РЕШЕНИЕ 2011/137/ОВППС НА СЪВЕТА
от 28 февруари 2011 година
относно ограничителни мерки с оглед на положението в Либия
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за Европейския съюз, и по-специално член 29 от него,
като има предвид, че:
(1)
На 23 февруари 2011 г. Европейският съюз изрази дълбоката си загриженост по отношение на развитието на събитията в Либия. ЕС решително осъди насилието и употребата на сила срещу цивилни граждани и изрази дълбоко съжаление по повод на репресиите срещу мирни демонстранти.
(2)
ЕС призова отново незабавно да се прекрати употребата на сила и да се предприемат мерки за удовлетворяване на законните искания на населението.
(3)
На 26 февруари 2011 г. Съветът за сигурност на Организацията на обединените нации („Съветът за сигурност“) прие Резолюция 1970 („Резолюция на Съвета за сигурност на ООН 1970 (2011)“), с която се въвеждат ограничителни мерки срещу Либия и срещу лица и образувания, свързани със сериозни нарушения на правата на човека срещу лица в Либия, включително чрез участие в нападения, в нарушение на международното право, над гражданското население и граждански обекти.
(4)
Предвид сериозната обстановка в Либия, ЕС счита за необходимо да наложи допълнителни ограничителни мерки.
(5)
Освен това са необходими по-нататъшни действия от страна на Съюза за изпълнение на определени мерки,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. Забраняват се пряката или непряка продажба, доставка или трансфер за Либия от граждани на държавите-членки или от или през територията на държавите-членки, или чрез използване на съдове, плаващи под тяхно знаме, или чрез техни въздухоплавателни средства, на въоръжение и свързано с него оборудване от всякакъв вид, включително оръжия и боеприпаси, военни транспортни средства и оборудване, полувоенно оборудване и резервни части за тях, включително оборудване, което би могло да се използва за вътрешни репресии, независимо дали посочените са с произход от територията на държавите-членки или не.
2. Забранява се:
а)
предоставянето, пряко или непряко, на техническа помощ, обучение или друг вид подпомагане, в т.ч. предоставяне на наемен военен персонал, свързан с военни действия или с предоставянето, поддръжката или използването на изделия, посочени в параграф 1, за физически или юридически лица, образувания или органи в Либия или за употреба в страната;
б)
предоставянето, пряко или непряко, на финансова помощ, свързана с военни действия или с предоставянето, поддръжката или използването на изделия, посочени в параграф 1, за физически или юридически лица, образувания или органи в Либия или за употреба в страната;
в)
съзнателното и преднамерено участие в дейности, чиято цел или резултат е заобикаляне на забраните, посочени в буква а) или б).
Член 2
1. Член 1 не се прилага по отношение на:
а)
доставката, продажбата или трансфера на несмъртоносно военно оборудване или оборудване, което би могло да се използва за вътрешни репресии, предназначено единствено за хуманитарни цели или за защита;
б)
друг вид доставка, продажба или трансфер на въоръжение и свързани с него материали;
в)
предоставянето на техническа помощ, обучение или друг вид подпомагане, в т.ч. на персонал, свързан с такова оборудване;
г)
предоставянето на финансова помощ, свързана с такова оборудване,
предварително одобрена, когато това е целесъобразно, от комитета, създаден съгласно параграф 24 от Резолюция на Съвета за сигурност на ООН 1970 (2011) („Комитетът“);
2. Член 1 не се прилага по отношение на доставката, продажбата или трансфера на защитни облекла, включително бронебойни жилетки и военни каски, временно изнесени за Либия от персонал на ООН, персонал на Европейския съюз или на неговите държави-членки, от представители на медиите, хуманитарните организации и програмите за развитие, и от свързания с тези дейности персонал, единствено за тяхно лично ползване.
Член 3
Забранява се доставянето от граждани на държавите-членки, или чрез кораби под тяхното знаме или с техни самолети, на изделията, посочени в член 1, параграф 1 от Либия, независимо дали произхождат или не от територията на Либия.
