РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 6 юли 2010 година
относно мярка C 40/07 (ex N 48/07), приведена в действие от Румъния за ArcelorMittal Tubular Products Roman S.A. (наричано по-рано Petrotub Roman S.A.)
(нотифицирано под номер C(2010) 4492)
(само текстът на румънски език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2013/516/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 108, параграф 2, първа алинея от него,
като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,
като взе предвид разпоредбите от приложение VII и допълнение А към приложение VII към Протокола за преходните мерки към Договора за присъединяване на Румъния,
като покани заинтересованите страни да представят мненията си в съответствие с посочената(ите) по-горе разпоредба(и) (1) и като взе предвид тези мнения,
като има предвид, че:
I. ПРОЦЕДУРА
(1)
С писмо от 2 февруари 2007 г. Комисията поиска от Румъния да предостави информация относно отписвания на публичен дълг и разсрочване на публичен дълг за Petrotub Roman S.A. (наричано по-нататък „Petrotub“) в контекста на приватизацията му през 2003 г. (след приватизацията дружеството беше преименувано на Mittal Steel Roman, а по-късно - на ArcelorMittal Tubular Products S.A. (2), наричано по-нататък „AM Roman“).
(2)
С писмо от 25 септември 2007 г. Комисията уведоми Румъния, че е решила да открие процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз, (3) по отношение на възможна помощ във връзка с приватизацията на Petrotub. Решението беше публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (4). Комисията прикани заинтересованите страни да представят мненията си относно мярката.
(3)
Румъния представи мнението си с писмо от 26 ноември 2007 г., регистрирано на същата дата. С писма от 28 януари 2008 г., регистрирани на 29 януари 2008 г., ArcelorMittal (дружеството майка) и AM Roman (въпросното дъщерно дружество) представиха мненията си, които бяха съобщени на Румъния на 12 февруари 2008 г. Румъния отговори с писмо от 11 март 2008 г., регистрирано на същата дата.
(4)
Комисията поиска допълнителна информация с писма от 26 февруари 2009 г., 8 октомври 2009 г. и 29 януари 2010 г. Румъния отговори с писма от 27 април 2009 г., 19 октомври 2009 г. и 3 февруари 2010 г., като всяко от тях беше регистрирано на същата съответна дата.
II. ПРЕДСТАВЯНЕ НА ФАКТИТЕ
1. Дружество
(5)
AM Roman е производител на безшевни стоманени тръби, който се намира в Roman, област в Румъния, която получава подпомагане съгласно член 107, параграф 3, буква а) от ДФЕС (5). Преди приватизацията през 2003 г. дружеството, което тогава се наричаше Petrotub, произвеждаше безшевни стоманени тръби, чието производство се състои от горещо валцувани и студено валцувани стоманени тръби с диаметър между 6 и 620 mm и дебелина на стената между 0,5 и 70 mm. Тези продукти намират различно приложение в енергийните индустрии (петрол, газ, химикали, ядрена и конвенционална енергетика) и в машинната и строителната индустрия. След приватизацията дружеството продължи да извършва дейност на същия продуктов пазар. Понастоящем ArcelorMittal Tubular Products Holding B.V. Rotterdam NLD (от групата ArcerlorMittal) притежава дял от 69,76 % в дружеството (6).
2. Мярка
(6)
На 23 юли 2003 г. румънската агенция за приватизация APAPS (понастоящем AVAS) (7) оповести намерението си да продаде дела си от 70 % в Petrotub. Приватизацията беше осъществена чрез публичен търг. На 28 октомври 2003 г. беше подписано споразумение за продажба с LNM Holdings NV (понастоящем ArcelorMittal) за покупна цена от 6 милиона USD (5,1 милиона EUR (8)).
(7)
В контекста на приватизацията APAPS се съгласи от името на румънската държава да отпише публичен дълг в размер на 22,5 милиона EUR и да разсрочи плащането на останалата част от публичния дълг.
(8)
През 1998 г. Petrotub сключи договор за търговски заем в размер на [30-50] (9) милиона DEM [15-25 милиона EUR] за срок до 2011 г., отпуснат от германската банка за развитие Kreditanstalt für Wiederaufbau (наричана по-нататък „KfW“) за закупуването на нов цех за валцуване от Mannesmann AG. Финансовият пакет от KfW беше обезпечен в различните си сегменти с държавни гаранции, предоставени от Германия и Австрия, и с банкова гаранция от румънската банка Banca Comercială Română (BCR). Германската държавна гаранция беше обезпечена с насрещна гаранция от румънската държава. Румънската насрещна гаранция покриваше 85 % от целия заем от KfW в размер на 30-50 милиона DEM. Румъния взе от Petrotub еднократна такса от [3-7 %].
III. РЕШЕНИЕ ЗА ОТКРИВАНЕ НА ОФИЦИАЛНА ПРОЦЕДУРА ПО РАЗСЛЕДВАНЕ
(9)
В решението за откриване на официална процедура по разследване Комисията уведоми Румъния, че основанието за откриване на такава процедура е приложение VII, дял Б относно преструктурирането на стоманодобивната индустрия от Протокола към Договора за присъединяване на Румъния (наричано по-нататък „приложение VII“) и че при липсата на конкретни разпоредби в приложение VII по отношение на правното положение на румънските производители на тръби по време на приватизацията Комисията ще разследва наличието и съвместимостта на държавната помощ за AM Roman на това основание.
(10)
Комисията отбеляза, че покупната цена (5,1 милиона EUR) не покрива загубите, понесени от държавата под формата на отписване на 22,5 милиона EUR публичен дълг, на което румънската агенция за приватизация APAPS се е съгласила в контекста на приватизацията.
(11)
Преди откриването на официалната процедура по разследване Румъния представи доклад от външен консултант (10), за да покаже, че приватизацията при дадените условия е била най-изгодното решение за държавата.
(12)
В доклада се посочва, че приватизацията ще доведе до най-изгодното положение за румънската държава. В таблицата по-долу се прави сравнение между прогнозираните суми, които всяка от публичните институции кредитори трябва да получи при приватизация и при ликвидация (11).
