FRENTE A LA INSOLVENCIA
Artículo 17
Efectividad y alcance de la protección frente a la insolvencia
1. Los Estados miembros garantizarán que los organizadores establecidos en su territorio constituyan una garantía que permita reembolsar todos los pagos realizados por los viajeros o en su nombre en la medida en que los servicios correspondientes no se hayan ejecutado por causa de la insolvencia del organizador. Si el transporte de pasajeros está incluido en el contrato de viaje combinado, los organizadores constituirán asimismo una garantía para la repatriación de los viajeros. Podrá ofrecerse la continuación del viaje combinado.
Los organizadores que no estén establecidos en un Estado miembro y que vendan u ofrezcan viajes combinados en un Estado miembro, o que por el medio que sea dirijan actividades de ese tipo a un Estado miembro, estarán obligados a constituir la garantía de conformidad con la legislación de ese Estado miembro.
2. La garantía a que se refiere el apartado 1 será efectiva y cubrirá los costes que sean previsibles de manera razonable. Cubrirá los importes de los pagos realizados por los viajeros o en su nombre en relación con viajes combinados, teniendo en cuenta la duración del período comprendido entre los pagos de la entrada y los pagos finales y la terminación de los viajes combinados, así como el coste estimado de las repatriaciones en caso de insolvencia del organizador.
3. La protección frente a la insolvencia del organizador beneficiará a los viajeros sin tener en cuenta su lugar de residencia, el lugar de salida o dónde se ha vendido el viaje combinado, y sin tener en cuenta el Estado miembro en que está situada la entidad garante en caso de insolvencia.
4. Cuando la ejecución del viaje combinado se vea afectada por la insolvencia del organizador, la garantía se activará gratuitamente para las repatriaciones y, en caso necesario, la financiación del alojamiento previo a la repatriación.
5. Los reembolsos correspondientes a servicios de viaje no ejecutados se efectuarán sin demora indebida previa solicitud del viajero.
Artículo 18
Reconocimiento mutuo de la protección frente a la insolvencia y cooperación administrativa
1. Los Estados miembros reconocerán como cumplimiento de los requisitos de sus medidas nacionales de transposición del artículo 17 toda protección frente a la insolvencia constituida por un organizador conforme a dichas medidas del Estado miembro de su establecimiento.
2. Los Estados miembros designarán puntos de contacto centrales para facilitar la cooperación administrativa y el control de los organizadores que operan en distintos Estados miembros. Los Estados miembros notificarán los datos de esos puntos de contacto a los demás Estados miembros y a la Comisión.
3. Los puntos de contacto centrales se facilitarán recíprocamente toda la información necesaria sobre sus requisitos nacionales de protección frente a la insolvencia y la identidad de la entidad o entidades garantes en caso de insolvencia para organizadores establecidos en su territorio. Dichos puntos de contacto se concederán mutuo acceso a todo listado disponible que indique los organizadores que cumplen con sus obligaciones de protección frente a la insolvencia. Todo listado de este tipo será de acceso público, incluido el acceso en línea.
4. Si un Estado miembro tiene dudas sobre la protección frente a la insolvencia de un organizador deberá pedir aclaraciones al Estado miembro de establecimiento del organizador. Los Estados miembros responderán a las solicitudes de otros Estados miembros lo antes posible, habida cuenta de la urgencia y la complejidad del asunto. En todo caso, remitirán una primera respuesta a más tardar en un plazo de quince días hábiles desde la recepción de la solicitud.
CAPÍTULO VI
SERVICIOS DE VIAJE VINCULADOS
Artículo 19
Requisitos de protección frente a la insolvencia y de información para servicios de viaje vinculados
1. Los Estados miembros velarán por que los empresarios que faciliten servicios de viaje vinculados constituyan una garantía para el reembolso de todos los pagos que reciban de los viajeros, en la medida en que un servicio de viaje que forme parte de unos servicios de viaje vinculados no se ejecute como consecuencia de la insolvencia del empresario. Si dichos empresarios son la parte responsable del transporte de pasajeros, la garantía cubrirá también la repatriación de los viajeros. Se aplicarán, mutatis mutandis, el artículo 17, apartado 1, el artículo 17, apartados 2 a 5, y el artículo 18.
