РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 28 август 2013 година
относно проекта на италиански указ във връзка с методите за обозначаване на произхода на дълготрайно прясно мляко, мляко, произведено по технологията UHT, микрофилтрирано пастьоризирано мляко и мляко, пастьоризирано при висока температура
(нотифицирано под номер C(2013) 5517)
(само текстът на италиански език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2013/444/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2000/13/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 20 март 2000 г. за сближаване на законодателствата на държавите членки относно етикетирането, представянето и рекламата на храните (1), и по-специално член 19 от нея,
като има предвид, че:
(1)
В съответствие с процедурата, предвидена в член 19, втора алинея от Директива 2000/13/ЕО, на 9 ноември 2012 г. италианските органи нотифицираха Комисията за проект на указ, в който се предвиждат, inter alia, изисквания за задължително етикетиране на дълготрайно прясно мляко, мляко, произведено по технологията UHT, микрофилтрирано пастьоризирано мляко и мляко, пастьоризирано при висока температура.
(2)
В член 2, параграф 1 от нотифицирания указ се предвижда, че етикетите на стерилизираното дълготрайно прясно мляко, млякото, произведено по технологията UHT, микрофилтрираното пастьоризирано мляко и млякото, пастьоризирано при висока температура, трябва да носят обозначение за държавата на произход на млекодобивното стопанство, от което идва обработеното мляко, или обозначението „ЕС“ или „трети държави“, в случай че мястото, от което идва млякото, е съответно от една или повече държави - членки на Европейския съюз, или от трети държави.
(3)
С Директива 2000/13/ЕО се хармонизират правилата, които регламентират етикетирането на храните, като, от една страна, се предвижда хармонизиране на някои национални разпоредби, а от друга - въвеждане на мерки по отношение на нехармонизираните национални разпоредби. Обхватът на хармонизирането е определен в член 3, параграф 1 от посочената директива, в който са изброени всички задължителни указания по отношение на етикетирането на храните при условията и дерогациите, предвидени в членове 4-17.
(4)
В член 3, параграф 1, точка 8 от Директива 2000/13/ЕО се предвижда, че информацията за мястото на произход или мястото, от което идва храната, се посочва, „когато липсата на това посочване може да заблуди потребителя относно истинския произход на храната“.
(5)
В член 4, параграф 2 от Директива 2000/13/ЕО се предвижда, че за някои определени храни може да се изискват и други обозначения освен изброените в член 3, параграф 1 от директивата, чрез разпоредби на Съюза или - при липса на такива - чрез национални разпоредби.
(6)
С член 18, параграф 2 от Директива 2000/13/ЕО се разрешава приемането на нехармонизирани национални разпоредби, ако те са обосновани с едно от изброените в него съображения, в това число, inter alia, опазване на общественото здраве и предотвратяване на измами, при условие че естеството на разпоредбите не възпрепятства прилагането на определенията и правилата, установени с Директива 2000/13/ЕО. Ето защо, когато в държава членка се предлага проект на национални разпоредби в областта на етикетирането, е необходимо да се провери тяхната съвместимост с посочените по-горе изисквания и с разпоредбите на Договора за функционирането на Европейския съюз.
(7)
Италианските органи са на мнение, че нотифицираната мярка е необходима, за да се гарантира защита на интересите на потребителите и да се засили прилагането на превенция и ограничаване на измамите с храни. Пояснено бе, че противно на вярването на италианските потребители, млякото, продавано на италианския пазар, не е само от италиански произход, вследствие на което е налице необходимост произходът да бъде отбелязван на етикета, за да се предотврати подвеждане на потребителите. Предвид изложеното по-горе италианските органи са на мнение, че разпоредбите на член 2, параграф 1 са обосновани с оглед на член 3, параграф 1, точка 8 от Директива 2000/13/ЕО.
(8)
С член 3, параграф 1, точка 8 от Директива 2000/13/ЕО се въвежда подходящ механизъм за преодоляване на риска потребителите да бъдат подведени в случаите, когато някои елементи могат да създадат впечатление, че произходът или мястото, от което идва дадена храна, са различни от действителните. Стопанските субекти от хранително-вкусовата промишленост са тези, които трябва да гарантират, че информацията за произхода и мястото, от което идва дадена храна, фигурира на етикета, когато липсата ѝ може да породи объркване за потребителите. Националните правоприлагащи органи са тези, които трябва да установят спазването на това задължение.