Член 4
1. Държавите-членки правят проверки - съобразно националните си органи и законодателство и съгласно международното право, и по-специално морското право и съответните международни споразумения в областта на гражданското въздухоплаване - на всички товари за и от Либия на територията си, в т.ч. на морските си пристанища и на летищата си, ако имат информация, която дава достатъчно основания да се смята, че товарът съдържа изделия, чиято доставка, продажба, трансфер или износ са забранени по настоящото решение.
2. При разкриване на изделия, чиято доставка, продажба, трансфер или износ са забранени по настоящото решение, държавите-членки ги конфискуват и се разпореждат с тях (чрез унищожаване, неутрализиране, складиране или трансфер с цел разпореждане в държава, различна от държавата на произход или дестинация).
3. Държавите-членки си сътрудничат в съответствие с националните си законодателства при проверките и разпореждането, предприети съгласно параграфи 1 и 2.
4. Самолетите и корабите, транспортиращи товари за и от Либия, подлежат на изискването за предоставяне на допълнителна информация преди пристигане или преди заминаване за всички стоки, внасяни или изнасяни от държава-членка.
Член 5
1. Държавите-членки предприемат необходимите мерки за недопускане на влизане или транзитно преминаване през техните територии на:
а)
лицата, изброени в приложение I към Резолюция на Съвета за сигурност на ООН 1970 (2011), и на лицата, посочени допълнително от Съвета за сигурност или от Комитета в съответствие с параграф 22 от Резолюция на Съвета за сигурност на ООН 1970 (2011), изброени в приложение I;
б)
лицата, невключени в приложение I, които са участници или съучастници в поръчването, контролирането или ръководенето по друг начин на извършването на сериозни нарушения на правата на човека срещу лица в Либия, в т.ч. чрез участие или съучастие в планирането, командването, поръчването или провеждането на нападения, в нарушение на международното право, включително въздушни бомбардировки, върху гражданското население или граждански обекти, или действащи за тях или от тяхно име или под тяхно ръководство, изброени в приложение II.
2. Параграф 1 не задължава държавите-членки да отказват достъп на своите граждани до своята територия.
3. Параграф 1, буква а) не се прилага, когато Комитетът прецени, че
а)
пътуването е оправдано поради хуманитарни нужди, в т.ч. религиозни задължения; или
б)
изключението би допринесло за мира и националното помирение в Либия и за стабилността в региона;
4. Параграф 1, буква а) не се прилага когато:
а)
е необходимо влизане или транзитно преминаване за провеждане на съдебен процес; или
б)
дадена държава реши, като разглежда всеки случай поотделно, че такова влизане или транзитно преминаване е необходимо за напредъка по пътя на мира и стабилността в Либия, и съответната държава-членка уведоми след това Комитета в рамките на 48 часа след вземането на такова решение.
5. Параграф 1, буква б) се прилага, без да се засягат случаите, когато една държава-членка е обвързана със задължение по международното право, по-специално:
а)
в качеството си на държава - домакин на международна междуправителствена организация;
б)
в качеството си на държава - домакин на международна конференция, свикана от ООН или провеждана под нейна егида;
в)
съгласно многостранно споразумение, предоставящо привилегии и имунитети; или
г)
съгласно Договора за помирение от 1929 г. (Латеранските споразумения), сключен между Светия престол (Ватикана) и Италия.
6. Параграф 5 се смята за приложим и в случаите, когато дадена държава-членка е държава - домакин на Организацията за сигурност и сътрудничество в Европа (ОССЕ).
7. Съветът се информира надлежно във всеки един от случаите, когато някоя държава-членка допуска изключение в съответствие с параграфи 5 или 6.
8. Държавите-членки могат да предоставят освобождаване от мерките, наложени по параграф 1, буква б), когато пътуването е оправдано поради спешни хуманитарни нужди или поради участие в междуправителствени срещи, включително срещи, които се провеждат с подкрепата на Съюза или чиито домакин е държава-членка, поела председателството на ОССЕ, и на които се провежда политически диалог, пряко насърчаващ демокрацията, правата на човека и принципите на правовата държава в Либия.
