РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 857/2010 НА СЪВЕТА
от 27 септември 2010 година
за налагане на окончателно изравнително мито и за окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на някои видове полиетилен терефталат с произход от Иран, Пакистан и Обединените арабски емирства
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 597/2009 на Съвета от 11 юни 2009 г. относно защитата срещу субсидиран внос от държави, които не са членки на Европейската общност (наричан по-нататък „основния регламент“) (1), и по-специално член 15, параграф 1 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия (наричана по-нататък „Комисията“), представено след консултация с Консултативния комитет,
като има предвид, че:
1. ПРОЦЕДУРА
1.1. Временни мерки
(1)
С Регламент (ЕС) № 473/2010 (2) (наричан по-нататък „временният регламент“) Комисията наложи временно изравнително мито върху вноса на някои видове полиетилен терефталат с произход от Иран, Пакистан и Обединените арабски емирства (наричани по-нататък „засегнатите държави“).
(2)
Процедурата бе започната след жалба, внесена на 20 юли 2009 г. от Комитета за полиетилен терефталат на „Plastics Europe“ (наричан по-нататък „жалбоподателят“) от името на производители, представляващи основен дял, в конкретния случай над 50 %, от общото производство на някои видове полиетилен терефталат в Съюза.
(3)
Както е посочено в съображение 15 от временния регламент, разследването на субсидирането и вредата обхвана периода от 1 юли 2008 г. до 30 юни 2009 г. (наричан по-нататък „периодът на разследване“ или „ПР“). Проучването на тенденциите, свързани с оценката на вредата, обхвана периода от 1 януари 2006 г. до края на ПР („разглежданият период“).
(4)
В рамките на паралелната антидъмпингова процедура Комисията наложи с Регламент (ЕО) № 472/2010 (3) временно антидъмпингово мито върху вноса на някои видове полиетилен терефталат с произход от Иран и Обединените арабски емирства.
1.2. Последваща процедура
(5)
След разгласяването на основните факти и съображения, въз основа на които бе взето решението за налагане на временни изравнителни мерки (наричано по-нататък „временното разгласяване“), няколко заинтересовани страни предоставиха в писмен вид своите становища относно предварителните констатации. Страните, които поискаха да бъдат изслушани, получиха такава възможност.
(6)
Комисията продължи да търси и проверява всяка информация, която считаше за необходима за окончателните си констатации. Устните и писмените коментари, представени от заинтересованите страни след временното разгласяване, бяха разгледани и където беше уместно, предварителните констатации бяха съответно променени.
(7)
Всички страни бяха уведомени за основните факти и съображения, на които се основава намерението да се препоръча налагането на окончателно изравнително мито върху вноса на някои видове полиетилен терефталат с произход от Иран, Пакистан и Обединените арабски емирства и окончателното събиране на сумите, обезпечени с временните мита (наричано по-нататък „окончателното разгласяване“). На тези страни бе предоставен също срок, в рамките на който те имаха възможност да представят коментарите си вследствие на това разгласяване.
(8)
Устните и писмените коментари, представени от заинтересованите страни, бяха разгледани и където беше уместно, констатациите бяха съответно променени.
1.3. Засегнати от процедурата страни
(9)
Някои заинтересовани страни заявиха, че извадката с производители от ЕС е била непредставителна и противоречива, поради което анализът на вредата е бил непълен. По-конкретно бе посочено, че изготвянето на извадка е било ненужно предвид ограничения брой производители. Освен това бе заявено, че с „изкуственото“ разбиване на групите от дружества на отделни правни субекти, извадката няма да включва някои от пазарните лидери (Artenius, M&G Polimeri) и че методологията за подбор на извадката е противоречива, тъй като извадката е включвала и две групи от дружества. Заявено бе наред с това, че извадката не е била представителна, тъй като не е включвала нито един производител, който извършва продажби на достатъчни количества полиетилен терефталат на свързан преработвател на РЕТ. Твърдеше се, че вследствие на това институциите не са могли да направят оценка на реалната способност на индустрията на Съюза да осигурява доставки и не са взели предвид конфликта на интереси на индустрията на Съюза. Освен това, предвид факта, че едно дружество не е предоставило цялата необходима информация и вследствие на това е било изключено от представителната извадка, представителността на извадката е паднала до 28 % от производството в ЕС. Същите страни заявиха, че подбраната извадка не е статистически представителна.
(10)
По отношение на аргумента, че извадката не е била необходима предвид малкия брой на производителите, отново се посочва, че при изготвянето на извадката са се отзовали 14 производители от Съюза, принадлежащи към осем групи от дружества. Предвид обективно високия брой оказали съдействие производители от ЕС, а именно 14, извадката е била изготвена в съответствие с член 27, параграф 1 от основния регламент въз основа на най-големия представителен обем продажби, който може да бъде разследван по приемлив начин в рамките на наличното време. Подбраната извадка е включвала пет отделни дружества (с шест производствени обекта).
(11)
По отношение на първото твърдение във връзка с представителността на извадката следва да се посочи, че институциите могат да включват отделни дружества, които са част от група от дружества, в рамките на извадката, при условие че са представителни и имат отделно финансово счетоводство. В противен случай разследването на всички четиринадесет производители от ЕС, принадлежащи към осемте групи от дружества, би възпрепятствало навременното приключване на разследването. Въпреки това фактът, че две групи от дружества са били включени в извадката не противоречи на методологията за изготвяне на извадката, приложена в този случай, а именно с оглед на най-големия представителен обем продажби на клиенти от ЕС.
(12)
Що се отнася до Indorama, по време на ПР тази група е разполагала с два различни производствени завода - един в Нидерландия и един в Обединеното кралство. Включването на посочената група в извадката е в съответствие с използваната методология за изготвяне на извадката, тъй като тези заводи са представлявали едно цяло от правна и финансова гледна точка. Що се отнася дружеството Equipolymers, което по време на ПР е разполагало с два производствени обекта (един в Италия и един в Германия), то е предоставило консолидирани данни за двата обекта. Тъй като беше възможно тези консолидирани данни да бъдат проверени по време на посещение в седалището на дружеството, бе взето решение дружествата за производство на РЕТ Equipolymers да се разглеждат като едно цяло за целите на настоящата процедура. Във връзка с твърдението, че Artenius и M&G Polimeri е трябвало да бъдат включени в извадката в качеството им на пазарни лидери, се посочва, че нито едно от техните отделни дружества, не е било сред дружествата с най-висок обем на продажбите за клиенти от ЕС.
(13)
Във връзка с твърдението, че извадката не е била представителна, тъй като не е включвала производител, който произвежда основно за вътрешно потребление, следва да се отбележи, че способността за осигуряване на доставки може да се разгледа в рамките на анализа на интереса на Съюза, ако бъде направено подобно искане, и за тази цел вътрешното потребление може да бъде приспаднато от обема на производство. Следователно за разглеждането на някои фактори за причиняване на вреда не е необходимо в извадката да бъде включен такъв производител. Освен това при анализа на интереса на Съюза може да бъде оценен и всеки двузначен интерес, породен от едновременното положение на дружество като производител и преработвател от ЕС. Статусът на дружество като производител и преработвател от ЕС не е свързан с резултатите на индустрията на Съюза, където като основа за сравнение се използват продажбите на несвързани клиенти в ЕС. С оглед на посоченото по-горе твърдението се отхвърля.
(14)
Във връзка с твърдението за цялостната представителност на извадката, отново се посочва, че свеждането на извадката до четири дружества е намалило представителността от 65 % на 47 % от продажбите, извършени от всички оказали съдействие производители. Същите тези четири дружества са представлявали 52 % от производството в Съюза. Това се смята за представителна извадка от производители от ЕС от гледна точка на продажбите на независими клиенти в ЕС.
(15)
Във връзка с твърдението, че подбраната извадка не е статистически представителна се отбелязва, че в член 27, параграф 1 от основния регламент ясно се посочва, че дадена извадка може да се основава на най-големия представителен обем продажби, който може да бъде разследван по приемлив начин в рамките на наличното време, като алтернатива на „статистически представителна“ извадка.
(16)
При липсата на други коментари във връзка с извадката констатациите, изложени в съображения 5-14 от временния регламент, се потвърждават.
2. РАЗГЛЕЖДАН ПРОДУКТ И СХОДЕН ПРОДУКТ
(17)
Припомня се, че в съображение 16 от временния регламент, разглежданият продукт бе определен като полиетилен терефталат с индекс на вискозитет, равен или по-висок от 78 ml/g съгласно стандарт ISO 1628-5, с произход от засегнатите държави, който понастоящем е класиран в код по КН 3907 60 20.
(18)
Освен това в съображение 18 от временния регламент се посочва, че разследването е показало, че PET, който се произвежда и продава в Съюза от индустрията на Съюза, и PET, който се произвежда и продава на вътрешните пазари на засегнатите държави и се изнася за Съюза, са сходни продукти.
(19)
Тъй като продуктът, който е предмет на разследването, бе счетен за хомогенен продукт, той не бе допълнително подразделен на различни видове продукти за изчисляване на маржовете на вредата.
(20)
Един производител износител заяви, че PET следва да бъде подразделен на различни видове продукти в съответствие с различните им индекси на вискозитет, тъй като индексът на вискозитет е основен показател при определянето на различните възможни приложения на произвеждания вид PET. Счетено бе, че твърдението следва да бъде прието, и методологията за изчисляване на маржовете на вредата бе съответно адаптирана.
3. СУБСИДИРАНЕ
3.1. Иран
3.1.1. Въведение
(21)
Правителството на Иран и оказалият съдействие производител износител представиха коментари относно следните схеми, предмет на изравнителни мерки във временния регламент:
I.
Мерки, свързани със специални икономически зони (наричани по-нататък „СИЗ“) - нефтохимическа СИЗ
II.
Финансиране, предоставено от Националната нефтохимическа компания на производителя износител на PET
3.1.2. Специфични схеми
I. Мерки, свързани със специални икономически зони (наричани по-нататък „СИЗ“) - нефтохимическа СИЗ
(22)
Правителството на Иран (наричано по-нататък „ПИ“) оспори факта, че безмитният внос на суровини и средства за производство в зони за свободна търговия може да бъде предмет на изравнителни мерки. Зоните за свободна търговия и специалните икономически зони са по дефиниция безмитни зони за внос и износ, които са съвместими с изискванията на СТО. Освен това ПИ и оказалият съдействие производител износител заявиха, че вносът на безмитни средства за производство по закон не зависи от осъществяването на износ, тъй като от подобно освобождаване се ползват и дружества, установени в други части на територията на Иран.
(23)
По отношение на съобразяването на СИЗ с правилата на СТО се посочва, че представеният аргумент от общ характер не може да се използва за оспорване на вече установения факт, че въпросните субсидии подлежат на изравнителни мерки, тъй като не е представен подробен анализ, който да опровергае анализа във временния регламент. Що се отнася до безмитния внос на средства за производство в Иран, съгласно информацията, предоставена по време на представянето на коментари във връзка с временното разгласяване, посочената възможност съществува само за дружества, които модернизират своята инфраструктура, т.е. това не е разпоредба, която се прилага автоматично за всички страни по процедурата. Поради това горните твърдения трябваше да бъдат отхвърлени.
(24)
Оказалият съдействие производител износител заяви, че Комисията е пренебрегнала принципа за недискриминация предвид факта, че подобни правила и схеми са прилагани и в други държави. Дружеството посочи освен това, че Комисията не го е информирала както следва за обхвата на посещението за проверка и за съответните изисквания във връзка с информацията преди провеждането на подобна проверка.
(25)
Във връзка с твърдението от общ характер за неспазване на принципа за недискриминация се припомня, че Комисията започна настоящото разследване относно субсидирането срещу трите държави, посочени в жалбата, в съответствие с разпоредбите на член 10 от основния регламент. Поради това препоръките на Комисията биха могли да се основават единствено на констатациите, направени по време на настоящото разследване. Във връзка с твърдението, че е липсвала предварителна информация за въпросите, които ще бъдат разследвани, се посочва, че Комисията е уведомила оказалия съдействие производител износител много преди провеждането на посещението за проверка, че по време на нея ще търси информация за връзката между производителя износител и неговия акционер. Следователно посочените твърдения трябваше да бъдат отхвърлени.
(26)
Оказалият съдействие производител износител насочи вниманието на институциите към две технически грешки в изчислението на освобождаването от мито на вноса на една суровина от производствения процес и на общата стойност на освободения внос на средства за производство. Тези грешки се коригират с настоящия регламент. Преразгледаните размери на нивата на субсидиране са 0,14 % за безмитния внос на продукти за влагане в производството и 0,72 % за безмитния внос на средства за производство. Преразгледаното общо ниво на субсидиране за тази схема е 0,86 %.
(27)
Предвид изложеното по-горе и при липса на други коментари по въпроса, констатациите във връзка с посочената схема, изложени в съображения 20-44 от временния регламент, изменени със съображение 26 от настоящия регламент, се потвърждават.
II. Финансиране, предоставено от Националната нефтохимическа компания на производителя износител на PET
(28)
Оказалият съдействие производител износител („Shahid Tondguyan Petrochemical Co.“ или „STPC“) заяви, че главният му акционер - Националната нефтохимическа компания („National Petrochemical Company“ или „NPC“), не е публичен орган и че ПИ нито е възложило на NPC, нито му е дало указания да извърши плащания на STPC. Освен това бе посочено, че финансирането на STPC от страна на NPC трябва да се разглежда като подлежащо на възстановяване и следователно не представлява субсидия.
(29)
При разглеждането на посочените твърдения следва да се припомни, че при преценката на това дали дадено образувание следва да се разглежда като публичен орган за целите на разследвания за субсидиране, трябва да бъдат взети под внимание следните фактори: 1. държавна собственост; 2. участие на представители на държавата в съвета на директорите на образуванието; 3. държавен контрол, упражняван над дейностите на образуванието, и съобразяване от страна на образуванието с правителствените политики или интереси и 4. дали образуванието е създадено с нормативен акт. Всички тези изисквания са били анализирани, както е посочено в съображение 52 от временния регламент. В качеството си на държавен орган NPC не се нуждае от упълномощаване или делегиране - понятия, които се отнасят до частните образувания. Всъщност от разследването стана ясно, че ролята на NPC се състои в развитието и ръководенето на държавния нефтохимически сектор и че ПИ е възложило на дружеството допълнителна задача, състояща се в управлението на нефтохимическата специална икономическа зона, в качеството му на държавен административен орган. Следователно всички твърдения, с които се оспорва ролята на NPC като публичен орган, трябва да бъдат отхвърлени.
(30)
По отношение на твърдението, че финансирането на STPC подлежи на възстановяване, е уместно да се посочи, че по време на разследването стана ясно, че възстановяването на финансирането е само хипотетично твърдение, тъй като на нито един етап от процедурата не бяха предоставени доказателства, че такова възстановяване е било извършено. Всъщност, както е обяснено в съображение 51 от временния регламент, фактът, че неподлежащи на възстановяване финансови средства са се натрупвали поне от 2004 г. насам, е потвърждение, че това е редовна субсидия, чиято цел е да поддържа работата на единствения оказал съдействие ирански производител износител. Предвид на изложеното по-горе, съответното твърдение трябва да бъде отхвърлено.
(31)
Оказалият съдействие производител износител заяви също така че размерът на субсидията е бил завишен. В тази връзка бе посочено, че нормална търговска практика в Иран е да не се начисляват лихви между дружество майка (в настоящия случай - NPC) и неговото дъщерно дружество (в настоящия случай - STPC). Заявено бе наред с това, че при изчисляването на размера на субсидията сумите, използвани за общия обем на финансиране от страна на NPC и общия оборот на STPC, не са били точни, тъй като цифрата за оборота е била занижена и е следвало да се използва друга сума, докато общото финансиране е било завишено, тъй като някои суми не е следвало да бъдат разглеждани като част от финансовите средства, предоставени на STPC от страна на NPC.
(32)
Посочените по-горе твърдения трябваше да бъдат отхвърлени. Във връзка с първото твърдение относно изчисленията на лихвената ставка се посочва, че събраните доказателства не са в подкрепа на твърдението на дружеството, че нормална търговска практика в Иран е между дружество майка и негово дъщерно дружество да не се начислява лихва при финансови операции помежду им. Освен това подобна практика е в явно противоречие с обичайната стопанска практика на частните инвеститори.
(33)
Във връзка с втория от горните аргументи е уместно да се посочи, че размерът на субсидията е бил изчислен въз основа на цифрите за финансирането и оборота, предоставени от оказалия съдействие производител износител и проверени по време на посещението за проверка.
(34)
По отношение на посочения нов общ оборот се припомня, че цифрата, посочена по време на предоставянето на коментарите във връзка с временния регламент, не е подкрепена от никакви доказателства, които биха могли да бъдат проверени, и не съвпада с твърденията на дружеството преди и по време на посещението за проверка.
(35)
По отношение на общата цифра за финансирането оказалият съдействие производител износител заяви, че някои суми не следва да бъдат разглеждани като част от финансирането на STPC от страна на NPC. Предоставената информация не подкрепяше това твърдение, тъй като не бяха представени доказателства за това, че въпросните суми не са били част от финансирането на STPC от страна на NPC. В действителност част от предоставените обяснения потвърдиха отново, че NPC е действало като публичен орган, поемайки ангажимент да финансира оказалия съдействие производител износител, без да начислява лихва, която би следвало да бъде платена от друг публичен орган. Следователно не може да бъде извършено приспадане от общата сума на финансиране, тъй като не бяха представени доказателства, които биха могли да бъдат проверени.
(36)
ПИ заяви, че съгласно член 14 от Споразумението на СТО за субсидиите и изравнителните мерки, „предоставянето от правителството на дружествени дялове … [и] правителствен заем не се счита за изгода …“, поради което финансирането на SPTC от страна на NPC не следва да се разглежда като субсидия. Това твърдение трябва да бъде отхвърлено тъй като в същия член 14 се отбелязва, че „предоставянето от правителството на дружествени дялове не се счита за създаващо изгода, освен ако инвестиционното решение може да се разглежда като несъвместимо с обичайната инвестиционна практика … на частните инвеститори на територията на тази страна член.“ Тази практика действително е несъвместима с обичайната инвестиционна практика на частните инвеститори, тъй като никоя търговска организация в държава-членка на СТО не би продължила да предоставя такъв вид неподлежащо на възстановяване финансиране. Във всеки случай следва да се отбележи, че Иран не е членка на СТО.
(37)
Въз основа на изложеното по-горе и при липсата на други коментари по въпроса, се потвърждават констатациите, направени във връзка с тази схема в съображения 45-57 от временния регламент.
3.1.3. Размер на подлежащите на изравняване субсидии
(38)
Предвид изложеното в съображения 21-37 по-горе, в съответствие с разпоредбите на основния регламент окончателният размер на подлежащите на изравняване субсидии, изразен ad valorem, за единствения оказал съдействие ирански производител износител е 51,88 %.
3.2. Пакистан
3.2.1. Въведение
(39)
Правителството на Пакистан („ПП“) и оказалият съдействие производител износител представиха коментари относно следните схеми, предмет на изравнителни мерки във временния регламент:
I.
Схема за производство на митница
II.
Внос на съоръжения, машини и оборудване за помещението за производство на митница
III.
Тарифна защита при закупуване на PTA на вътрешния пазар
IV.
Режим на окончателните данъци („FTR“)
V.
Схема за дългосрочно финансиране на износа с фиксиран лихвен процент („LTF-EOP“)
VI.
Схема за експортно финансиране, предоставено от Държавната банка на Пакистан („EFS“)
VII.
Финансиране съгласно циркулярно писмо за валутните операции № 25 на Държавната банка на Пакистан.
(40)
Като предварителен коментар ПП заяви, че Комисията е разбрала погрешно или е пренебрегнала предоставената преди това от него информация относно схемите на субсидиране. Като предварителен коментар оказалият съдействие производител износител заяви, че предоставената преди това от ПП информация е съдържала аргументиран правен анализ, доказващ, че схемите не следва да се разглеждат като „забранени“ субсидии. Посочената страна по процедурата заяви също така че Комисията е основала констатациите си във временния регламент не само върху неправилна оценка на фактите, но и върху неправилен правен анализ. Заявено бе освен това, че правилен е правният анализ, представен от ПП.
(41)
По отношение на коментарите, представени преди приемането на временния регламент, се посочва, че Комисията ги е взела напълно предвид в процеса на разследването, тъй като наред със съответните отговори на въпросниците, предоставени от страните по процедурата, и представената по-късно информация, те са част от информацията, въз основа на която е направено временното определяне на мерките.