Приватизация
Ликвидация
Фонд за социална сигурност
[…] милиона EUR
[…] милиона EUR
Фонд „Безработица“
[…] милиона EUR
[…] милиона EUR
Здравен фонд
[…] милиона EUR
[…] милиона EUR
APAPS
[…] милиона EUR
(включително продажната цена в размер на 5,1 милиона EUR)
0
Общо за държавата
[4-9] милиона EUR
[19-26] милиона EUR
(13)
Докладът се основаваше на допускането, че в случай на ликвидация ще се задейства гаранцията от 1998 г. и държавата (чрез Министерството на финансите) ще има задължение за оставащата сума от заема от KfW от 1998 г., взет от Petrotub, т.е. за [15-25] милиона EUR. С други думи, при ликвидация държавата в крайна сметка ще получи само [2-9] милиона EUR, което е по-малко от [4-9] милиона EUR, получени при приватизация.
(14)
В решението за откриване на официална процедура по разследване Комисията постави въпроса дали резултатите от сценариите за приватизация и ликвидация е следвало да се оценяват за държавата като цяло, както се предлага в доклада на експертите, или отделно за всеки от публичните кредитори в съответствие със съдебната практика от делото HAMSA (12).
(15)
Комисията inter alia изрази също съмнения, че загубата в размер на [15-25] милиона EUR в резултат от задействането на гаранцията от 1998 г. може да се вземе предвид при прогнозиране на резултата от ликвидацията. В съответствие със съдебната практика от делата HYTASA (13) и Gröditzer (14) следва да се направи разлика между задълженията, които държавата трябва да изпълни като акционер в дружеството, и задълженията, които трябва да изпълни като публичен орган. Следователно очакваните разходи във връзка с действие като публичен орган не могат да се вземат предвид в прогнозирането на разходите, които частен акционер би бил в положение да понесе и ще поиска да понесе. Комисията разглежда факта, че през 1998 г. румънското Министерство на финансите е дало държавна гаранция за Petrotub, като знак, че частен акционер не би бил в позицията да даде такава гаранция. Друг знак за същото е фактът, че гаранцията от 1998 г. е била отпусната при ред и условия, които частен оператор вероятно не би приел.
IV. МНЕНИЯ НА РУМЪНИЯ И НА ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ
(16)
В мнението си, изпратено на 27 ноември 2007 г., Румъния изтъкна основно факта, че приватизацията на Petrotub през октомври 2003 г. не е включвала предимство за Petrotub или за купувача и следователно операцията не е включвала държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(17)
Румъния подчерта първо, че дружеството Petrotub е било продадено чрез открита, прозрачна и безусловна тръжна процедура - факт, който според румънските органи показва, че Petrotub е продадено на пазарната цена и че купувачът не е получил никакво предимство от покупката. Второ, Румъния смята, че е действала както би действал всеки частен продавач: при избора си между приватизация и ликвидация държавата е избрала най-изгодния сценарий единствено от финансова гледна точка, без да взема предвид нетърговски съображения или съображения, свързани с политиката, каквито по същество са характерни за действията на публичен орган.
(18)
По отношение на втория аргумент Румъния показа, че съгласно националното право от агенцията за приватизация AVAS е било поискано и тя е била оправомощена да прогнозира и сравни общите резултати при приватизация и при ликвидация, като се позовава на държавния бюджет като цяло. С други думи, агенцията за приватизация избира сценария, който е най-изгоден за държавния бюджет като цяло, както би направил един голям холдинг, включващ няколко кредитори. От тази гледна точка, противно на мненията на Комисията, държавата не е можела и не е прогнозирала резултатите от приватизация и от ликвидация отделно за всеки засегнат публичен орган.
(19)
В допълнение, при прогнозирането на резултатите от ликвидацията държавата е имала право да вземе предвид загубата, свързана със задействането на гаранцията от 1998 г., тъй като при дадените условия такава гаранция би била отпусната на Petrotub и от частен инвеститор. При отпускането на гаранцията дружеството не е било в затруднено положение и рисковата премия, платена от Petrotub за гаранцията, е разумна сума за гаранция за акционер, дадена в полза на дружество, което по онова време е било в добро състояние.
(20)
Освен това гаранцията от 1998 г. трябва да се оценява от гледна точка на съответните правила за държавна помощ в сила по онова време. Съобщението на Комисията относно гаранциите за краткосрочни експортни кредити, приложимо по онова време, изключва гаранциите за дългосрочни експортни кредити от обхвата на разглеждането съгласно член 107, параграф 1 от ДФЕС (тогава член 87, параграф 1 от ДЕО) (15). Румъния подчерта също, че през 1998 г., когато е била предоставена гаранцията, Petrotub е бил производител на тръби и като такъв не е попадал в обхвата на определението на ЕОВС за стомана, нито в обхвата на разпоредбите на Протокол 2 за стоманени продукти от ЕОВС в Европейското споразумение.
(21)
AM Roman и неговото дружество майка ArcelorMittal подкрепиха напълно аргументите на Румъния. Дружествата подчертаха също, че съгласно приложимото по онова време румънско законодателство и съгласно правилата за държавна помощ в Европейското споразумение държавната гаранция, дадена в полза на Petrotub през 1998 г., не е включвала държавна помощ. В допълнение, гаранцията от 1998 г. представлява ясно изискуемо търговско задължение, поето от държавата като мажоритарен акционер във въпросното дружество, и следователно може да се включи в прогнозирането на разходите за ликвидация. ArcelorMittal подчерта също, че е платило пазарна цена за придобиването на Petrotub и следователно всякакво възможно предимство в резултат от приватизацията, quod non, би било за държавата в качеството ѝ на продавач.
V. ОЦЕНКА
1. Приложимо право и правомощия на Комисията
(22)
При тази процедура се разглеждат събития, които са се случили преди присъединяването на Румъния към Европейския съюз (1 януари 2007 г.). Petrotub е било приватизирано през октомври 2003 г. Също така през 1998 г. румънската държава е предоставила гаранция в полза на Petrotub във връзка със заем в размер на [30-50] милиона DEM от KfW за закупуването на нов цех за валцуване. Гаранцията от 1998 г. е свързана с приватизацията от 2003 г. дотолкова, доколкото Румъния изтъкна, че разходите ѝ при ликвидация трябва да се вземат предвид в оценката на приватизацията от 2003 г. съгласно критерия за оператор в условията на пазарна икономика.