9. Държава-членка, която желае да предостави освобождаване съгласно параграф 8, нотифицира писмено Съвета за това. Счита се, че е предоставено освобождаване, освен ако един или повече членове на Съвета се противопоставят в писмена форма в срок от два работни дни след деня на получаване на нотификацията за предложеното освобождаване. Ако един или повече членове на Съвета се противопоставят, Съветът може, с квалифицирано мнозинство, да реши да предостави предложеното освобождаване.
10. Когато в съответствие с параграфи 5, 6 и 8 държава-членка разреши на лица, посочени в приложението, да влязат на нейна територия или да преминат транзитно през нея, това разрешение се ограничава до целта, за която е дадено, и за лицата, за които се отнася.
Член 6
1. Всички финансови средства, други финансови активи и икономически ресурси, притежавани или контролирани пряко или непряко от:
а)
лицата и образуванията, изброени в приложение II към Резолюция 1970 (2011) на Съвета на сигурност на ООН, както и допълнителните лица и образувания, определени от Съвета за сигурност или Комитета в съответствие с параграф 22 от Резолюция 1970 (2011) на Съвета на сигурност на ООН, или от лица или образувания, действащи от тяхно име или по тяхно указание, или от образувания, притежавани или контролирани от тях, съгласно посоченото в приложение III;
б)
лица и образувания, които не са включени в приложение III, участници или съучастници в разпореждането, контролирането или ръководството по друг начин на извършването на сериозни нарушения на правата на човека на лица в Либия, включително чрез участие или съучастие в планиране, командване, разпореждане или провеждане на нападения в нарушение на международното право, включително въздушни бомбардировки, върху цивилно население и съоръжения, или от лица или образувания, действащи от тяхно име или по тяхно указание, или от образувания, притежавани или контролирани от тях, съгласно посоченото в приложение IV;
се замразяват.
2. Не се предоставят, пряко или непряко, финансови средства, други финансови активи или икономически ресурси на или в полза на физическите или юридическите лица или образуванията, посочени в параграф 1.
3. Изключения могат да се правят за финансови средства, финансови активи и икономически ресурси, които са:
а)
необходими за покриване на основни разходи, включително заплащане на храна, наем или ипотека, лекарствени средства и медицинско обслужване, данъци, застрахователни премии и такси за комунални услуги;
б)
предназначени изключително за плащания на професионални хонорари в разумен размер и възстановяване на направени разходи, свързани с предоставянето на правни услуги в съответствие с националното законодателство; или
в)
предназначени изключително за плащане на хонорари или такси за услуги в съответствие с националното законодателство, за рутинно държане или поддържане на замразени финансови средства, друг вид финансова помощ и икономически ресурси;
след нотификация от съответната държава-членка до Комитета, когато е уместно, за намерението да даде разрешение, за достъп до такива средства, други финансови активи или икономически ресурси, и при липсата на отрицателно решение от страна на Комитета в рамките на пет работни дни от тази нотификация.
4. Изключения могат да се правят също за финансови средства и икономически ресурси, които са:
а)
необходими за извънредни разходи, след нотификация от съответната държава-членка до Комитета, когато е уместно, и след одобрението на Комитета; или
б)
предмет на съдебно, административно или арбитражно обезпечение или решение, в който случай финансовите средства, другите финансови активи и икономическите ресурси могат да се използват за удовлетворяване на обезпечените претенции или за изпълнение на решението, при условие че обезпечението или решението е постановено преди приемането на Резолюция 1970 (2011) на Съвета за сигурност на ООН и не е в полза на лице или образувание, посочени в параграф 1, след нотифициране на Комитета от съответната държава-членка, когато е уместно;
5. Параграф 1 не възпрепятства определено лице или образувание да извърши плащане, дължимо по договор, сключен преди включването на такова лице или образувание в списъка, при условие че съответната държава-членка е установила, че плащането няма да бъде получено, пряко или непряко, от лице или образувание по параграф 1, и след нотифициране на Комитета от съответната държава-членка, когато е уместно, за намерението да извърши или да получи такива плащания или да разреши размразяването на финансови средства, други финансови активи или икономически ресурси за тази цел, десет работни дни преди даването на разрешение.