(42)
Освен това се отбелязва, че Комисията е посочила точно нормативните разпоредби за съответните схеми и произтичащото от тях прилагане на практика. Не са били представени доказателства за това, че посочването на нормативни разпоредби не е било точно. По отношение на правния анализ на Комисията се посочва, че той се е основавал на съответните разпоредби от основния регламент и е подкрепен от трайно наложилия се правен анализ, използван от ЕС при предходни разследвания относно субсидиране, например при анализа на схеми за възстановяване на мита, схеми за експортни кредити и схеми, свързани с данъка върху доходите (4). Фактът, че дадена страна по процедурата не е съгласна с представения правен анализ не означава, че анализът е неправилен, особено когато няма представени доказателства в подкрепа на това твърдение. Това е дори още по-явно предвид факта, че в коментара си по отношение на временния регламент ПП изрази желание да внесе изменения в някои от схемите, доколкото това би било възможно. Предвид изложеното по-горе, твърденията, представени в съображение 40, трябваше да бъдат отхвърлени.
3.2.2. Специфични схеми
I. Схема за производство на митница
(43)
ПП и оказалият съдействие производител износител отново изложиха становището си, че схемата за производство на митница е управлявана правилно благодарение на съществуването на система за ефективно прилагане и мониторинг, в която се записва потреблението/приспадането и с която се контролират безмитните суровини и действителното потребление на дружеството въз основа на регистрите за общата продукция. Посочено бе също така че съотношението между суровини и крайни продукти се основава на действителното потребление на съответното дружество, ползващо се от предимствата на схемата, и че регистърът за суровините подлежи на проверка. Според тези твърдения съотношението между суровини и крайни продукти е било установено с помощта на проверена система за сравнително оценяване, която е била редовно актуализирана въз основа на действителното потребление на дружеството. След всяка една промяна в съотношението прекомерното освобождаване от предходния период отново е било добавяно, за да се актуализира регистърът на запасите и да се получи истинското количество на запасите, и именно въз основа на това истинско количество на запасите дружеството, което ползва схемата, трябва да докаже износа на крайния продукт. Освен това оказалият съдействие производител износител представи две писма, в които уведомява митническите органи за материалите, съхранявани в помещението за производство на митница, от които става ясно, че дружеството е имало разрешение да използва излишъка от материалите за влагане в производството на стоки, предназначени за бъдещ износ.
(44)
Както бе посочено и в съображение 70 от временния регламент, по отношение на тази схема съответният регистър на стоките за влагане в производство, които са били получени, произведени и изнесени, не е бил воден въз основа на действителното потребление. Било е вписвано единствено теоретичното потребление съгласно сертификата за анализ при съотношения между суровини и крайни продукти за всички изходни материали за производството на 1 000 kg крайни продукти. Тези норми за съотношението между суровини и крайни продукти са определени от официалните органи и се преразглеждат периодично въз основа на информацията, получена от оказалия съдействие производител износител, но липсват каквито и да било ясни правила и доказателства за това как се извършва това преразглеждане. Освен това вследствие на проверките на сертификата за анализ, разкриващи наличието на прекомерно освобождаване от плащане, от страна на органите не са били предприети никакви последващи действия с оглед проверка на цялостното количество на действителното потребление през предходния период и искания по отношение на извършените през предходните години плащания. С други думи, не е била извършена проверка на нито едно прекомерно освобождаване от плащане на мита. Оказалият съдействие производител износител заяви, че излишъкът на суровини, отчетен през предходния период, отново е бил добавен, за да се актуализира регистърът на запасите и да се получи истинското количество на запасите. Заслужава да се отбележи, че тази практика се основава на факта, че производителят износител е този, който по собствена инициатива посочва на съответния орган прекомерното освобождаване, натрупано през предходния период. Нещо повече - тази практика по никакъв начин не е предвидена в нормативните разпоредби, на които се основава тази схема. Всичко, изложено по-горе, потвърждава, че за тази схема не съществува система за ефективно прилагане и мониторинг. При тези обстоятелства всички направени във връзка с това твърдения трябваше да бъдат отхвърлени.
(45)
Двете страни по процедурата заявиха също така че по време на ПР митото в рамките на нормалната схема за внос е било нула и следователно вносът на РТА не е лишил правителството от приходи в рамките на схемата за производство на митница.
(46)
Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. От предоставената от страните по процедурата информация става ясно, че митото върху вноса на РТА е 7,5 %. Чрез дерогация и при определени условия страните по процедурата могат да се ползват с нулева митническа ставка. Фактът, че ПП е установило схема за производство на митница или тарифна защита при закупуване на PTA, по никакъв начин не означава, че митническата ставка за целия внос на РТА е нула. Всъщност наличието на посочените по-горе схеми потвърждава, че правителството е било лишено от приходи и това е причината, поради която са били установени специални схеми за дерогация, за които се прилагат специални правила и които са достъпни за определени ползватели.
(47)
Оказалият съдействие производител износител заяви също така че няма нарушение на член 349 от глава XV от Митническите правила на Пакистан от 2001 г. В тази връзка бе посочено, че помещението за производство на митница обхваща целия завод на дружеството, в резултат на което складовите помещения отговарят на изискването за обособена площ, разполагаща със самостоятелен вход или изход, която няма друг вход или изход към производствената площадка, а отделните складове за готови стоки, брак и отпадъчен материал са ясно обозначени в помещенията.
(48)
С оглед на изложеното по-горе е необходимо да се посочи отново, че посещението за проверка е разкрило, че само безмитно внесените суровини са били отделени от местно набавените стоки за влагане в производство. Помещението на склада, тоест митническият склад и помещението за производство на митница, не е било разположено на обособена площ със самостоятелен вход или изход от/към общодостъпната зона и без никакъв друг вход или изход съгласно предписанията на посочения по-горе член 349. Освен това твърдението на дружеството, че целият завод е разположен в помещението за производство на митница, не е подкрепено от каквито и да било доказателства, които биха могли да бъдат проверени (напр. изрично разрешение за площта на помещението за производство на митница), освен анализ на текста на член 349. Следователно, съответните твърдения трябваше да бъдат отхвърлени.
(49)
ПП внесе съвсем наскоро административни изменения в посочената схема. ПП въведе в законодателството си по-подробно определение за „помещение за производство на митница“ и предприе мерки за засилване на контрола върху схемата от страна на съответните органи.
(50)
По отношение на упражнявания от органа контрол над помещението за производство на митница, въведените изменения не уреждат най-сериозните пропуски на схемата, установени при настоящото разследване, а именно: i) липса на отчети за действителното потребление на внесените суровини и ii) липса на система за проверка, която се основава на реалните резултати, а не на исторически наложените стандарти. Освен това, предвид факта, че прилагането на практика на всяка промяна във връзка с посочената схема се нуждае от надлежен контрол (установените проблеми се отнасят и до управлението на схемата), необходимо би било известно време преди да се направи заключение относно измененията, внесени в схемата, и начина, по който органите са приложили тези изменения и са осигурили доброто управление на системата за проверка.
(51)
ПП изрази също така желание да се ангажира пред Комисията с гаранция по отношение на конкретното прилагане на правилата, приложими към помещението за производство на митница. Предложено бе това да стане под формата на доказателства за това, че оказалият съдействие производител износител спазва новите правила (а именно промените в помещенията, преразглеждането на съотношението суровини и крайни продукти, освобождаването от мита), като периодично представя доклади и дава възможност за извършването на посещения за проверки от страна на Комисията.
(52)
Във връзка с изложеното по-горе се посочва, че с предложението си за ангажирането с гаранция ПП косвено потвърждава всички пропуски, изтъкнати по отношение на тази схема във временния регламент. Освен това, както е посочено в съображение 50 по-горе, не е възможно да се приеме ангажирането с гаранция по отношение на управлението на дадена схема въз основа на доказателства, които ще се конкретизират едва в бъдеще. И на последно място - подобна гаранция е непрактична, тъй като необходимият мониторинг в действителност би наложил редовното повтаряне на важни етапи от разследването. В тази връзка следва да се изтъкне, че ПП и/или оказалият съдействие производител износител може/могат да поискат междинно преразглеждане на мерките, при спазване на съответните разпоредби на член 19 от основния регламент.
(53)
Предвид изложеното по-горе и при липсата на други коментари по въпроса, се потвърждават констатациите във връзка с посочената схема, изложени в съображения 60-80 от временния регламент, изменени със съображения 43-51 по-горе.
II. Внос на съоръжения, машини и оборудване за помещението за производство на митница
(54)
По отношение на тази схема и двете страни по процедурата заявиха, че лихвеният процент, използван при изчислението на маржа на субсидията, трябва да бъде лихвеният процент, предложен на засегнатия износител по време на ПР. Освен това страните по процедурата посочиха, че тъй като съоръженията, машините и оборудването са били използвани за производството на РЕТ, предназначен за износ, както и за продажба на вътрешния пазар, маржът на субсидията следва да бъде определен въз основа на общия оборот на производителя износител.
(55)
В отговор на тези твърдения следва да бъде отбелязано, че лихвеният процент, използван при изчислението, е търговският лихвен процент, прилаган по време на ПР в Пакистан, установен въз основа на данните от уебсайта на Държавната банка на Пакистан. Този процент е нормалният лихвен процент при кредити, преобладаващ на пазара. По отношение на знаменателя, използван при изчислението, трябва да се припомни, че предварителното условие за достъп до схемата е инсталирането на внесените машини в помещението за производство на митница, което е схема за безмитен внос на суровини, използвани само при последващ износ на продукцията от помещението за производство на митница. Поради това размерът на субсидията (числител) трябва да бъде разпределен върху целия оборот на износа по време на ПР, тъй като субсидията зависи от осъществяването на износ. Следователно горните твърдения трябваше да бъдат отхвърлени.
(56)
Въз основа на изложеното по-горе и при липсата на други коментари по въпроса, се потвърждават констатациите, направени във връзка с тази схема в съображения 81-92 от временния регламент.
III. Тарифна защита при закупуване на PTA на вътрешния пазар
(57)
ПП заяви, че цената на местно произведената РТА не е намалена със 7,5 % спрямо международната цена и че възстановяване е правено не само за местно произведената РТА, но и за внесената РТА. Оказалият съдействие производител износител отбеляза, че схемата позволява възстановяване на митата както за местно произведената, така и за внесената РТА, поради което схемата не облагодетелства доставките на местно произведена РТА. Той заяви наред с това, че законодателството не ограничава достъпа до тази схема.
(58)
Посочените по-горе аргументи трябваше да бъдат отхвърлени. Във връзка с това се посочва, че тази схема предоставя финансово подпомагане под формата на директно прехвърляне на финансови средства, което явно облагодетелства дружеството получател. От анализа на предоставената от ПП информация става ясно, че дружество, което отговаря на условията, може: i) да закупи на вътрешния пазар РТА и да получи компенсаторно подпомагане в размер на 7,5 % от цената, заплатена за закупена местно производена РТА, или ii) да внесе РТА и да получи възстановяване на приложимото мито (7,5 %), платено върху вноса на РТА. Втората възможност обаче не се прилага, ако дружеството, което отговаря на условията, използва схема за възстановяване на мита (като например схема за производство на митница) върху вноса на РТА. От изложеното по-горе става ясно, че оказалият съдействие производител износител е бил de jure принуден да използва тази схема само за покупките на местно произведена РТА, тъй като паралелно с това е използвал схемата за производство на митница за внесената РТА.
Освен това е очевидно, че дори когато дружество, което отговаря на условията, се възползва и от двете възможности по схемата (т.е. като откаже да използва схемата за възстановяване на мита, приложима към схемата за производство на митница) възстановяването, което може да се очаква, би било различно, тъй като в единия случай процентът се изчислява въз основа на целия размер на фактурираната местна цена, докато в другия той се изчислява въз основа на декларираната на митницата стойност, която не е непременно цялата фактурирана цена. Не бяха представени доказателства, които биха могли да бъдат проверени и биха могли да опровергаят изложените по-горе заключения. И на последно място - по отношение на аргумента, че няма ограничения в достъпа до схемата, от разследването стана ясно, че в съответната нормативна уредба ясно се посочват имената на страните по процедурата, които отговарят на условията. Във всеки случай местно произведената РТА не подлежи на никакво мито, поради което 7,5-процентното възстановяване представлява директно прехвърляне на финансови средства или безсъмнен случай на предоставяне на безвъзмездни средства. Единственият начин, по който даден производител на РЕТ може да получи посочената субсидия, т.е. безвъзмездните средства, е като закупи местно произведена РТА. От друга страна, всяко едно „възстановяване“ на мито върху вноса на РТА представлява освобождаване от нормално дължимо плащане, а не директно прехвърляне на финансови средства; следователно няма равнопоставеност между двете положения.
(59)
От това следва, че схемата явно облагодетелства вътрешния купувач, т.е производителя на РЕТ, посредством директно прехвърляне на финансови средства и тя е специфична по смисъла на член 4, параграф 4, буква б) от основния регламент предвид факта, че субсидията зависи от предпочитането на стоки местно производство пред внесените стоки, тъй като само стоките местно производство отговарят на условията за получаване на директни безвъзмездни средства. Освен това тази субсидия може да се счита за специфична и по смисъла на член 4, параграф 4, буква а) от основния регламент предвид факта, че самото законодателство изрично ограничава достъпа до тази схема за определени предприятия от отрасъла на полиестерната промишленост.
(60)
Във връзка с тази схема ПП представи, наред с коментарите си по отношение на временния регламент, постановление на правителството от 28 юни 2010 г., съгласно което нормативен акт SRO № 1045(I)/2008 се отменя, считано от 1 юли 2010 г. ПП заяви, че това ще гарантира, че ползватели на РТА вече не се ползват, нито ще се ползват от възстановяване за местно произведена или внесена PTA.
(61)
Освен това от предоставена в тази връзка от оказалия съдействие производител износител публикация в пресата става ясно, че ПП е взело решение да отмени приложимата към тази схема наредба с цел спазване от страна на Пакистан на международните стандарти в това отношение. Оказалият съдействие производител износител подкрепи предоставената от ПП информация, с данни, потвърждаващи, че считано от 1 юли 2010 г. вече не е възможно да се получава съответните безвъзмездни средства при закупуване на местно произведена РТА. Във връзка с това се припомня, че в съответствие с член 15 от основния регламент не се налагат мерки, ако субсидията е прекратена или е доказано, че субсидията вече не води до полза за съответните износители. От изложеното по-горе е очевидно, че по същество Пакистан приема, че отбелязаните във временния регламент проблеми във връзка с тази схема са наложили предприемането на корективни действия от негова страна, че ПП е прекратил схемата и че оказалият съдействие производител износител не получава ползи, свързани с тази схема. Предвид това се смята, че условията, установени в член 15 от основния регламент, са спазени и че тази схема не следва да бъде предмет на изравнителни мерки.
(62)
Предвид изложеното по-горе и при липсата на други коментари по въпроса се потвърждават констатациите във връзка с посочената схема, изложени в съображения 93-105 от временния регламент, изменени със съображения 58-61 по-горе.
IV. Режим на окончателните данъци („FTR“)
(63)
Двете страни по процедурата заявиха, че тази схема представлява различен данъчен режим и не следва да бъде предмет на изравнителни мерки, тъй като данъчната политика е елемент от упражняването на суверенната власт на Пакистан и той може да прилага такава данъчна система, каквато желае. Заявено бе наред с това, че FTR не предполага никакво финансово участие в полза на което и да било дружество и е общо данъчно правило в Пакистан (данък в размер на 1 %, удържан при източника към момента на реализирането на постъпления от обмен на чуждестранни пазари), което действа при различни условия и на различна основа в сравнение с нормалния данъчен режим („NTR“), който предвижда облагане на националния доход с 35 %. Според тези страни по процедурата не е възможно да се определи коя от двете схеми е по-благоприятна и следователно FTR не води до загуба или отказ на правителството от събирането на обичайно дължими приходи.
(64)
Във връзка с тези твърдения следва да се отбележи, че се поставя под съмнение не суверенитетът на Пакистан, а предполагаемите субсидии, отпуснати на някои производители износители. Освен това следва да се припомни, че приходите от износ се облагат по различен начин от тези, получени от продажби на вътрешния пазар. Дотолкова, доколкото този данъчен режим води до печалби от износ, облагани с по-ниска данъчна ставка, отколкото тези, получени от продажби на вътрешния пазар, тази схема се счита за субсидия по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) и член 3, параграф 2 от основния регламент под формата на приходи, от които правителството се е отказало, което води до полза за дружеството получател. Тази схема представлява и специфична субсидия по смисъла на член 4, параграф 4, буква а), тъй като зависи от осъществяването на износ.
(65)
Освен това оказалият съдействие производител износител представи серия от изчисления за 2008 и 2009 г., направени във формат Excel., и уведомление за дължимия данък и заповед за определяне, издадена от заместник-комисаря по подоходното данъчно облагане, в която се прави преглед на серия от данни в декларацията за данъка върху доходите на дружеството за 2008 г. ПП подкрепи твърденията на оказалия съдействие производител износител, като заяви, че представените изчисления показват, че оказалият съдействие производител износител е заплатил повече данъци в рамките на режима FTR, отколкото би платил при прилагането на режима NTR.
(66)
Тези аргументи трябваше да бъдат отхвърлени. На първо място, представените изчисления не представляват част от декларацията за данъка върху дохода на дружеството, нито от друг документ, издаден от официалните данъчни органи. Следователно няма проверими доказателства за това, че те отразяват точно подоходните данъчни задължения на оказалия съдействие производител износител.
(67)
На второ място, анализът на представените официални данъчни документи (уведомление за дължимия данък и заповед за определяне) по никакъв начин не подкрепя твърдението, направено от страните по процедурата във връзка с нивата на данъчните ставки в рамките на различните данъчни режими.
(68)
Във връзка с предоставената документация по отношение на 2008 г. страните по процедурата не обясниха по какъв начин представените суми съответстват на данните в декларацията за данъка върху доходите на дружеството за 2008 г. и с двата документа, издадени впоследствие от съответните данъчни органи. По отношение на последните - те изглежда потвърждават задължението на дружеството да заплати данък върху дохода за продажбите си на вътрешния пазар. Независимо от това, от предоставената информация изобщо не става ясно дали посочената данъчна сума (или каквато и да било друга данъчна сума) действително е била заплатена или дружеството е обжалвало посоченото по-горе уведомление за дължимия данък. Не е ясно също така по какъв начин сумите, представени в изчисленията във формат Excel, съответстват на декларацията за данъка върху дохода на дружеството или на заповедта за определяне на данъчния орган. Във всеки случай, дори и да се приеме, че сумата, посочена в уведомлението за дължимо мито, е била платена, това не би променило заключението, че оказалият съдействие производител износител е заплатил по-малко данъци, отколкото би бил платил, ако върху приходите от износ бе приложена 35-процентната ставка.
(69)
Във връзка с предоставената за 2009 г. документация се посочва, че страните по процедурата не са предоставили декларацията за данъка върху дохода на оказалия съдействие производител износител за 2009 г. Вместо представяне на официалните данъчни декларации и на декларации за печалбата, като доказателство бяха приведени изчисления във формат Excel. Подобна информация не би могла да бъде проверена и не може да подкрепи твърдения относно промени в данъка върху дохода, настъпили след приключване на ПР. В тази връзка следва да се подчертае, че ПП и/или оказалият съдействие производител износител може/могат да поискат междинно преразглеждане на мерките, при спазване на съответните разпоредби на член 19 от основния регламент.
(70)
Въпреки това, при изчислението на размера на субсидията в рамките на FTR бе открита техническа грешка, отнасяща се до приходите от износ на оказалия съдействие производител износител, посочени в декларацията за данъка върху дохода на дружеството за 2008 г. Тази грешка беше съответно коригирана. Нивото на субсидията, определено по тази схема през ПР за производителя износител, възлиза на 1,97 % (вместо 1,95 %).
(71)
Предвид изложеното по-горе и при липсата на други коментари по въпроса, се потвърждават констатациите във връзка с посочената схема, изложени в съображения 106-116 от временния регламент, изменени със съображение 70 по-горе.
V. Схема за дългосрочно финансиране на износа с фиксиран лихвен процент („LTF-EOP“)
(72)
Двете страни по процедурата заявиха, че лихвеният процент, използван за изчислението на маржа на субсидията по тази финансова схема, трябва да бъде лихвеният процент, предлаган по време на периода, през който производителят износител е договорил финансирането с фиксиран лихвен процент, а именно процентът за 2004-2005 г. Освен това знаменателят, използван при изчислението на временния марж на субсидията, следва да бъде общият оборот на дружеството, а не общият оборот от износ, тъй като едни и същи производствени съоръжения, финансирани в рамките на схемата LTF-EOP, се използват за производството както на стоки за местния пазар, така и на стоки за износ.
(73)
Тези твърдения трябваше да бъдат отхвърлени. На първо място следва да бъде пояснено, че лихвеният процент, използван при изчислението, е търговският лихвен процент, който е преобладавал по време на ПР в Пакистан, установен въз основа на данните на уебсайта на Държавната банка на Пакистан. Договорените през 2004-2005 г. финансови средства са били получени на траншове от засегнатия износител. При изчислението на размера на субсидията бе използван размерът на кредита, получен за ПР, както бе посочен от оказалия съдействие производител износител. При проучването на ползата, получена от страна по процедурата по време на конкретен ПР, ставката, приложима за търговските кредити, която преобладава на пазара по време на ПР, се сравнява обикновено със ставката, платена за заема, получен по време на ПР, и тук бе направено именно това. Във връзка със знаменателя при изчислението на субсидията трябва да се припомни, че предварително условие за възползване от схемата е задължението дружеството да изнася пряко или косвено най-малко 50 % от годишната си продукция. Поради това размерът на субсидията (числител) трябва да бъде разпределен върху оборота от износа на разглеждания продукт по време на ПР, тъй като субсидията зависи от осъществяването на износ.