2. Antes de que el viajero quede obligado por cualquier contrato que dé lugar a la elaboración de unos servicios de viaje vinculados, o por cualquier oferta correspondiente, el empresario que facilita servicios de viaje vinculados, incluso si no está establecido en un Estado miembro pero destina, por cualquier medio, tales actividades a un Estado miembro, indicará de forma clara, comprensible y destacada:
a)
que el viajero no podrá acogerse a ninguno de los derechos que se aplican exclusivamente a los viajes combinados en virtud de la presente Directiva y que cada prestador de servicios será el único responsable de la correcta prestación contractual de su servicio, y
b)
que el viajero gozará de la protección frente a la insolvencia contemplada en el apartado 1.
A fin de cumplir con lo dispuesto en el presente apartado el empresario que facilita unos servicios de viaje vinculados proporcionará al viajero dicha información mediante el formulario normalizado correspondiente que figura en el anexo II, o, cuando el carácter especial de los servicios de viaje vinculados no esté contemplado por ninguno de los formularios que figuran en dicho anexo, proporcionará la información contenida en el mismo.
3. Si el empresario que facilita servicios de viaje vinculados no ha cumplido con los requisitos establecidos en los apartados 1 y 2 del presente artículo, se aplicarán los derechos y obligaciones establecidos en los artículos 9 y 12 y en el capítulo IV, en relación con los servicios de viaje que forman parte de unos servicios de viaje vinculados.
4. Cuando unos servicios de viaje vinculados sean el resultado de la celebración de un contrato entre un viajero y un empresario que no facilita dichos servicios, este último informará al empresario que los facilita de la celebración del correspondiente contrato.
CAPÍTULO VII
DISPOSICIONES GENERALES
Artículo 20
Obligaciones específicas del minorista cuando el organizador esté establecido fuera del Espacio Económico Europeo
Sin perjuicio de lo dispuesto en el artículo 13, apartado 1, párrafo segundo, cuando el organizador esté establecido fuera del Espacio Económico Europeo, el minorista establecido en un Estado miembro estará sujeto a las obligaciones impuestas a los organizadores en los capítulos IV y V, salvo que el minorista pruebe que el organizador cumple con lo dispuesto en dichos capítulos.
Artículo 21
Responsabilidad por errores en la reserva
Los Estados miembros se asegurarán de que un empresario sea responsable de los errores debidos a defectos técnicos en el sistema de reservas que se le sean atribuibles y, cuando el empresario haya aceptado organizar la reserva de un viaje combinado o de servicios de viaje que formen parte de unos servicios de viaje vinculados, de los errores cometidos durante el proceso de reserva.
Un empresario no será responsable de los errores de reserva atribuibles al viajero o causados por circunstancias inevitables y extraordinarias.
Artículo 22
Derecho a resarcimiento
En los casos en que un organizador o, de conformidad con el artículo 13, apartado 1, párrafo segundo, o con el artículo 20, un minorista abone una indemnización, conceda una reducción del precio o cumpla las demás obligaciones que le impone la presente Directiva, los Estados miembros velarán por que el organizador o el minorista tenga derecho a pedir ser resarcido a terceros que hayan contribuido a que se produjera el hecho que dio lugar a la indemnización, a la reducción del precio o a otras obligaciones.
Artículo 23
Carácter imperativo de la Directiva
1. Si el organizador de un viaje combinado o un empresario que facilita servicios de viaje vinculados declara que actúa exclusivamente como prestador de servicios de viaje, como intermediario o en cualquier otra calidad, o que un viaje combinado o unos servicios de viaje vinculados no constituyen un viaje combinado o unos servicios de viaje vinculados, tal declaración no eximirá a tal organizador o empresario de las obligaciones que les impone la presente Directiva.
2. Los viajeros no podrán renunciar a los derechos que les confieran las disposiciones nacionales de transposición de la presente Directiva.