6. Параграф 2 не се прилага при добавяне към замразени сметки на:
а)
лихви или други доходи по тези сметки, или
б)
плащания, дължими по договори, споразумения или задължения, сключени или възникнали преди датата, на която тези сметки са станали предмет на ограничителните мерки;
при условие че параграф 1 продължава да се прилага за всякакви такива лихви, други доходи и плащания.
Член 7
Не се удовлетворяват искове, включително за обезщетения, нито други подобни искове - като искове за компенсации или искове по гаранции във връзка с договор или транзакция, чието изпълнение е засегнато пряко или непряко, изцяло или частично вследствие на мерките, предприети в съответствие с Резолюция 1970 (2011) на Съвета за сигурност на ООН, включително мерки на Съюза или на държава-членка в съответствие със, изисквани от или във връзка с изпълнението на съответните решения на Съвета за сигурност, или мерки, обхванати от настоящото решение - на посочените лица или образувания, включени в приложения I, II, III или IV, или на други лица или образувания в Либия, включително правителството на Либия, или на лица или образувания, които предявяват искове чрез или за сметка на такива лица или образувания.
Член 8
1. Съветът внася промени в приложения I и III въз основа на решенията, вземани от Съвета за сигурност или от Комитета.
2. Съветът, като действа по предложение на държавите-членки или на върховния представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност, изготвя списъците в приложения II и IV и приема изменения по тях.
Член 9
1. Когато Съветът за сигурност или Комитетът включат в списъка дадено лице или образувание, Съветът включва това лице или образувание в приложения I или III.
2. Когато Съветът реши да подложи лице или образувание на мерките, посочени в член 5, параграф 1, буква б) и член 6, параграф 1, буква б), той изменя съответно приложения II и IV.
3. Съветът уведомява лицето или образуванието, посочено в параграфи 1 и 2, за решението си, включително за основанията за включването му в списъка, или пряко, ако адресът му е известен, или чрез публикуване на известие, за да даде възможност на това лице или образувание да представи възражения.
4. Когато има представени възражения или когато има представени нови съществени доказателства, Съветът преразглежда решението си и съответно информира засегнатото лице или образувание.
Член 10
1. Приложения I, II, III и IV съдържат основанията за включване в списъка на вписаните лица и образувания, както е предвидено от Съвета за сигурност или от Комитета по отношение на приложения I и III.
2. Приложения I, II, III и IV съдържат и данните, необходими за идентифициране на засегнатите лица или образувания, при наличие на такива данни, както е предвидено от Съвета за сигурност или от Комитета по отношение на приложения I и III. По отношение на лицата такива данни могат да включват имената, включително псевдонимите, датата и мястото на раждане, гражданството, номера на паспорта и личната карта, пола, адреса, ако е известен, и длъжността или професията. По отношение на образуванията данните могат да включват наименованието, мястото и датата на регистрация, регистрационния номер и мястото на дейност. В приложения I и III се включва и датата на посочване от Съвета за сигурност или от Комитета.
Член 11
За да се постигне максимален ефект от мерките, установени в настоящото решение, Съюзът насърчава трети държави да приемат подобни ограничителни мерки.
Член 12
1. Настоящото решение се преразглежда, изменя или отменя по целесъобразност, особено в светлината на съответните решения, приемани от Съвета за сигурност.
2. Мерките, посочени в член 5, параграф 1, буква б) и член 6, параграф 1, буква б), се преразглеждат редовно и най-малко на всеки 12 месеца. Те престават да се прилагат спрямо засегнатите лица и образувания, ако Съветът реши, в съответствие с процедурата, посочена в член 8, параграф 2, че вече не са изпълнени условията за прилагането им.
Член 13
Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.
Съставено в Брюксел на 28 февруари 2011 година.
COUNCIL DECISION 2011/137/CFSP
of 28 February 2011
concerning restrictive measures in view of the situation in Libya
THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION,
Having regard to the Treaty on European Union, and in particular Article 29 thereof,
Whereas:
(1)
On 23 February 2011, the European Union expressed its grave concern regarding the situation unfolding in Libya. The EU strongly condemned the violence and use of force against civilians and deplored the repression against peaceful demonstrators.