(74)
Въз основа на изложеното по-горе и при липсата на други коментари по въпроса, констатациите, направени във връзка с тази схема в съображения 117-133 от временния регламент, се потвърждават.
VI. Схема за експортно финансиране, предоставено от Държавната банка на Пакистан („EFS“)
(75)
Правителството на Пакистан заяви, че секторът на РЕТ е бил изключен от тази схема с решение, взето от Държавната банка на Пакистан на 28 юни 2010 г. Така бе заявено, че тази схема е в съответствие на разпоредбите на член 15 от основния регламент и не следва Комисията да я подлага на изравнителни мерки, тъй като е доказано, че субсидията е оттеглена. В тази връзка оказалият съдействие производител износител заяви, че съгласно циркулярно писмо № 09 от 2010 г., изпратено на 28 юни 2010 г. от Държавната банка на Пакистан, дружеството е изплатило цялата сума по схемата за финансиране EFS и към 30 юни 2010 г. няма неизплатена сума по отношение на EFS.
(76)
По отношение на това твърдение се припомня, че съгласно член 15 от основния регламент не се налагат мерки, ако субсидията е оттеглена или е доказано, че субсидията вече не води до полза за съответния износител. По отношение на предоставената документация във връзка със схемата EFS се посочва, че действително решението на Държавната банка на Пакистан гласи, че банките не могат да отпускат финансови средства за РЕТ в рамките на тази схема. В съответния текст се посочва също, че съществуващите облекчения, предоставени на износителите, ще останат в сила до датата на падежа на съответните заеми, като равнището на износа на дружествата ще бъде взето предвид по отношение на заемните средства на дружествата за периода 2009-2010 г. и при предоставянето на права до 2011 г.
Във връзка с тези въпроси ПП поясни, като предостави необходимата документация, че дружествата, които нямат краткосрочни заеми по тази схема през финансовата 2009-2010 година в Пакистан (т.е. до 30 юни 2010 г.), нямат право на никакви предимства за преходния период до 2011 г. Във връзка с твърдението, че оказалият съдействие производител износител не дължи финансови средства в рамките на схемата EFS, се посочва, че то е било подкрепено от набор от доказателства, предоставени от съответните банки и допълнени от експерт-счетоводителя на дружеството. Предвид на изложеното по-горе се заключава, че страните по процедурата са били в състояние да докажат, че схемата EFS вече не носи никакви ползи на съответния износител. Следователно са изпълнени условията, определени в член 15 от основния регламент, и направените твърдения бяха сметнати за основателни. Поради това се заключава, че тази схема не следва да бъде предмет на изравнителни мерки.
(77)
Оказалият съдействие производител износител заяви също така че лихвеният процент, използван при изчислението на маржа на субсидията, трябва да бъде краткосрочният лихвен процент, предлаган на дружеството през ПР. Отбелязано бе също така че получените финансови средства са използвани, за да се посрещнат общите финансови потребности, свързани с текущите активи на дружеството както за продажбите на вътрешния пазар, така и за износ, поради което знаменателят при изчислението на маржа на субсидията следва да бъде общият оборот на дружеството.
(78)
Тези твърдения трябваше да бъдат отхвърлени. Припомня се, че лихвеният процент, използван при изчислението, е търговският лихвен процент, прилаган по време на ПР в Пакистан, установен въз основа на данните от уебсайта на Държавната банка на Пакистан. Този процент е обичайният кредитен процент, преобладаващ на пазара. По отношение на знаменателя, използван при изчислението, се посочва, че предварителното условие за достъп до схемата е или осъществяването на специфични сделки за износ, или цялостното равнище на износа. Поради това размерът на субсидията (числител) трябва да бъде разпределен върху целия оборот от износ по време на ПР, тъй като субсидията зависи от осъществяването на износ.
(79)
Предвид изложеното по-горе и при липсата на други коментари по въпроса, се потвърждават констатациите във връзка с посочената схема, изложени в съображения 134-148 от временния регламент, изменени със съображения 75-78 по-горе.
VII. Финансиране съгласно циркулярно писмо № 25 на Държавната банка на Пакистан относно валутните операции
(80)
Двете страни по процедурата заявиха, че няма намеса от страна на Държавната банка на Пакистан по тази схема, че търговските банки отпускат финансови средства в чуждестранна валута без преференциални лихвени проценти и че схемата не зависи от осъществяването на износ, тъй като от нея може да се ползват както износителите, така и вносителите.
(81)
Приведените доводи бяха анализирани с оглед на съответните правни разпоредби и практическото прилагане на схемата и те бяха счетени за основателни. Поради това бе направен изводът, че тази схема не следва да бъде предмет на изравнителни мерки. Тъй като схемата съгласно циркулярно писмо № 25 на Държавната банка на Пакистан няма да бъде предмет на изравнителни мерки, не е необходимо да се отговаря на съответните коментари, направени след разгласяването.
3.2.3. Размер на подлежащите на изравняване субсидии
(82)
С оглед на изложеното по-горе, окончателният размер на подлежащите на изравняване субсидии в съответствие с разпоредбите на основния регламент, изразен ad valorem, за единствения съдействащ пакистански производител износител е 5,15 %.
3.3. Обединени арабски емирства (ОАЕ)
3.3.1. Въведение
(83)
Правителството на Обединени арабски емирства („ПОАЕ“) и оказалият съдействие производител износител представиха коментари относно следните схеми, предмет на изравнителни мерки във временния регламент:
I.
Федерален закон № 1 от 1979 г.
II.
Зона за свободна търговия (наричана по-нататък „ЗСТ“)
3.3.2. Специфични схеми
I. Федерален закон № 1 от 1979 г.
(84)
ПОАЕ заяви, че схемата, основана на Федерален закон № 1 от 1979 г., е широко и хоризонтално достъпна за всички отрасли и предприятия в ОАЕ и се ползва без освобождаване от мита. Оказалият съдействие производител износител заяви, че издаденият по силата на Федерален закон № 1 от 1979 г. лиценз е предварително условие за съществуване и развиване на дейност в ОАЕ.
(85)
По отношение на изложеното по-горе се посочва, че при разследването бе установено, че промишлените предприятия в ОАЕ биха могли да развиват дейност с различни видове лицензи. В действителност, освен с издаден по силата на Федерален закон № 1 от 1979 г. лиценз дадено промишлено предприятие може да развива дейност и с лиценз, издаден от местните органи на отделното емирство, в което е установено. Такъв е случаят с оказалият съдействие производител износител, който притежава лиценз, издаден от правителството на емирството Рас ал-Хайм. Освен това дадено промишлено предприятие би могло да развива дейност и по схемата „Зона за свободна търговия“, съгласно която не се изисква лиценз по посочения по-горе закон. Ето защо не е правилно да се твърди, че всички промишлени предприятия в ОАЕ развиват дейност с лиценз, издаден съгласно Федерален закон № 1 от 1979 г. Оттук следва, че не е доказано, че ползването на схемата е автоматично и съответното твърдение трябва да бъде отхвърлено.
(86)
Двете страни по процедурата заявиха, че изискванията, предвидени в законодателството, представляват само предварителни условия за изпълнението в държавата на всеки един промишлен проект, а не за освобождаването му от плащането на мита, поради което анализът на членове 12, 13 и 21 от Федерален закон № 1, направен от Комисията във временния регламент, е погрешен. ПОАЕ заяви освен това, че в арабския текст на закона понятието „разглеждано“ няма обвързващо значение по отношение на член 13. ПОАЕ заяви също така че членове 11 и 12 от посочения по-горе закон никога не са били прилагани на практика, тъй като техническата комисия, натоварена да изготвя препоръки до министъра относно заявленията, никога не в била сформирана. Посочено бе също така че ролята на отдела за промишлено развитие е установена в Ръководството за потребителя на електронната система за промишлеността, издадено от министерството, както е отбелязано в съображение 173 от временния регламент.
(87)
Тези твърдения трябваше да бъдат отхвърлени. Отбелязва се, че членове 13 и 21 от закона представляват част от постепенния процес, предвиден в анализа за промишления лиценз съгласно Федерален закон № 1 от 1979 г. По отношение на членове 11 и 12 се посочва, че в тях се установяват ролята и отговорностите на различните структури на държавния орган, издаващ промишления лиценз съгласно Федерален закон № 1 от 1979 г. Фактът, че такъв орган никога не е бил създаван, въпреки че е предвиден в закона и отговаря за: i) оценка на приноса на отдела за промишлено развитие и ii) изготвяне на препоръки до министъра за одобрение или отхвърляне на заявления, е потвърждение за това, че законодателството, в съответствие с което действа предоставящият орган, на практика не е спазвано и следователно няма правна сигурност за начина, по който се отпуска субсидията. Освен това твърдението на ПОАЕ относно техническата комисия фактически противоречи с предходни твърдения, според които министърът е свикал тази комисия, за да получи мнения относно евентуално преразглеждане на закона. По отношение на определението на думата „разглеждано“ в член 13 от Федералния закон се посочва, че по време на разследването ПОАЕ е предоставило единствено английския текст. Освен това едва след временното разгласяване то е посочило, че е възможно да има разлики в определенията в текстовете на английски и арабски език. Фактът, че текстовете на двата езика пораждат съмнения относно някои елементи на критериите за допустимост, отново е ясен знак за това, че няма правна яснота относно критериите и условията за отпускане на субсидията. По отношение на ролята на отдела за промишлено развитие се посочва, че няма предоставена нова информация, която би могла да породи съмнения относно точността на констатациите на разследването.
(88)
ПОАЕ посочи, че неговите статистически данни относно промишлеността доказват, че има над 4 000 промишлени дружества, регистрирани съгласно Федерален закон № 1 от 1979 г. Двете страни по процедурата заявиха, че Комисията не е предоставила категорични доказателства за това, че властите на ОАЕ са постъпили по свое усмотрение при одобряването или отхвърлянето на заявленията по схемата.
(89)
Тези твърдения трябваше да бъдат отхвърлени. Посочва се, че разследването е разкрило, че издаването на промишлен лиценз съгласно Федерален закон № 1 от 1979 г. не става автоматично и че правилата, използвани в процеса на избор на получатели, не са обективни. Предвид факта, че схемата бе счетена за специфична в съответствие с разпоредбите на член 4, параграф 2, буква а) и член 4, параграф 2, буква б) от основния регламент, в съответствие с разпоредбите на член 4, параграф 2, буква в) от основния регламент ПОАЕ трябваше да докаже твърдението си, че са били одобрени исканията на всички лица, подали заявления за промишлен лиценз съгласно Федерален закон № 1 от 1979 г. след влизането в сила на закона. Не бе предоставена обаче подобна информация, която може да бъде проверена.
(90)
Двете страни по процедурата заявиха, че всички промишлени предприятия в ОАЕ се ползват от освобождаване от мита за производството си. Оказалият съдействие производител износител заяви също така че в прегледа на търговската политика на ОАЕ на СТО, публикуван през 2006 г., се прави анализ на Федерален закон № 1979 г. и се установява, че от освобождаване от мита се ползват всички промишлени предприятия. Заявено бе също така че над системата е упражняван контрол, тъй като промишлените лицензи се подновяват всяка година, а дружествата в рамките на схемата представят отчети за безмитно внесени материали и властите отхвърлят безмитния внос, ако суровините не са свързани с производството.
(91)
Тези твърдения трябваше да бъдат отхвърлени. Уместно е да се отбележи, че освобождаване от мита се предоставя на дружествата, които се ползват от схемата по Федерален закон № 1 от 1979 г., и че нормалната митническа ставка за суровини не е нулева. Оказалият съдействие производител износител не успя да докаже по какъв начин общата информация в документа за прегледа на търговската политика на СТО би могла да бъде по-точна от основания на посещението за проверка подробен анализ, представен във временния регламент конкретно във връзка с допустимостта и практическото прилагане на Федерален закон № 1 от 1979 г. И нещо по-важно - разследването е разкрило, че властите действат дискриминационно при управлението на вноса на безмитни суровини в рамките на схемата. В действителност, предвид липсата на правила за начина, по който безмитният внос се приема или отхвърля, и предвид липсата на ефективна система за проверка на управлението на схемата, не е ясно защо в определен момент на страна по процедурата може да бъде разрешен безмитен внос, докато в друг момент той може да ѝ бъде отказан. Такъв е бил действително случаят с оказалия съдействие производител износител, от който периодично е било искано да заплаща мито без каквото и да било обяснение от страна на предоставящия орган. Следователно двете страни по процедурата не са представили никакви доказателства в подкрепа на твърденията си относно управлението на схемата и разрешаването на безмитния внос.
(92)
Посочено бе също така че към схемата се прилагат обективни критерии, а именно условието, съгласно което освобождаване от мито може да се предоставя единствено за внесени стоки, използвани за производство от промишлени предприятия. Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено, тъй като, както бе пояснено в съображения 89 и 91 по-горе, няма доказателство за наличието на подобни обективни критерии.
(93)
ПОАЕ заяви, че Федерален закон № 1 от 1979 г. е в процес на преразглеждане и че Комисията е била уведомена за това. Посочено бе също така че Комисията е пренебрегнала информацията и документите, предоставени от ПОАЕ, и не е привела аргументи и убедителни доказателства относно фактите и правните съображения, довели до нейните заключения.
(94)
Във връзка с изложеното по-горе се посочва, че съвсем наскоро Комисията е извършила подробна оценка и анализ на цялата информация, предоставена от страните по процедурата. Във връзка с преразглеждането на Федерален закон № 1 от 1979 г. е уместно да се посочи, че предоставеният от ПОАЕ текст е вътрешен проект на документа на Министерството на финансите и промишлеността и като такъв няма правна сила. Разследващият орган е задължен да извърши анализ на действащите нормативни разпоредби и начина, по който те са прилагани, а не на необвързващ в правно отношение проект, който не е бил одобрен нито от административните, нито от законодателните органи на ОАЕ и който не е влязъл в сила. И нещо много по-важно - фактът, че ПОАЕ в момента работи върху евентуално преразглеждане на Федерален закон № 1 от 1979 г. потвърждава, че властите са осъзнали необходимостта, както посочва и ПОАЕ, от отстраняване на всички несъответствия със Споразумението на СТО за субсидиите и изравнителните мерки.
(95)
Предвид изложеното по-горе, се потвърждават констатациите, направени във връзка с тази схема в съображения 166-183 от временния регламент.
II. Зона за свободна търговия (наричана по-нататък „ЗСТ“)
(96)
Двете страни по процедурата заявиха, че на всички предприятия в ОАЕ е предоставена възможност за безмитен внос на средства за производство.
(97)
В тази връзка се посочва, че разследването е разкрило, че дружествата, установени в ЗСТ, се ползват от безмитен внос на средства за производство. Фактът, че една страна по процедурата може да се ползва от същото предимство в рамките на друга схема (а именно Федерален закон № 1 от 1979 г.) не означава, че въпросната субсидия не подлежи на изравнителни мерки. Освен това страните по процедурата не успяха да приведат каквито и да било фактически доказателства, които да опровергаят констатациите, направени по време на разследването по отношение на ЗСТ. Предвид изложеното по-горе, направеното твърдение трябваше да бъде отхвърлено.
(98)
Въз основа на изложеното по-горе се потвърждават констатациите, направени във връзка с тази схема в съображения 184-199 от временния регламент.
3.3.3. Размер на подлежащите на изравняване субсидии
(99)
Предвид изложеното по-горе окончателният размер на подлежащите на изравняване субсидии в съответствие с разпоредбите на основния регламент, изразен ad valorem, за единствения оказал съдействие производител износител от Обединените арабски емирства е 5,13 %.
3.4. Коментари относно окончателното разгласяване
(100)
Припомня се, че всички заинтересовани страни имаха възможността да представят коментарите си вследствие на окончателното разгласяване. Техните коментари бяха разгледани и взети предвид, където това бе целесъобразно, но те не бяха такива, че да променят изложените по-горе констатации.
(101)
Оказалият съдействие производител износител от Иран отново представи своя анализ на фактите по делото, но не приведе никакви нови убедителни доказателства, които биха опровергали заключенията, направени по време на разследването.
(102)
Правителството на Пакистан изрази недоволство от отхвърлянето на неговото предложение за ангажирането му с гаранция по отношение на схемата за производство на митница и отново изложи коментарите си относно схемата LTF-EOP и FTR. То представи и ново решение на федералното управление по приходите от 27 юли 2010 г., в което митото за вноса на РТА (суровина, използвана за производството на РЕТ) се определя на 3 % и заяви, че институциите са били правно задължени да преизчислят маржа на субсидията, определен за схемата за производство на митница. Това трябваше да бъде отхвърлено, тъй като няма данни за това, че субсидията е престанала да съществува. Правителството на Пакистан заяви, че тя е намалена. Независимо от това, съгласно правилата на схемата за производство на митница, суровините могат да бъдат използвани най-малко две години, след като са били внесени. С други думи суровини, внесени до юли 2010 г. (когато митото е било 7,5 %), могат да бъдат използвани до юли 2012 г. Институциите определиха размера на субсидията въз основа на данните за ПР и съгласно правилата на схемата все още е възможно последиците от предходната митническа ставка да се запазят до 2012 г. Следователно при налагането на окончателното мито очевидно е имало субсидиране. Освен това митото е само един елемент от набора данни и, както е посочено в съображения 43-53 по-горе, ако митническата ставка беше по-ниска, обемът на вноса е можело да бъде по-висок.
(103)
Оказалият съдействие производител износител от Пакистан не се съгласи с анализа на FTR, но предоставените данни не могат да променят констатациите от разследването. Той заяви също така че има доказателства, които биха могли да бъдат проверени и които точно отразяват неговите задължения за плащане на подоходен данък, и предостави набор от документи, за да докаже, че констатациите на Комисията не са правилни. В тази връзка се посочва, че представената информация е неубедителна и не може да бъде проверена, и поради това не може да бъде взета под внимание.
(104)
Правителството на Обединените арабски емирства представи отново своя анализ на фактите по случая и заяви, че институциите са основали своите констатации на неясно тълкуване на Федерален закон № 1 от 1979 г. и не са предоставили никакви категорични доказателства. В тази връзка се припомня, че специфичният характер е бил установен в съответствие с член 4, параграф 2, букви а) и б) от основния регламент, че тълкуването на Федерален закон № 1 от 1979 г. от институциите се е основавало на предоставената информация, доказателства и данни и че не са представени убедителни доказателства, които биха могли да променят констатациите, направени по време на разследването. ПОАЕ поясни, че процесът по изменение на Федерален закон № 1 от 1979 г. е бил ускорен и че наближава крайната фаза на обнародване. В тази връзка се посочва, че Комисията приветства усилията, положени от ОАЕ за изменение на съответните нормативни разпоредби, но посочените по-горе мерки не променят констатациите, направени по време на разследването, тъй като няма ясен график за приключването на процеса по изменение и влизането в сила на новия закон.
(105)
Оказалият съдействие производител износител от ОАЕ отново изтъкна своето твърдение относно Федерален закон № 1 от 1979 г. Той посочи също така че има грешки в изчислението на маржа на субсидията. Посочено бе, че след окончателното разгласяване дружеството е констатирало, че снабдяването със суровини от Саудитска арабия не се облага с мито, тъй като ОАЕ и Саудитска арабия са част от митническия съюз на Съвета за сътрудничество на страните от Персийския залив, и представи набор от документи в подкрепа на твърдението си. В тази връзка се посочва, че тези твърдения са част от напълно нов набор данни, които вече е трябвало да бъдат представени в отговора на въпросника или най-късно по време на посещението за проверка, така че Комисията да бъде в състояние да провери точността на тези твърдения. Поради това представените данни не могат да бъдат проверени на този късен етап от разследването. Освен това няма убедителни доказателства, които да подкрепят тези твърдения. Освен това беше заявено, че ползата следва да бъде изчислена въз основа на количеството суровини, използвани по време на ПР, а не въз основа на закупените суровини. В тази връзка се посочва, че разделянето на суровините на използвани и закупени е неуместно, тъй като на изравнителни мерки подлежи целият размер, свързан с ПР, както бе пояснено в съображения 84-95 по-горе.
4. ВРЕДА
4.1. Производство на Съюза, индустрия на Съюза и потребление на Съюза
(106)
Не бяха получени коментари по отношение на производството на Съюза, индустрията на Съюза и потреблението на Съюза. Вследствие на това се потвърждава изложеното в съображения 201-206 от временния регламент.