(23)
По принцип членове 107 и 108 от ДФЕС не се прилагат за мерки, предоставени преди присъединяването и неприложими след него (16). Чрез дерогация от това общо правило и следователно в изключителни случаи Комисията има правомощието да разгледа държавна помощ, предоставена от Румъния в контекста на преструктурирането на стоманодобивната индустрия преди присъединяването въз основа на приложение VII към Договора за присъединяване на Румъния (17).
(24)
Приложение VII съдържа разпоредби, които дават възможност на Румъния да завърши преструктурирането на стоманодобивната си индустрия, както е започнато преди присъединяването. Преструктурирането на румънския стоманодобивен сектор преди присъединяването се извършваше въз основа на Протокол 2 относно стоманата в ЕОВС, приложен към Европейското споразумение (наричан по-нататък „Протокол 2“), удължен с Допълнителния протокол, подписан на 23 октомври 2002 г. (наричан по-нататък „Допълнителния протокол“).
(25)
По силата на Протокол 2 Румъния получи „гратисен период“ от 5 години, от 1993 г. до края на 1998 г., за преструктурирането на стоманодобивната си индустрия предвид присъединяването. „Гратисният период“ беше удължен до края на 2004 г. с Допълнителен протокол, одобрен с Решение на Съвета от 29 юли 2002 г. и подписан на 23 октомври 2002 г. По време на целия „гратисен период“ вследствие на удължаването, т.е от 1993 г. до края на 2004 г., Румъния можеше да предоставя помощ за преструктуриране на стоманодобивния сектор съгласно реда и условията, произтичащи от Протокол 2 (както е удължен с Допълнителния протокол), и въз основа на национална програма за преструктуриране (наричана по-нататък „НПП“), която беше одобрена от Общността. Румънската НПП беше одобрена от Съвета на 18 юли 2005 г. (18)
(26)
Приложение VII е „защитен механизъм“, чрез който Комисията може да наблюдава след 1 януари 2007 г. (датата на присъединяване) помощта, предоставена от Румъния на стоманодобивния сектор преди присъединяването, въз основа на Протокол 2 (удължен с Допълнителния протокол) и НПП. Освен това приложение VII дава право на Комисията да възстановява помощ, предоставена в нарушение на Протокол 2 и на НПП. В съответствие с това приложение VII е lex specialis, който позволява при изключителни обстоятелства и чрез дерогация от общия режим наблюдение и преглед с обратна сила на държавната помощ, предоставена от Румъния на румънската стоманодобивна индустрия преди присъединяването. В неотдавнашни решения във връзка с предприсъединителна помощ, предоставена на полски стоманодобивни дружества, (19) Общият съд потвърди характера на lex specialis на Протокол 8 към Договора за присъединяване на Полша, който съдържа разпоредби, които са еквивалентни на тези в приложение VII.
(27)
В контекста на тази процедура Комисията трябва да оцени дали изключителното правомощие за извършването на контрол с обратна сила, описано в съображения 23-26 по-горе, обхваща и мерките, предоставени от Румъния на производителите на тръби преди присъединяването. За тази цел правните основания, приложими в този случай, т.е. приложение VII във връзка с Протокол 2 и Допълнителния протокол, трябва да се тълкуват с цел да се определи дали техните разпоредби обхващат мерките, предоставени на румънските производители на тръби преди присъединяването.
(28)
Общопризнат правен принцип е, че разпоредбите на lex specialis, което представлява дерогация от общия режим, трябва да се тълкуват стриктно. Стриктното тълкуване на горепосочените правни основания (вж. съображения 29-43 по-долу) води до извода, че изключителното правомощие на Комисията да извършва контрол с обратна сила е ограничено до (потенциална) предприсъединителна помощ, предоставена на производителите от ЕОВС, което изключва (потенциална) помощ за производителите на тръби.
(29)
Параграфи 12 и 17 от приложение VII определят правомощията на Комисията да осъществява наблюдение и контрол с обратна сила по отношение на предприсъединителната помощ за румънската стоманодобивна индустрия. Параграф 12 оправомощава Комисията и Съвета да наблюдават изпълнението на румънската НПП преди и след присъединяването, до 2009 г. Параграф 17 оправомощава Комисията да нареди възстановяването на държавна помощ, предоставена в нарушение на параграфи 1-3 от приложение VII (както е посочено в съображения 30-32 по-долу).
(30)
Параграф 1 от приложение VII гласи, че държавната помощ, предоставена от Румъния за преструктурирането на „конкретно определени сектори от румънската стоманодобивна индустрия“ за периода 1993-2004 г., се счита за съвместима с общия пазар, при условие че „[…]срокът, по член 9, параграф 4 от Протокол 2 за продуктите на ЕОВС към Европейското споразумение […], се удължава до 31 декември 2005 г.“; сроковете и условията, предвидени в НПП, се спазват; не се отпуска или изплаща допълнителна държавна помощ на бенефициерите на НПП след 1 януари 2005 г.; и „не е изплатена никаква държавна помощ на румънския стоманодобивен сектор след 31 декември 2004 г.“ Той гласи също, че „За целите на тези разпоредби и Допълнение А, под държавна помощ за преструктуриране се разбира всяка мярка, отнасяща се до стоманодобивните предприятия, която представлява държавна помощ по смисъла на член 87, параграф 1 на Договора за ЕО и която не може да се счита за съвместима с общия пазар в съответствие с общите правила, приложими в Общността.“
(31)
В параграф 2 от приложение VII се предвижда, че само дружествата, изброени като бенефициери в НПП (изброени също в допълнение А към приложение VII), имат право да получават държавна помощ през периода 1993-2004 г.