(2)
The EU reiterated its call for an immediate end to the use of force and for steps to address the legitimate demands of the population.
(3)
On 26 February 2011, the United Nations Security Council (‘the Security Council’) adopted Resolution 1970 (‘UNSCR 1970 (2011)’) which introduced restrictive measures against Libya and against persons and entities involved in serious human rights abuses against persons in Libya, including by being involved in attacks, in violation of international law, on civilian populations and facilities.
(4)
In view of the seriousness of the situation in Libya, the EU considers it necessary to impose additional restrictive measures.
(5)
In addition, further Union action is needed in order to implement certain measures.
HAS ADOPTED THIS DECISION:
Article 1
1. The direct or indirect supply, sale or transfer of arms and related material of all types, including weapons and ammunition, military vehicles and equipment, paramilitary equipment and spare parts for the aforementioned, as well as equipment which might be used for internal repression, to Libya by nationals of Member States or from or through the territories of Member States or using their flag vessels or aircraft, shall be prohibited whether originating or not in their territories.
2. It shall be prohibited to:
(a)
provide, directly or indirectly, technical assistance, training or other assistance, including the provision of armed mercenary personnel, related to military activities or to the provision, maintenance and use of items referred to in paragraph 1, to any natural or legal person, entity or body in, or for use in, Libya;
(b)
provide, directly or indirectly, financial assistance related to military activities or to the provision, maintenance and use of items referred to in paragraph 1, to any natural or legal person, entity or body in, or for use in, Libya;
(c)
participate, knowingly and intentionally, in activities, the object or effect of which is to circumvent the prohibitions referred to in points (a) or (b).
Article 2
1. Article 1 shall not apply to:
(a)
the supply, sale or transfer of non-lethal military equipment or of equipment which might be used for internal repression, intended solely for humanitarian or protective use;
(b)
other supply, sale or transfer of arms and related material;
(c)
the provision of technical assistance, training or other assistance, including personnel, related to such equipment;
(d)
the provision of financial assistance related to such equipment;
as approved in advance, where appropriate, by the Committee established pursuant to paragraph 24 of UNSCR 1970 (2011) (‘the Committee’):
2. Article 1 shall not apply to the supply, sale or transfer of protective clothing, including flak jackets and military helmets, temporarily exported to Libya by UN personnel, personnel of the European Union or its Member States, representatives of the media and humanitarian and development workers and associated personnel for their personal use only.
Article 3
The procurement by nationals of Member States, either using their flag vessels or aircraft, of the items referred to in Article 1(1) from Libya shall be prohibited, whether or not originating in the territory of Libya.
Article 4
1. Member States shall inspect, in accordance with their national authorities and legislation and consistent with international law, in particular the law of the sea and relevant international civil aviation agreements, all cargo to and from Libya, in their territory, including their seaports and airports, if they have information that provides reasonable grounds to believe that the cargo contains items the supply, sale, transfer or export of which is prohibited under this Decision.
2. Member States shall, upon discovery, seize and dispose of (such as through destruction, rendering inoperable, storage or transferring to a State other than the originating or destination States for disposal) items whose supply, sale, transfer or export is prohibited under this Decision.
3. Member States shall cooperate, in accordance with their national legislation, with inspections and disposals undertaken pursuant to paragraphs 1 and 2.
4. Aircrafts and vessels transporting cargo to and from Libya shall be subject to the requirement of additional pre-arrival or pre-departure information for all goods brought into or out of a Member State.
Article 5
1. Member States shall take the necessary measures to prevent the entry into, or transit through, their territories of:
(a)
persons listed in Annex I to UNSCR 1970 (2011), and additional persons designated by the Security Council or by the Committee in accordance with paragraph 22 of UNSCR 1970 (2011), as listed in Annex I;
(b)
persons not covered by Annex I involved in or complicit in ordering, controlling, or otherwise directing, the commission of serious human rights abuses against persons in Libya, including by being involved in or complicit in planning, commanding, ordering or conducting attacks, in violation of international law, including aerial bombardments, on civilian populations and facilities, or acting for or on their behalf or at their direction, as listed in Annex II.
