РЕГЛАМЕНТ (ЕС) 2015/399 НА КОМИСИЯТА
от 25 февруари 2015 година
за изменение на приложения II, III и V към Регламент (ЕО) № 396/2005 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на максимално допустимите граници на остатъчни вещества за 1,4-диметилнафтален, бенфуракарб, карбофуран, карбосулфан, етефон, фенамидон, фенвалерат, фенхексамид, фуратиокарб, имазапир, малатион, пикоксистробин, спиротетрамат, тепралоксидим и трифлоксистробин в определени продукти или върху тях
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 396/2005 на Европейския парламент и на Съвета от 23 февруари 2005 г. относно максимално допустимите граници на остатъчни вещества от пестициди във и върху храни или фуражи от растителен или животински произход и за изменение на Директива 91/414/ЕИО на Съвета (1), и по-специално член 14, параграф 1, буква а) и член 49, параграф 2 от него,
като има предвид, че:
(1)
Максимално допустимите граници на остатъчни вещества („МДГОВ“) за етефон, фенвалерат, пикоксистробин и тепралоксидим са определени в приложение II към Регламент (ЕО) № 396/2005. МДГОВ за карбофуран, карбосулфан, фенамидон, фенхексамид и трифлоксистробин са установени в приложение II и в част Б от приложение III към Регламент (ЕО) № 396/2005. МДГОВ за малатион и спиротетрамат са определени в част А от приложение III към Регламент (ЕО) № 396/2005. МДГОВ за бенфуракарб и фуратиокарб са определени в приложение V към Регламент (ЕО) № 396/2005. По отношение на 1,4-диметилнафтален и имазапир в посочените приложения няма конкретно определени МДГОВ, нито веществата са включени в приложение IV към посочения регламент, поради което се прилага стойност по подразбиране от 0,01 mg/kg.
(2)
В рамките на процедура по предоставяне на разрешение за използването върху картофи на продукт за растителна защита, съдържащ активното вещество 1,4-диметилнафтален, беше подадено заявление съгласно член 6, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 396/2005 за изменение на съществуващата МДГОВ.
(3)
По отношение на есфенвалерат такова заявление беше подадено за използването му върху чушки, броколи и марули. По отношение на етефон беше подадено заявление за изменение на съществуващите МДГОВ за трапезни маслини. По отношение на фенхексамид такова заявление беше подадено за използването му върху сини боровинки, червени боровинки, цариградско грозде и азарол. По отношение на малатион такова заявление беше подадено за използването му върху цитрусови плодове, ягоди и марули. По отношение на пикоксистробин такова заявление беше подадено за използването му върху захарно цвекло. По отношение на спиротетрамат такова заявление беше подадено за използването му върху маслини за производство на масло. По отношение на тепралоксидим такова заявление беше подадено за използването му върху йерусалимски артишок и репички. По отношение на трифлоксистробин такова заявление беше подадено за използването му върху плодове от храстови растения.
(4)
В съответствие с член 6, параграфи 2 и 4 от Регламент (ЕО) № 396/2005 беше подадено заявление по отношение на фенамидон за използването му за третиране на кореноплодни и грудкови зеленчуци с код 0213000, луковични зеленчуци, домати, чушки, люти чушки, патладжани, броколи, китайско зеле, марули и други салатни растения, спанак и подобни (листа), билки, кардун, целина, резене и ревен. Заявителят твърди, че разрешеното използване на посоченото вещество при тези култури в Съединените щати води до наличието на по-големи количества остатъчни вещества от МДГОВ, предвидени в Регламент (ЕО) № 396/2005, и че е необходимо да бъдат определени по-високи МДГОВ, за да се избегнат пречките пред търговията при вноса на посочените култури.
(5)
По отношение на имазапир беше подадено заявление за изменение на съществуващите МДГОВ за генетично модифицирана соя, леща, слънчогледово семе, рапично семе и синапено семе. Заявителят твърди, че разрешеното използване на посоченото вещество при тези култури в Аржентина, Бразилия и Канада води до наличието на по-големи количества остатъчни вещества от МДГОВ, предвидени в Регламент (ЕО) № 396/2005, и че е необходимо да бъдат определени по-високи МДГОВ, за да се избегнат пречките пред търговията при вноса на посочените култури. По отношение на малатион такова заявление беше подадено за използването му върху ябълки, круши и сливи. Заявителят твърди, че разрешеното използване на посоченото вещество при тези култури в Аржентина, Чили и Южна Африка води до наличието на по-големи количества остатъчни вещества от МДГОВ, предвидени в Регламент (ЕО) № 396/2005, и че е необходимо да бъдат определени по-високи МДГОВ, за да се избегнат пречките пред търговията при вноса на посочените култури.