(9)
Разпоредбите на член 2, параграф 1 от нотифицирания указ биха навели на мисълта, че въпросните храни винаги се представят по начин, който подвежда италианските потребители относно действителния им произход или мястото, от което идват. В тази връзка Комисията посочва, че обхватът на нотифицирания указ не включва мляко с (твърде) ограничена трайност (сурово мляко, пастьоризирано мляко), докато именно то може да накара потребителите да мислят, че въпросното мляко е с италиански произход.
(10)
Освен позоваването на потребността от защита на интересите на потребителите, италианските органи не са представили достатъчни обосновки, които да водят до заключението, че е необходимо задължително обозначаване на произхода на продуктите, изброени в член 1 от нотифицирания указ, което е в допълнение към задължението, установено в член 3, параграф 1, точка 8 от Директива 2000/13/ЕО.
(11)
Следователно италианските органи не са доказали, че обозначаването на произхода, предвидено в нотифицирания указ, е необходимо за постигане на някоя от целите, изброени в член 18, параграф 2 от Директива 2000/13/ЕО.
(12)
Предвид изложените съображения в съответствие с член 19, трета алинея от Директива 2000/13/ЕО Комисията даде отрицателно становище относно посочените по-горе разпоредби на нотифицирания указ.
(13)
Съответно от италианските органи следва да бъде изискано да не приемат разпоредбите на член 2, параграф 1 от нотифицирания указ.
(14)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Италианската република не приема разпоредбите на член 2, параграф 1 от нотифицирания указ относно методите за обозначаване на произхода на дълготрайно прясно мляко, мляко, произведено по технологията UHT, микрофилтрирано пастьоризирано мляко и мляко, пастьоризирано при висока температура.
Член 2
Адресат на настоящото решение е Италианската република.
Съставено в Брюксел на 28 август 2013 година.
DECISIÓN DE EJECUCIÓN DE LA COMISIÓN
de 28 de agosto de 2013
relativa al proyecto de Decreto italiano sobre los métodos para indicar el origen de la leche esterilizada de larga duración, la leche UHT, la leche pasteurizada microfiltrada y la leche pasteurizada a altas temperaturas
[notificada con el número C(2013) 5517]
(El texto en lengua italiana es el único auténtico)
(Texto pertinente a efectos del EEE)
(2013/444/UE)
LA COMISIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea,
Vista la Directiva 2000/13/CE del Parlamento Europeo y del Consejo, de 20 de marzo de 2000, relativa a la aproximación de las legislaciones de los Estados miembros en materia de etiquetado, presentación y publicidad de los productos alimenticios (1), y, en particular, su artículo 19,
Considerando lo siguiente:
(1)
De conformidad con el procedimiento previsto en el artículo 19, párrafo segundo, de la Directiva 2000/13/CE, las autoridades italianas notificaron a la Comisión el 9 de noviembre de 2012 un proyecto de Decreto que establece, entre otras cosas, requisitos obligatorios de etiquetado para la leche esterilizada de larga duración, la leche UHT, la leche pasteurizada microfiltrada y la leche pasteurizada a altas temperaturas.
(2)
El artículo 2, apartado 1, del Decreto notificado establece que el etiquetado de la leche esterilizada de larga duración, la leche UHT, la leche pasteurizada microfiltrada y la leche pasteurizada a altas temperaturas deberá indicar el país de origen de la explotación lechera de donde procede la leche tratada o la indicación «UE» o «terceros países», en caso de que la leche proceda, respectivamente, de uno o más Estados miembros de la Unión Europea o de terceros países.
(3)
La Directiva 2000/13/CE armoniza las normas que regulan el etiquetado de los productos alimenticios, estableciendo, por una parte, la armonización de determinadas disposiciones nacionales y, por otra, un régimen para las disposiciones nacionales no armonizadas. El alcance de la armonización se define en el artículo 3, apartado 1, de dicha Directiva, en el que se establece la lista de todas las indicaciones obligatorias que deben figurar en el etiquetado de los productos alimenticios, en las condiciones fijadas en los artículos 4 a 17 y salvo las excepciones previstas.
(4)
El artículo 3, apartado 1, punto 8, de la Directiva 2000/13/CE establece que deberá indicarse el lugar de origen o de procedencia «en los casos en que su omisión pudiera inducir a error al consumidor sobre el origen o la procedencia real del producto alimenticio».