4.2. Внос от засегнатите държави
(107)
Не бяха получени коментари по отношение на кумулативната оценка на въздействието на разглеждания внос, обема на вноса от засегнатите държави и техния съответен пазарен дял. Вследствие на това се потвърждава изложеното в съображения 207-213 от временния регламент.
(108)
Тъй като, както бе посочено в съображение 20 по-горе, бе взето решение за разделяне на продукта, предмет на разследването, на няколко вида, бе извършено ново изчисление на подбиването на цените, при което се взема предвид посочената промяна.
(109)
За да се анализира подбиването на цените, среднопретеглените продажни цени на индустрията на Съюза за несвързани купувачи на пазара на Съюза за вид продукт, коригирани на ниво франко завода, бяха сравнени със съответните среднопретеглени цени на вноса от засегнатите държави за първия независим купувач на пазара на Съюза, установени на база CIF и съответно коригирани с разходите след вноса и разликите в нивата на търговията.
(110)
Сравнението показа, че през ПР субсидираният внос с произход от ОАЕ, продаван на пазара на Съюза, е подбил цените на индустрията на Съюза с 3,2 %. Субсидираният внос с произход от Иран, продаван на пазара на Съюза, е подбил цените на индустрията на Съюза с 3,0 %. Субсидираният внос с произход от Пакистан, продаван на пазара на Съюза, е подбил цените на индустрията на Съюза с 0,5 %. Среднопретегленият марж на подбиване на цените на засегнатите държави през ПР е 2,5 %.
(111)
Иранският износител зави, че неговият марж на вредата е бил завишен, тъй като установената среднопретеглена продажна цена за единица продукт е била занижена вследствие на неправилно изчисление на размера на корекцията, свързана с нивото на търговията. Във връзка с това твърдение трябва да се отбележи, че размерът на равнището на търговия, използван при временното изчисление, бе фиксирана сума за тон, която представлява комисионата, прилагана от оказалия съдействие вносител, и възлиза на около 1 % от средната CIF цена. Тъй като обаче не е предложено друго количествено изражение на размера на корекцията, свързана с нивото на търговията, и няма информация за такава корекция, твърдението се отхвърля.
(112)
Същата страна по процедурата заяви освен това, че 2-процентната ставка за разходите след вноса изглежда занижена.
(113)
В тази връзка отново се изтъква, че нито един вносител не е оказал съдействие при разследването и е било невъзможно да се проверят действителните разходи, направени след вноса. Поради това, при липсата на друга информация, бе приложена ставката, използвана в предходната процедура.
4.3. Състояние на индустрията на Съюза
(114)
Някои заинтересовани страни по процедурата заявиха, че няма вреда, тъй като извадката е била подбрана погрешно и вследствие на това не би могло да се получат резултати за цялата индустрия на Съюза. Заявено бе, че тъй като определено дружество (което не е включено в извадката) е посочило, че е използвало над 100 % от капацитета си, това е ясен знак за липса на вреда. Посочва се, че представената информация е част от сведенията, предоставени от това дружество на борсовите институции в трета държава, и не е проверена. Освен това тази информация не съвпада с информацията по случая. Във всеки случай използването на капацитета на един производител от ЕС не може да промени констатациите за вредата за включените в извадката производители от ЕС и другите производители от ЕС.
(115)
При липсата на други твърдения или коментари се потвърждава изложеното в съображения 218-237 от временния регламент.
4.4. Заключение относно вредата
(116)
При липса на каквито и да било конкретни коментари се потвърждава заключението относно вредата, изложено в съображения 238-240 от временния регламент.
5. ПРИЧИННО-СЛЕДСТВЕНА ВРЪЗКА
5.1. Въздействие на субсидирания внос
(117)
При липсата на конкретни коментари се потвърждава изложеното в съображения 241-245 от временния регламент.
5.2. Въздействие на други фактори
(118)
Някои заинтересовани страни по процедурата заявиха, че всички евентуални установени вреди не са причинени от субсидирания внос, а че ниските цени на РЕТ в ЕС отразяват развитието на промишлеността в световен мащаб и че в периода от септември 2008 г. до юни 2009 г. цените на РЕТ в ЕС са отразявали ниските цени на суровия нефт. Във връзка с това твърдение се признава, че цените на РЕТ зависят до известна степен от цените на суровия нефт, тъй като неговите деривати са основна суровина за производството на РЕТ. Въпреки това цените на суровия нефт не са били ниски по време на целия ПР, а твърде променливи, като в началото на периода са отбелязали огромен спад, а след това са се възстановили. Тази променливост в световните цени на суровия нефт не може да обясни защо вносът на РЕТ е бил субсидиран и следователно е подбил цените на производителите от Съюза. Именно това подбиване на цените, станало възможно в резултат на получените субсидии, е упражнило натиск върху цените на индустрията на Съюза, като е принудило производителите от ЕС да продават на загуба, за да не загубят клиентите си.
(119)
Иранският износител заяви, че финансовите и техническите проблеми на някои производители от ЕС не са били добре отделени от анализа на вредата и са били погрешно отдадени на иранския внос, въпреки че той се е появил на пазара след 2006 г. В тази връзка се посочва, че през 2006 г. и 2007 г. вносът от Иран вече е бил на пазара на ЕС в количества под 1 % от пазарния дял. От 2008 г. този дял е бил над 1 % и е допринесъл с ниските си цени за натиска върху цените в ЕС. Освен това в този случай условията за кумулативна оценка са били налице и въздействието на субсидирания внос от всички засегнати държави можеше да бъде оценено кумулативно. Наред с това само едно от дружествата, посочени от иранския износител, е било включено в извадката и техническите проблеми на този производител от ЕС в периода от септември до средата на октомври 2008 г. не са се отразили съществено върху цялостната картина за вредата.
(120)
Същата страна по процедурата изтъкна отново, че всички евентуални установени вреди се дължат на свиването на търсенето, особено по време на ПР, белязан от глобалната финансова и икономическа криза. Тази страна по процедурата обаче не опроверга доводите, представени в съображения 254-256 от временния регламент, а именно, че икономическият спад, започнал през последното тримесечие на 2008 г., не може по никакъв начин да омаловажи довелото до причиняване на вреда въздействие на субсидирания внос на ниски цени на пазара на ЕС през целия разглеждан период, и че дори и свиването на търсенето да е било фактор, допринесъл за понесената вреда, това не би нарушило причинно-следствената връзка. Освен това се посочва, че този субсидиран внос дори е увеличил пазарния си дял след свиването на търсенето, а именно от 7,6 % до 10,2 %, във вреда на производителите от ЕС.
(121)
Някои заинтересовани страни по процедурата заявиха, че всички вреди са се дължали на липсата на инвестиции от страна на производителите на РЕТ от ЕС и тяхното по-неблагоприятно положение от гледна точка на разходите в сравнение с износителите.
(122)
Факт е, че РЕТ е промишленост, която изисква влагане на капитали, и че е нужно определено ниво на инвестиции с оглед запазване на конкурентоспособността в средносрочен и дългосрочен план. Припомня се, както е посочено в съображение 237 от временния регламент, че някои включени в извадката дружества са извършили съществени инвестиции през 2006 и 2007 г., но нивото на инвестиции през 2008 г., както и през ПР, е било минимално.
(123)
В тази връзка се посочва, че предвид спада в нивата на производството и използването на капацитета през 2008 г. и през ПР, наред с рязкото понижение на пазарния дял на производителите от ЕС, би било неразумно да се очаква извършването на съществени инвестиции в нови мощности през същия период.
(124)
Също така се отбелязва, както е посочено в съображения 233 и 234 от временния регламент, че финансовото положение на включените в извадката производители от ЕС е било много лошо през целия разглеждан период и че те са понесли значителни загуби в периода между 2006 г. и ПР. Поради това отново се посочва, че в една подобна ситуация би било неразумно да се очаква извършването на съществени инвестиции от страна на производителите от Съюза.
(125)
Вследствие на това се стига до заключението, че ограничените инвестиции през 2008 г. и ПР не са допринесли съществено за настъпването на вредата, понесена от промишлеността на Съюза, а са били по-скоро последица от нея.
5.3. Заключение относно причинно-следствената връзка
(126)
При липсата на други коментари относно причинно-следствената връзка се потвърждава изложеното в съображения 246-264 от временния регламент.
6. ИНТЕРЕС НА СЪЮЗА
(127)
Вследствие на временното разгласяване значителен брой преработвателни и/или бутилиращи дружества се представиха и заявиха, че анализът на интереса на Съюза отразява правилно аргументите на голяма част от оказалите съдействие ползватели и че констатациите са в противоречие с настоящата икономическа обстановка. Не са били представени обаче допълнителни доказателства или обяснения. Всички дружества поискаха да бъдат изслушани, но само две дружества от тази група ползватели и едно сдружение от италиански бутилиращи дружества присъстваха на изслушването. По-съществени коментари бяха получени от едно оказало съдействие преработвателно дружество в ЕС (ALPLA), група преработватели (Caiba SA, Coca-Cola group, Danone Waters, Logoplaste, MFS Commodities, PepsiCO, Novara International и Silico Polymers), оказалия съдействие вносител (GSI) и едно сдружение на преработвателни дружества на пластмаса (EuPC). Всички тези страни по процедурата сериозно се противопоставиха на налагането на каквито и да било мерки.
6.1. Интерес на индустрията на Съюза и на други производители от Съюза
(128)
Някои заинтересовани страни по процедурата заявиха, че производителите от ЕС вероятно ще (зло)употребят (с) мерките за защита на търговията, за да предпазят пазара на ЕС и да установят изкуствено високи цени в ЕС. Тези страни по процедурата изтъкнаха съществуването на антидъмпингови и/или изравнителни мерки срещу Индия, Индонезия, Южна Корея, Малайзия, Тайван, Тайланд и Китайската народна република. Посочва се обаче, че всяко едно дружество производител в ЕС има право да подаде жалба и да търси защита, ако може да докаже съществуването на причиняващи вреда практики на субсидиране. Фактът, че по отношение на редица държави са били установени практики на субсидиране и дъмпингови практики, може вероятно да бъде обяснен с това, че търсенето на този продукт е нараснало значително от 90-те години насам, като обичайният годишен ръст се е измервал с двуцифрено число. Това е привлякло значителни инвестиции в световен мащаб и е довело до прекомерно структурно предлагане на РЕТ в целия свят. Посочва се освен това, че някои трети държави разполагат с мерки срещу посочените по-горе държави, което подчертава съществуващия структурен проблем.
(129)
Няколко заинтересовани страни по процедурата отново изтъкнаха, че производителите от Съюза не биха били в състояние да подобрят резултатите си в дългосрочен план, тъй като е вероятно в други трети държави скоро да бъдат направени нови инвестиции, които ще понижат изкуствено високите цени в ЕС.
(130)
Разследването разкри, че наскоро направена инвестиция в Оман значително е повишила обема на неговия внос през 2009 г. и не може да бъде изключена вероятността това да причини проблеми за индустрията на Съюза в бъдеще. Въпреки това, както вече бе посочено в съображение 270 от временния регламент, вероятността от появата на нови инвестиции, които може да причинят вреда на индустрията на Съюза, не е разумна причина за отказ на законна защита в рамките на настоящата процедура.
(131)
Една заинтересована страна по процедурата заяви, че повишаването на цените на РЕТ в ЕС би позволило само на производителите от ЕС, които имат инвестиции в трети държави, по отношение на които не действат мерки (Тайланд, САЩ, Русия), или други производители на РЕТ в трети държави (Южна Корея) да подобрят резултатите си. Поради това тази страна по процедурата заяви, че краткосрочните ползи за производителите от ЕС биха били несъмнено по-малки в сравнение с прехвърлянето на средства към производители извън ЕС.
(132)
В тази връзка се посочва, че няма събрани доказателства, които да подкрепят твърдението, че всяка една финансова полза, която може да бъде прехвърлена към производители в трети държави, по отношение на които не се прилагат мерки за защита на търговията, или към дружества с нулева митническа ставка, би била по-голяма от ползите за индустрията на Съюза.
(133)
Заявено бе също така че производителите от ЕС осигуряват работа само на около 2 000 души, докато преработвателните и бутилиращите дружества на РЕТ, в които са заети съответно приблизително 20 000 и 60 000 души, биха били сериозно засегнати от налагането на каквото и да било мито
(134)
Отбелязва се, че работните места, създадени от производителите на РЕТ, не са незначителни, и въпросът за това дали налагането на мерки е срещу интереса на Съюза като цяло не може да бъде сведен само до броя на заетите лица. В тази връзка от особено значение е и фактът, че съответните ползватели по всяка вероятност не биха били сериозно засегнати от мерките предвид нивото на митото и алтернативните източници на доставки, както е посочено в съображения 141-156 по-долу.
6.2. Интерес на несвързаните вносители в Съюза
(135)
Отново се изтъква, че по време на разследването нито един несвързан вносител не е оказал съдействие.
(136)
Оказалият съдействие вносител категорично оспори твърдението, че налагането на мита не би имало съществено въздействие върху неговата дейност. Дружеството заяви, че независимо от това, че в действителност работи въз основа на комисиона, въздействието би било значително, тъй като съществена част от дейността му е свързана със засегнатите държави. Налагането на окончателни мерки би имало въздействие върху получаваната от производителите в засегнатите държави комисиона, тъй като РЕТ от засегнатите държави вече не би могъл да се конкурира с РЕТ, произведен от други производители.
(137)
С оглед на умереното ниво на митническата ставка като цяло малко вероятно е да има значително въздействие върху продажбите на РЕТ от засегнатите държави. Освен това е твърде възможно в средносрочен план вносителят да премине към други източници на доставка, и по-конкретно към внос от Оман, САЩ, Бразилия, Мексико и дружествата от Южна Корея с нулева ставка на антидъмпинговото мито. Продажбите на тези производители износители би трябвало да поставят вносителя в положение, което да му позволи да компенсира загубите, които може да понесе с налагането на мерките. Следователно твърдението се отхвърля.
6.3. Интерес на доставчиците на суровини в Съюза
(138)
Една заинтересована страна по процедурата заяви, че няма основание доставчиците на суровини на производителите на РЕТ в ЕС да бъдат защитавани за сметка на опаковъчната индустрия, бутилиращите дружества и крайния потребител.
(139)
Посочва се, че анализът на въздействието на мерките върху индустрията за доставки е в съответствие с член 31 от основния регламент. Провеждането на такъв анализ е стандартна практика, по-специално, когато има силна зависимост между доставчиците на суровини и производителите от Съюза.
(140)
При липсата на други коментари по този въпрос окончателно се потвърждава изложеното в съображения 265-279 от временния регламент.
6.4. Интерес на ползвателите
(141)
Отново се посочва, че използваният в производството на заготовки за бутилки PET представлява между 70 % и 80 % от общите производствени разходи на преработвателите. Поради тази причина той е изключително важен ценови елемент за тези дружества.
(142)
Някои заинтересовани страни по процедурата посочиха, че опаковъчната индустрия на ЕС непрекъснато е изправена пред нови предизвикателства вследствие на изискванията за нов дизайн и по-екологосъобразни опаковки, налагани от ползвателите на бутилки. В тази връзка изглежда някои преработвателни дружества инвестират постоянно в научноизследователска и развойна дейност в търсене на нови продукти и дизайн, с оглед запазване на тяхната конкурентоспособност и добавяне на повече стойност по веригата.
(143)
Някои заинтересовани страни по процедурата заявиха, че въздействието върху преработвателната индустрия в ЕС ще бъде много сериозно и ще доведе до намаляване на ресурсите им за инвестиране в нови, екологосъобразни опаковки и вероятно дори до затварянето на стотици по-малки дружества, тъй като техният марж е още по-малък, предвид малките преработвани обеми и ограничената им възможност за преговаряне.
(144)
Действително, ако преработвателните дружества поемат цялото повишаване на цените, породено от наложените мерки, въздействието върху тях би било осезаемо, в зависимост от източниците им на доставка, предвид факта, че разходите за РЕТ представляват основна част от техните разходи и че голям брой от малките и средните предприятия извършват своята дейност при ниски маржове.
(145)
В тази връзка бе проведено посещение за проверка в малко преработвателно предприятие за пластмаса в Италия, за да се добие по-добра представа за въздействието, което митата оказват върху тази група от ползватели. Разследването разкри, че макар и в ограничена степен, преработвателните дружества успяват да прехвърлят повишаването на цените, особено когато повишаването на цените не е незначително и може да бъде предвидено. Освен това някои преработвателни дружества на РЕТ имат в договорите си клаузи за адаптирането им с оглед на цените на суровините, което може да позволи на преработвателите от ЕС да прехвърлят част от повишаването на цените на бутилиращите дружества.
(146)
Ето защо и с оглед по-скоро умереното ниво на митническата ставка се стига до заключението, че налагането на изравнителни мита по всяка вероятност не би имало силно отрицателни последици за преработвателните дружества.
(147)
Някои заинтересовани страни по процедурата отново изтъкнаха аргумента, че ако се наложат окончателни мерки, ще се повиши рискът от изнасяне на производството на преработвателните дружества на РЕТ. Тези страни по процедурата отбелязаха също така че вследствие на изнасянето на производството на преработвателните дружества от ЕС, няма да има дългосрочна полза за производителите от ЕС. Едно от оказалите съдействие преработвателни дружества на РЕТ посочи, че процесът по изнасяне на производството тече в момента и че всяко едно налагане на изравнителни мита ще ускори хода му. Тази страна по процедурата заяви, че съществена част от преработвателните дружества от ЕС са разположени в зони, в близост до границите на ЕС (Швейцария, Хърватия, Босна, Сърбия, Турция, Русия и Украйна), и че някои преработвателни дружества могат да проявят много по-голяма гъвкавост за пренасяне на производството си в тези зони, отколкото е посочено във временния регламент.
(148)
Въз основа на събраната информация се посочва, че процесът по изнасяне на производството вече е започнал, поради което се счита, че налагането на изравнителни мита ще бъде едно от многото съображения, подтикнали дадено дружество към подобно решение. Няма доказателства за това, че ако в този случай не бъдат наложени мерки, тези дружества ще бъдат готови да останат на територията на ЕС, тъй като подобно решение е по принцип резултат от анализ, при който се вземат предвид редица аспекти, различни от мерките за защита на търговията, като близостта до клиентите, достъпа до квалифицирана работна сила за научноизследователска и развойна дейност, общата структура на разходите и т.н.
(149)
Също така се посочва, че от събраната информация личи, че преработвателната индустрия на ЕС е изправена пред редица важни предизвикателства вследствие на присъщите за нея структурни недостатъци, които стават все по-забележими в бързо променящата се и все по-конкурентна среда. Очевидно е, че в този отрасъл размерът има значение и че окрупняването на пазара е вече в ход, което включва закриване на предприятия и изнасяне на производството. Ето защо се счита, че, противно на опасенията, повишаването на цените на РЕТ в резултат от налагането на изравнителни мерки не е причина за закриване на малките преработвателни дружества.
(150)
Така се достигна до заключението, че налагането на изравнителни мита няма да бъде решаващ фактор при евентуално вземане на решение за изнасяне на производството на дружества в преработвателната индустрия на РЕТ.
(151)
Няколко заинтересовани страни по процедурата посочиха, че всяка една мярка би имала значително въздействия върху много бутилиращи дружества поради наличието на договорни условия, съгласно които всяко едно повишаване цената на смолата от РЕТ би се прехвърлила (поне отчасти) върху тях. Заявено бе също така че някои ползватели на бутилки могат да не са в състояние да прехвърлят повишаването на цените на своите клиенти - супермаркети/вериги за търговия на дребно, и да не са в състояние да посрещнат каквото и да било повишаване на разходите.
(152)
Тези страни по процедурата заявиха, че гамата от продукти, които ще бъдат засегнати от митата, е била недооценена, тъй като те ще се отразят не само върху бутилираната вода, безалкохолните напитки и хранителните масла, а и върху бирата, млякото и млечните продукти, соковете, кетчупа и подправките, козметичните продукти и продуктите за лична хигиена, лекарствата, витамините и добавките, домакинските почистващи препарати и смазочните масла за автомобили.
(153)
Факт е, че опаковките от РЕТ имат многостранно приложение. Въпреки това се отбелязва, че вниманието във временния регламент бе съсредоточено върху въздействието върху бутилиращите дружества, тъй като той се основаваше на данните, предоставени от дружествата, оказали съдействие при разследването, които са основно производители на вода, безалкохолни напитки или сокове. Не бяха предоставени други подробни данни, които да разкриват по-сериозно въздействие върху останалите приложения на РЕТ, посочени по-горе.
(154)
Следователно се приема, че временните констатации, изложени в съображение 291 от временния регламент, могат да бъдат окончателно потвърдени. Освен това, предвид умереното ниво на предложените мерки, те могат да доведат до повишаване на разходите с не повече от 1 % (в най-лошия случай, т.е. цялото въздействието на мерките да бъде понесено от бутилиращите дружества) и поради това ще имат само ограничено въздействие върху общото състояние на бутилиращите дружества, дори и ако, както се твърди, те не могат да прехвърлят повишаването на разходите на своите клиенти.