3. Toda cláusula contractual o declaración del viajero que suponga una renuncia o limitación directa o indirecta de los derechos conferidos a los viajeros por la presente Directiva o que tenga por objeto eludir su aplicación no será vinculante para el viajero.
Artículo 24
Ejecución
Los Estados miembros garantizarán la existencia de medios adecuados y eficaces para asegurar el cumplimiento de las disposiciones de la presente Directiva.
Artículo 25
Sanciones
Los Estados miembros establecerán las normas relativas a sanciones aplicables a las infracciones de las disposiciones nacionales adoptadas con arreglo a la presente Directiva y adoptarán todas las medidas necesarias para garantizar su aplicación. Las sanciones establecidas deberán ser efectivas, proporcionadas y disuasorias.
Artículo 26
Información por parte de la Comisión y revisión
A más tardar el 1 de enero de 2019, la Comisión presentará un informe al Parlamento Europeo y al Consejo sobre las disposiciones de la presente Directiva que se aplican a las reservas en línea realizadas en distintos puntos de venta y la calificación de dichas reservas como viajes combinados, servicios de viaje vinculados o servicios de viaje autónomos, en particular sobre la definición de viaje combinado establecida en el artículo 3, punto 2, letra b), inciso v), y sobre si procede un ajuste o ampliación de esta definición.
A más tardar el 1 de enero de 2021, la Comisión remitirá un informe general sobre la aplicación de la presente Directiva al Parlamento Europeo y al Consejo.
Los informes a que se refieren los párrafos primero y segundo irán acompañados, en caso necesario, de propuestas legislativas.
Artículo 27
Modificación del Reglamento (CE) no 2006/2004 y de la Directiva 2011/83/UE
1. En el anexo del Reglamento (CE) no 2006/2004, el punto 5 se sustituye por el texto siguiente:
«5.
Directiva (UE) 2015/2302 del Parlamento Europeo y del Consejo (21).
2. En el artículo 3, apartado 3, de la Directiva 2011/83/UE, la letra g) se sustituye por el texto siguiente:
«g)
sobre viajes combinados tal y como se definen en el artículo 3, punto 2, de la Directiva (UE) 2015/2302 del Parlamento Europeo y del Consejo (22).
El artículo 6, apartado 7, el artículo 8, apartados 2 y 6, y los artículos 19, 21 y 22 de la presente Directiva se aplicarán, mutatis mutandis, a los viajes combinados tal y como se definen en el artículo 3, punto 2, de la Directiva (UE) 2015/2302 en relación con los viajeros en el sentido del artículo 3, punto 6, de dicha Directiva.
CAPÍTULO VIII
DISPOSICIONES FINALES
Artículo 28
Transposición
1. Los Estados miembros adoptarán y publicarán a más tardar el 1 de enero de 2018, las disposiciones legales, reglamentarias y administrativas necesarias para dar cumplimiento a lo establecido en la presente Directiva. Comunicarán inmediatamente a la Comisión el texto de dichas disposiciones.
2. Aplicarán dichas disposiciones a partir del 1 de julio de 2018.
3. Cuando los Estados miembros adopten dichas disposiciones, estas incluirán una referencia a la presente Directiva o irán acompañadas de dicha referencia en su publicación oficial. Los Estados miembros establecerán las modalidades de la mencionada referencia.
4. Los Estados miembros comunicarán a la Comisión el texto de las principales disposiciones de Derecho interno que adopten en el ámbito regulado por la presente Directiva.
Artículo 29
Derogación
La Directiva 90/314/CEE queda derogada con efectos a partir del 1 de julio de 2018.
Las referencias a la Directiva derogada se entenderán hechas a la presente Directiva con arreglo a la tabla de correspondencias que figura en el anexo III.
Artículo 30
Entrada en vigor
La presente Directiva entrará en vigor a los veinte días de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
Artículo 31
Destinatarios
Los destinatarios de la presente Directiva son los Estados miembros.
Hecho en Estrasburgo, el 25 de noviembre de 2015.