(32)
В параграф 6 от приложение VII се предвижда, че дружествата, които не са включени в списъка на „предприятията бенефициери“ в НПП, „не получават държавна помощ за преструктуриране или каквато и да е друга помощ“ и съответно от тях не се изисква да намалят своя производствен капацитет.
(33)
В първа алинея на параграф 1 от приложение VII изрично се посочва член 9, параграф 4 от Протокол 2, удължен с Допълнителния протокол, подписан на 23 октомври 2002 г. Протокол 2 се прилагаше единствено за стоманени продукти от ЕОВС, като стоманените продукти от ЕОВС дори се изброяват в приложение. Приложението възпроизвежда списъка с продукти от ЕОВС, съдържащ се в приложение I към Договора за ЕОВС, където определението на „стоманени продукти от ЕОВС“ изрично изключва стоманени тръби („тръби (безшевни или заварени) […] полирани пръти и железни отливки (тръби и фитинги, и други железни отливки)“).
(34)
Договорът за ЕОВС изтече на 23 юли 2002 г. Считано от тази дата, държавната помощ за стоманодобивната индустрия беше обхваната от общия режим на ЕО. Поради това беше решено да се разшири определението на европейския стоманодобивен сектор, така че производителите на тръби да бъдат включени в него. Това беше кодифицирано в член 27 и приложение Б към Многосекторната рамка за регионална помощ за големи инвестиционни проекти (20), съгласно която стоманодобивният сектор на ЕС включва безшевни тръби и големи заварени тръби (с диаметър, по-голям от 406,4 mm). Това разширено определение на стоманодобивния сектор беше въведено по-късно в приложение I към Насоките за националната регионална помощ за 2007-2013 г. (21) и в точка 29 от член 2 от Общия регламент за групово освобождаване (22).
(35)
При все това, нито Протокол 2, нито Допълнителният протокол бяха изрично изменени, за да се включи това разширено определение на стоманодобивния сектор на ЕС, включващо производителите на тръби. Протокол 2 изтече на 31 декември 1997 г. Допълнителният протокол удължи валидността на Протокол 2 от 1 януари 1998 г. с още 8 години или до датата на присъединяване на Румъния (което настъпи първо). Допълнителният протокол се отнася за „стоманените продукти“ като цяло, но обхватът на неговото прилагане е специално свързан с член 9, параграф 4 от Протокол 2, който обхваща единствено стоманените продукти от ЕОВС. По-специално, съгласно член 2 от Допълнителния протокол условие за удължаването на Протокол 2 беше Румъния да предостави на Комисията НПП и планове за преструктуриране на дружествата за бенефициерите на НПП, които отговарят на „изискванията, предвидени в член 9, параграф 4 от Протокол 2 към Европейското споразумение и които са оценени и приети от националния ѝ орган за държавните помощи (Съвет за конкуренция)“.
(36)
Следва да се направи заключението, че параграф 17 от приложение VII, както се тълкува в контекста на параграфи 1, 2 и 6 от приложение VII, заедно с Протокол 2 и Допълнителния протокол, не дава на Комисията правомощие да контролира помощта, предоставена на румънските производители на тръби преди присъединяването, по-специално през периода 1993-2004 г.
(37)
В допълнение към правното тълкуване на обхвата на приложимите правни основания (т.е. приложение VII, Протокол 2 и Допълнителния протокол - вж. съображения 29-36 по-горе), Комисията проучи и въпроса дали правилата за прилагане на разпоредбите за държавната помощ в Европейското споразумение и Протокол 2, както са приети от Общността и Румъния през 2001 г. (наричани по-нататък „правилата за прилагане“ (23)), са уместни за определянето на обхвата на правомощието на Комисията да извършва контрол с обратна сила по отношение на (потенциална) предприсъединителна помощ, предоставена на румънски производители на тръби.
(38)
По принцип правилата за прилагане съдържат процедурни правила, които следва да се разграничават от материалноправните разпоредби за държавната помощ в Европейското споразумение и Протокол 2. Трябва да се отбележи обаче, че правилата за прилагане също така съдържат специфични разпоредби относно критериите за оценяване на съвместимостта на помощта съответно с Европейското споразумение и Протокол 2.
(39)
Първото изречение от член 2, параграф 1 от правилата за прилагане гласи: „Оценката на съвместимостта на отделните държавни помощи и програми с Европейското споразумение, както е предвидено в член 1 от настоящите правила, се извършва въз основа на критерии, произтичащи от прилагането на правилата на член 87 от Договора за създаване на Европейската общност, включително настоящото и бъдещото вторично законодателство, рамки, насоки и други приложими административни актове, приведени в действие в Общността, и съдебната практика на Първоинстанционния съд и Съда на Европейските общности, както и всяко друго решение, взето от Съвета за асоцииране съгласно член 4, параграф 3.“ С това изречение се установява общият принцип, че материалноправните критерии за оценяване на съвместимостта на държавната помощ като цяло с Европейското споразумение са „променливи“ в смисъл, че в тях се включват промените/развитието в правото и съдебната практика на ЕС с течение на времето.
(40)
Второто изречение от член 2, параграф 1 се отнася по-специално до критериите за съвместимост, посочени в Протокол 2: „Дотолкова доколкото помощи или програми за помощ са предназначени за продукти, обхванати от Протокол 2 към Европейското споразумение, първото изречение на този параграф се прилага изцяло с изключение на това, че оценката не може да се извършва въз основа на критерии, произтичащи от прилагането на правилата на член 87 от Договора за създаване на Европейската общност, а въз основа на критерии, произтичащи от прилагането на правилата за държавната помощ от Договора за създаване на Европейската общност за въглища и стомана.“ Трябва да се отбележи, че формулировката на това изречение ясно показва, че за разлика от положението при общата помощ, обхваната от първото изречение на член 2, параграф 1 (вж. съображение 41 по-горе), за целите на помощта, обхваната от Протокол 2, критериите за съвместимост се развиват чрез позоваване на Договора за ЕОВС. Не са дадени специфични указания относно развитието на критериите за съвместимост след изтичането на Договора за ЕОВС през 2002 г.