(155)
Няколко заинтересовани страни по процедурата заявиха, че мерките за защита на търговията ще изострят недостига на доставки на пазара на Съюза, което ще доведе до особени проблеми през летните месеци, когато се повишава търсенето на вода/напитки. Бе заявено, че през 2010 г. вероятно ще бъде необходимо да бъдат внесени 900 000 t. Този проблем значително би се задълбочил от факта, че някои производители от ЕС са в същото време и преработватели на РЕТ и те биха продавали на свободния пазар, едва след като вътрешното им търсене е задоволено и то на високи цени.
(156)
В тази връзка не бе предоставена нова информация и не бяха опровергани доводите, изложена в съображения 294 и 295 от временния регламент. Отбелязва се също така че предвид умереното ниво на митата, наложени върху вноса от ОАЕ и Пакистан, е възможно да няма сериозно отражение върху въздействието върху търговския обем от тези държави. Вследствие на това окончателно се потвърждават констатациите, изложени в съображения 294 и 295.
6.5. Въздействие върху потребителите
(157)
Няколко заинтересовани страни по процедурата заявиха, че във временния регламент не е отразено правилно въздействието върху потребителите, които ежедневно купуват продукти, съдържащи смоли от РЕТ. Тези твърдения не бяха подкрепени от други данни, освен от твърдението, че повишаване в размер на 50 EUR/t, приложено към потребление от 3 милиона тона, ще доведе до 150 милиона евро на година, които трябва да бъдат понесени от крайния потребител.
(158)
Посочва се, че тази приблизителна оценка е нереалистична, предвид факта, че повечето страни по процедурата са съгласни с това, че до известна степен въздействието ще оказано върху преработвателите на РЕТ, бутилиращите дружества и супермаркетите/веригите за търговия на дребно, т.е. част от повишаването на разходите ще се разпредели по веригата за дистрибуция.
(159)
Предвид умереното ниво на предложените мерки въздействието върху крайния потребител в най-лошия случай (т.е. при нереалистичен сценарий, в който потребителят ще поеме цялото въздействие от повишаването на цените) няма да надхвърли 0,5 евроцента за консумирана бутилка, а е твърде вероятно да е и много по-малко.
6.6. Заключение относно интереса на Съюза
(160)
Предвид на изложеното по-горе и след подробен анализ на всички засегнати интереси, се стигна до окончателното заключение, че като се имат предвид всички фактори, не съществуват непреодолими основания в конкретния случай да не бъдат наложени мерки. При липсата на други коментари по този въпрос окончателно се потвърждава изложеното в съображения 280-298 от временния регламент.
6.7. Коментари относно окончателното разгласяване
(161)
След разгласяването на основните факти и съображения, въз основа на които Комисията предложи налагането на окончателно изравнително мито, някои заинтересовани страни по процедурата представиха допълнителни коментари. Като се има предвид, че по-голяма част от тези коментари бяха повторение на вече изложените и вече им бе отделено внимание, те не доведоха до промяна в гореизложените констатации.
(162)
По отношение на отново изтъкнатия аргумент, че скорошната промяна в обменния курс между щатския долар и еврото е довела до значително повишаване на цените на внесения РЕТ, поради което индустрията на Съюза няма нужда от защита посредством мерки за защита на търговията, се посочва, че всяко едно разследване относно субсидиране по принцип не взема предвид настъпилите след ПР промени, освен ако, при изключителни обстоятелства, не може да се докаже, inter alia, че те са с дълготраен характер и значително биха променили констатациите по случая. Промени в обменния курс между щатския долар и еврото не могат да бъдат считани за промени от такъв характер.
7. ОКОНЧАТЕЛНИ МЕРКИ
7.1. Ниво на отстраняване на вредата
(163)
Една заинтересована страна по процедурата заяви, че целевата печалба от 5 % е била завишена по отношение на второто тримесечие на ПР, тъй като по време на това тримесечие (4-тото тримесечие на 2008 г.) не само търсенето е било по-ниско (зимен сезон), а и глобалната икономическа криза също е засегнала сериозно производителите на РЕТ. Поради това се посочва, че правилното прилагане на принципа, установен в дело Т-210/95 (5), трябва да доведе до нулев марж при липсата на субсидиран внос. Освен това страната по процедурата заяви, че тъй като всички тримесечия на ПР са били засегнати от кризата, и в другите тримесечия марж на печалбата в размер от 5 % изглежда нереалистичен предвид факта, че дори и без икономическа криза, т.е. през 2006/2007 г., индустрията на Съюза не се е доближила до 5-процентна печалба.
(164)
Факт е, че в съответствие със съдебната практика, целевата печалба, която трябва да бъде използвана, следва да бъде печалбата, която индустрията на Съюза би могла да постигне по приемлив начин при нормални условия на конкуренция при липсата на субсидиран внос. Припомня се, че при предходни разследвания за същия продукт бе използвана целева печалба в размер от 7 % и повече, а не печалба от 5 %, използвана временно в настоящото разследване. Целевата печалба от 5 % е печалбата, която индустрията на Съюза би могла да очаква при липса на субсидиран внос. Вследствие на това искането за намаляване на целевата печалба се отхвърля.
(165)
Предвид корекцията в изчислението на подбиването на цените, посочена в съображения 108-110 по-горе, съответните нива на отстраняване на вредата са както следва:
Държава
Ниво на отстраняване на вредата
Иран
16,7 %
Пакистан
14,1 %
ОАЕ
17,5 %
7.2. Окончателни мерки
(166)
С оглед на крайните заключения във връзка със субсидирането, вредата, причинно-следствената връзка и интереса на Съюза и в съответствие с член 15, параграф 1 от основния регламент се счита, че следва да бъде наложено окончателно изравнително мито върху вноса на разглеждания продукт с произход от Иран, Пакистан и Обединените арабски емирства на равнището на най-ниското установено субсидиране и ниво на отстраняване на вредата, в съответствие с правилото за по-ниското мито.
(167)
С оглед на изложеното по-горе и в съответствие с член 12, параграф 1 от основния регламент се счита, че ставката на окончателното изравнително мито следва да бъде наложена върху вноса с произход от Иран на равнището на установения марж на вредата, докато ставката на окончателното изравнително мито върху вноса с произход от Пакистан и Обединените арабски емирства следва да бъде наложена на равнището на установения марж на субсидиране.
(168)
Припомня се, че при разходите и цените на PET се наблюдават значителни колебания през относително кратки периоди от време. Поради това беше счетено за уместно да се наложат мита под формата на конкретна сума за тон. Тази сума е резултат от прилагането на изравнителната ставка за експортните цени CIF, използвани за изчисленията в паралелната антидъмпингова процедура.
(169)
Въз основа на горното предложените размери на изравнителното мито, изразени като цената CIF на границата на Съюза преди обмитяване, са следните:
Държава
Общ марж на субсидиите
Марж на вредата
Окончателно изравнително мито
%
Размер
(EUR/тон)
Иран
51,8 %
16,7 %
16,7 %
139,70
Пакистан
5,1 %
14,1 %
5,1 %
44,02
ОАЕ
5,1 %
17,5 %
5,1 %
42,34
(170)
Всяко искане за прилагане на индивидуална ставка на изравнителното мито за дадено дружество (например при промяна в наименованието на субекта или след създаване на нови производствени или търговски единици) следва да се изпрати незабавно до Комисията (6) с цялата необходима информация, по-специално относно промени в дейността на дружеството, свързани с производството, продажбите на вътрешния пазар и експортните продажби, които водят до промяна на наименованието или промяна по отношение на производствените или търговските единици например. Ако е целесъобразно, впоследствие регламентът ще бъде съответно изменен чрез актуализиране на списъка на дружествата, ползващи се от индивидуални митнически ставки.
7.3. Гаранции
(171)
След разгласяване на основните факти и съображения, въз основа на които се основаваше намерението да бъде направена препоръка за налагане на окончателни мерки срещу субсидирането, иранският производител износител предложи гаранция за цената (ценова гаранция) в съответствие с член 13, параграф 1 от основния регламент.
(172)
Предложението бе разгледано и с оглед на факта, че цените за отделните видове на продукта се различават значително, бе установено, че предложената минимална вносна цена сама по себе си не би гарантирала отстраняването на причиняващото вреда субсидиране за всички продукти.
(173)
Освен това бе установено, че оказалият съдействие производител износител от Иран продава разглеждания продукт и други продукти в ЕС изключително посредством свързано търговско дружество, което изнася широка гама продукти, произведени от различни дружества. Тази структура на продажбите крие много висок риск от кръстосано компенсиране, тъй като РЕТ, който е предмет на гаранцията, би могъл да бъде продаван заедно с други продукти на едни и същи потребители и цените, определени за различни видове продукти, продавани на един и същ клиент, биха могли много лесно да бъдат компенсирани или неутрализирани. И на последно място - от обществено достъпни източници става ясно, че в Иран има поне още един производител на РЕТ. С оглед на представената по-горе структура на продажбите възникват сериозни съмнения относно това дали институциите и митническите органи могат да гарантират, че само РЕТ от оказалия съдействие производител износител се продава съгласно предвиденото в гаранцията, тъй като продуктът е лесно заменяема потребителска стока, т.е. при такива потребителски стоки съвсем не е лесно да се установи физически производителят.
(174)
Въз основа на изложеното по-горе се стигна до заключението, че подобна гаранция не е практически приложима и следователно не може да бъде приета. Страната по процедурата бе съответно уведомена за това и получи възможност да направи коментар. Нейните коментари обаче не промениха изложеното по-горе заключение.
8. ОКОНЧАТЕЛНО СЪБИРАНЕ НА ВРЕМЕННОТО МИТО
(175)
С оглед обема на установените субсидии, които подлежат на изравнителни мерки, и предвид степента на причинената вреда на индустрията на Съюза се счита, че сумите, обезпечени чрез временното мито, наложено с временния регламент, следва да се съберат окончателно до размера на наложените окончателни мита,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
1. С настоящия регламент се налага окончателно изравнително мито върху вноса на полиетилен терефталат с индекс на вискозитет, равен или по-висок от 78 ml/g съгласно стандарт ISO 1628-5, който понастоящем е класиран в код по КН 3907 60 20, с произход от Иран, Пакистан и Обединените арабски емирства.
2. Ставката на окончателното изравнително мито, приложимо върху нетната цена франко граница на Съюза преди обмитяване, върху продуктите, описани в параграф 1, е следната:
Държава
Ставка на окончателното изравнително мито (EUR/тон)
Иран: всички дружества
139,70
Пакистан: всички дружества
44,02
Обединени арабски емирства: всички дружества
42,34
3. В случаите, когато стоките са били повредени преди допускането им за свободно обращение и следователно действително платената или подлежащата на плащане цена е пропорционално намалена за целите на определянето на митническата стойност съгласно член 145 от Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 г. за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета за създаване на Митнически кодекс на Общността (7), размерът на окончателното изравнително мито, изчислен въз основа на определените по-горе суми, се намалява с процент, съответстващ на пропорционалната част на действително платената или подлежащата на плащане цена.
4. Прилагат се действащите разпоредби в областта на митническото облагане, освен ако не е предвидено друго.
Член 2
Сумите, обезпечени чрез временното изравнително мито съгласно Регламент (ЕС) № 473/2010 на Комисията върху вноса на полиетилен терефталат с индекс на вискозитет, равен или по-висок от 78 ml/g съгласно стандарт ISO 1628-5, който понастоящем е класиран в код по КН 3907 60 20, с произход от Иран, Пакистан и Обединените арабски емирства, се събират окончателно при ставката на окончателното изравнително мито, наложено съгласно член 1. Обезпечените суми, които превишават ставката на окончателното изравнително мито, се освобождават.
Член 3
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 27 септември 2010 година.
COUNCIL IMPLEMENTING REGULATION (EU) No 857/2010
of 27 September 2010
imposing a definitive countervailing duty and collecting definitely the provisional duty imposed on imports of certain polyethylene terephthalate originating in Iran, Pakistan and the United Arab Emirates
THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION,
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union,
Having regard to Council Regulation (EC) No 597/2009 of 11 June 2009 on protection against subsidised imports from countries not members of the European Community (the ‘basic Regulation’) (1), and in particular Article 15(1) thereof,
Having regard to the proposal submitted by the European Commission (‘the Commission’) after consulting the Advisory Committee,
Whereas:
1. PROCEDURE
1.1. Provisional measures
(1)
The Commission, by Regulation (EU) No 473/2010 (2) (‘the provisional Regulation’), imposed a provisional countervailing duty on imports of certain polyethylene terephthalate originating in Iran, Pakistan and the United Arab Emirates (‘the countries concerned’).
(2)
The proceeding was initiated following a complaint lodged on 20 July 2009 by the Polyethylene Terephthalate Committee of Plastics Europe (‘the complainant’) on behalf of producers representing a major proportion, in this case more than 50 %, of the total Union production of certain polyethylene terephthalate.
(3)
As set out in recital (15) of the provisional Regulation, the investigation of subsidisation and injury covered the period from 1 July 2008 to 30 June 2009 (‘the investigation period’ or ‘IP’). The examination of trends relevant for the assessment of injury covered the period from 1 January 2006 to the end of the IP (‘period considered’).
(4)
In the parallel anti-dumping proceeding, the Commission by Regulation (EU) No 472/2010 (3), imposed a provisional anti-dumping duty on imports of certain polyethylene terephthalate originating in Iran and the United Arab Emirates.
1.2. Subsequent procedure
(5)
Subsequent to the disclosure of the essential facts and considerations on the basis of which it was decided to impose provisional countervailing measures (‘provisional disclosure’), several interested parties made written submissions making their views known on the provisional findings. The parties who so requested were also granted the opportunity to be heard.
(6)
The Commission continued to seek and verify all information it deemed necessary for its definitive findings. The oral and written comments submitted by the interested parties following the provisional disclosure were considered and, where appropriate, the provisional findings were modified accordingly.
(7)
All parties were informed of the essential facts and considerations on the basis of which it was intended to recommend the imposition of a definitive countervailing duty on imports of certain polyethylene terephthalate originating in Iran, Pakistan and the United Arab Emirates and the definitive collection of the amounts secured by way of the provisional duty (‘final disclosure’). They were also granted a period within which they could make representations subsequent to this disclosure.
(8)
The oral and written comments submitted by the interested parties were considered and, where appropriate, the findings were modified accordingly.
1.3. Parties concerned by the proceeding
(9)
Some interested parties claimed that the sample of EU producers was not representative and inconsistent and that therefore the injury analysis was deficient. In particular, it was claimed that sampling was not necessary since the number of producers was not large. In addition, it was claimed that by ‘artificially’ splitting company groups into individual legal entities, the sample would not contain some of the market leaders (Artenius, M&G Polimeri) and that the methodology for the selection of the sample is inconsistent since the sample also included two groups of companies. It was also claimed that the sample was not representative since it did not contain any producer that is selling to a related PET processor in sufficient quantities. As a result, the institutions allegedly could not assess the real supply capability of the Union industry and did not take into account the Union industry’s conflict of interest. Moreover, as one company did not provide all necessary information and was excluded from the sample, the representativity allegedly dropped to 28 % of EU production. The same parties claimed that the selected sample was not statistically valid.
(10)
With regard to the argument that sampling was not necessary since the number of producers was not large, it is reiterated that in the sampling exercise 14 Union producers belonging to eight groups of companies came forward. Given the objectively high number of EU producers that cooperated, i.e. 14, sampling was applied in accordance with Article 27(1) of the basic Regulation on the basis of the largest representative volume of sales that could reasonably be investigated within the time available. The sample selected consisted of five individual companies (with six producing locations).
(11)
With regard to the first claim concerning the representativity of the sample, it should be noted that the institutions can include individual companies which are part of a company group within the sample as long as they are representative and have separate financial accounts. Otherwise, investigating all fourteen EU producers belonging to the eight groups of companies would have prevented the timely completion of the investigation. However, the fact that two company groups have been included in the sample is not inconsistent with the sampling methodology applied in this case, i.e. the largest representative volumes of sales to EU clients.
(12)
As regards Indorama, this group had two different production plants in the IP - one in the Netherlands and the other one in UK. Including this group in the sample is in line with the sampling methodology applied since those plants formed one entity from the legal and financial perspective. As regards Equipolymers, which had two separate entities producing PET in the IP (one in Italy and another one in Germany), the company reported consolidated figures for both locations. Given that the verification of these consolidated figures was possible during one visit at the company’s headquarters, it was decided to treat Equipolymers PET producing companies as one entity for the purpose of this proceeding. With regard to the claim that Artenius and M&G Polimeri had to be included in the sample because they were the market leaders, it is noted that none of their individual entities belonged to the companies with the highest volumes of sales to EU clients.
(13)
As regards the claim that the sample was not representative because it did not include one producer who produces mainly for internal consumption, it should be noted that the capability to supply can be examined in the framework of the Union interest analysis if such a claim is made and for that purpose the captive consumption can be deducted from the production volume. Thus, there is no need to have such a producer in the sample for the examination of certain injury factors. Secondly, any double interest resulting from the position of a company as EU producer and processor at the same time can also be assessed in the Union interest analysis. The position of a company as EU producer and processor is not linked with the performance of the Union industry where sales to unrelated customers in the EU are taken as a benchmark. The claim is thus rejected.
(14)
With regard to the claim concerning the overall representativity of the sample, it is reiterated that the reduction of the sample to four companies lowered the representativity from 65 % to 47 % of the sales by all cooperating producers. The same four companies accounted for 52 % of the Union production. This is considered to be a representative sample of the EU producers in terms of sales to independent customers in the EU.
(15)
As regards the claim that the sample selected was not statistically valid, it is noted that Article 27(1) of the basic Regulation clearly allows for a sample to be based on the largest representative volume of the sales that can reasonably be investigated in the time available, as an alternative for a ‘statistically valid’ sample.
(16)
In the absence of any other comments concerning the sampling, the findings in recitals (5) to (14) of the provisional Regulation are hereby confirmed.
2. PRODUCT CONCERNED AND LIKE PRODUCT
(17)
It is recalled that, in recital (16) of the provisional Regulation, the product concerned was defined as polyethylene terephthalate having a viscosity number of 78 ml/g or higher, according to the ISO Standard 1628-5, originating in the countries concerned and currently falling within CN code 3907 60 20.
(18)
Moreover, in recital (18) of the provisional Regulation, it was stated that the investigation showed that PET produced and sold in the Union by the Union industry, and the PET produced and sold on the domestic markets of the countries concerned, and exported to the Union were like products.
(19)
Since the product under investigation was considered a homogeneous product, it was not further subdivided into different product types for calculating the injury margins.
(20)
One exporting producer claimed that PET should be subdivided into different product types according to their different viscosity numbers since the viscosity number is essential to determine the different possible applications of the PET type produced. It was considered that the claim should be accepted and the methodology for calculating injury margins was adapted accordingly.
3. SUBSIDISATION
3.1. Iran
3.1.1. Introduction
(21)
The Government of Iran and the cooperating exporting producer submitted comments on the following schemes, countervailed in the provisional Regulation:
(I)
Measures connected to Special Economic Zones (‘SEZs’) - Petrochemical SEZ
(II)
Financing from National Petrochemical Company to the PET exporting producer
3.1.2. Specific Schemes
(I) Measures connected to Special Economic Zones (SEZs) - Petrochemical SEZ
(22)
The Government of Iran (GOI) disputed that duty-free imports in Free Trade Zones of raw materials and capital goods can be countervailed. Free Trade Zone and Special Economic Zones are by definition duty-free zones for import and export, compatible with the WTO. Besides, the GOI as well as the cooperating exporting producer asserted that the import of duty-free capital goods is not contingent in law on export performance because this exemption exists also for the companies established in the rest of the Iranian territory.
(23)
With respect to the compliance of SEZs with WTO rules, it is noted that the general argument submitted cannot dispute the established facts that the subsidies in question are countervailiable as no elaborated analysis was provided to rebut the one presented in the provisional Regulation. With regards to the duty-free importation of capital goods in Iran, the information at the time submitting comments on the provisional disclosure suggests that this possibility exists only for companies that are modernizing their infrastructure, i.e. it is not an automatic provision applicable to all parties. Therefore, the above claims had to be rejected.
(24)
The cooperating exporting producer argued that the Commission disregarded the principle of non-discrimination given that similar rules and regimes are also applied in other countries. The company also claimed that the Commission did not correctly inform it of the scope of the verification visit and the corresponding information requirements before such verification.
(25)
As regards the general allegation of violation of the principle of non-discrimination, it is recalled that the Commission initiated this anti-subsidy investigation against the three countries mentioned in the complaint in line with the provisions of Article 10 of the basic Regulation. Thus the Commission’s recommendation could only be based on the findings of this investigation. As to the alleged lack of advance information on the points to be investigated, it is noted that the Commission informed the cooperating exporting producer well in advance of the verification visit that it would seek information during the verification visit on the relationship between the exporting producer and its shareholder. Therefore, these claims had to be rejected.
