РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 11 януари 2012 година
относно държавна помощ C 21/10 (предишен E 1/10) - Финландия след неприемане на подходящите мерки за изпълнение на схемата за застраховане в областта на рибарството след приемането от Комисията на преработени Насоки за преглед на държавната помощ за рибарство и аквакултура
(нотифицирано под номер C(2011) 10065)
(само текстовете на фински и шведски език са автентични)
(текст от значение за ЕИП)
(2012/287/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз (наричан по-долу ДФЕС), и по-специално член 108, параграфи 1 и 2 от него,
като покани заинтересованите страни да внесат становищата си (1) в съответствие с посочените по-горе разпоредби,
като има предвид, че:
1. ПРОЦЕДУРА
(1)
През 2004 г. Комисията прие преработените Насоки за преглед на държавната помощ за рибарство и аквакултура (наричани по-долу Насоките) (2). Съгласно точка 5.2 от тези Насоки с писмо от 21 октомври 2004 г. Комисията изиска от държавите-членки, между които и Финландия, да изменят съществуващите си схеми за помощ с цел да ги приведат в съответствие с тези нови Насоки най-късно до 1 януари 2005 г. и да потвърдят писмено, че приемат предложенията за подходящи мерки, най-късно до 15 ноември 2004 г. (3)
(2)
С писма от 15 ноември 2004 г., 20 януари 2005 г. и 14 юни 2005 г. Финландия декларира, че не е съгласна да измени схемата за помощи „Схема за застраховане в областта на рибарството“ с оглед нейното привеждане в съответствие с тези нови Насоки. Комисията е уведомена за тази схема на 27 април 1995 г. в съответствие с член 144, буква а) от Договора за присъединяване на Република Финландия към Европейския съюз и след това е считана за съществуваща помощ по смисъла на член 88, параграф 1 от Договора за ЕО (сега член 108 от ДФЕС).
(3)
На 11 октомври 2005 г. беше проведена среща между Комисията и Финландия. Финландия изпрати допълнителна информация с писмо от 24 ноември 2005 г.
(4)
Насоките бяха преработени отново през 2008 г. (4) и Комисията отново изиска от държавите-членки - с писма от 15 април 2008 г. - да изменят съществуващите си схеми най-късно до 1 септември 2008 г. (5)
(5)
С писмо от 30 май 2008 г. Финландия отговори, че отново е готова да измени своята Схема за застраховане в областта на рибарството според предложеното през 2005 г., но не и в степента, която се изисква от подходящите мерки. На 6 март 2009 г. беше проведена нова среща между Комисията и Финландия.
(6)
На 1 октомври 2009 г. Комисията изпрати последното искане за предоставяне на информация, като посочи, че ако Финландия не приеме предложените подходящи мерки, Комисията ще трябва да приложи процедурата по член 19, параграф 2 и член 4, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета (6) и да открие официалната процедура по разследване, определена в член 108, параграф 2 от ДФЕС. Финландия отговори с писмо от 18 ноември 2009 г.
(7)
Тъй като Финландия не прие изцяло предложението за изменение на тази схема, Комисията реши да открие споменатата процедура. С писмо от 15 септември 2010 г. Финландия беше уведомена за това решение, което беше публикувано в Официален вестник (7).
(8)
Финландия отговори с писмо от 15 ноември 2010 г. Освен това, след публикуването на решението в Официален вестник, Комисията получи становища от три заинтересовани страни: две писма, изпратени от две асоциации, представляващи финландските професионални рибари - Suomen Ammatikalastajalitto SAKL ry (писмо от 8 ноември 2011 г.) и Kalatalouden Keskusliitto (писмо от 16 ноември 2010 г.) - и едно писмо, изпратено от шестте асоциации за застраховане в рибарството, функциониращи във Финландия (писмо от 16 ноември 2010 г.). Копия на тези писма бяха изпратени на финландските органи на 6 декември 2010 г. По-късно представители на тези асоциации пристигнаха за среща с представители на службите на Комисията на 13 януари 2011 г. и представиха допълнителни документи.
(9)
Комисията имаше нужда от определени разяснения по отношение на информацията, съдържаща се в изпратеното на 15 ноември 2010 г. писмо, и по тази причина на 4 април 2011 г. беше проведена среща с финландските органи в сградата на Комисията. Финландските органи изпратиха също така допълнителна информация със съобщения от 13 април и 13 май 2011 г.
(10)
В крайна сметка, както стана ясно въз основа на изпратената от Финландия информация, че страната е готова да измени схемата по такъв начин, че да я направи съвместима с вътрешния пазар, с писмо от 6 юли 2011 г. Комисията изиска от Финландия да потвърди своя официален ангажимент за изменение на законодателството, което представлява правната база за въпросната схема. С писмо от 19 септември 2011 г. Финландия даде своя положителен отговор.
2. ОПИСАНИЕ НА ПОМОЩТА
(11)
Въпросната схема за помощ е в съответствие със Закон № 331 от 23 юли 1958 г., последно изменен със Закон № 1236 от 29 януари 1999 г. (8) Финландия уведомява Комисията за тази схема непосредствено след присъединяването си към Европейската общност, съгласно член 144, буква а) от Договора за присъединяване на Република Финландия към Европейския съюз. Оттогава тази схема за помощ е считана за съществуваща помощ по смисъла на член 88 от Договора за ЕО (сега член 108, параграф 1 от ДФЕС).
(12)
Получатели по схемата за застраховане са рибарските предприятия, които постоянно осъществяват риболовна дейност във Финландия. Тази застраховка се предлага от шест асоциации за застраховане в областта на рибарството, които обхващат цялата територия на Финландия. Всяка асоциация покрива определен географски район.
(13)
Според член 7 от споменатия закон към дадена асоциация за застраховане в областта на рибарството се извършва годишно плащане на държавна помощ в размер на част от обезщетенията, изплатени от асоциацията по застрахователни договори, обхванати от закона. Съгласно член 2 обезщетенията могат да покриват следните щети:
-
щети по мрежи, по тралове, парагади и котви, прикачени към тях, по въжета и други спомагателни уреди,
-
щети по риболовни кораби, регистрирани във Финландия,
-
щети по транспортни и буксирни превозни средства, използвани за риболов по лед през зимата, риболовни заслони и плаващи и или дънни уреди за мрежи гъргър.
(14)
В закона са описани също така необходимите условия за разглеждане на исковете за обезщетения. Следните условия са от особена важност за оценката на Комисията: застрахованото имущество трябва да бъде достатъчно добре направено и напълно годно за експлоатация; оборудването трябва да е застраховано по предложение за цялата му стойност; щетата да бъде надлежно показана.