(6)
В съответствие с член 8 от Регламент (ЕО) № 396/2005 посочените заявления бяха подложени на оценка от съответните държави членки и докладите за оценка бяха изпратени на Комисията.
(7)
Европейският орган за безопасност на храните, наричан по-долу „Органът“, направи оценка на заявленията и на докладите за оценка, като обърна специално внимание на рисковете за потребителите и, където е целесъобразно - за животните, и даде мотивирани становища относно предложените МДГОВ (2). Той препрати тези становища на Комисията и на държавите членки и предостави достъп до тях на широката общественост.
(8)
В своето мотивирано становище Органът стигна до заключението, че по отношение на използването на малатион върху ябълки, круши, сливи и ягоди предоставените данни не са достатъчни, за да се определят нови МДГОВ. Поради това съществуващите МДГОВ следва да останат непроменени.
(9)
Комисията получи информация от Европейската асоциация за подправки (European Spice Association), че значителен брой партиди сушени двуспорови печурки, внасяни от Китай, съдържат остатъчни вещества от карбофуран, надвишаващи 0,1 mg/kg. В съответствие с член 43 от Регламент (ЕО) № 396/2005 Комисията поиска от органа да оцени тази информация за целите на определянето на допустимостта на вноса на култивирани гъби. Успоредно с това Комисията поиска от Органа да преразгледа всички съществуващи МДГОВ за съдържащите n-метил-карбамат инсектициди карбофуран, карбосулфан, бенфуракарб и фуратиокарб, включително МДГОВ, определени от Комисията по Codex Alimentarius (CXL), които бяха въведени с посочения регламент.
(10)
В мотивираното си становище от 3 февруари 2014 г. (3) Органът препоръча запазване на МДГОВ за карбофуран в пресни култивирани гъби в сегашната граница на установяването (LOD) от 0,01 mg/kg, тъй като по-високите стойности може да доведат до приемането на твърде големи количества от потребителите. Освен това Органът препоръча заличаването на МДГОВ, определени за карбофуран и карбосулфан в мандарини, портокали, слънчоглед, рапично семе и подправки, които съответстват на CXL. Що се отнася до карбофуран, с оглед на ниските му токсикологични референтни стойности Органът препоръча да бъдат определени МДГОВ под действащата граница на установяването при продукти, които допринасят значително за хранителни режими на потребителите.
(11)
Комисията проведе консултации с референтните лаборатории на Европейския съюз, които предоставиха доказателства, че по време на аналитичния процес карбосулфан, бенфуракарб и фуратиокарб се превръщат частично в карбофуран. Поради това е целесъобразно да се установи общо определение за остатъчното вещество за съединенията, съдържащи n-метил-карбамат. Освен това референтните лаборатории на Европейския съюз потвърдиха, че промените в техническо отношение дават възможност за определяне на по-ниски граници на установяването за някои продукти.
(12)
Въз основа на мотивираните становища на Органа и като се вземат под внимание факторите, които са от значение за разглеждания въпрос, съответните изменения на МДГОВ отговарят на изискванията на член 14, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 396/2005.
(13)
В рамките на Световната търговска организация бяха проведени консултации с търговските партньори на Съюза относно новите МДГОВ и техните становища бяха взети предвид.
(14)
Поради това Регламент (ЕО) № 396/2005 следва да бъде съответно изменен.
(15)
С цел да се позволи нормалното пускане на пазара, преработване и потребление на продуктите, в настоящия регламент следва да се предвиди преходна разпоредба за продуктите, които са били законно произведени преди изменението на МДГОВ и за които информацията показва, че се поддържа високо равнище на защита на потребителите.
(16)
Следва да се предвиди разумен срок преди прилагането на изменените МДГОВ, така че да се позволи на държавите членки и заинтересованите страни да се подготвят за спазването на новите изисквания, произтичащи от изменението на МДГОВ.
(17)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по растенията, животните, храните и фуражите,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Приложения II, III и V към Регламент (ЕО) № 396/2005 се изменят в съответствие с приложението към настоящия регламент.
Член 2
Вариантът на Регламент (ЕО) № 396/2005, преди да се внесат измененията с настоящия регламент, продължава да се прилага за продукти, които са били законно произведени преди 3 октомври 2015 г.
Член 3
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 3 октомври 2015 г. по отношение на МДГОВ за бенфуракарб, карбофуран, карбосулфан и фуратиокарб.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 25 февруари 2015 година.