(26)
The cooperating exporting producer brought to the attention of the institutions two clerical mistakes in the calculation of the duty exemption on imports of one raw material of the production process and in the total import value of capital goods exempted. Those errors are herein corrected. The revised subsidy rates are 0,14 % for the duty-free import of input products and 0,72 % for the duty-free import of capital goods. The revised total subsidy rate for this scheme is 0,86 %.
(27)
In the light of the above and in the absence of any other relevant comments, the findings in relation to this scheme as set out in recitals (20) to (44) of the provisional Regulation, as modified by recital (26) of this Regulation, are hereby confirmed.
(II) Financing from National Petrochemical Company to the PET exporting producer
(28)
The cooperating exporting producer (Shahid Tondguyan Petrochemical Co. or STPC) claimed that its main shareholder, National Petrochemical Company (NPC), is not a public body and that the GOI neither entrusted nor directed NPC to make payments to STPC. In addition, it was submitted that the NPC financing to the STPC has to be considered as repayable and thus not a subsidy.
(29)
In addressing these claims, it should be recalled that, in order to assess whether an entity should be considered as a public body for purposes of anti-subsidy investigations, the following factors are relevant: 1) government ownership; 2) the government’s presence on the entity’s board of directors; 3) the government’s control over the entity’s activities and the entity’s pursuit of governmental policies or interests; and 4) whether the entity is created by statute. All these requirements have been analysed as reported in recital (52) of the provisional Regulation. The NPC, as a government body, does not need entrustment or delegation, concepts that refer to private entities. In fact the investigation has established that NPC’s role is to develop and operate the country’s petrochemical sector and that the company has received from the GOI the additional task of managing as a state administrative authority the Petrochemical Special Economic Zone. Thus any claim disputing NPC’s public body role has to be rejected.
(30)
With regards to the claim that the financing to STPC is repayable, it is pertinent to note that the investigation has established that the repayment of this funding is only a hypothetical allegation as no evidence was provided at any stage of the proceeding that such repayment has materialized. Indeed, as explained in the recital (51) of the provisional Regulation, the fact that the non-repayable funds have been accumulated since at least 2004 confirms that this is a recurring subsidy, the purpose of which is to keep in operation the sole cooperating Iranian exporting producer. Account taken of the above, the relevant claim has to be rejected.
(31)
The cooperating exporting producer also argued that the subsidy amount was overstated. To this respect it was claimed that it is a perfectly normal business practice in Iran not to add interest between a parent company (in this case NPC) and its subsidiary (in this case STPC). It was also argued that when calculating the subsidy rate the amounts used on total funding provided by NPC and total turnover of STPC were not correct as the turnover figure was understated and that another amount should have been used while the total funding provided was overstated as certain amounts should not to be attributed to the funds provided from NPC to STPC.
(32)
The above claims had to be rejected. With respect to the former claim concerning the interest rate calculations, it is noted that evidence gathered does not uphold the company’s claim that the normal business practice in Iran is that no interest is added between a parent company and its subsidiary in their funding transactions. Moreover, any such practice is clearly inconsistent with the usual economic practice of private investors.
(33)
As regards the latter argument, it is pertinent to note that the subsidy amount has been calculated by using the financing and turnover figures provided by the cooperating exporting producer and verified during the verification visit.
(34)
With respect to the alleged new total turnover it is recalled that the figure provided at the time of submitting comments on the provisional Regulation is not substantiated by any verifiable evidence and does not tally with what the company has reported prior to and during the verification visit.
(35)
With respect to the total funding figure, the cooperating exporting producer argued that certain amounts should not be considered as forming part of NPC’s funding to STPC. Nevertheless the information provided could not corroborate this claim as no evidence was provided to prove that the amounts in question were not relevant to NPC’s funding to STPC. In fact part of the explanations given reconfirmed that NPC was acting as a public body taking up obligations for financing the cooperating exporting producer without charging any interest that should have been honoured by another public body. Therefore, no deduction from the total financing amount can be granted since no verifiable evidence was provided.
(36)
The GOI claimed that pursuant to Article 14 of the WTO Agreement on Subsidies and Countervailing Measures (SCM Agreement), ‘government provision of equity capital … [and] loan by government shall not be considered as conferring a benefit … ’, so the NPC financing to SPTC should not be considered a subsidy. This claim has to be rejected since the same abovementioned Article 14 concludes that ‘the government provision of equity capital shall not be considered as conferring a benefit, unless the investment decision can be regarded as inconsistent with the usual investment practice of private investors in the territory of that Member’. This practice is indeed inconsistent with the usual investment practice of private investors since no commercial organisation in any WTO Member would conceivably continue to provide such non-repayable funding. In any event it should be noted that Iran is not a WTO member.
(37)
In the light of the above and in the absence of any other relevant comments, the findings in relation to this scheme as set out in recitals (45) to (57) of the provisional Regulation are hereby confirmed.
3.1.3. Amount of countervailable subsidies
(38)
Account taken of recitals (21) to (37) above, the definitive amount of countervailiable subsidies in accordance with the provisions of the basic Regulation, expressed ad valorem, for the sole cooperating Iranian exporting producer is 51,88 %.
3.2. Pakistan
3.2.1. Introduction
(39)
The Government of Pakistan (GOP) and the cooperating exporting producer submitted comments on the following schemes, countervailed in the provisional Regulation:
(I)
Manufacturing Bond Scheme
(II)
Imports of plant, machinery and equipment in Manufacturing Bond
(III)
Tariff protection on purchases of PTA in the domestic market
(IV)
Final Tax Regime (FTR)
(V)
Export Long-Term Fixed Rate Financing Scheme (LTF-EOP)
(VI)
Export Finance Scheme from the State Bank of Pakistan (EFS)
(VII)
Finance under F.E. Circular No 25 of the State Bank of Pakistan.
(40)
The GOP as a preliminary remark submitted that the Commission has failed to grasp or overlooked its past submissions on the subsidy schemes. The cooperating exporting producer as a preliminary remark argued that the past submissions of the GOP provided a reasoned legal analysis demonstrating that the schemes should not be considered as ‘prohibited’ subsidies. It was also argued by this party that the Commission based its findings in the provisional Regulation not only on an incorrect appraisal of factual elements but rather on an incorrect legal analysis as well. It was further claimed that the correct legal analysis was the one presented by the GOP.
(41)
With respect to submissions prior to the provisional Regulation, it is noted that the Commission has fully taken them into consideration during the process of the investigation as they formed part, together with the relevant questionnaire replies of the parties and subsequent data provided, of the information on the basis of which the provisional determination was made.
(42)
Furthermore, it is noted that the Commission has accurately listed the legal provisions of the relevant schemes and the practical implementations derived from them. No evidence was provided that the legal provisions listed were not accurate. As to the Commission’s legal analysis, this was based on the relevant provisions of the basic Regulation and reinforced by the long-standing legal analysis used by the EU in past anti-subsidy investigation when analysing for example duty drawback schemes, export credit schemes and income tax schemes (4). The fact that a party does not agree with the presented legal analysis does not imply that this analysis is incorrect, especially when no evidence is provided to corroborate this claim. This is even more obvious since the GOP expressed with its submission to provisional Regulation its willingness to amend to the extent possible a number of schemes. Account taken of the above the claims presented in recital (40) had to be rejected.
3.2.2. Specific Schemes
(I) Manufacturing Bond Scheme
(43)
The GOP and the cooperating exporting producer reiterated their views that the Manufacturing Bond scheme is properly managed thanks to the existence of an effective implementation and monitoring system that records consumption/deduction and controls duty-free raw materials and the company’s actual consumption as per its total production records. It was also submitted that the input/output ratio is based on actual consumption of the relevant company availing the benefits of the scheme and that the record on input is subject to verification. According to these claims the input/output ratio was established with a verified benchmarking system that was regularly updated on the basis of company’s actual consumption. After any change in the ratio, the excess remission of the previous period was added back to update the stock-in register, thus obtaining the actual stock, and it is on the basis of such actual stock that the company availing benefits under the scheme must demonstrate the export of finished products. Furthermore, the cooperating exporting producer submitted two letters in which it disclosed to the Customs authorities the materials saved in the Manufacturing Bond showing that the company was allowed to utilise the resultant excess input materials for the manufacturing of goods for export in the future.
(44)
In regard to this scheme, as stated in recital (70) of the provisional Regulation, the relevant record of input goods received, manufactured and exported was not kept on the basis of actual consumption. Only the theoretical consumption was registered, according to an Analysis Certificate, with input-output ratios of all the raw materials for producing 1 000 kg of outputs. These input-output norms are set out by the authorities and periodically reviewed on the basis of information derived from the cooperating exporting producer but there are no clear rules and no evidence of how these reviews are performed. In addition, following the revisions made on the Analysis Certificate which indicated the existence of excess remission no follow-up action was taken by the authorities to verify the totality of the previous actual consumption and to request payments made for the previous years. In other words no control of any excess remission on the duties foregone was performed. The cooperating exporting producer alleged that the excess raw materials accounted in the previous period was added back to update the stock-in register, thus obtaining the actual stock. It is worth noting that this practice relies on the fact that it is the exporting producer that, by its own initiative, proceeds to show to the relevant authority the excess remission accumulated in the previous period. More interestingly, this practice was not in any way foreseen in the legislative provisions disciplining this scheme. All the above confirms that no effective implementation and monitoring system exist for this scheme. In these circumstances, all the relevant claims had to be rejected.
(45)
Both parties argued also that the customs duty under the normal import regime was zero during the IP and thus no government revenue is foregone on imports of PTA under Manufacturing Bond.
(46)
This claim had to be rejected. It is clear from the information submitted by parties that the normal customs duty on imports of PTA is 7,5 %. By derogation and under certain conditions parties may avail of a zero duty rate. The fact that the GOP has established the Manufacturing Bond scheme or the scheme on Tariff protection on purchases of PTA does not in any way imply that the customs duty rate for all imports of PTA is zero. In fact, the existence of the aforesaid schemes confirms that there is revenue forgone for the government and this is the reason why special derogation schemes with specific rules and eligible users have been implemented.
(47)
The cooperating exporting producer also claimed that there was no breach of Article 349 of Chapter XV of the Pakistani Customs Rules 2001. In this respect it was submitted that the Manufacturing Bond covers all the company’s factory and thus the premises of the warehouse fulfilled the relevant rules requesting an independent area having an independent entry or exit from a public area and having no other entry or exit with the manufacturing area and separate stores of finished goods, rejects and waste clearly ear-marked in the premises.
(48)
With regards to the above comments, it has to be reiterated that the verification visit revealed that only the raw materials imported duty-free were separated from locally procured input goods. The premises of the warehouse, that is the bonded warehouse and the manufacturing bond, were not in an independent area having an independent entry or exit from a public area and having no other entry or exit, as prescribed in Article 349 mentioned above. Furthermore the party’s claim that its entire factory is under Manufacturing Bond is not based on any verifiable evidence (e.g. an explicit permit on the surface of the Manufacturing Bond) apart from an analysis of the wording of Article 349. Thus, the relevant claims had to be rejected.
(49)
The GOP provided very recent administrative changes in relation to this scheme. It has introduced a more detailed definition of the Manufacturing Bond in the legislation and has taken steps to enhance the relevant authority’s control on the scheme.
(50)
With respect to the control exercised by the authority on the Manufacturing Bond, the changes introduced do not address the most critical flaws of the system as identified by the current investigation i.e.: (i) the lack of reporting of the actual consumption of raw materials imported and (ii) the lack of a verification system that focuses on the actual results rather than the historically set standards. Furthermore, as the implementation of any change made with respect to this scheme needs to be properly verified (the problems identified refer also to the management of the scheme) a certain period of time would be necessary before making any conclusive ruling on the amendments made to the scheme and the way the authorities have implemented these amendments and ensured a properly managed verification system.
(51)
The GOP expressed also its willingness to provide the Commission with an undertaking concerning the concrete implementation of the rules applicable to the Manufacturing Bond. It was proposed that this would take the form of providing evidence that the cooperating exporting producer complies with the new rules (e.g. changes in the premises, revision of input/output ratios, remission of duties), providing periodical reports and allowing for verifications visits by the Commission.
(52)
As regards the above it is noted that by this undertaking proposal the GOP indirectly confirms all the flaws highlighted by the provisional Regulation with respect to this scheme. In addition, as it is stated at recital (50) above it is not possible to accept an undertaking referring to the management of a scheme on the basis of evidence that would materialise only in the future. Finally, such an undertaking is not practical because the necessary monitoring would effectively require repeating important parts of the investigation on a regular basis. In this respect it should be highlighted that the GOP and/or the cooperating exporting producer may request, should the relevant provisions of Article 19 of the basic Regulation be fulfilled, an interim review of the measures.
(53)
In the light of the above and in the absence of any other relevant comments, the findings in relation to this scheme as set out in recitals (60) to (80) of the provisional Regulation, as modified in recitals (44) to (52) above, are hereby confirmed.
(II) Imports of plant, machinery and equipment in Manufacturing Bond
(54)
Concerning this scheme both parties claimed that the interest rate used to calculate the subsidy margin has to be the interest rate available to the concerned exporter during the IP. Further, the parties argued that as the plant, machinery and equipment were used for the production of PET meant for exports as well as domestic sales, the subsidy margin should be determined on the basis of the total turnover of the exporting producer.
(55)
In replying to these claims it should be noted that the interest rate used in the calculation is the commercial interest rate applied during the IP in Pakistan, as sourced from the website of the State Bank of Pakistan. This rate represents the normal credit rate prevailing in the market. With regards to the denominator in the subsidy calculation, it has to be recalled that the precondition to avail of the scheme is to install the imported machinery in the Manufacturing Bond which is a system of duty-free import of raw materials used only for subsequent export of the production under the Manufacturing Bond. Thus, the subsidy amount (nominator) has to be allocated over the total export turnover during the IP because the subsidy is contingent upon export performance. Consequently, all the above claims had to be rejected.
(56)
In the light of the above and in the absence of any other relevant comments, the findings in relation to this scheme, as set out in recitals (81) to (92) of the provisional Regulation, are hereby confirmed.
(III) Tariff protection on purchases of PTA in the domestic market
(57)
The GOP argued that the price of locally produced PTA is not reduced by 7,5 % over the international price and that the refund is not only given for domestically-produced PTA but also for imported PTA. The cooperating exporting producer argued that the scheme allows refund of customs duties for both locally-procured as well as imported PTA and thus the scheme does not favour procurement of domestically-produced PTA. It was also argued that the legislation does not limit access to this scheme.
(58)
The above arguments had to be rejected. In this regard it is noted that this scheme provides a financial contribution in the form of a direct transfer of funds that confers a clear benefit upon the recipient company. By analyzing the information submitted by the GOP, it is clear that an eligible company may: (i) buy in the domestic market PTA and receive a compensatory support of a portion equal to 7,5 % of the price paid for PTA purchases manufactured locally or (ii) import PTA and receive a refund of the applicable customs duty (7,5 %) paid on imports of PTA. Nevertheless, the latter option is not permitted if the eligible company uses a duty drawback scheme (e.g. Manufacture Bond) on imports of PTA. It is clear form the above that the cooperating exporting producer was de jure forced to use this scheme only for its purchases of domestically-procured PTA as it was using in parallel the Manufacturing Bond scheme for its imported PTA.
Furthermore it is obvious that even in cases where one eligible company makes use of both available options of the scheme (i.e. by denouncing the possibility to use the drawback scheme of Manufacturing Bond) it is clear that the refunds that one would expect to receive would have been different as in one case the rate is calculated on a full domestic invoice price while on the other case it is calculated on the declared value at customs that is not necessarily the full invoice price. No verifiable evidence was provided that could undermine the aforesaid conclusions. Finally, with respect to the argument that there are no restrictions in the access of the scheme, the investigation has established that the relevant legislation clearly listed by name the eligible parties. In any event, domestically-produced PTA is not subject to any duty and therefore the 7,5 % ‘refund’ is a direct transfer of funds, or a pure grant. The only way for a producer of PET to obtain this subsidy, i.e. the grant, is to purchase domestically-produced PTA. On the other hand, any ‘refund’ of customs duty on imported PTA is an exemption of a payment normally due, not a direct transfer of funds; therefore, there is no equivalence between the two situations.
(59)
Consequently, the scheme confers a clear benefit to the domestic buyer i.e. the producer of PET by means of a direct transfer of funds and it is specific, within the meaning of Article 4(4)(b) of the basic Regulation, given that the subsidy is contingent upon the use of domestic over imported goods, since only domestic goods are eligible for the direct grant. Furthermore, this subsidy can also be considered specific within the meaning of Article 4(4)(a) of the basic Regulation, given that the legislation itself explicitly limits access to this scheme to certain enterprises belonging to the polyester industry.
(60)
In relation to this scheme, the GOP provided with its comments on the provisional Regulation a Government Order issued on 28 June 2010 stating that the SRO No 1045(I)/2008 has been repealed with effect from 1 July 2010. The GOP submitted that this development will ensure that no refund on domestically procured or imported PTA is allowed or will be allowed anymore to the users of PTA.
(61)
Furthermore, a press clipping submitted on the same matter from the cooperating exporting producer appears to suggest that the GOP decided to withdraw the regulation relevant to this scheme in order for Pakistan to meet international standards in this regard. The cooperating exporting producer corroborated the information provided by GOP by data confirming that starting from 1 July 2010 it is not possible anymore to receive the relevant grant when purchasing domestically-produced PTA. In this respect it is recalled that in line with Article 15 of the basic Regulation no measure shall be imposed if the subsidy is withdrawn or it has been demonstrated that the subsidy no longer confers any benefit on the exporters involved. It is obvious from the above information that Pakistan in substance accepts that the points highlighted by the provisional Regulation with respect to this scheme called for corrective action from its side, that the GOP has terminated the scheme and that the cooperating exporting producer is not receiving any benefits related to this scheme. Under these circumstances it is considered that the conditions set out by Article 15 of the basic Regulation are met and thus this scheme should not be countervailed.
(62)
In the light of the above and in the absence of any other relevant comments, the findings in relation to this scheme as set out in recitals (93) to (105) of the provisional Regulation, as modified in recitals (58) to (61) above, are hereby confirmed.
(IV) Final Tax Regime (FTR)
(63)
Both parties claimed that this scheme constitutes a different taxation system and should not be countervailed given that Pakistan has sovereignty of taxation and is free to apply the taxation system it wishes. It was also argued that the FTR does not imply any financial contribution to any company and it is a generalised rule of taxation in Pakistan (a withholding tax of 1 % at the time of the realisation of foreign exchange proceeds) that operates under a different concept and on a different basis as compared to the Normal Tax Regime (NTR) which provides for a taxation at 35 % on the domestic income. According to these parties it is not possible to determine which of the two systems is more favourable and thus the FTR does not result in revenue foregone or not collecting government revenue that is otherwise due.
(64)
With respect to these claims, it should be noted that it is not Pakistan’s sovereignty that is questioned, but the alleged subsidies granted to certain exporting producers. Moreover, it should be recalled that profits from exports are taxed in a different way from those earned on domestic sales. To the extent that this tax regime results in profits from exports being taxed at a lower rate than those earned on domestic sales, this scheme is considered to be a subsidy within the meaning of Article 3(1)(a)(ii) and Article 3(2) of the basic Regulation in the form of forgone government revenue that confers a benefit upon the recipient company. It is also a specific subsidy under Article 4(4)(a) given that it is contingent upon export performance.
(65)
In addition, the cooperating exporting producer provided a set of calculations made in excel format for the years 2008 and 2009 and a notice of tax demand and assessment order issued by the Deputy Commissioner of Income Tax which revised a set of figures of the company’s 2008 income tax return statement. The GOP corroborated the claims of the cooperating exporting producer by arguing that the provided calculations show that the cooperating exporting producer has paid more tax under the FTR regime compared to what it would have paid in case of application of the NTR regime.
(66)
These arguments had to be rejected. Firstly, the calculations provided do not form part of the company’s income tax return statement or any other official tax authority document. Thus there in no verifiable evidence that they accurately picture the income tax obligations of the cooperating exporting producer.
(67)
Secondly, an analysis of the submitted official tax documents (notice of tax demand and assessment order) does not in any way confirm the claims made by parties on the levels of tax due under the different tax regimes.
(68)
With respect to the submitted documentation referring to 2008, the parties have failed to show how the amounts presented can accurately tally with the company’s 2008 income tax return statement and the two documents issued subsequently by the relevant tax authorities. With respect to the latter documents they appear to confirm that the company is requested to pay an income tax amount on its domestic income. Nevertheless, it is not at all clear from the submitted information that this tax amount (or any other tax amount) was actually paid or if the company has appealed the above-mentioned tax notice. It is also not clear how the amounts submitted in the excel calculations could tally either with the company’s income tax return statement or with the tax authority’s assessment order. In any event even if one was to accept that the amount set in the notice of tax demand was paid, this would not alter the conclusion that the cooperating exporting producer paid less tax than it would have paid if the 35 % rate was applied to export income.