(15)
В писмото си от 15 ноември 2004 г. Финландия обяснява функционирането на тази схема по отношение на претърпените щети от рибарските предприятия. Първо, размерът на допустимите искове за обезщетение е свързан със самоучастие, равняващо се на 25 % - при щети до 504,56 EUR, или най-много 5 % - при щети над тази сума. Размерът на компенсацията, която се заплаща на предприятието от съответната асоциация за застраховане в областта на рибарството, се получава чрез изваждане на това самоучастие. Сумата, която държавата възстановява на асоциацията за застраховане в областта на рибарството, е равна на 40 % от заплащаната компенсация при щети до 504,56 EUR и на 90 %, когато сумата е над 504,56 EUR.
(16)
В последващото си писмо от 24 ноември 2005 г. Финландия предлага тази схема да бъде изменена по такъв начин, че държавна помощ да се плаща само за компенсиране на щети, причинени от специфичните условия във Финландия, включително условието щетата да е настъпила северно от 59-и паралел.
(17)
В писмото си от 15 ноември 2004 г. Финландия описва кои условия се считат за специфични условия във Финландия по отношение на риболовната дейност. Тези условия са свързани с климатичните условия и inter alia заледяването, което може да причини щети както на корабите, така и на уредите, а също така с ниските температури, които могат да засегнат двигателя на кораба. Тези специфични условия се влошават допълнително от фактори като морската топография на Финландия - плитки води и неравно морско дъно в разгърнат на гъсто архипелаг. При тези условия рисковете от корабокрушение, причинено от бури и течения при заледяване, е доста голям. Освен това има голяма популация на тюлени, които могат да предизвикат значителни загуби за риболовната промишленост, като повреждат уредите. Понякога и кормораните могат да предизвикат щети по уредите (хрилните мрежи).
(18)
Годишният брой събития, довели до изплащането на обезщетение, общите годишни платени обезщетения от асоциациите за застраховане в областта на рибарството и частта, която е възстановена от държавата за периода 2004-2009 г., са следните:
Година
Обхванати предприятия
Брой случаи
Изплатени обезщетения (в евро)
Възстановяване от държавата (в евро)
2009 г.
472
470
1 296 961
1 026 132
2008 г.
486
459
1 256 200
980 065
2007 г.
503
530
1 564 340
1 197 217
2006 г.
519
496
1 234 761
920 167
2005 г.
543
539
1 333 027
992 826
2004 г.
576
568
1 607 919
1 111 195
(19)
От извършените от асоциациите плащания около 50 % са свързани с уредите, 45 % - с корабите, и 5 % - с другото оборудване.
3. ОСНОВАНИЯ ЗА ОТКРИВАНЕ НА ОФИЦИАЛНАТА ПРОЦЕДУРА ПО РАЗСЛЕДВАНЕ
(20)
Както е посочено по-горе (9), Комисията е уведомена за тази схема за помощ през 1995 г. в съответствие с член 144, буква а) от Договора за присъединяване на Република Финландия към Европейския съюз и след това е считана за съществуваща помощ по смисъла на член 88, параграф 1 от Договора за ЕО. Насоките, които са в сила до преразглеждането през 2004 г., съдържат специална разпоредба по отношение на помощта за застрахователни премии и именно на тази база въпросната схема за помощ е счетена за съвместима с вътрешния пазар. Тази разпоредба е премахната при преразглеждането от 2004 г.
(21)
С откриването на настоящата процедура според Комисията не може да се счита, че покриваните от схемата за застраховане в областта на рибарството щети са причинени от извънредни обстоятелства или от природни бедствия, а по-скоро от постоянно и свързано със структурата положение, а именно - постоянния и структурния контекст, в рамките на който се осъществява риболовната дейност във Финландия.
(22)
По тази причина, в съответствие с Насоките (10), Комисията счита, че тази помощ представлява оперативна помощ, която по принцип не е съвместима, тъй като резултатът от нея е повишаване на стопанската ликвидност на предприятията, които се ползват от нея, и тя е предоставена, без да се поставя каквото и да било задължение на получателя.
(23)
Комисията не е съгласна с аргументите на финландските органи, които оправдават схемата за помощ, като я квалифицират като услуга от общ икономически интерес по смисъла на член 106, параграф 2 от ДФЕС. Финландия не представи никакви конкретни аргументи, потвърждаващи, че предоставянето на застраховки на рибарските предприятия би могло да се окачестви като услуга от този вид. Следователно, предвид характеристиките на разглежданата схема, Комисията не счита, че тя може да бъде определена като такава. По-специално Комисията отбелязва, че асоциациите за застраховане в областта на рибарството предоставят застрахователни услуги само на конкретна група предприятия, чиято икономическа дейност се състои в производството на стоки, които се продават на пазара - а именно заетите в сектора на рибарството. Следователно Комисията изразява сериозни съмнения, че предоставянето на застраховка, покриваща търговски рискове, на избрана група икономически предприятия би могло да се определи като услуга от общ икономически интерес.
4. СТАНОВИЩА НА ФИНЛАНДСКИТЕ ОРГАНИ И НА ЗАИНТЕРЕСОВАНИ ТРЕТИ СТРАНИ
4.1. Становища на финландските органи
(24)
Финландските органи напомнят основните характеристики на функционирането на тази застрахователна система. Те представят също така подробно описание на специфичните условия, пред които е изправена риболовната промишленост във Финландия: специфични климатични условия с лед и тъмнина през зимата, топографията на крайбрежните води с плитчини и неравно морско дъно, наличието на големи популации от тюлени.
(25)
Те представят информация също така, че частният застрахователен сектор не предлага застрахователно покритие на риболовната промишленост със същото равнище на покритие на този вид щети. В подкрепа на твърдението си те прилагат към отговора си писмо от Финландската конфедерация на финансовия сектор (Finanssialan Keskusliitto).
(26)
Освен това те отбелязват, че стойността на вноса е 6,8 пъти по-голяма от стойността на износа. През 2009 г. Финландия внася 95 046 тона риба на стойност 244,5 милиона евро, а изнася 59 905 тона на стойност 36 милиона евро. Само 30 % от консумираната риба е с произход от Финландия. През периода 2000-2009 г. годишното потребление на финландска риба е намаляло от 6,1 kg на 4,5 kg, докато потреблението на внесена риба се е увеличило от 6,6 kg на 11,2 kg. Според финландските органи това показва, че разглежданата схема за държавна помощ не може да окаже каквото и да било отрицателно въздействие върху конкуренцията.