(41)
Член 2, параграфи 2 и 3 от правилата за прилагане определят механизма, чрез който промените в критериите за съвместимост на ЕС следва да бъдат въведени в Румъния. По-специално, Румъния се уведомява за всички промени в общностните критерии за съвместимост, които не са публикувани и „когато такива промени не срещнат възражение от страна на Румъния в срок от три месеца от датата на получаване на официалната информация за тях, те стават критерии за съвместимост, както е предвидено в параграф 1 от настоящия член. Когато такива промени срещнат възражение от страна на Румъния и предвид сближаването на законодателството, както е предвидено в Европейското споразумение, се провеждат консултации в съответствие с членове 7 и 8 от настоящите правила.“
(42)
При все че Румъния не възрази в срок от три месеца срещу промяната, направена през 2002 г. в определението на Общността за стоманодобивна индустрия, с която бяха включени производителите на тръби, тези промени в общностното право не биха могли да се прилагат по отношение на мерки, които попадат извън обхвата на Европейското споразумение, т.е. онези, които не са били обхванати от Договора за ЕОВС. Освен това приложение VII представлява lex specialis и поради това за определяне на обхвата на неговото прилагане Комисията не може да използва разширяването на определението на стоманодобивния сектор на ЕС след изтичането на Договора за ЕОВС. Ето защо трябва да се заключи, че трябва да се прави ясно разграничение между „променливата“ същност на приложимото право към държавната помощ за стоманодобивния сектор в Румъния преди присъединяването съгласно Европейското споразумение, от една страна, и необходимото строго тълкуване на обхвата на правомощието на Комисията да извършва контрол с обратна сила, произтичащ от приложение VII, Протокол 2 и Допълнителния протокол, от друга страна.
VI. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(43)
Въз основа на предходните съображения (вж. по-специално съображения 36 и 42 по-горе) Комисията прави заключението, че няма правомощието да извършва преглед на мерките в полза на румънските производители на тръби преди присъединяването и по-специално през периода 1993-2004 г. въз основа на приложение VII. Настоящата процедура се закрива с оглед на факта, че Комисията няма правомощието да оценява мерките, обхванати от настоящата процедура.
РЕШИ:
Член 1
Официалната процедура по разследване, определена в член 108, параграф 2 от ДФЕС, която беше открита с писмо от 25 септември 2007 г., адресирано до Румъния, се закрива с оглед на факта, че Комисията няма правомощието съгласно разпоредбите на приложение VII, дял Б към Договора за присъединяване на Румъния да извършва преглед на мерките, предоставени от Румъния в контекста на приватизацията на Petrotub Roman S.A през 2003 г.
Член 2
Адресат на настоящото решение е Румъния.
Съставено в Брюксел на 6 юли 2010 година.
COMMISSION DECISION
of 6 July 2010
on the measure C 40/07 (ex NN 48/07) implemented by Romania for ArcelorMittal Tubular Products Roman S.A. (formerly Petrotub Roman S.A.)
(notified under document C(2010) 4492)
(Only the Romanian version is authentic)
(Text with EEA relevance)
(2013/516/EU)
THE EUROPEAN COMMISSION,
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union, and in particular the first subparagraph of Article 108(2) thereof,
Having regard to the Agreement on the European Economic Area, and in particular Article 62(1)(a) thereof,
Having regard to the provisions of Annex VII, and Appendix A to Annex VII, to the Protocol on Transitional Measures to the Accession Treaty of Romania,
Having called on interested parties to submit their comments pursuant to the provision(s) cited above (1), and having regard to their comments,
Whereas:
I. PROCEDURE
(1)
By letter dating from 2 February 2007, the Commission requested Romania to provide information regarding public debt waivers and the rescheduling of public debt for Petrotub Roman S.A. (hereinafter ‘Petrotub’) in the context of its privatisation in 2003 (following privatisation, the company was re-named Mittal Steel Roman, and subsequently ArcelorMittal Tubular Products S.A. (2) - hereinafter ‘AM Roman’).
(2)
By letter dated 25 September 2007, the Commission informed Romania that it decided to initiate the procedure laid down in Article 108(2) of the Treaty on the Functioning of the European Union (3) in respect of possible aid involved in the privatisation of Petrotub. The Decision was published in the Official Journal of the European Union (4). The Commission invited interested parties to submit their comments on the measure.
(3)
Romania submitted its comments by letter of 26 November 2007, registered on the same date. By letters dated 28 January 2008, registered on 29 January 2008, ArcelorMittal (the parent company) and AM Roman (the subsidiary concerned) submitted their comments, which were communicated to Romania on 12 February 2008. Romania reacted by letter of 11 March 2008, registered on the same date.
(4)
The Commission requested additional information by letters of 26 February 2009, 8 October 2009 and 29 January 2010. Romania replied by letters of 27 April 2009, 19 October 2009 and 3 February 2010, all registered on the same dates.
II. DESCRIPTION OF THE FACTS
1. The company
(5)
AM Roman is a seamless steel tubes producer located in Roman, a Romanian region receiving assistance under Article 107(3)(a) TFEU (5). Before privatisation in 2003, the company, then named Petrotub, was a producer of seamless steel tubes, whose production consisted of hot-rolled and cold-rolled steel tubes with diameters between 6 and 620 mm and wall width between 0,5 and 70 mm. These products have various applications in energy industries (oil, gas, chemicals, nuclear and conventional energy) and in the machinery and construction industries. After privatisation, the company continued to operate on the same product market. At present ArcelorMittal Tubular Products Holding B.V. Rotterdam NLD (of the ArcerlorMittal group) holds a 69,76 % stake in the company (6).
2. The measure at stake
(6)
On 23 July 2003 the Romanian privatisation agency APAPS (now AVAS) (7) made public its intention to sell its 70 % stake in Petrotub. The privatisation took place through public tender. A sale agreement was signed with LNM Holdings NV (now ArcelorMittal) on 28 October 2003, for the purchase price of USD 6 million (EUR 5,1 million (8)).
(7)
In the context of privatisation, APAPS agreed on behalf of the Romanian state to write off public debt totalling EUR 22,5 million, and to reschedule the remaining public debt.