(69)
With respect to the submitted documentation relating to 2009 it is noted that the parties have not provided the cooperating exporting producer’s 2009 income tax return statement. Instead of providing the official tax declarations and return statements, an Excel calculation was provided as evidence. Such kind of information is clearly non verifiable and cannot corroborate any claim made for post IP income tax developments. In this respect it should be highlighted that the GOP and/or the cooperating exporting producer may request, should the relevant provisions of Article 19 of the basic Regulation be fulfilled, an interim review of the measures.
(70)
However, when calculating the subsidy amount under the FTR, a clerical error referring to the cooperating exporting producer’s export income as stated in the company’s 2008 income tax return statement was discovered. This was corrected accordingly. The subsidy rate established with regards to this scheme during the IP for the exporting producer amounts to 1,97 % (instead of 1,95 %).
(71)
In the light of the above, and in the absence of any other relevant comments, the findings in relation to this scheme as set out in recitals (106) to (116) of the provisional Regulation, as modified in recital (70) above, are hereby confirmed.
(V) Export Long-Term Fixed Rate Financing Scheme (LTF-EOP)
(72)
Both parties claimed that the interest rate used to calculate the subsidy margin of this financing scheme has to be the interest rate available at the time the exporting producer was negotiating the fixed rate financing, namely the rate in the year 2004-2005. Furthermore, the denominator used to calculate the provisional subsidy margin should be the total company turnover rather than the total export turnover, given that the same manufacturing facilities which are financed under the LTF-EOP are used to produce both domestic and exported goods.
(73)
These claims had to be rejected. First of all, it should be clarified that the rate used in the calculation is the commercial interest rate which prevailed during the IP in Pakistan, as sourced from the website of the State Bank of Pakistan. The financing negotiated in 2004/2005 was drawn down in tranches by the exporter concerned. When calculating the subsidy amount the amount of credit drawn down for the IP, as reported by the cooperating exporting producer, was used. When examining the benefit received by a party during a specific IP the applicable commercial credit rate prevailing in the market during the IP is normally compared to the rate paid on the loan received during the IP, and this was done here. With regards to the denominator in the subsidy calculation, it has to be recalled that a precondition to benefit from the scheme is that the company has to export directly or indirectly at least 50 % of its annual production. Thus, the subsidy amount (nominator) has to be allocated over the export turnover of the product concerned during the IP because the subsidy is contingent upon export performance.
(74)
In the light of the above and in the absence of any other relevant comments, the findings in relation to this scheme as set out in recitals (117) to (133) of the provisional Regulation are hereby confirmed.
(VI) Export Finance Scheme from the State Bank of Pakistan (EFS)
(75)
The Government of Pakistan submitted that the PET sector was excluded from this scheme by a decision taken by the State Bank of Pakistan on 28 June 2010. It was thus argued that this scheme is in line with the provisions of Article 15 of the basic Regulation and that the Commission should not countervail since it is demonstrated that the subsidy is withdrawn. To this matter the cooperating exporting producer argued that pursuant to the State Bank of Pakistan (SBP) Circular No 09 of 2010, dated 28 June 2010 the company has repaid the entire amounts of EFS financing and there is no amount outstanding on 30 June 2010 with respect to the EFS.
(76)
With respect to this claim it is recalled that Article 15 of the basic Regulation states that no measures shall be imposed if the subsidy is withdrawn or it is demonstrated that the subsidy no longer confers a benefit on the exporter involved. With respect to the submitted documentation relevant to the EFS facility it is noted that indeed the decision of the State Bank of Pakistan states that banks may not allow financing facilities for PET under this scheme. The relevant text also states that existing facilities granted to exporters will remain valid up to the maturity date of the respective loans while the export performance of companies will be taken into account for the companies’ borrowing during 2009-2010 and for entitlements up to 2011.
As regards these points the GOP clarified, by providing the necessary documentation, that companies which do not hold short-term loans under this scheme within the Pakistani Financial Year 2009-2010 (i.e. up to 30 June 2010) are not entitled to any benefit in the transitional period up to 2011. As to the claim that the cooperating exporting producer has no outstanding financing under the EFS it is noted that this claim has been substantiated with a set of evidence provided by the relevant banks and complemented by the company’s chartered accountant. Account taken of the above, it is concluded that the parties were in a position to demonstrate that the EFS scheme no longer confers any benefit on the exporter involved. Thus the conditions lay down in Article 15 of the basic Regulation are fulfilled and the claims made were considered warranted. It was therefore concluded that this scheme should not be countervailed.
(77)
The cooperating exporting producer also claimed that the interest rate used to calculate the subsidy margin has to be the short-term interest rate available to the company during the IP. It was also argued that the finance obtained is used to meet the overall financing needs of the company’s current assets for both domestic and export sales and thus the denominator in the subsidy margin calculation should be the total company’s turnover.
(78)
These claims had to be rejected. It is recalled that the rate used in the calculation is the commercial interest rate applied during the IP in Pakistan, as sourced from the website of the State Bank of Pakistan. This rate represents the normal credit rate prevailing in the market. With regards to the denominator in the subsidy calculation, it is noted that the precondition to avail of the scheme is either the fulfilment of specific export transactions or the overall export performance. Thus, the subsidy amount (nominator) has to be allocated over the total export turnover during the IP because the subsidy is contingent upon export performance.
(79)
In the light of the above and in the absence of any other relevant comments, the findings in relation to this scheme as set out in recitals (134) to (148) of the provisional Regulation, as modified in recitals (75) to (78) above, are hereby confirmed.
(VII) Finance under F.E. Circular No 25 of the State Bank of Pakistan
(80)
Both parties submitted that there is no intervention of the State Bank of Pakistan in this scheme, that commercial banks provide financing in foreign currency without preferential interest rates and that the scheme is not contingent upon export performance since both exporters and importers may use it.
(81)
The arguments provided were analysed in the light of the relevant legal provisions and practical implementation of the scheme and they were found warranted. It was therefore concluded that this scheme should not be countervailed. Since the scheme under F.E. Circular No 25 of the State Bank of Pakistan will not be countervailed, it is not necessary to respond to the corresponding disclosure comments.
3.2.3. Amount of countervailable subsidies
(82)
Account taken the above, the definitive amount of countervailable subsidies in accordance with the provisions of the basic Regulation, expressed ad valorem, for the sole cooperating Pakistani exporting producer is 5,15 %.
3.3. United Arab Emirates (UAE)
3.3.1. Introduction
(83)
The Government of the UAE (GUAE) and the cooperating exporting producer submitted comments on the following schemes, countervailed in the provisional Regulation:
(I)
Federal Law No 1 of 1979
(II)
Free Trade Zone (FTZ).
3.3.2. Specific Schemes
(I) Federal Law No 1 of 1979
(84)
The GUAE submitted that the scheme under Federal Law No 1 of 1979 is broadly and horizontally available to all industrial sectors and enterprises in the UAE and is granted without any exemption. The cooperating exporting producer submitted that the licence issued under the Federal Law No 1 of 1979 constitutes the precondition to exist and operate in the UAE.
(85)
With respect to the above it is noted that the investigation established that industrial undertakings in the UAE could operate under various types of licences. Indeed, apart from the licence granted under Federal Law No 1 of 1979, an industrial undertaking may operate under a licence issued by the regional authorities in the specific emirate where it is established. This was the case for the cooperating exporting producer who holds a licence issued by the Government of the Ras al Khaimah Emirate. Furthermore, an industrial undertaking could operate under a Free Trade Zone where no licence is required under the aforementioned law. Thus, it is not correct to say that all industrial undertakings in the UAE operate under Federal Law No 1 of 1979. Thus it is not proved that the allocation of the scheme is automatic and the relevant claim has to be rejected.
(86)
Both parties argued that the requirements provided in the law are just the necessary preconditions for any industrial project to operate in the country and not to obtain the exemptions from payment of customs duties and thus the Commission’s analysis in the provisional Regulation of Articles 12, 13 and 21 of the Federal Law No 1 is erroneous. The GUAE also submitted that with respect to Article 13 the term ‘considered’ has no mandatory meaning in the Arabic version of the law. The GUAE also argued that Articles 11 and 12 of the aforesaid law were never applied in practice as the Technical Committee responsible for recommending to the Minister on the applications has never been established. It was also submitted that the role of the Industrial Development Department is set out in the User Manual of the Electronic Industrial System issued by the Ministry, as mentioned in recital (173) of the provisional Regulation.
(87)
These claims had to be rejected. It is noted that Articles 13 and 21 of the law form part of the step-by-step process foreseen in the analysis for the Industrial Licence under Federal Law No 1 of 1979. With respect to Articles 11 and 12 it is noted that these articles set out the role and responsibilities of the various bodies of the state authority issuing the Industrial Licence under Federal Law No 1 of 1979. The fact that a body has never been established although it is foreseen by the law and it is responsible for: (i) assessing the input provided by the Industrial Development Department and (ii) recommending to the Minister the approval or rejection of applications, confirms that the legislation pursuant to which the granting authority operates is in practice not followed and thus there is no legal certainty on the way the subsidy is granted. Moreover, in fact the claim of the GUAE with respect to the Technical Committee is contradictory to previous claims according to which the Minister requested this committee to provide comments on a possible revision of the law. With respect to the definition of the word ‘considered’ in Article 13 of the Federal Law it is noted that the English version was the only text provided by the GUAE during the investigation. Moreover, it only submitted subsequent to the provisional disclosure that there may be differences in definitions between English and Arabic texts. The fact that the two versions of the text raise doubts on certain parts of the eligibility criteria is again a clear indication that there is no legal clarity on the criteria and conditions governing the eligibility of the subsidy. With respect to the role of the Industrial Development Department it is noted that no new information was submitted that could undermine the findings of the investigation.
(88)
The GUAE submitted that its industrial statistics prove that there are more than 4 000 industrial firms registered under Federal Law No 1 of 1979. Both parties argued that the Commission failed to provide positive evidence that the UAE authorities have exercised discretion in granting or rejecting applications to the scheme.
(89)
These claims had to be rejected. It is noted that the investigation has established that the granting of Industrial Licence under Federal Law No 1 of 1979 is not automatic and that the rules governing the granting process for choosing recipients are not objective. Account taken of the fact that the scheme was found to be specific in line with the provisions of Article 4(2)(a) and 4(2)(b) of the basic Regulation, it was up to the GUAE to prove, in line with the provisions of Article 4(2)(c) of the basic Regulation, its claim that the requests from all parties that have submitted applications for Industrial Licence under Federal Law No 1 of 1979 since the enactment of the law have been approved. No such verifiable information was ever provided.
(90)
Both parties claimed that all industrial undertakings in the UAE obtain customs duty exemptions for their production. The cooperating exporting producer also claimed that the WTO Trade Policy Review on the UAE, published in 2006, has analysed the Federal Law No 1 of 1979 and found that custom duties exemptions are granted to all industrial concerns. It was also argued that there are controls of the system as Industrial Licences are renewed every year, companies under the scheme report the imported duty-free materials and authorities reject duty-free imports if inputs are not related to production.
(91)
These claims had to be rejected. It is pertinent to note that customs duty exemptions are granted to companies availing of the scheme under Federal Law No 1 of 1979 and the normal customs duty rate for the raw materials is not zero. The cooperating exporting producer has failed to demonstrate how a general statement in the WTO Trade Policy Review document is more accurate than the detailed analysis, based on the verification visit, provided in the provisional Regulation explicitly on the eligibility and practical implementations of the Federal Law No 1 of 1979. Even more importantly, the investigation has established that the authorities act in a discriminatory way when managing the importation of duty-free materials under the scheme. Indeed since there are no rules on the way requests to duty-free imports are accepted or rejected and in view of the absence of an effective verification system on the management of the scheme, it is unclear why one party at a certain time may be allowed to import duty-free while at some other date it may be refused to import duty-free. In fact this was the case for the cooperating exporting producer who was requested from time to time to pay duties without any justification provided by the granting authority. Therefore the two parties have failed to provide any evidence to corroborate their claims on the management of the scheme and allocation of duty-free imports.
(92)
It was also submitted that the scheme is governed by objective criteria, namely the requirement that the duty exemption can only concern imported goods used for the industrial undertaking’s production. This claim had to be rejected since, as it is explained under recitals (89) and (91) above, no such objective criteria have been demonstrated to exist.
(93)
The GUAE submitted that the Federal Law No 1 of 1979 is under revision and that this information was provided to the Commission. It was also argued that the Commission has disregarded the information and documents submitted by GUAE and did not provide arguments and positive evidence on the facts and law which led to its conclusions.
(94)
With respect to the above it is noted that the Commission has closely evaluated and analysed all information provided by the parties. With respect to the revision of the Federal Law No 1 of 1979 it is pertinent to note that the text provided by GUAE is an internal draft document of the Ministry of Finance and Industry. As such it has no legal value. The investigating authority is bound to analyze the actual legal provisions and the way these are implemented and not a non-binding draft that has not been approved by the administrative and legislative branches of the UAE and has not been enacted. Even more importantly, the fact that the GUAE is currently working on a possible revision of the Federal Law No 1 of 1979 confirms that the authorities have realised that there is a need, as the GUAE has stated, to remove any inconsistency with the WTO Agreement on Subsidy and Countervailing Measures.
(95)
In the light of the above, the findings in relation to this scheme as set out in recitals (166) to (183) of the provisional Regulation are hereby confirmed.
(II) Free Trade Zone (FTZ)
(96)
Both parties submitted that all enterprises in the UAE are granted duty-free imports of capital goods.
(97)
In this respect it is noted that the investigation has established that companies established in the FTZ receive duty-free imports of capital goods. The fact that one party may avail of the same benefit by using another scheme (namely the Federal Law No 1 of 1979) does not imply that the subsidy in question is not considered countervailable. Furthermore, the parties were not in a position to provide any factual evidence to rebut the findings of the investigation with respect to the FTZ. Account taken of the above, the submitted claim had to be rejected.
(98)
In the light of the above, the findings in relation to this scheme as set out in recital (184) to (199) of the provisional Regulation are hereby confirmed.
3.3.3. Amount of countervailable subsidies
(99)
Account taken the above, the definitive amount of countervailable subsidies in accordance with the provisions of the basic Regulation expressed ad valorem, for the sole cooperating United Arab Emirates exporting producer is 5,13 %.
3.4. Comments on final disclosure
(100)
It is recalled that all interested parties were given an opportunity to comment and make representations subsequent to final disclosure. Their comments were considered and taken into account where appropriate but they were not of a nature as to change the above findings.
(101)
The Iranian cooperating exporting producer presented again its analysis of the facts of the case but did not provide any new conclusive evidence which would undermine the findings of the investigation.
(102)
The Government of Pakistan expressed dissatisfaction with the rejection of its undertaking with respect to the Manufacturing Bond scheme and repeated comments on the LTF-EOP scheme and FTR. It also submitted a new decision of the Federal Board of Revenue issued on 27 July 2010 setting the customs duty on imports of PTA (raw material used for PET) at the rate of 3 % and argued that the institutions were bound by law to recalculate the subsidy margin established for the Manufacturing Bond scheme. This had to be rejected because there is no indication that the subsidy does not continue to exist. The Government of Pakistan claims that it is reduced. Nevertheless, as per Manufacturing Bond scheme rules, input material may be used at least up to two years after importation. In other words something that was imported up to July 2010 (when the duty rate was 7,5 %) may be used up to July 2012. The institutions have made a determination of the amount of subsidy on the basis of data pertaining to the IP and in accordance with the scheme rules there may still be an impact of the previous customs rate up to 2012. Thus, subsidisation is clearly present at the time of the definitive duty imposition. Furthermore, the customs duty is just one element of the data set and, as demonstrated under recitals (43) to (53) above, if the duty rate had been lower, import volumes may have been higher.
(103)
The Pakistani cooperating exporting producer disagreed with the analysis concerning FTR but the elements provided could not alter the findings of the investigation. It also submitted that there is verifiable evidence picturing accurately its income tax obligations and provided a set of documents to prove that the findings of the Commission are not accurate. In this respect it is noted that the information provided is inconclusive and non-verifiable and thus it cannot be taken into consideration.
(104)
The Government of the United Arab Emirates presented again its analysis of the facts of the case and argued that the institutions based their findings on an unclear interpretation of the Federal Law 1 of 1979 and failed to provide any positive evidence. In this respect it is recalled that specificity has been established in accordance with Articles 4(2)(a) and 4(2)(b) of the basic Regulation, that the interpretation of the Federal Law 1 of 1979 by the institutions was based on the submitted information, evidence and data and no conclusive evidence was found that could alter the findings of the investigation. GUAE clarified that the amendment process of the Federal Law 1 of 1979 has been advanced and it is reaching its final steps for promulgation. In this respect it is noted that the Commission welcomes the efforts made by UAE to amend its relevant legal provisions but the aforesaid developments bear no impact on the findings of the investigation, as there is no clear timetable for the conclusion of the amendment process and the enactment of the new law.
(105)
The UAE cooperating exporting producer repeated its claims concerning the Federal Law 1 of 1979. It also submitted that there are errors in the calculation of the subsidy margin. It was argued that the company realised following definitive disclosure that procurements of raw material made from Saudi Arabia bear no customs duty because UAE and Saudi Arabia form part of the customs union of the Gulf Cooperation Council and provided a set of documentation related to its claims. In this respect it is noted that these representations form part of a totally new set of information that should already have been presented in the questionnaire reply or in the verification visit at the latest so that the Commission would have been able to verify the veracity of these claims. Thus the data provided cannot be verified at this late stage of the investigation. Moreover, there is also no conclusive evidence to corroborate these claims. Furthermore it was argued that the benefit should be calculated on the basis of raw materials consumed during the IP and not on the basis of raw materials purchased. In this respect it is noted that the split between raw materials consumed and purchased is irrelevant as the amount countervailed is the total amount attributable to the IP as explained in recitals (84) to (95) above.
4. INJURY
4.1. Union production, Union industry and Union consumption
(106)
No comments have been received with regard to Union production, Union industry and Union consumption. Consequently, recitals (201) to (206) of the provisional Regulation are hereby confirmed.
4.2. Imports from the countries concerned
(107)
No comments have been received with regard to the cumulative assessment of the effects of the imports concerned, the volume of imports from the countries concerned and their respective market share. Consequently, recitals (207) to (213) of the provisional Regulation are hereby confirmed.
(108)
Given that, as mentioned above at recital (20), it was decided to divide the product under investigation into several product types a new undercutting calculation reflecting that change was performed.
(109)
For the purpose of analysing price undercutting, the weighted average sales prices of the Union industry to unrelated customers on the Union market per product type, adjusted to an ex-works level, were compared to the corresponding weighted average prices of the imports from the countries concerned to the first independent customer on the Union market, established on a CIF basis with appropriate adjustments for post-importation costs and differences in the level of trade.
(110)
The comparison showed that, during the IP, the subsidised imports originating in the UAE sold in the Union undercut the Union industry’s prices by 3,2 %. The subsidised imports originating in Iran sold in the Union undercut the prices of the Union industry by 3,0 %. The subsidised imports originating in Pakistan sold in the Union undercut the prices of the Union industry by 0,5 %. The weighted average undercutting margin of the countries concerned during the IP is 2,5 %.
(111)
The Iranian exporter commented that its injury margin was overstated since the weighted average unit sales price established was understated due to an incorrect calculation of the amount of level of trade adjustment. As regards this claim it must be noted that the amount for the level of trade used in the provisional calculation was a fixed amount per tonne which is the commission charged by the cooperating importing agent and which represents around 1 % of the average CIF price. However, since no alternative quantification of the level of trade adjustment was proposed and no other information is available for such an adjustment, the claim is thus rejected.
(112)
The same party also claimed that the 2 % rate taken for post-importation costs appeared to be understated.
(113)
It is reiterated in this regard that no importer cooperated in this investigation and it was not possible to verify the actual post-importation cost. Thus, in absence of any other information available, the rate used in previous proceedings was applied.
4.3. Situation of the Union industry
(114)
Some interested parties claimed that injury did not exist since the sample was wrongly chosen and as a result no results could be extrapolated for the total Union industry. It was claimed that since one company (not in the sample) had indicated that it was using over 100 % of its capacity, this would be a clear sign of no injury. It is noted that the information submitted is an extract of this company’s submission to the stock exchange authorities in a third country and is not verified. This information also does not square with the information on the file. Moreover, and in any event, the capacity utilisation of one EU producer alone cannot alter the findings of injury for the sampled EU producers and the other EU producers.
(115)
In the absence of any other claims or comments, recitals (218) to (237) of the provisional Regulation are hereby confirmed.
4.4. Conclusion on injury
(116)
In the absence of any specific comments, the conclusion on injury laid down in recitals (238) to (240) of the provisional Regulation is hereby confirmed.
5. CAUSATION
5.1. Effect of the subsidised imports
(117)
In the absence of any specific comments, recitals (241) to (245) of the provisional Regulation are hereby confirmed.