REGLAMENTO (UE) 2015/399 DE LA COMISIÓN
de 25 de febrero de 2015
por el que se modifican los anexos II, III y V del Reglamento (CE) no 396/2005 del Parlamento Europeo y del Consejo en lo relativo a los límites máximos de residuos de 1,4-dimetilnaftaleno, benfuracarb, carbofurano, carbosulfán, espirotetramat, etefon, fenamidona, fenhexamida, fenvalerato, furatiocarb, imazapir, malatión, picoxistrobina, tepraloxidim y trifloxistrobina en determinados productos
(Texto pertinente a efectos del EEE)
LA COMISIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea,
Visto el Reglamento (CE) no 396/2005 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 23 de febrero de 2005, relativo a los límites máximos de residuos de plaguicidas en alimentos y piensos de origen vegetal y animal y que modifica la Directiva 91/414/CEE del Consejo (1), y, en particular, su artículo 14, apartado 1, letra a), y su artículo 49, apartado 2,
Considerando lo siguiente:
(1)
En el anexo II del Reglamento (CE) no 396/2005 se fijaron límites máximos de residuos (LMR) para el etefon, el fenvalerato, la picoxistrobina y el tepraloxidim. En el anexo II y en la parte B del anexo III del Reglamento (CE) no 396/2005 se fijaron LMR para el carbofurano, el carbosulfán, la fenamidona, la fenhexamida y la trifloxistrobina. En la parte A del anexo III del Reglamento (CE) no 396/2005 se fijaron LMR para el espirotetramat y el malatión. En el anexo V del Reglamento (CE) no 396/2005 se fijaron LMR para el benfuracarb y el furatiocarb. Por lo que respecta al 1,4-dimetilnaftaleno y el imazapir, no se fijaron LMR específicos en dichos anexos ni se incluyeron estas sustancias en el anexo IV de ese Reglamento, por lo que se les aplica el valor por defecto de 0,01 mg/kg.
(2)
En el marco de un procedimiento de autorización del uso en las patatas de un producto fitosanitario que contiene la sustancia activa 1,4-dimetilnaftaleno, se presentó una solicitud de modificación del LMR existente con arreglo al artículo 6, apartado 1, del Reglamento (CE) no 396/2005.
(3)
Por lo que respecta al esfenvalerato, se presentó una solicitud del mismo tipo para los pimientos, los brécoles y las lechugas. Por lo que respecta al etefon, se presentó una solicitud de modificación de los LMR existentes para las aceitunas de mesa. Por lo que respecta a la fenhexamida, se presentó una solicitud del mismo tipo para los mirtilos gigantes, los arándanos, las grosellas espinosas y las acerolas. Por lo que se respecta al malatión, se presentó una solicitud del mismo tipo para los cítricos, las fresas y las lechugas. Por lo que respecta a la picoxistrobina, se presentó una solicitud del mismo tipo para la remolacha azucarera. Por lo que respecta al espirotetramat, se presentó una solicitud del mismo tipo para las aceitunas para aceite. Por lo que respecta al tepraloxidim, se presentó una solicitud del mismo tipo para las aguaturmas y los rábanos. Por lo que respecta a la trifloxistrobina, se presentó una solicitud del mismo tipo para las frutas de caña.
(4)
De conformidad con el artículo 6, apartados 2 y 4, del Reglamento (CE) no 396/2005, se presentó una solicitud sobre el uso de la fenamidona en las raíces y tubérculos del número de código 0213000, bulbos, tomates, pimientos, guindillas, berenjenas, brécoles, coles de China, lechuga y otras ensaladas, espinacas y similares (hojas), hierbas aromáticas, cardos, apio, hinojo y ruibarbo. El solicitante alega que los usos autorizados de dicha sustancia en esos cultivos en los Estados Unidos dan lugar a residuos superiores a los LMR del Reglamento (CE) no 396/2005 y que es necesario establecer LMR más elevados a fin de evitar obstáculos al comercio para la importación de dichos cultivos.
(5)
Por lo que respecta al imazapir, se presentó una modificación de los LMR existentes para las habas de soja modificada genéticamente, las judías, las lentejas, las semillas de girasol, las semillas de colza y las semillas de mostaza. El solicitante alega que los usos autorizados de dicha sustancia en esos cultivos en Argentina, Brasil y Canadá dan lugar a residuos superiores a los LMR del Reglamento (CE) no 396/2005 y que es necesario establecer LMR más elevados a fin de evitar obstáculos al comercio para la importación de dichos cultivos. Por lo que respecta al malatión, se presentó una solicitud del mismo tipo para las manzanas, las peras y las ciruelas. El solicitante alega que los usos autorizados de dicha sustancia en esos cultivos en Argentina, Chile y Sudáfrica dan lugar a residuos superiores a los LMR del Reglamento (CE) no 396/2005 y que es necesario establecer LMR más elevados a fin de evitar obstáculos al comercio para la importación de dichos cultivos.