(27)
Финландските органи напомнят, че в решението си за откриване на процедурата Комисията отбелязва, че премахването на разпоредбата, касаеща помощта за застрахователни премии, от Насоките от 2004 г. означава, че този вид държавна помощ вече не е разрешена. Финландските органи не са съгласни с тази позиция. Преди всичко тази застрахователна схема продължава да бъде напълно обоснована от специфичните климатични и географски условия във финландските води. Освен това тази схема е счетена за съвместима през 2000 г., макар че такава помощ не е включена в списъка на разрешените, които следва да се считат за съвместими с действащите по това време Насоки от 1997 г. (11), в аналогичен контекст на този от 2004 г. с Насоките от 2004 г. и от 2008 г.
(28)
В становището си обаче Финландия подчертава, че е готова да измени своята схема, както следва:
-
изключване на кораби, извършващи риболовна дейност в открито море, което на практика означава изключване на кораби с дължина над 12 метра,
-
допускане само на щети, претърпени в териториалните води на Финландия или в нейната изключителна икономическа зона,
-
покриване на щети, причинени само от специфичните условия във Финландия, т.е. причинени от неблагоприятните климатични и географски условия (лед, сняг, силни бури, подводни скали в плитчините) или от тюлените и кормораните, и претърпените от корабите и риболовните уреди, както и от транспортните и буксирните превозни средства и друго специфично оборудване за зимен риболов.
(29)
Финландия счита, че това изменение би могло да бъде извършено до 31 декември 2012 г. Две са причините, поради които това забавяне е необходимо: първо, необходимостта от изменение на текущото действащо законодателство, което представлява правната база на разглежданата схема (Закон № 331 от 23 юли 1958 г.), и второ, необходимостта от прекратяване на действащите договори по съществуващата схема. Следователно новата схема за застраховане в областта на рибарството ще може да влезе в сила на 1 януари 2013 г.
(30)
Както е посочено по-горе (12), с писмо от 19 септември 2011 г. финландските органи потвърждават своя ангажимент за изменение на законодателството, което представлява правната база за тази схема. Те отбелязват, че ако Комисията вземе своето окончателно решение в рамките на разумен период от време, те ще могат да внесат предложение в Парламента на Финландия достатъчно рано през 2012 г., за да може законът да влезе в сила на 1 януари 2013 г. Те все пак подчертават, че за въвеждането на новите правила е необходим преходен период, тъй като се налагат промени в условията на действащите застрахователни договори. Поради това те считат, че тези промени в споменатите договори биха могли да се извършат до 1 януари 2014 г. и изменените условия да се прилагат към предоставяната на застрахователите помощ от тази дата нататък.
4.2. Становища на трети страни
(31)
Две рибарски асоциации изпратиха становищата си на Комисията: Suoman Ammattikalastajaliitto и Katatalouden Keskuliitto. Подобно на финландските органи и двете асоциации акцентират върху специфичните условия за риболов във Финландия и липсата на предлагане на застраховки за покриваните щети. Едната от тях (Suoman Ammattikalastajaliitto) отбелязва, че Комисията не е представила никакви доказателства, че има вероятност тази схема за помощ да засегне конкуренцията между държавите-членки, като подчертава по-специално, че понастоящем само 7 % от консумираната в държавата риба е от професионален риболов и следователно риболовната промишленост и рибният пазар на Финландия зависят от вносна риба. По тази причина споменатата асоциация счита предварителното заключение, изразено при откриването на процедурата, за неоснователно.
(32)
Асоциациите за застраховане в областта на рибарството подкрепят така също изразената от финландските органи позиция. Те отбелязват, че риболовната промишленост във финландски води е изправена пред специфични климатични и географски условия. Асоциациите посочват, че разглежданата застрахователна система е създадена, тъй като няма предлагане от страна на частния застрахователен сектор, който не е готов да покрива такива рискове за риболовната дейност, която е без особено голямо значение. Освен това асоциациите за застраховане в областта на рибарството са задължени да застраховат всички рибари, които са установени в рамките на техния район на компетентност.
5. ОЦЕНЯВАНЕ НА ПОМОЩТА
5.1. Наличие на държавна помощ
(33)
Член 107, параграф 1 от ДФЕС гласи, че „Освен когато е предвидено друго в Договорите, всяка помощ, предоставена от държава-членка или чрез ресурси на държава-членка, под каквато и да било форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки, доколкото засяга търговията между държавите-членки, е несъвместима с вътрешния пазар“.
(34)
Обезщетението, заплащано на рибарските предприятия от асоциациите за застраховане в областта на рибарството, се покрива отчасти със суми, отпускани на тези асоциации от държавата. Тези суми се изплащат от държавния бюджет. Тъй като това обезщетение предоставя финансово предимство за предприятията в риболовния сектор, то представлява секторно предимство, предоставено чрез ресурси на държавата.
(35)
Според съдебната практика на Съда самият факт, че едно предприятие е укрепило конкурентното си положение спрямо други конкурентни предприятия, като са му предоставени икономически облаги, които иначе не би получило в обичайния ход на осъществяване на своята дейност, говори за евентуално нарушаване на конкуренцията (13). Освен това помощта за предприятие, което функционира на пазар, който е отворен за търговия в рамките на Съюза, може да засегне търговията между държавите-членки (14).
(36)
Предвид значимостта на търговията с рибни продукти в рамките на Европейския съюз, разглежданата мярка укрепва позициите на тези предприятия на пазара на Съюза, а оттам и може да наруши или застрашава да наруши конкуренцията и да засегне търговията в рамките на Съюза (15). Фактът, че вносът е по-голям от износа или че по-голямата част от консумираната риба е от други държави, не е от значение. Напротив, той показва, че пазарът на продукти от риболов във Финландия всъщност е много отворен, а оттам и предполага, че помощта за финландските предприятия подпомага тяхната позиция по отношение на предприятията, установени в други държави-членки, и нарушава или заплашва да наруши конкуренцията. Дори фактът, че количеството на консумираната вносна риба може да се е увеличило в сравнение с количеството на консумираната риба, която не е от внос, не променя нищо от тази гледна точка. Той може единствено да ни наведе на мисълта, че финландските предприятия не са извършили необходимото, за да се приспособят към развитието на икономическите условия на пазара на продукти от риболов във Финландия. Във всеки случай тези предприятия се ползват от помощ, която подпомага тяхната позиция на вътрешния пазар по отношение на чуждестранните предприятия.