(8)
In 1998 Petrotub had contracted a commercial loan of DEM [30-50] (9) million [EUR 15-25 million] with duration until 2011 from the German development bank Kreditanstalt für Wiederaufbau (hereinafter ‘KfW’), in order to purchase a new mill from Mannesmann AG. The KfW financing package was secured on its different segments with State guarantees granted by Germany and Austria and a bank guarantee from the Romanian bank Banca Comercială Română (BCR). The German State guarantee was counter-guaranteed by the Romanian State. The Romanian counter-guarantee covered 85 % of the total KfW loan of DEM 30-50 million. Romania charged Petrotub a one-off fee of [3-7 %].
III. THE OPENING DECISION
(9)
In the opening decision, the Commission informed Romania that the basis for opening the formal investigation procedure was Annex VII Section B on Steel Restructuring to the Protocol to the Accession Treaty of Romania (hereinafter ‘Annex VII’); and that, in the absence of specific provisions in Annex VII with respect to the legal situation of Romanian tube producers at the time of the privatisation, the Commission would investigate the existence and compatibility of State aid to AM Roman on that basis.
(10)
The Commission noted that the acquisition price (EUR 5,1 million) did not cover the loss incurred by the State in the form of the waiver of EUR 22,5 million of public debt to which the Romanian privatisation agency APAPS agreed in the context of privatisation.
(11)
Before the opening of the formal investigation procedure, Romania had provided a report by an external consultant (10) to show that privatisation on the given terms had been the most advantageous solution for the State.
(12)
The report identified privatisation as leading to the most advantageous situation for the Romanian State. The table below compares the sums estimated to be obtained by each of the creditor public institutions in the privatisation and the liquidation scenarios (11).
Privatisation
Liquidation
Social Security Fund
EUR […] million
EUR […] million
Unemployment Fund
EUR […] million
EUR […] million
Health Fund
EUR […] million
EUR […] million
APAPS
EUR […] million
(including the sale price of EUR 5,1 million)
0
Total State
EUR [4-9] million
EUR [19-26] million
(13)
The report was based on the assumption that, in the event of liquidation, the 1998 guarantee would have been triggered, and the State (through the Ministry of Finance) would have become liable for the outstanding amount of the 1998 KfW loan taken by Petrotub, i.e. for EUR [15-25] million. In other words, in the liquidation scenario, the State would have eventually received only EUR [2-9] million, which is lower by comparison to the total of EUR [4-9] million received through privatisation.
(14)
In the opening Decision, the Commission questioned whether the outcomes of the privatisation and liquidation scenarios should have been estimated for the State as a whole, as the expert report suggested, or separately for each of the public creditors, in line with the HAMSA jurisprudence (12).
(15)
Inter alia, the Commission also doubted that the loss of EUR [15-25] million as a result of the triggering of the 1998 guarantee could be taken into account in estimating the outcome of liquidation. In line with the HYTASA (13) and Gröditzer (14) cases, a distinction should be made between the obligations which the State must assume as shareholder of the company and the obligations it must assume as public authority. It follows that the costs assumed in relation to a public authority act cannot be taken into account for the purpose of estimating the costs that a private shareholder would have been in the position to, and willing to incur. The Commission regards the fact that in 1998 the Romanian Ministry of Finance issued a sovereign guarantee for Petrotub as an indication that a private shareholder would not have been in the position to issue such a guarantee. Another indication in this sense is the fact that the 1998 guarantee was granted on terms and conditions that a private operator might not have accepted.
IV. COMMENTS FROM ROMANIA AND INTERESTED PARTIES
(16)
In its submission of 27 November 2007, Romania argued mainly that the privatisation of Petrotub in October 2003 had not involved an advantage to Petrotub or the buyer, and therefore the operation had not involved State aid within the meaning of Article 107(1) TFEU.
(17)
Romania first underlined that Petrotub had been sold through an open, transparent and unconditional tender procedure - a fact which, in the opinion of the Romanian authorities, showed that Petrotub had been sold at the market price and that the buyer did not derive any advantage from the purchase. Second, Romania considered that it had acted in the same way as any private vendor would have acted: in choosing between the privatisation and liquidation scenarios, the State opted for the scenario that was most advantageous exclusively on financial terms, without taking into account non-commercial or policy considerations of the kind that by their nature are characteristic of the exercise of public authority.
(18)
In relation to this second argument, Romania showed that, under national law, the privatisation agency AVAS was required and empowered to estimate and compare the overall outcomes of privatisation and liquidation by reference to the State budget as a whole. In other words, the privatisation agency chooses the scenario that is most advantageous for the State budget as a whole, in the same way in which a large holding company comprising several creditors would do. From this perspective, contrary to the Commission's views, the State could not and did not have to estimate the outcomes of privatisation and liquidation separately for each of the public bodies concerned.
(19)
In addition, in estimating the outcomes of liquidation, the State was entitled to take into account the loss associated with the triggering of the 1998 guarantee, because, under the given conditions, such guarantee would have been granted to Petrotub also by a private investor. The company was not in difficulty at the time when the guarantee was granted, and the risk premium charged to Petrotub for the guarantee was an appropriate remuneration for a shareholder guarantee issued in favour of a company which was in good condition at the time.
(20)
Moreover, the 1998 guarantee must be assessed from the perspective of the relevant State aid rules in force at that time. The Commission Communication on short-term export credit guarantees applicable at the time excluded long-term export credit guarantees from the scope of scrutiny under Article 107(1) TFEU (then Article 87(1) TEC) (15). Romania also stressed that in 1998, when the guarantee was granted, Petrotub was a tube producer, and as such was not covered by the ECSC definition of steel or by the provisions of Protocol 2 on ECSC steel in the Europe Agreement.
(21)
AM Roman and its parent company ArcelorMittal fully endorsed Romania's argumentation. The companies also underlined that, under the Romanian legislation applicable at the time, and under the Europe Agreement rules on State aid, the State guarantee issued in favour of Petrotub in 1998 did not involve State aid. Furthermore, the 1998 guarantee constituted a clear enforceable commercial obligation undertaken by the State as majority shareholder of the company concerned, and can therefore be included in the estimate of the liquidation costs. ArcelorMittal also stressed that it had paid a market price for the acquisition of Petrotub, and therefore any possible advantage resulting from privatisation, quod non, would at any rate have remained with the State as a seller.