5.2. Effect of other factors
(118)
Some interested parties claimed that any injury found would not be due to the subsidised imports, but that the low prices for PET in the EU reflect the worldwide cycle of the industry and that from September 2008 until June 2009 the PET prices in the EU followed the low prices of crude oil. As regards this argument, it is acknowledged that the prices of PET depend to some extent on the prices of crude oil, its derivatives being the main raw material to produce PET. However, prices for crude oil were not low during the whole IP but very volatile, starting with a huge decrease and followed by a recovery. This volatility of world prices of crude oil cannot explain why imports of PET were subsidised and therefore undercut the Union producers’ prices. It was precisely this undercutting, made possible due to the subsidies received, that depressed the prices of the Union industry, forcing EU producers to sell at a loss in order not to loose their clients.
(119)
The Iranian exporter claimed that financial and technical problems of some EU producers were not properly separated from the injury analysis and wrongly attributed to Iranian imports since it only entered the market after 2006. In this respect it is noted that imports from Iran were present already in 2006 and 2007 in quantities below 1 % of the market share. Since 2008, they were above 1 % and contributed with their low prices to the price suppression in the EU. Moreover, the conditions for cumulative assessment were fulfilled in this case and the effects of subsidised imports from all countries concerned could be assessed cumulatively. In addition, only one of the companies mentioned by the Iranian exporter was in the sample and the technical problems of this EU producer, limited from September to mid-October 2008, did not significantly influence the overall injury picture.
(120)
The same party reiterated that any injury found would be linked to the contraction in demand, especially during the IP which was marked by the global financial and economic crisis. However this party did not rebut the arguments given in recitals (254) to (256) of the provisional Regulation: that the economic downturn starting in the last quarter of 2008 cannot in any way diminish the damaging injurious effects of low priced subsidised imports in the EU market over the whole period considered and that, even though the shrinking demand was a factor contributing to the injury suffered, it did not break the causal link. It is further noted that those subsidised imports even increased their market share when demand contracted, i.e. from 7,6 % to 10,2 %, to the detriment of the EU producers.
(121)
Some interested parties claimed that any injury was due to lack of investment by the EU PET producers and their consequent cost disadvantage vis-à-vis the exporters.
(122)
It is recognised that PET is a capital intensive industry and that a certain level of investment is necessary to remain competitive in the mid-to-long term perspective. It is recalled that, as mentioned in recital (237) of the provisional Regulation, some of the sampled companies made important investments in 2006 and 2007, but there was only a minimal level of investment in 2008 and in the IP.
(123)
It is noted in this regard that given the decreasing production and capacity utilisation rates in 2008 and in the IP combined with the sharply dropping market share of the Union producers, it would be unreasonable to expect any major investment in new capacities in the same period.
(124)
It is also reiterated that, as mentioned in recitals (233) and (234) of the provisional Regulation, the financial situation of the sampled Union producers was very bad during the whole period considered and that they experienced significant losses between 2006 and the IP. Again, in such a situation, it would be unreasonable to expect any major investment by the Union producers.
(125)
Consequently, it is concluded that the limited investment in 2008 and the IP did not materially contribute to the injury suffered by the Union industry but was rather a result thereof.
5.3. Conclusion on causation
(126)
In the absence of any further comments on causation, recitals (246) to (264) of the provisional Regulation are hereby confirmed.
6. UNION INTEREST
(127)
Following the provisional disclosure a significant number of EU converters and/or bottlers came forward and claimed that the Union interest analysis would not correctly reflect the arguments of the great number of cooperating users and that the findings contradicted the current economic environment. There was, however, no further substantiation or explanation. The companies all requested a hearing, but only two companies of this group of users and one association of Italian bottlers actually came to the hearing. More substantive comments were received from one cooperating EU converter (ALPLA), a group of processors (Caiba SA, Coca-Cola group, Danone Waters, Logoplaste, MFS Commodities, PepsiCO, Novara International and Silico Polymers), the cooperating import agent (GSI) and the association of plastic converters (EuPC). All these parties strongly opposed the imposition of any measures.
6.1. Interest of the Union industry and other Union producers
(128)
Some interested parties claimed that the EU producers would (mis-)use trade defence instruments to shield the Union market and to set artificially high prices in the EU. These parties point to the existing anti-dumping and/or countervailing measures in place against India, Indonesia, South Korea, Malaysia, Taiwan, Thailand and the People’s Republic of China. However, it is noted that any company producing in the EU has a right to complain and to seek remedies in case it can demonstrate the existence of injurious subsidisation practices. The fact that subsidisation and dumping practices have been found concerning numerous countries can possibly be explained by the fact that demand for this product increased tremendously since the ‛90s with usually double digit annual growth rates. This attracted significant investments worldwide, leading to a structural worldwide oversupply for PET. It is also noted that some third countries have measures in place against several of the above-mentioned countries, underlining the existing structural problem.
(129)
Several interested parties reiterated that the Union producers would not be able to improve their performance in the long term since new investments in other third countries would come on-stream soon and decrease the artificially high prices in the EU.
(130)
The investigation showed that a new investment that only recently came on-stream in Oman has increased its import volumes considerably in 2009 and it cannot be excluded that it might cause problems to the Union industry in the future. However, as already indicated in recital (270) of the provisional Regulation, new investments that might come on-stream and might cause injury to the Union industry are no valid reason to deny legitimate protection in this proceeding.
(131)
One interested party claimed that that the increase in the PET prices in the EU would allow only the EU producers with investment in third countries not subject to measures (Thailand, US, Russia) or other PET producers in third countries (South Korea) to improve their performance. Thus, the party argued, the short-term benefit for the EU producers would clearly be outweighed by the transfer of wealth to producers outside the EU.
(132)
In this respect it is noted that there is no evidence on file supporting the statement that any financial benefit that might be shifted to producers in third countries not subject to trade defence measures or to companies with a zero duty would outweigh the benefits to the Union industry.
(133)
It was also claimed that Union producers only employ some 2 000 people whereas PET processors and bottlers that would be highly affected by any duty employ around 20 000 and 60 000 people respectively.
(134)
It is noted that the employment created by PET producers is not marginal and the question whether the imposition of measures is against the Union interest as a whole cannot be reduced to a simple question of the number of people employed. In this regard it is also particularly relevant that the relevant users would likely not significantly be affected by the measures, taking into account the level of the duty as well as alternative sources of supply, as set out below in recitals (141) to (156).
6.2. Interest of unrelated importers in the Union
(135)
It is reiterated that no unrelated importer cooperated in this investigation.
(136)
The cooperating agent strongly contested that the imposition of duties would not have a considerable impact on its business. The company claimed that while it was indeed working on a commission basis, the impact would be important since an important part of its business was linked to the countries concerned. Should definitive measures be imposed, the commission obtained from the producers in the countries concerned would be affected given that the PET from the countries concerned could no longer compete with PET produced by other producers.
(137)
In view of the overall moderate duty level, it is not likely that PET sales from the countries concerned will be affected substantially. Moreover, the agent can in the medium term most probably switch to other sources of supply, namely to imports from Oman, US, Brazil, Mexico and the companies with a zero anti-dumping duty rate in South Korea. Sales of these exporting producers should put the agent in a position to compensate for any loss that may be incurred due to the imposition of measures. Consequently, the claim is rejected.
6.3. Interest of the raw material suppliers in the Union
(138)
One interested party claimed that it is not legitimate to protect the raw material suppliers of the EU PET producers at the expense of the packaging industry, the bottlers and the final consumers.
(139)
It is noted that the analysis of the impact of measures on the supplying industry is in conformity with Article 31 of the basic Regulation. It is a standard practice to carry out such an analysis, in particular when there is a strong dependency between raw material suppliers and Union producers.
(140)
In the absence of any other comments in this regard, recitals (265) to (279) of the provisional Regulation are hereby definitively confirmed.
6.4. Interest of users
(141)
It is reiterated that PET used in the production of bottle pre-forms amounts to between 70 % and 80 % of the total cost of production for converters. It is therefore a critical cost component for these companies.
(142)
Some interested parties indicated that the EU packaging industry is constantly challenged by the requirements of the bottle fillers for new designs and more environmental friendly packaging. To that end, some of the converters appear to invest constantly in R & D to invent new products and design in order to remain competitive and to add more value in the chain.
(143)
Some interested parties claimed that the impact on the EU converting industry will be very heavy and will lead to the erosion of their resources to invest in new, environmental friendly packaging and possibly even to the closure of hundreds of smaller companies as their margins are even narrower due to the small volumes processed and limited negotiation power.
(144)
Indeed, should the converters absorb the whole price increase due to the measures, the impact on them could be sizeable, depending on their sources of supply, given that the cost of PET constitutes the majority of their costs and that many of the small and medium-sized companies operate on low margins.
(145)
In this regard, a verification visit was carried out to a small plastic converter in Italy in order to gain a better insight about the impact of duties on this user group. The investigation showed that, although limited, processors normally have some ability to pass on their price increase, especially if the price increase is not marginal and can be anticipated. Moreover, some PET processors have adaptation clauses in their contracts for raw material prices and this might help EU converters to pass on some price increase to bottlers.
(146)
Consequently, and against the background of the rather moderate duty level, it is concluded that the imposition of countervailing duties would likely not have a devastating effect on converters.
(147)
Some interested parties reiterated the argument that the risk of delocalisation of PET processors/converters would increase if definitive measures were imposed. These parties also claimed that due to the delocalisation of EU processors there would be no long-term benefit to EU producers. One of the cooperating PET converters stated that the process of delocalisation is already ongoing and that any imposition of countervailing duties would further accelerate this development. This party claimed that a substantial part of EU converters would be located in areas which are close to EU borders (Switzerland, Croatia, Bosnia, Serbia, Turkey, Russia and Ukraine) and that some converters would be much more flexible to move their production to these areas than suggested in the provisional Regulation.
(148)
Based on the information on file, the delocalisation is indeed already an ongoing process and it is thus considered that the imposition of countervailing duties might be one factor out of many other considerations influencing such a company decision. It was not found that, without the imposition of measures in this case, those companies would be ready to stay within the EU given that such a decision is normally a result of an analysis taking into account a number of aspects other than trade defence measures, such as being close to the client, having access to skilled workers for R & D, general cost structure, etc.
(149)
It is also noted that the information on the file shows that the EU converter industry is facing a number of important challenges due to inherent structural deficiencies that are becoming more and more apparent in the fast changing and increasingly competitive environment. It is evident that size matters in that business and that the consolidation of the market is already ongoing, including closures and delocalisation. Consequently, it is considered that any price increase for PET due to countervailing measures is not the reason for the feared closures of the smaller converters.
(150)
Consequently, it is concluded that the imposition of countervailing duties is not going to be a determinative factor in the eventual decision about delocalising for the companies in the PET processing industry.
(151)
Several interested parties stated that any measures would have a sizeable effect on many bottlers as due to contractual arrangements any increase in PET resin prices would be (at least partially) passed on to them. It was also claimed that some bottle fillers might not be in a position to pass on price increases to their clients, being the supermarket/retail chains, and that they might not survive any increased cost.
(152)
These parties claimed that the range of products that will be affected by duties was underestimated as they will not only affect bottled water, soft drinks and edible oil, but also beer, milk and dairy products, juice producers, ketchup and spices, cosmetic and personal care products, drugs, vitamins and supplements, household cleaning products and oil and lubricants for cars.
(153)
It is acknowledged that PET packaging is manifold. It is noted, however that the provisional Regulation focused on the impact on bottlers, as it based on the data submitted by the companies cooperating in this investigation, being mainly water, soft-drink or juice producers. No other detailed data was available showing an even higher impact on the other applications mentioned above.
(154)
Consequently, it is considered that the provisional findings described in recital (291) of the provisional Regulation can be definitively confirmed. In addition, given the moderate level of the proposed measures, they may result in a cost increase of not more than 1 % (in the worst case scenario - i.e. full impact of the measures to be born by the bottling companies) and thus will only have a limited impact on the overall situation of the bottling companies, even if, as claimed, they would not be in a position to pass on the increased cost to their customers.
(155)
Several interested parties claimed that any trade defence measures will exacerbate the shortage of supply in the Union market which will be particularly problematic in the summer months given the higher demand for water/drinks. It was claimed that up to 900 000 tonnes of imports would be needed in 2010. This problem would be notably reinforced by the fact that some EU producers are also PET processors and would only sell to the free market once their internal demand is satisfied and at premium prices.
(156)
In this regard no new information was submitted and the arguments provided in recitals (294) and (295) of the provisional Regulation were not refuted. It is also noted that given the moderate level of duties imposed on imports from UAE and Pakistan, the impact on trade volumes from those countries might not be significantly affected. Consequently, the findings set out in recitals (294) and (295) are definitively confirmed.
6.5. Impact on consumers
(157)
Several interested parties claimed that the provisional Regulation failed to properly address the impact on consumers which would buy, on a daily basis, products containing PET resins. These claims were not substantiated further than stating that an increase of 50 EUR/t applied to a consumption of 3 million tonnes would lead to EUR 150 million to be borne by the final consumer per year.
(158)
It is noted that the proposed estimate is unrealistic given that most parties agreed that some impact will be borne by the PET processors, the bottlers and supermarkets/retail chains, i.e. that some of the increased costs will be diluted in the sales chain.
(159)
The impact on the final consumer, in the worst case scenario (i.e. the unrealistic scenario where the customer would bear all the impact of the price increase), given the moderate level of measures proposed, would not exceed 0,5 eurocent per bottle consumed, and is highly likely to be much less.
6.6. Conclusion on Union interest
(160)
Given the above and after analysing in detail all the interests at stake, it is definitively concluded that, on balance, no compelling reasons exist for not imposing measures in the present case. In the absence of any other comments in this regard, recitals (280) to (298) of the provisional Regulation are hereby definitively confirmed.
6.7. Comments on final disclosure
(161)
Following disclosure of the essential facts and considerations on the basis of which the Commission has proposed the imposition of definitive countervailing duty some interested parties submitted further comments. Considering that the majority of these comments were a repetition of the observations already submitted and addressed, they did not change the above findings.
(162)
With regard to the reiterated argument that the recent change in the exchange rate between USD and EUR led to a significant increase in the price of the imported PET and consequently the Union industry allegedly does not need to be granted protection by trade defence measures, it is noted that any anti-subsidy investigation normally does not take into account the post IP developments; unless, in extraordinary situations, it can be shown, inter alia, that they are of a lasting nature and would significantly alter the findings of the case. Any changes in the exchange rate between USD and EUR cannot be considered to be of such nature.
7. DEFINITIVE MEASURES
7.1. Injury elimination level
(163)
One interested party claimed that a target profit of 5 % was overstated for the second quarter of the IP given that in this quarter (4th quarter of 2008) not only the demand was lower (winter season), but the global economic crisis also affected the PET producers heavily. Thus, it is claimed that a correct application of the principle developed in Case T-210/95 (5) must lead to a 0 % margin in the absence of subsidised imports. Moreover, the party claimed, since all quarters of the IP were affected by the crisis, also in the other quarters, a 5 % profit margin would appear as unrealistic given that even without an economic crisis, i.e. in 2006/2007, the Union industry did not come close to the 5 % profit.
(164)
It is acknowledged that in line with the jurisprudence, the target profit to be used should be the profit which the Union industry could reasonably achieve under normal conditions of competition, in the absence of subsidised imports. It is recalled that in previous investigations for the same product a target profit of 7 % and above was used instead of the 5 % provisionally used in the current investigation. The 5 % target profit is considered to be the profit that the Union industry could expect in the absence of subsidised imports. Consequently, the claim for reducing the target profit is rejected.
(165)
Given the adjusted undercutting calculation mentioned in recitals (108) to (110) above, the corresponding injury elimination levels are as follows:
Country
Injury elimination level
Iran
16,7 %
Pakistan
14,1 %
UAE
17,5 %
7.2. Definitive measures
(166)
In view of the definitive conclusions reached with regard to subsidisation, injury, causation and Union interest, and in accordance with Article 15(1) of the basic Regulation, it is considered that a definitive countervailing duty should be imposed on imports of the product concerned originating in Iran, Pakistan and the United Arab Emirates at the level of the lowest of the subsidisation and injury elimination level found, in accordance with the lesser duty rule.
(167)
In the light of the foregoing, and in accordance with Article 12(1) of the basic Regulation, it is considered that the definitive countervailing duty rate should be imposed on imports originating in Iran at the level of the injury margin found while for imports originating in Pakistan and the United Arab Emirates, the definitive countervailing duty rate should be imposed at the level of the subsidy margin found.
(168)
It is recalled that costs and prices of PET are subject to considerable fluctuations in relatively short periods of time. It was therefore considered appropriate to impose duties in the form of a specific amount per tonne. This amount results from the application of the countervailing rate to the CIF export prices used for the calculations in the parallel anti-dumping proceeding.
(169)
On the basis of the above, the proposed countervailing duty amounts, expressed on the CIF Union border price, customs duty unpaid, are as follows:
Country
Total subsidy margin
Injury margin
Definitive countervailing duty rate
%
Amount
(EUR/tonne)
Iran
51,8 %
16,7 %
16,7 %
139,70
Pakistan
5,1 %
14,1 %
5,1 %
44,02
UAE
5,1 %
17,5 %
5,1 %
42,34
(170)
Any claim requesting the application of an individual company countervailing duty rate (e.g. following a change in the name of the entity or following the setting up of new production or sales entities) should be addressed to the Commission (6) forthwith with all relevant information, in particular any modification in the company’s activities linked to production, domestic and export sales associated with, for example, that name change or that change in the production and sales entities. If appropriate, the Regulation will then be amended accordingly by updating the list of companies benefiting from individual duty rates.
7.3. Undertakings
(171)
Following the disclosure of the essential facts and considerations on the basis of which it was intended to recommend the imposition of definitive anti-subsidy measures, the Iranian exporting producer offered a price undertaking in accordance with Article 13(1) of the basic Regulation.
(172)
The offer was examined and in view of the fact that the prices for the individual product types differ significantly, it was found that the sole minimum import price (MIP) offered would not guarantee the elimination of the injurious subsidisation for all products.
(173)
It was also established that the Iranian cooperating exporting producer sells the product concerned and other products to the EU exclusively through a related trading company which exports a multitude of products manufactured by various companies. This sales structure bears a very high risk of cross-compensation as PET subject to an undertaking could be sold together with other products to the same customers and prices set for a variety of products sold to the same client could be very easily compensated or off-set. Finally, it also appears from publicly available sources that there is at least one additional producer of PET in Iran. In view of the above sales structure, this situation casts serious doubts on whether the institutions and customs authorities can ensure that only PET from the cooperating exporting producer is sold according to the provisions of the undertaking as the product is a commodity product and easily interchangeable in the sense that in such commodity products it is not at all clear to physically recognise the producer.
(174)
On the basis of the above, it was concluded that such undertaking was impractical and therefore it cannot be accepted. The party was informed accordingly and given an opportunity to comment. However, its comments have not altered the above conclusion.
8. DEFINITIVE COLLECTION OF THE PROVISIONAL DUTY
(175)
In view of the magnitude of the countervailable subsidies found and in the light of the level of the injury caused to the Union industry, it is considered necessary that the amounts secured by way of provisional duty imposed by the provisional Regulation be definitively collected to the extent of the amount of definitive duties imposed,
HAS ADOPTED THIS REGULATION:
Article 1
1. A definitive countervailing duty is hereby imposed on imports of polyethylene terephthalate having a viscosity number of 78 ml/g or higher, according to the ISO Standard 1628-5, currently falling within CN code 3907 60 20 and originating in Iran, Pakistan and the United Arab Emirates.
2. The rate of the definitive countervailing duty applicable to the net, free-at-Union-frontier price, before duty, of the products described in paragraph 1 shall be as follows:
Country
Definitive countervailing duty rate (EUR/tonne)
Iran: all companies
139,70
Pakistan: all companies
44,02
United Arab Emirates: all companies
42,34
3. In cases where goods have been damaged before entry into free circulation and, therefore, the price actually paid or payable is apportioned for the determination of the customs value pursuant to Article 145 of Commission Regulation (EEC) No 2454/93 of 2 July 1993 laying down provisions for the implementation of Council Regulation (EEC) No 2913/92 establishing the Community Customs Code (7), the amount of definitive countervailing duty, calculated on the amounts set above, shall be reduced by a percentage which corresponds to the apportioning of the price actually paid or payable.
4. Unless otherwise specified, the provisions in force concerning customs duties shall apply.
Article 2
The amounts secured by way of provisional countervailing duty pursuant to Commission Regulation (EU) No 473/2010 on imports of polyethylene terephthalate having a viscosity number of 78 ml/g or higher, according to the ISO Standard 1628-5, currently falling within CN code 3907 60 20 and originating in Iran, Pakistan and the United Arab Emirates, shall be definitively collected at the rate of the definitive countervailing duty imposed pursuant to Article 1. The amounts secured in excess of the rate of the definitive countervailing duty shall be released.
Article 3
This Regulation shall enter into force on the day following its publication in the Official Journal of the European Union.
This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States.
Done at Brussels, 27 September 2010.