(37)
С оглед на изложеното по-горе може да се заключи, че са изпълнени предвидените в член 107, параграф 1 условия и че обезщетенията, които се изплащат на рибарските предприятия и идват от държавния бюджет, представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
5.2. Съвместимост с вътрешния пазар
5.2.1. Характер на разглежданата схема за помощ
(38)
Целта на схемата за застраховане в областта на рибарството е да покрива разходи, които частично се покриват от застрахователни премии. Тя не е помощ за застрахователни премии сама по себе си. Нейната цел не е да покрива част от застрахователните премии, а да покрива част от исковете за обезщетение, предявявани от предприятията към асоциациите за застраховане в областта на рибарството.
(39)
Тъй като обаче тези искове се предявяват към споменатите асоциации, които трябва да изплащат претърпените щети в допустимия размер, Комисията счита, че в резултат на помощта се понижават премиите, които рибарските предприятия биха заплатили, ако въпросните асоциации за застраховане в областта на рибарството не са очаквали да получат суми от държавата. Следователно последиците от нея са същите, както при схема за помощ за застрахователни премии. По тази причина въпросната схема може да се счита за схема за помощ за застрахователни премии.
5.2.2. Съвместимост с вътрешния пазар
(40)
Комисията не може да се съгласи със становището на финландските органи, в което заявяват, че ситуацията по отношение на Насоките от 2004 г. и от 2008 г. е съпоставима с тази от Насоките от 1997 г., като считат, че в никоя от тях не са включени разпоредби за помощ за застрахователни премии. Отпадането през 2004 г. на специфичната разпоредба за такава помощ, която преди това е била включена в Насоките от 2001 г. (16), показва, че Комисията - с преразглеждането от 2004 г. - ясно е определила, че такава помощ повече не може да се възползва от дерогация от принципа за несъвместимост на държавната помощ с вътрешния пазар и да се счита за съвместима с него, считано от датата на влизане в сила на Насоките от 2004 г. Това политическо решение е останало непроменено при следващото преразглеждане - а именно Насоките от 2008 г.
(41)
Освен това се е променила и общата рамка, в която Комисията оценява държавната помощ за застрахователни премии. През 2000 г. Комисията счита тази схема за държавна помощ за съвместима (17), що се отнася до обезщетението в резултат на „изключителните условия на финландските атмосферни условия и крайбрежни зони“. В обосновката си за вземането на това решение Комисията се позовава на ситуацията в земеделския сектор, за който също не е имало разпоредба в Насоките, която да се прилага за земеделския сектор, но при който Комисията - на база конкретен случай - има практика да взема положителни решения за мерки за помощ във връзка със застраховане срещу природни бедствия и изключителни застраховки. През 2000 г. Комисията изясни своята позиция както за земеделския, така и за риболовния сектор, като определи критерии, които трябва да се спазват при оценяването (18) на този вид помощ в съответните Насоки. Оттогава тези критерии все още фигурират в Насоките за земеделието (19), но вече са отпаднали от Насоките за рибарството. По тази причина, докато Комисията е определила точни критерии, при които помощта за застрахователни премии в земеделския сектор може да се счита за съвместима с вътрешния пазар, в Насоките за рибарството тези критерии са заличени. Следователно по отношение на риболовния сектор Комисията е задължена да се върне към общия принцип за несъвместимост на държавната помощ и да оценява съвместимостта или несъвместимостта на дадена схема от този род въз основа на разпоредбите, които могат да бъдат приложени.
(42)
Разпоредбата от настоящите Насоки, която може да бъде приложена, е параграф 4.9, според който мерките за помощ, за които няма приложими разпоредби в другите параграфи, посочващи различните категории помощ, която може да се счита за съвместима с вътрешния пазар, по принцип не могат да се считат за съвместими.
(43)
По изключение дадена схема за помощ може обаче да бъде счетена за съвместима, ако държавата-членка покаже, че въпросната схема съответства на различните принципи, които са определени в тези Насоки, и отговаря на целите на общата политика в областта на рибарството.
(44)
В своя отговор във връзка с откриването на процедурата Финландия прави конкретни предложения за изменение на тази схема в посока на ограничаване (20). Освен това Финландия обяснява продължаването ѝ с наличието на пазарен срив на застрахователния пазар за покриване на значителна част от тези щети.
(45)
В приложеното си към отговора писмо Финландската конфедерация на финансовия сектор (Finanssialan Keskusliitto) признава, че в настоящия си вид с асоциации за застраховане в областта на рибарството няма да може да покрива всички щети. Това покритие би било много ограничено, а в някои случаи - например за щети по уреди - дори не би било възможно. Застрахователните компании не могат да приемат такива рискове или, ако ги приемат, застрахователните премии биха били над разумно допустимите.
(46)
Това показва, че асоциациите за застраховане в рибарството не могат да нарушат конкуренцията по отношение на частните застрахователни компании. Това показва липсата на покритие на тези щети от частни дружества на финландския пазар.
(47)
Комисията счита, че мярката за държавна помощ, насочена към покриването на липса на определен продукт на пазара, може да се счита за съвместима с вътрешния пазар, когато изпълнява цели от общ интерес. Това отговаря на изискванията на точка 4.9 от Насоките относно спазването на заложените в Насоките принципи и на целите на общата политика в областта на рибарството.
(48)
Целите на общата политика в областта на рибарството са да се гарантира експлоатацията на живите водни ресурси, която създава условия за устойчивост както в икономически и екологичен план, така и от социална гледна точка (21). Комисията счита, че тази схема - с измененията ѝ в съответствие с описаните от Финландия промени - би могла да допринесе за осигуряването на такива условия. Освен прилагането на правилата за опазване и управление при експлоатацията на тези ресурси, тя би дала възможност за продължаване на риболова в специфичните условия на крайбрежните води на Финландия, включително щетите, нанесени на оборудването (риболовни мрежи) от тюлени, а понякога и от корморани. Това би помогнало да бъдат осигурени стабилни икономически, екологични и социални условия за рибарските предприятия, изправени пред специфичните ограничения при осъществяването на риболова в тези води. Това ще спомогне също така за поддържане на социално-икономическата структура на въпросните крайбрежни общности.
(49)
Комисията отбелязва също така, че след като бъде изменена, тази схема в никакъв случай няма да предлага пълно обезщетение за въпросните щети. Прилаганата понастоящем система - първо със самоучастие и после само с частично възстановяване на изплатеното обезщетение (22) - ще бъде запазена. Следователно се запазва и ответното действие, необходимо от страна на получателите по тази схема за помощ, което се изисква съгласно точка 3.3 от Насоките.