V. ASSESSMENT
1. Applicable law and Commission competence
(22)
This procedure addresses events which took place before Romania’s accession to the European Union (1 January 2007). Petrotub was privatised in October 2003. Also, in 1998 the Romanian State had issued a guarantee in favour of Petrotub in relation to a loan of DEM [30-50] million from KfW to purchase a new mill. The 1998 guarantee is linked to the 2003 privatisation insofar as Romania argued that its costs in case of liquidation must be taken into account when assessing the 2003 privatisation operation under the market economy operator test.
(23)
As a general rule, Articles 107-108 TFEU do not apply to measures granted before accession which are no longer applicable thereafter (16). By derogation from this general rule, and therefore on an exceptional basis, the Commission has the competence to review State aid granted by Romania in the context of the restructuring of its steel industry before accession on the basis of Annex VII to the Accession Treaty of Romania (17).
(24)
Annex VII contains provisions allowing Romania to conclude the restructuring of its steel industry as initiated before accession. The pre-accession restructuring of the Romanian steel sector was carried out on the basis of Protocol 2 on ECSC Steel annexed to the Europe Agreement (hereinafter ‘Protocol 2’), as extended by the Additional Protocol signed on 23 October 2002 (hereinafter ‘the Additional Protocol’).
(25)
Protocol 2 granted to Romania a ‘grace period’ of 5 years, from 1993 until the end of 1998, to restructure its ECSC steel industry in view of accession. The ‘grace period’ was extended until the end of 2004 by an Additional Protocol approved by Council Decision of 29 July 2002 and signed on 23 October 2002. During the resulting total ‘grace period’, i.e. from 1993 until the end of 2004, Romania was allowed to give restructuring aid to the steel sector on terms and conditions resulting from Protocol 2 (as extended by the Additional Protocol) and on the basis of a National Restructuring Program (hereinafter ‘NRP’) agreed by the Community. The Romanian NRP was approved by the Council on 18 July 2005 (18).
(26)
Annex VII is a ‘safeguard mechanism’ allowing the Commission to monitor after 1 January 2007 (the accession date) aid granted by Romania to the steel sector before accession on the basis of Protocol 2 (as extended by the Additional Protocol) and the NRP. Furthermore, Annex VII empowers the Commission to recover aid given in breach of Protocol 2 and the NRP. Thus Annex VII is a lex specialis allowing on an exceptional basis and by derogation from the general regime the retroactive monitoring and review of State aid granted by Romania to its steel industry before accession. In recent judgments concerning pre-accession State aid granted to Polish steel companies (19) the General Court confirmed the lex specialis character of Protocol 8 to the Accession Treaty of Poland, which contains equivalent provisions to those set out in Annex VII.
(27)
In the context of this procedure, the Commission must assess whether the exceptional retroactive control competence described in recitals (23)-(26) above also covers measures granted by Romania to tube producers before accession. To this end, the legal bases applicable to this case, consisting of Annex VII in conjunction with Protocol 2 and the Additional Protocol, have to be interpreted with a view to determining whether their provisions cover measures granted to Romanian tube producers before accession.
(28)
It is a generally-recognised principle of law that the provisions of a lex specialis, which derogates from the general regime, must be interpreted in a strict sense. A strict interpretation of the above-mentioned legal bases (see recitals (29)-(43) below) leads to the conclusion that the Commission’s exceptional retroactive control competence is limited to (potential) pre-accession aid to ECSC producers, thereby excluding (potential) aid to tube producers.
(29)
Paragraphs (12) and (17) of Annex VII lay down the Commission’s monitoring and retroactive control competences with respect to pre-accession aid to the Romanian steel industry. Paragraph (12) empowers the Commission and the Council to monitor the implementation of the Romanian NRP before and after accession, until 2009. Paragraph (17) empowers the Commission to order recovery of State aid granted in breach of paragraphs (1) to (3) of Annex VII (as indicated in recitals (30)-(32) below).
(30)
Paragraph (1) of Annex VII stipulates that State aid granted by Romania for the restructuring of ‘specified parts of its steel industry’ from 1993 to 2004 shall be deemed compatible with the internal market provided that: ‘[…] the period provided for in Article 9(4) of Protocol 2 on ECSC products to the Europe Agreement […] has been extended until 31 December 2005’; the terms and conditions set out in the NRP have been complied with; no further State aid is granted or paid to beneficiaries of the NRP after 1 January 2005; and ‘[…] no State aid for restructuring is paid to the Romanian steel sector after 31 December 2004’. It also stipulates that: ‘For the purpose of these provisions and Appendix A, State aid for restructuring is to be understood as any measure concerning steel companies that constitutes State aid within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty and that cannot be held to be compatible with the internal market in accordance with the normal rules applied in the Community’.
(31)
Paragraph (2) of Annex VII provides that only the companies listed as beneficiaries of the NRP (also listed in Appendix A to Annex VII) are eligible for receiving State aid over the period 1993 to 2004.
(32)
Paragraph (6) of Annex VII provides that companies not listed as beneficiaries of the NRP ‘shall not benefit from aid for restructuring or any other aid’, and shall not be required to reduce their capacity either.
(33)
The first subparagraph of paragraph (1) of Annex VII refers explicitly to Article 9(4) of Protocol 2, as extended by the Additional Protocol signed on 23 October 2002. Protocol 2 covered only ECSC steel, and even listed the ECSC steel products in an Annex. The latter contained the same list of ECSC products as that in Annex I to the ECSC Treaty, where the definition of ‘ECSC steel’ specifically excluded steel tubes (‘tubes (seamless or welded) […] bright bars and iron castings (tubes, pipes and fittings, and other iron castings’).