2. Paragraph 1 shall not oblige a Member State to refuse its own nationals entry into its territory.
3. Paragraph 1(a) shall not apply where the Committee determines that:
(a)
travel is justified on the grounds of humanitarian need, including religious obligation; or
(b)
an exemption would further the objectives of peace and national reconciliation in Libya and stability in the region;
4. Paragraph 1(a) shall not apply where:
(a)
entry or transit is necessary for the fulfilment of a judicial process; or
(b)
a Member State determines on a case-by-case basis that such entry or transit is required to advance peace and stability in Libya and the Member State subsequently notifies the Committee within forty-eight hours after making such a determination.
5. Paragraph 1(b) shall be without prejudice to the cases where a Member State is bound by an obligation of international law, namely:
(a)
as a host country to an international intergovernmental organisation;
(b)
as a host country to an international conference convened by, or under the auspices of, the UN;
(c)
under a multilateral agreement conferring privileges and immunities; or
(d)
under the 1929 Treaty of Conciliation (Lateran pact) concluded by the Holy See (State of the Vatican City) and Italy.
6. Paragraph 5 shall be considered as applying also in cases where a Member State is host country to the Organisation for Security and Cooperation in Europe (OSCE).
7. The Council shall be duly informed in all cases where a Member State grants an exemption pursuant to paragraphs 5 or 6.
8. Member States may grant exemptions from the measures imposed under paragraph 1(b) where travel is justified on the grounds of urgent humanitarian need, or on grounds of attending intergovernmental meetings, including those promoted by the Union, or hosted by a Member State holding the Chairmanship in office of the OSCE, where a political dialogue is conducted that directly promotes democracy, human rights and the rule of law in Libya.
9. A Member State wishing to grant exemptions referred to in paragraph 8 shall notify the Council in writing. The exemption shall be deemed to be granted unless one or more Council members raise an objection in writing within two working days of receiving notification of the proposed exemption. Should one or more Council members raise an objection, the Council, acting by a qualified majority, may decide to grant the proposed exemption.
10. In cases where, pursuant to paragraphs 5, 6, and 8, a Member State authorises the entry into, or transit through, its territory of persons listed in the Annex, the authorisation shall be limited to the purpose for which it is given and to the persons concerned thereby.
Article 6
1. All funds, other financial assets and economic resources, owned or controlled, directly or indirectly, by:
(a)
persons and entities listed in Annex II to UNSCR 1970 (2011), and additional persons and entities designated by the Security Council or by the Committee in accordance with paragraph 22 of UNSCR 1970 (2011), or by individuals or entities acting on their behalf or at their direction, or by entities owned or controlled by them, as listed in Annex III;
(b)
persons and entities not covered by Annex III involved in or complicit in ordering, controlling, or otherwise directing, the commission of serious human rights abuses against persons in Libya, including by being involved in or complicit in planning, commanding, ordering or conducting attacks, in violation of international law, including aerial bombardments, on civilian populations and facilities, or by individuals or entities acting on their behalf or at their direction, or by entities owned or controlled by them, as listed in Annex IV,
shall be frozen.
2. No funds, other financial assets or economic resources shall be made available, directly or indirectly, to or for the benefit of, natural or legal persons or entities referred to in paragraph 1.
3. Exemptions may be made for funds, financial assets and economic resources which are:
(a)
necessary for basic expenses, including payment of foodstuffs, rent or mortgage, medicines and medical treatment, taxes, insurance premiums, and public utility charges;
(b)
intended exclusively for payment of reasonable professional fees and reimbursement of incurred expenses associated with the provision of legal services in accordance with national laws; or
(c)
intended exclusively for payment of fees or service charges, in accordance with national laws, for routine holding or maintenance of frozen funds, other financial assistance and economic resources;
after notification by the Member State concerned to the Committee, where appropriate, of the intention to authorise access to such funds, other financial assets or economic resources and in the absence of a negative decision by the Committee within five working days of such notification.