(50)
Накрая Комисията счита за приемлив периода, от който Финландия заявява, че се нуждае за изменение на схемата (23). Предвид необходимата законодателна процедура срокът до 1 януари 2013 г. за влизане в сила на закона за изменение на настоящата правна база за тази схема е разумен. Освен това дотогава действащите застрахователни договори между рибарските предприятия и асоциациите за застраховане в областта на рибарството ще бъдат подновявани в хода на 2012 г. съгласно прилаганите към съответния момент условия и ще изтекат през 2013 г. С основание тези договори трябва да останат в сила до изтичането си при договорените условия. След това те ще бъдат подновени през 2013 г. в съответствие с новите условия, приложими към дадения момент. Следователно крайният срок за адаптиране на тези договори до 31 декември 2013 г. и влизането им в сила на следващия ден - т.е. 1 януари 2014 г. - е разумен.
6. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(51)
С оглед на представения по-горе анализ Комисията стига до заключението, че схемата за застраховане в областта на рибарството може да се счита за съвместима с вътрешния пазар, след като бъде изменена в съответствие със следните принципи:
-
изключване на кораби, извършващи риболовна дейност в открито море, което на практика означава изключване на кораби с дължина над 12 метра,
-
допускане само на щети, претърпени в териториалните води на Финландия или в нейната изключителна икономическа зона,
-
покриване само на щети, причинени от специфичните условия във Финландия, т.е. причинени от неблагоприятните климатични или географски условия (лед, сняг, силни бури, подводни скали в плитките води) или от тюлените и кормораните, и претърпени от корабите и риболовните уреди, както и от транспортните и буксирните превозни средства и друго специфично оборудване за зимен риболов.
(52)
Комисията отчита ангажимента на финландските органи да изменят правната база за тази схема за помощ най-късно до 1 януари 2013 г., за да могат условията на застрахователните договори да бъдат променени най-късно до 1 януари 2014 г.,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. Съществуващата схема за помощ - „схема за застраховане в областта на рибарството“ - която беше обект на предложение за подходящи мерки след преразглеждането на Насоките за преглед на държавната помощ за рибарство и аквакултура, ще бъде съвместима с вътрешния пазар, след като бъде изменена в съответствие със следния ангажимент, поет от Финландия:
-
изключване на кораби, извършващи риболовна дейност в открито море, което на практика означава изключване на кораби с дължина над 12 метра,
-
допускане само на щети, претърпени в териториалните води на Финландия или в нейната изключителна икономическа зона,
-
покриване на щети, причинени само от специфичните условия във Финландия, т.е. причинени от неблагоприятните климатични и географски условия (лед, сняг, силни бури, подводни скали в плитчините) или от тюлените и кормораните, и претърпени от корабите и риболовните уреди, както и от транспортните и буксирните превозни средства и друго специфично оборудване за зимен риболов.
2. Правните разпоредби за изменение на тази схема влизат в сила най-късно до 1 януари 2013 г., а съответните застрахователни договори, сключени на база на новите разпоредби, влизат в сила най-късно до 1 януари 2014 г.
Член 2
Адресат на настоящото решение е Република Финландия.
Съставено в Брюксел на 11 януари 2012 година.
COMMISSION DECISION
of 11 January 2012
on State aid C 21/10 (ex E 1/10) - Finland following the non-acceptance of the appropriate measures for the Fisheries Insurance Scheme after the adoption by the Commission of revised Guidelines for the examination of State aid to fisheries and aquaculture
(notified under document C(2011) 10065)
(Only the Finnish and Swedish texts are authentic)
(Text with EEA relevance)
(2012/287/EU)
THE EUROPEAN COMMISSION,
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union and in particular paragraphs 1 and 2 of Article 108 thereof,
Having called on interested parties to submit their comments (1) pursuant to the provisions cited above,
Whereas:
1. PROCEDURE
(1)
In 2004, the Commission adopted revised Guidelines for the examination of State aid to fisheries and aquaculture (thereafter ‘the Guidelines’) (2). By letter of 21 October 2004, pursuant to point 5.2 of these Guidelines, the Commission requested Member States, inter alia Finland, to modify their existing aid schemes in order to make them compatible with these new Guidelines at the latest for 1 January 2005 and to confirm in writing that they accept the proposals for appropriate measures no later than 15 November 2004 (3).
(2)
By letters of 15 November 2004, 20 January 2005 and 14 June 2005, Finland indicated that they did not agree to amend the aid scheme ‘Fisheries Insurance Scheme’ in order to make it compatible with these new Guidelines. That scheme was notified to the Commission on 27 April 1995 on the basis of Article 144 (a) of the Treaty of Accession of the Republic of Finland to the European Union, and subsequently was deemed to be existing aid within the meaning of Article 88(1) of the EC Treaty (now Article 108 TFEU).
(3)
A meeting was held between the Commission and Finland on 11 October 2005. Finland sent additional information by letter of 24 November 2005.
(4)
The Guidelines were again revised in 2008 (4) and the Commission requested also Member States, by letters of 15 April 2008, to modify their existing schemes by 1 September 2008 at the latest (5).
(5)
Finland replied by letter of 30 May 2008 that it was still prepared to amend its Fisheries Insurance Scheme as proposed in 2005 but not to the extent required by the appropriate measures. A new meeting was held on 6 March 2009 between the Commission and Finland.
(6)
A last request for information was sent by the Commission on 1 October 2009, indicating that, in case Finland does not accept the proposed appropriate measures, the Commission would be obliged to follow the procedure of Articles 19(2) and Article 4(4) of Council Regulation (EC) No 659/1999 (6) and initiate the formal investigation procedure laid down in Article 108(2) TFEU. Finland replied by letter of 18 November 2009.
(7)
As Finland has not accepted in its entirety the proposal for modification in respect of this scheme, the Commission decided to initiate that procedure. That decision was notified by letter of 15 September 2010 which was published in the Official Journal (7).
(8)
Finland replied by letter of 15 November 2010. In addition, following the publication of the decision in the Official Journal, the Commission received comments by three interested parties: two letters sent by two associations representing Finnish professional fishermen, Suomen Ammatikalastajalitto SAKL ry (letter of 8 November 2011) and Kalatalouden Keskusliitto (letter of 16 November 2010) and a letter sent by the six fisheries insurance associations existing in Finland (letter of 16 November 2010). Copies of these letters were sent to the Finnish authorities on 6 December 2010. Later, representatives of these associations came to meet the Commission services on 13 January 2011 and provided complementary documents.
(9)
As the Commission needed some clarification on the information contained in the letter sent by on 15 November 2010, a meeting was held with the Finnish authorities in the Commission premises on 4 April 2011. The Finnish authorities sent also additional information by messages of 13 April and 13 May 2011.