(34)
The ECSC Treaty expired on 23 July 2002. As of that date, State aid to the steel industry was brought under the general EC regime. On that occasion it was decided to broaden the definition of the European steel sector to include tube producers. This was codified in Article 27 and Annex B of the Multisectoral Framework on regional aid for large investment projects (20), which defined the EU steel sector so as to include seamless tubes and large welded tubes (with a diameter greater than 406,4 mm). The extended definition of the steel sector was thereafter taken over in Annex I to the Guidelines on national regional aid for 2007-2013 (21), and in Point 29 under Article 2 of the General Block Exemption Regulation (22).
(35)
Nevertheless, neither Protocol 2 nor the Additional Protocol were explicitly amended to include this broadened definition of the EU steel sector as including tube producers. Protocol 2 expired on 31 December 1997. The Additional Protocol extended the validity of Protocol 2 from 1 January 1998 for another 8 years or until the date of Romania's accession (whichever came first). The Additional Protocol refers to ‘steel products’ in general, but its scope is also specifically linked to Article 9(4) of Protocol 2, which covered ECSC products only. In particular, under Article 2 of the Additional Protocol, the extension of Protocol 2 was made conditional on the submission by Romania to the Commission of an NRP and company restructuring plans, for beneficiaries of the NRP, both meeting ‘the requirements of Article 9(4) of Protocol 2 to the Europe Agreement and assessed and agreed by its national State aid authority (the Competition Council)’.
(36)
It should therefore be concluded that Paragraph 17 of Annex VII, as interpreted in the light of paragraphs (1)-(2) and (6) of Annex VII, together with Protocol 2 and the Additional Protocol, do not give the Commission competence to control aid granted to Romanian tube producers prior to accession, in particular over the period 1993 to 2004.
(37)
In addition to the legal interpretation of the scope of the relevant legal bases (i.e. Annex VII, Protocol 2 and the Additional Protocol - see recitals (29)-(36) above), the Commission also examined the question of whether the implementing rules for the application of the State aid provisions in the Europe Agreement and Protocol 2, as adopted by the Community and Romania in 2001 (hereinafter ‘the Implementing Rules’ (23)), are relevant when determining the scope of the Commission's retroactive control competence with respect to (potential) pre-accession aid to Romanian tube producers.
(38)
As a general rule, the Implementing Rules contain rules of procedure, to be distinguished from the substantive State aid provisions in the Europe Agreement and Protocol 2. It must be noted however that the Implementing Rules also contain specific provisions on the criteria for assessing the compatibility of aid with the Europe Agreement, and with Protocol 2, respectively.
(39)
The first sentence of Article 2(1) of the Implementing Rules provides as follows: ‘The assessment of compatibility of individual aid awards and programmes with the Europe Agreement, as provided for in Article 1 of these Rules, shall be made on the basis of the criteria arising from the application of the rules of Article 87 of the Treaty establishing the European Community, including the present and future secondary legislation, frameworks, guidelines and other relevant administrative acts in force in the Community, as well as the case law of the Court of First Instance and the Court of Justice of the European Communities and any decision taken by the Association Council pursuant to Article 4(3).’ This sentence lays down the general principle that the substantive criteria for assessing compatibility of State aid in general with the Europe Agreement are ‘evolutive’, in the sense that they incorporate any new changes/developments in EU law and case law.
(40)
The second sentence of Article 2(1) refers in particular to the compatibility criteria laid down in Protocol 2: ‘Insofar as the aid awards or aid programmes are destined for products covered by Protocol 2 to the Europe Agreement, the first sentence of this paragraph applies fully with the exception that the assessment shall not be made on the basis of the criteria arising from the application of the rules of Article 87 of the Treaty establishing the European Community but on the basis of the criteria arising from the application of the rules on State aid of the Treaty establishing the European Coal and Steel Community.’ It must be noted that the wording of this sentence clearly indicates that, by contrast to the situation of general aid covered by the first sentence of Article 2(1) (see recital (41) above), in the case of aid covered by Protocol 2 the compatibility criteria evolve by reference to the ECSC Treaty. No specific indications are given as to the evolution of the compatibility criteria after the expiry of the ECSC Treaty in 2002.
(41)
Articles 2(2) and 2(3) of the Implementing Rules set out the mechanism whereby Romania must incorporate changes in the EU compatibility criteria. In particular, Romania shall be informed of any changes in the Community compatibility criteria which are not published, and ‘where such changes do not encounter objections from Romania within three months from the date of receiving the official information about them, they shall become criteria of compatibility as provided for in paragraph 1 of this Article. Where such changes encounter objections from Romania and having regard to the approximation of legislation as provided for in the Europe Agreement, consultations shall take place, in accordance with Articles 7 and 8 of these Rules’.
(42)
Although Romania did not object within three months to the change in 2002 of the Community definition of the steel industry to also cover tube producers, those changes in Community law could not have become applicable to measures that fall outside the scope of the Europe Agreement, namely those that were not covered by the ECSC Treaty. Moreover, since Annex VII is a lex specialis, when determining its scope the Commission cannot rely on broadening the definition of EU steel following the expiry of the ECSC Treaty. It must therefore be concluded that a clear distinction must be made between, on the one hand, the ‘evolutive’ nature of the law applicable to State aid for the steel sector in Romania before accession, under the Europe Agreement, and on the other hand the necessarily strict interpretation of the scope of the Commission's retroactive control competence as stemming from Annex VII, Protocol 2 and the Additional Protocol.
VI. CONCLUSION
(43)
On the basis of the aforementioned considerations (see in particular recitals (36) and (42) above), the Commission concludes that it does not have competence to review measures granted to Romanian tube producers before accession, in particular over the period 1993-2004, on the basis of Annex VII. This procedure is closed, taking note of the Commission’s lack of competence to assess the acts concerned,
HAS DECIDED AS FOLLOWS:
Article 1
The formal investigation procedure laid down in Article 108(2) TFEU initiated by letter addressed to Romania of 25 September 2007, is closed for lack of Commission competence under the provisions of Annex VII Section B to the Accession Treaty of Romania to review the measures granted by Romania in the context of the privatisation of Petrotub Roman S.A in 2003.
Article 2
This Decision is addressed to Romania.
Done at Brussels, 6 July 2010.