4. Exemptions may also be made for funds and economic resources which are:
(a)
necessary for extraordinary expenses, after notification by the Member State concerned to the Committee, where appropriate, and approval by the Committee; or
(b)
the subject of a judicial, administrative or arbitral lien or judgement, in which case the funds, other financial assets and economic resources may be used to satisfy that lien or judgement provided that the lien or judgement was entered before the date of adoption of UNSCR 1970 (2011), and is not for the benefit of a person or entity referred to in paragraph 1, after notification by the Member State concerned to the Committee, where appropriate;
5. Paragraph 1 shall not prevent a designated person or entity from making payment due under a contract entered into before the listing of such a person or entity, provided that the relevant Member State has determined that the payment is not directly or indirectly received by a person or entity referred to in paragraph 1 and after notification by the relevant Member State to the Committee, where appropriate, of the intention to make or receive such payments or to authorise the unfreezing of funds, other financial assets or economic resources for this purpose, 10 working days prior to such authorisation.
6. Paragraph 2 shall not apply to the addition to frozen accounts of:
(a)
interest or other earnings due on those accounts; or
(b)
payments due under contracts, agreements or obligations that arose before the date on which those accounts became subject to restrictive measures;
provided that any such interest, other earnings and payments continue to be subject to paragraph 1.
Article 7
No claims, including for compensation or any other claim of this kind, such as a claim of set-off or a claim under a guarantee, in connection with any contract or transaction the performance of which was affected, directly or indirectly, wholly or in part, by reason of measures decided upon pursuant to UNSCR 1970 (2011), including measures of the Union or any Member State in accordance with, as required by or in any connection with, the implementation of the relevant decisions of the Security Council or measures covered by this Decision, shall be granted to the designated persons or entities listed in Annexes I, II, III or IV, or any other person or entity in Libya, including the Government of Libya, or any person or entity claiming through or for the benefit of any such person or entity.
Article 8
1. The Council shall implement modifications to Annexes I and III on the basis of the determinations made by the Security Council or by the Committee.
2. The Council, acting on a proposal from Member States or from the High Representative of the Union for Foreign Affairs and Security Policy, shall establish the lists in Annexes II and IV and adopt modifications thereto.
Article 9
1. Where the Security Council or the Committee lists a person or entity, the Council shall include such person or entity in Annexes I or III.
2. Where the Council decides to subject a person or entity to the measures referred to in Articles 5(1)(b) and 6(1)(b), it shall amend Annexes II and IV accordingly.
3. The Council shall communicate its decision to the person or entity referred to in paragraphs 1 and 2, including the grounds for listing, either directly, if the address is known, or through the publication of a notice, providing such person or entity an opportunity to present observations.
4. Where observations are submitted, or where substantial new evidence is presented, the Council shall review its decision and inform the person or entity accordingly.
Article 10
1. Annexes I, II, III and IV shall include the grounds for listing of listed persons and entities concerned, as provided by the Security Council or by the Committee with regard to Annexes I and III.
2. Annexes I, II, III and IV shall also contain, where available, the information necessary to identify the persons or entities concerned, as provided by the Security Council or by the Committee with regard to Annexes I and III. With regard to persons, such information may include names, including aliases, date and place of birth, nationality, passport and ID card numbers, gender, address if known, and function or profession. With regard to entities, such information may include names, place and date of registration, registration number and place of business. Annexes I and III shall also include the date of designation by the Security Council or by the Committee.
Article 11
In order to maximise the impact of the measures laid down in this Decision , the Union shall encourage third States to adopt similar restrictive measures.
Article 12
1. This Decision shall be reviewed, amended or repealed as appropriate, notably in the light of relevant decisions by the Security Council.
2. The measures referred to in Articles 5(1)(b) and 6(1)(b) shall be reviewed at regular intervals and at least every 12 months. They shall cease to apply in respect of the persons and entities concerned if the Council determines, in accordance with the procedure referred in Article 8(2), that the conditions for their application are no longer met.
Article 13
This Decision shall enter into force on the date of its adoption.
Done at Brussels, 28 February 2011.