(10)
Finally, as it stemmed from the information sent by Finland that it was ready to amend the scheme in such a way that it would bring it compatible with the internal market, the Commission requested Finland, by letter of 6 July 2011, to confirm its official commitment to amend the legislation which constitutes the legal basis of that scheme. Finland replied positively by letter of 19 September 2011.
2. DESCRIPTION OF THE AID
(11)
This aid scheme is based on Law No 331 of 23 July 1958, last amended by law No 1236 of 29 January 1999 (8). Finland communicated this scheme to the Commission just after it joined the European Community, on the basis of Article 144 (a) of the Treaty of Accession of Finland to the European Union. Since then, this aid scheme has been deemed to be existing aid in the meaning of Article 88 of the EC Treaty (now Article 108(1) TFEU).
(12)
The beneficiaries of this insurance scheme are the fishing enterprises permanently exercising the fishing activity in Finland. This insurance is provided by six fisheries insurance associations covering the whole of Finland. Each association covers a determined geographical area.
(13)
According to Article 7 of that law, an annual State aid payment is made to the fishery association amounting to a part of the claims which the association has paid out under insurance contracts covered by this law. According to Article 2, the claims may cover the following damages:
-
damages to nets, salmon-lines, longlines and to the anchors attached thereto, ropes and other ancillary gear,
-
damages to fishing vessels registered in Finland,
-
damages to transport and haulage vehicles used for winter fishing on the ice, fishing huts and seine floating or trawling gear.
(14)
The law describes also the conditions required for the claims to be considered. The following conditions are particularly relevant for the Commission’s assessment: the items insured must be sufficiently well-made and fully serviceable; the equipment must have been insured at application for its full value; the damage must be reliably shown.
(15)
In its letter of 15 November 2004, Finland has explained how this aid scheme works in relation with the damages suffered by the fishing enterprises. First, there is a franchise linked to the amount of the eligible claim, corresponding to 25 % in the case of damages not exceeding EUR 504,56 or a maximum of 5 % in the case of damages exceeding that figure; the subtraction of this franchise gives the amount of the compensation paid to the enterprise by the fisheries insurance association concerned. The reimbursement paid to the fisheries insurance association by the State is then equal to 40 % of the compensation paid out when the amount of damages is up to EUR 504,56 and 90 % when this amount is beyond EUR 504,56.
(16)
In its subsequent letter of 24 November 2005, Finland proposed that this scheme be amended so that State aid would be paid only to compensate for damages caused by the particular conditions pertaining in Finland, including the condition that the damage occurs north of the 59th parallel.
(17)
Finland described in its letter of 15 November 2004 what it considers as specific conditions pertaining to Finland for the fishing activity. These conditions are caused by the climatic conditions with inter alia ice formation which can cause damage to both vessels and gear and freezing temperatures which can affect the engine of the vessel. These specific conditions are aggravated by factors such as the marine topography of Finland with shallow waters and uneven sea bottom in a dense archipelago; in these conditions, the risks of shipwreck associated with storms and currents in icy conditions is rather high. In addition, there is a large seal population which cause significant losses to the fishing industry by damaging the gear; damages can also sometimes be caused to the gear (gill nets) by the cormorants.
(18)
From the year 2004 to the year 2009, the annual number of events which have resulted in compensation, the global annual compensation paid by the fisheries insurance associations and the part reimbursed by the State are as follows:
Year
Enterprises covered
Number of cases
Compensation paid (EUR)
Reimbursement by the State (EUR)
2009
472
470
1 296 961
1 026 132
2008
486
459
1 256 200
980 065
2007
503
530
1 564 340
1 197 217
2006
519
496
1 234 761
920 167
2005
543
539
1 333 027
992 826
2004
576
568
1 607 919
1 111 195
(19)
The payments made by the associations are related around 50 % to the gear, 45 % to the vessels and 5 % to the other equipment.
3. GROUNDS FOR INITIATING THE FORMAL INVESTIGATION PROCEDURE
(20)
As indicated above (9), this aid scheme was notified to the Commission in 1995 on the basis of Article 144 (a) of the Treaty of Accession of the Republic of Finland to the European Union and subsequently was deemed to be existing aid within the meaning of Article 88(1) of the EC Treaty. The Guidelines which were applying until the 2004 revision contained a specific provision on aid for insurance premiums and it was on that basis that this aid scheme was considered compatible with the internal market. That provision was taken out with the 2004 revision.
(21)
The Commission considered in the initiating of this procedure that the damages covered by the Fisheries Insurance Scheme cannot be considered caused by an exceptional occurrence or a natural disaster but rather caused by a permanent and structural situation, that is to say the permanent and structural context within which fishing activity is exercised in Finnish waters.
(22)
For that reason, in accordance with the Guidelines (10), the Commission considered that this aid was an operating aid which is in principle incompatible since it has the effect to increase the business liquidity of the enterprises which benefit from it and was granted without imposing any obligation on the part of recipients.
(23)
The Commission did not agree with the argumentation of the Finnish authorities which justified this aid scheme by qualifying it as a service of general economic interest in the sense of Article 106(2) of the TFEU. Finland did not provide any specific argument justifying that the provision of insurance to fisheries undertakings could be qualified as a service of that kind and the Commission did not find, with regard to the characteristics of that scheme, that it could be qualified as such. In particular, the Commission observed that the fisheries insurance associations provide insurance services to only a specific group of enterprises having an economic activity consisting in the production of goods sold on the market, those active in the fishing sector. The Commission had therefore strong doubts that the providing of commercial insurance to a selected group of economic undertakings might qualify as a service of general economic interest.
4. COMMENTS FROM THE FINNISH AUTHORITIES AND FROM THE THIRD PARTIES INTERESTED
4.1. Comments from the Finnish authorities
(24)
The Finnish authorities have reminded the main characteristics of the functioning of this insurance system. They have also brought a thorough description of the specific conditions that the fishing industry is facing in Finland: specific climatic conditions with ice and darkness in winter, the topography of the coastal waters with shallow waters and uneven sea-bottom, the existence of a large seal population.
(25)
They have also brought information on the lack of offer for coverage insurance from the private insurance sector to the fishing industry with the same level of coverage for this kind of damages. To support their position, they have attached to their reply a letter from the Finnish Confederation of the Financial Sector Finanssialan Keskusliitto.
(26)
In addition, they have indicated that the value of the imports corresponds to 6,8 times the value of the exports. In 2009, Finland has imported 95 046 tonnes of fish for a value of EUR 244,5 million while it has exported 59 905 tonnes for a value of EUR 36 million. Only 30 % of the fish consumed is originating from Finland. The annual consumption of Finnish fish has decreased between 2000 and 2009 from 6,1 to 4,5 kg while the one of imported fish has increased from 6,6 to 11,2 kg. According to the Finnish authorities, this shows that this State aid scheme cannot have any negative effect on competition.