(6)
De conformidad con el artículo 8 del Reglamento (CE) no 396/2005, los Estados miembros afectados evaluaron estas solicitudes y enviaron los informes de evaluación a la Comisión.
(7)
La Autoridad Europea de Seguridad Alimentaria, en lo sucesivo «la Autoridad», estudió las solicitudes y los informes de evaluación, prestando especial atención a los riesgos para el consumidor y, en su caso, para los animales, y emitió dictámenes motivados sobre los LMR propuestos (2). A continuación, envió dichos dictámenes a la Comisión y los Estados miembros y los puso a disposición del público.
(8)
La Autoridad concluyó en su dictamen motivado que los datos presentados no eran suficientes para fijar nuevos LMR para el uso de malatión en manzanas, peras, ciruelas y fresas. Deben mantenerse, por lo tanto, los LMR existentes.
(9)
La Asociación Europea de Especias ha informado a la Comisión de que un número significativo de lotes de setas blancas secas importadas de China contienen niveles de residuos de carbofurano superiores a 0,1 mg/kg. De conformidad con el artículo 43 del Reglamento (CE) no 396/2005, la Comisión solicitó a la Autoridad que evaluara dicha información al objeto de fijar una tolerancia en la importación de setas cultivadas. De manera paralela, la Comisión solicitó a la Autoridad que revisara todos los LMR existentes para los insecticidas de carbamato de N-metilo, carbofurano, carbosulfán, benfuracarb y furatiocarb, incluidos los LMR fijados por la Comisión del Codex Alimentarius (LCX) que la Comisión aplicó mediante dicho Reglamento.
(10)
En su dictamen motivado de 3 de febrero de 2014 (3), la Autoridad recomendó mantener el LMR para el carbofurano en setas cultivadas frescas en el límite de determinación (LD) actual de 0,01 mg/kg, ya que valores más elevados podrían dar lugar a una ingesta de los consumidores que rebase la dosis aguda de referencia. Por otra parte, la Autoridad recomendó que se suprimieran los LMR fijados para el carbofurano y el carbosulfán en las mandarinas, las naranjas, los girasoles, las semillas de colza y las especias, que corresponden a los LCX. Por lo que respecta al carbofurano, en vista de sus bajos valores de referencia toxicológicos, la Autoridad recomendó fijar LMR inferiores al LD actual para los productos con una presencia significativa en las dietas de los consumidores.
(11)
La Comisión consultó a los laboratorios de referencia de la Unión Europea, que facilitaron pruebas de que, durante el procedimiento analítico, el carbosulfán, el benfuracarb y el furatiocarb se convierten parcialmente en carbofurano. Conviene, por lo tanto, establecer una definición común de residuos para los compuestos de carbamato de N-metilo, Además los laboratorios de referencia de la Unión Europea confirmaron que, para determinados productos, la evolución técnica permite fijar LD más bajos.
(12)
De acuerdo con los dictámenes motivados de la Autoridad, y teniendo en cuenta los factores pertinentes para el asunto considerado, las modificaciones correspondientes de los LMR cumplen los requisitos del artículo 14, apartado 2, del Reglamento (CE) no 396/2005.
(13)
Se ha consultado, a través de la Organización Mundial del Comercio, a los socios comerciales de la Unión sobre los nuevos LMR y se han tenido en cuenta sus observaciones.
(14)
Procede, por tanto, modificar el Reglamento (CE) no 396/2005 en consecuencia.
(15)
A fin de permitir la comercialización, la transformación y el consumo normales de los productos, el presente Reglamento debe establecer un régimen transitorio para los productos que se hayan producido legalmente antes de la modificación de los LMR y con respecto a los cuales la información muestre que se mantiene un elevado nivel de protección de los consumidores.
(16)
Antes de que los LMR modificados sean de aplicación y a fin de que los Estados miembros y las partes interesadas puedan prepararse para cumplir los nuevos requisitos que deriven de dicha modificación, debe permitirse que transcurra un plazo razonable.
(17)
Las medidas previstas en el presente Reglamento se ajustan al dictamen del Comité Permanente de Vegetales, Animales, Alimentos y Piensos.
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
Artículo 1
Los anexos II, III y V del Reglamento (CE) no 396/2005 quedan modificados con arreglo a lo dispuesto en el anexo del presente Reglamento.
Artículo 2
El Reglamento (CE) no 396/2005, en su versión anterior a las modificaciones introducidas por el presente Reglamento, seguirá siendo aplicable a los productos producidos legalmente antes del 3 de octubre de 2015.
Artículo 3
El presente Reglamento entrará en vigor el vigésimo día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
Será aplicable a partir del 3 de octubre de 2015 por lo que se refiere a los LMR de benfuracarb, carbofurano, carbosulfán y furatiocarb.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, el 25 de febrero de 2015.