(5)
El artículo 4, apartado 2, de la Directiva 2000/13/CE establece que, mediante disposiciones de la Unión o, en su ausencia, disposiciones nacionales, puedan establecerse otras indicaciones obligatorias además de las enumeradas en el artículo 3, apartado 1, de dicha Directiva, en relación con productos alimenticios determinados.
(6)
El artículo 18, apartado 2, de la Directiva 2000/13/CE permite adoptar disposiciones nacionales no armonizadas si están justificadas por una de las razones que figuran en dicho artículo, incluidas, entre otras, la protección de la salud pública y la represión del fraude, a condición de que dichas disposiciones no obstaculicen la aplicación de las definiciones y normas previstas en dicha Directiva. Por tanto, si en un Estado miembro se propone un proyecto de disposiciones nacionales sobre etiquetado, es preciso comprobar la compatibilidad de las mismas con los requisitos antes citados y con las disposiciones del Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea.
(7)
Las autoridades italianas mantienen que la medida notificada es necesaria para garantizar la protección de los intereses de los consumidores y efectuar un control más estricto de la prevención y la represión del fraude alimentario. Se explica que, en contra de lo que piensan los consumidores italianos, la leche comercializada en Italia no es únicamente de origen nacional y por lo tanto la indicación del origen en la etiqueta se ha convertido en una condición indispensable para evitar que los consumidores sean inducidos a error. Habida cuenta de los elementos mencionados, las autoridades italianas sostienen que las disposiciones del artículo 2, apartado 1, se consideran justificadas por el principio del artículo 3, apartado 1, punto 8, de la Directiva 2000/13/CE.
(8)
El artículo 3, apartado 1, punto 8, de la Directiva 2000/13/CE establece un mecanismo adecuado para evitar el riesgo de que el consumidor pueda ser inducido a error en los casos en que algunos elementos puedan sugerir que el origen o procedencia de un determinado alimento sea distinto del verdadero. Corresponde a los agentes del sector alimentario garantizar que la información sobre el lugar de origen o de procedencia esté presente en la etiqueta cuando omisión pudiera inducir a confusión al consumidor. Y corresponde a las autoridades nacionales competentes comprobar el cumplimiento de esta obligación.
(9)
Las disposiciones del artículo 2, apartado 1, del Decreto notificado harían suponer que los alimentos en cuestión se presentan siempre de tal manera que confunden al consumidor italiano acerca de su verdadero origen o lugar de procedencia. A este respecto, la Comisión observa que el ámbito de aplicación del Decreto notificado no se aplica a la leche con una duración (muy) limitada (leche cruda, leche pasteurizada). Así pues, precisamente estas últimas podrían hacer pensar al consumidor en un origen italiano de las leches en cuestión.
(10)
Además, aparte de la referencia a la necesidad de proteger los intereses del consumidor, las autoridades italianas no proporcionaron justificaciones suficientes que permitan concluir que, por lo que se refiere a los productos enumerados en el artículo 1 del Decreto notificado, sea necesaria una mención de origen obligatoria que vaya más allá de la obligación establecida en el artículo 3, apartado 1, punto 8, de la Directiva 2000/13/CE.
(11)
Por consiguiente, las autoridades italianas no han demostrado que la indicación del lugar de origen prevista en el Decreto notificado sea necesaria para cumplir uno de los objetivos enumerados en el artículo 18, apartado 2, de la Directiva 2000/13/CE.
(12)
Estas constataciones han llevado a la Comisión a emitir un dictamen contrario en relación con las mencionadas disposiciones del Decreto notificado, de conformidad con el artículo 19, párrafo tercero, de la Directiva 2000/13/CE.
(13)
En consecuencia, procede instar a las autoridades italianas a no adoptar las disposiciones del artículo 2, apartado 1, del Decreto notificado.
(14)
Las medidas previstas en la presente Decisión se ajustan al dictamen del Comité Permanente de la Cadena Alimentaria y de Sanidad Animal.
HA ADOPTADO LA PRESENTE DECISIÓN:
Artículo 1
La República Italiana no adoptará las disposiciones del artículo 2, apartado 1, del Decreto notificado sobre los métodos para indicar el origen de la leche esterilizada de larga duración, la leche UHT, la leche pasteurizada microfiltrada y la leche pasteurizada a altas temperaturas.
Artículo 2
El destinatario de la presente Decisión será la República Italiana.
Hecho en Bruselas, el 28 de agosto de 2013.