(27)
The Finnish authorities remind that the Commission, in its decision for the initiating of the procedure, observed that the deletion of the provision on aid for insurance premiums in the Guidelines 2004 meant that this kind of State aid was not anymore allowed. The Finnish authorities do not agree with that position. First of all, this insurance scheme remains fully justified by the specific climatic and geographic conditions occurring to Finnish waters. In addition, this scheme was considered compatible in 2000, although such aid was not among those listed as allowed to be considered compatible by the Guidelines 1997 (11) which were applying at that time, in a context which is similar to the one existing from 2004 with the Guidelines 2004 and 2008.
(28)
However, in these comments, Finland indicates that it is ready to modify its scheme as follows:
-
exclusion of the vessels exercising fishing in open sea, which means in practice the exclusion of the vessels over 12 metres long,
-
eligibility only for damages suffered in territorial waters of Finland or in its economic exclusive zone,
-
coverage of the damages which are caused only by the specific conditions of Finland and thus caused by the adverse climatic or geographical conditions (ice, snow, strong storms, reefs in shallow waters) or by the seals and cormorants, and suffered by the vessels and fishing gear as well as transport and haulage vehicles and other specific equipment used for winter fishing.
(29)
Finland considers that this modification could be done within 31 December 2012. This delay is necessary for two reasons: first, the need to amend the current legislation in force and constituting the legal basis of this scheme (Law No 331 of 23 July 1958) and, second, the need to terminate the current contracts under the existing scheme. The new Fisheries Insurance Scheme would then enter into force on 1 January 2013.
(30)
As indicated above (12), the Finnish authorities confirmed by letter of 19 September 2011 their commitment to amend the legislation which constitutes the legal basis of that scheme. They indicated that, if the Commission takes its final decision within a reasonable period of time, they will be able to present a proposal to its Parliament early enough in 2012 to enable the law to come into force on 1 January 2013. However, they stressed that a transitional period is needed for introducing the new rules because changes in the terms of the insurance contracts in force will be required. For that purpose, they consider that these changes in these contracts could be done by 1 January 2014 and the amended conditions be applied to the aid granted to the insurers from that date onwards.
4.2. Comments from third parties
(31)
Two fishermen’s associations sent comments to the Commission: Suoman Ammattikalastajaliitto and Katatalouden Keskuliitto. On the same line than the Finnish authorities, both associations put the emphasis on the specific conditions of fishing in Finland and the unavailability of insurance offer for the damages covered. One of them (Suoman Ammattikalastajaliitto) observed that the Commission has not provided any evidence that this aid scheme is likely to affect competition between Member States, noting in particular that professional fishing is currently the source of only 7 % of the fish consumed in the country and Finland’s fishing industry and fish market are therefore dependent on imported fish. For that reason, this association regards the preliminary conclusion expressed in the initiating of the procedure as unfounded.
(32)
The Fisheries Insurance Associations support also the position expressed by the Finnish authorities. They point out that fishing industry in Finnish waters is facing very specific climatic and geographic conditions. They indicate that this insurance system was established because of the lack of offer from the private insurance sector which was not ready to cover such risks for the fishing activity which is an activity of marginal importance. In addition, the Fisheries Insurance Associations are obliged to insure all fishermen established in the region of their competence.
5. ASSESSMENT OF THE AID
5.1. Existence of State aid
(33)
Article 107(1) of the TFEU states that ‘Save as otherwise provided in the Treaties, any aid granted by a Member State or through State resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods shall, in so far as it affects trade between Member States, be incompatible with the internal market’.
(34)
The compensation paid to the fishing enterprises by the fisheries insurance associations comes partly from monies granted to these associations by the State. These monies come from the State budget. As this compensation brings a financial advantage to the enterprises of the fishing sector, it is a sectorial advantage granted through State resources.
(35)
According to the case law of the Court of Justice, the mere fact that the competitive position of an undertaking is strengthened compared with other competing undertakings, by giving it an economic benefit which it would not otherwise have received in the normal course of its business, points to a possible distortion of competition (13). Further, aid for an undertaking that operates in a market open to intra-Union trade is liable to affect trade between Member States (14).
(36)
Given that there is substantial trade in fisheries products inside the European Union, this measure reinforces the position of these enterprises on the Union market and hence is liable to distort or threatens to distort competition and affect intra-Union trade (15). The fact that the imports are higher than the exports or that most of the fish consumed comes from other countries is not relevant. On the contrary, this shows that the market for fisheries products in Finland is indeed very open and suggests then that aid to the Finnish undertakings supports their position with regard to the undertakings established in the other Member States and distorts or threatens to distort competition. Even the fact that the quantity of imported fish consumed may have increased compared to the one of non imported fish consumed does not change anything from that point of view; it could only suggest that the Finnish undertakings have not made the adaptations which were necessary to follow the evolution of the economic conditions pertaining to the market of fisheries products in Finland. In any event, these undertakings benefit from aid which supports their position on the internal market with regard to foreign undertakings.
(37)
In the light of the foregoing, it can be concluded that the conditions set out in Article 107(1) are fulfilled and that the compensation paid to the fisheries enterprises and coming from the State budget is a State aid in the sense of Article 107(1) of the TFEU.
5.2. Compatibility with the internal market
5.2.1. Nature of this aid scheme
(38)
The Fisheries Insurance Scheme is aimed at covering expenses which are partially covered by insurance premiums. It is not per se an aid for insurance premiums; it is not aimed at covering a part of insurance premiums, but at covering a part of the claims for compensation submitted by the enterprises to the fisheries insurance associations.
(39)
However, as these claims are submitted to these associations which have to pay out for the eligible amount of damages suffered, the Commission considers that the effect of this aid is to lower the premiums that the fishing enterprises should have paid if the fisheries insurance associations concerned had not expected to get monies from the State. Thus, it has the same effect as an aid scheme for insurance premiums. This scheme can therefore be considered as an aid scheme for insurance premiums.
5.2.2. Compatibility with the internal market
(40)
The Commission cannot concur with the opinion of the Finnish authorities when they say that the situation with regard to the Guidelines 2004 and 2008 is comparable to the one with the Guidelines 1997 by considering that no provision on aid for insurance premiums has been laid down in any of them. The deletion in 2004 of the specific provision on such aid which was beforehand enshrined in the Guidelines 2001 (16) shows that the Commission, with the 2004 revision, has clearly considered that such aid could not anymore benefit of a derogation from the principle of incompatibility of State aid with the internal market and be considered compatible with it from the date of entry into force of the Guidelines 2004. That policy decision has remained unchanged with the next revision, i.e. the Guidelines 2008.
(41)
Moreover, the overall framework within which the Commission is assessing State aid for insurance premiums has changed. This State aid scheme was considered compatible by the Commission in 2000 (17) for the compensation resulting from the ‘exceptional conditions specific of Finnish weather and coastal zones’. To reach that decision, the Commission referred in its reasoning to the situation in the agriculture sector for which no provision in the Guidelines applying to the agriculture sector neither existed, but where the Commission had a practice to decide positively on a case-by-case basis for aid measure in connection with insurance against natural disasters and exceptional insurances. In 2000, for both agriculture and fisheries sector, the Commission has clarified its policy by laying down criteria to be followed for the assessment (18) of such kind of aid in the respective Guidelines. Since then, such criteria still exist in the agriculture Guidelines (19) while they do not exist anymore in the fisheries Guidelines. Thus, while the Commission, in the agriculture sector, has laid down precise criteria for considering aid for insurance premiums compatible with the internal market, those criteria have been deleted in the fisheries Guidelines. For the fisheries sector, the Commission is then obliged to revert to the general principle of incompatibility of State aid and assess the compatibility or incompatibility of a scheme of that kind on the basis of the provisions which may apply.
(42)
The provision of the current Guidelines which may apply is paragraph 4.9 which says that the aid measures for which there is no applicable provision in the other paragraphs listing the different categories of aid which may be considered compatible with the internal market cannot in principle be considered compatible.
(43)
By exception, an aid scheme can however be considered compatible if the Member State demonstrates that it complies with the various principles set out in those Guidelines and serves the objectives of the common fisheries policy.
(44)
In its reply to the initiating of the procedure, Finland has made concrete proposals to amend the scheme in a restrictive manner (20). In addition it has justified its continuation by the existence of a market failure in the insurance market for the coverage of a significant part of these damages.
(45)
In its letter attached to this reply, the Finnish Confederation of the Financial Sector Finanssialan Keskusliitto recognises that they would not be able to cover all the damages as it now stands with the Fisheries Insurance Associations. This coverage would be a very partial coverage or even in some cases, for instance for the damages to gear, would not be possible. Insurance companies cannot consider such damages as insurable or, to consider them so, the insurance premiums would be beyond a reasonable rate.
(46)
This shows that the fisheries insurance associations are not in a position to distort competition with respect to the private insurance companies. This characterises the existence of a market failure in Finland for the coverage of these damages by private companies.
(47)
The Commission considers that a State aid measure which addresses a market failure can be considered compatible with the internal market when it fulfils objectives of common interest. This meets the requirements of point 4.9 of the Guidelines concerning compliance with the principles set out in the Guidelines and with the objectives of the common fisheries policy.
(48)
The objectives of the common fishery policy are to ensure the exploitation of living aquatic resources that provides sustainable economic, environmental and social conditions (21). The Commission considers that this scheme, as amended in accordance with the modifications described by Finland, would contribute to provide such conditions. Along with the application of the conservation and management rules for the exploitation of these resources, it would allow continuation of fishing in conditions which are those specific to the coastal waters of Finland, including damages caused to the equipment (fishing nets) by seals and, sometimes, cormorants. This would help providing them sound economic, environmental and social conditions to the fishing enterprises facing the specific constraints of the exercise of fishing in these waters. This would also help maintaining the socioeconomic fabric of the coastal communities concerned.
(49)
The Commission observes in addition that this aid scheme, when amended, will not in any event offer a full compensation for the damages concerned. The current system, with first a franchise and, second, only a partial reimbursement of the compensation paid (22), will remain in place. Thus, the existence of a counterpart needed from the beneficiaries of this aid scheme, as requested by point 3.3 of the Guidelines, still remains.
(50)
Finally, the Commission considers that the period that Finland considers necessary to amend the scheme (23) is acceptable. Taking into account the necessary legislative procedure, the deadline of 1 January 2013 for the entrance into force of the law amending the current legal basis of this scheme is a reasonable one. In addition, at that time, the insurance contracts in force between the fishing enterprises and the fisheries insurance associations will have been renewed during the year 2012 under the conditions applying at that date, with expiration during the year 2013. It is reasonable to allow these contracts to run until their expiration under the terms agreed. They will then be renewed again in 2013 in accordance with the new conditions applying at this time. Therefore, the ultimate deadline of 31 December 2013 with entry into force of such adapted contracts the day after, i.e. 1 January 2014, is justified.
6. CONCLUSION
(51)
In the light of the foregoing analysis, the Commission concludes that the ‘Fisheries Insurance Scheme’ can be considered compatible with the internal market when it is amended in accordance with the following principles:
-
exclusion of the vessels exercising fishing in the open sea, which means in practice the exclusion of the vessels over 12 metres long,
-
eligibility only for damages suffered in territorial waters of Finland or in its economic exclusive zone,
-
only coverage of the damages which are caused by the specific conditions of Finland and thus caused by the adverse climatic or geographical conditions (ice, snow, strong storms, reefs in shallow waters) or by the seals and cormorants, and suffered by the vessels and fishing gear as well as transport and haulage vehicles and other specific equipment used for winter fishing.
(52)
The Commission takes note of the commitment of the Finnish authorities to amend the legal basis of that aid scheme at the latest by 1 January 2013 in order that the terms of the insurance contracts be changed at the latest by 1 January 2014,
HAS ADOPTED THIS DECISION:
Article 1
1. The existing aid scheme ‘Fisheries Insurance Scheme’ which was subject to a proposal for appropriate measures after the revision of the Guidelines for the examination of State aid to fisheries and aquaculture is compatible with the internal market when it is amended in accordance with the following commitment made by Finland:
-
exclusion of the vessels exercising fishing in the open sea, which means in practice the exclusion of the vessels over 12 metres long,
-
eligibility only for damages suffered in territorial waters of Finland or in its economic exclusive zone,
-
only coverage of the damages which are caused by the specific conditions of Finland and thus caused by the adverse climatic or geographical conditions (ice, snow, strong storms, reefs in shallow waters) or by the seals and cormorants, and suffered by the vessels and fishing gear as well as transport and haulage vehicles and other specific equipment used for winter fishing.
2. The legal provisions amending this scheme shall enter into force at the latest by 1 January 2013 and the relevant insurance contracts concluded on their basis shall enter into force at the latest by 1 January 2014.
Article 2
This Decision is addressed to the Republic of Finland.
Done at Brussels, 11 January 2012.