ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 148/2013 НА КОМИСИЯТА
от 19 декември 2012 година
за допълнение на Регламент (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета относно извънборсовите деривати, централните контрагенти и регистрите на трансакции във връзка с регулаторните технически стандарти относно минималните данни, отчитани пред регистри на трансакции
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид становището на Европейската централна банка (1),
като взе предвид Регламент (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 4 юли 2012 г. относно извънборсовите деривати, централните контрагенти и регистрите на транзакции (2), и по-специално член 9, параграф 5 от него,
като има предвид, че:
(1)
С оглед на осигуряването на по-голяма гъвкавост контрагентите следва да могат да делегират отчитането за договор на другия контрагент или на трета страна. Контрагентите следва също така да могат да се договарят да делегират докладването на общо трето лице, включително на централен контрагент (ЦК), като последното подава пред регистъра на трансакции отчет, включващ таблица с необходимите полета. При тези обстоятелства и с цел да се гарантира качеството на данните, в отчета следва да се посочи, че той е от името на двамата контрагенти и че съдържа пълния набор от данни, които биха били посочени, ако те отчетат договора поотделно.
(2)
За да се избегнат несъответствия в таблиците с общи данни, всеки от контрагентите по договор за дериват следва да гарантира, че за отчитаните общи данни двете страни по трансакцията са постигнали споразумение. Единен идентификационен код на трансакцията ще помогне за съгласуване на данните, в случай че контрагентите се отчитат пред различни регистри на трансакции.
(3)
За да се избегне двойното отчитане и за да се намали тежестта по отчитането, когато един контрагент или ЦК отчита трансакция от името на двамата контрагенти, контрагентът или ЦК следва да може да изпраща един отчет пред регистъра на трансакции, съдържащ съответната информация.
(4)
Остойностяването на договорите за деривати е от съществено значение, за да се даде възможност на регулаторните органи да изпълняват своите задължения, по-специално когато става въпрос за финансовата стабилност. Оценката на договора по пазарна стойност или оценката на базата на модел показва вида и размера на експозициите, свързани с този договор, и допълва информацията за първоначалната стойност, посочена в договора.
(5)
Събирането на информация относно обезпечението, свързано с конкретен договор, е от голямо значение за подсигуряването на подходящо проследяване на експозициите. За тази цел контрагентите, които обезпечават своите трансакции, следва да отчитат подробностите за тези обезпечения на ниво трансакция. Когато обезпечението се изчислява на базата на нетните позиции, произтичащи от пакет от договори, и следователно не се предоставя на база трансакция, а на база портфейл, контрагентите следва да са в състояние да отчитат портфейла с помощта на единен код или система на номериране, определена от контрагента. Този единен код следва да обозначава конкретния портфейл, за който се разменят обезпечения, когато контрагентът има повече от един портфейл, а също така следва да гарантира, че договор за дериват може да бъде обвързан с даден портфейл, за който има обезпечение.
(6)
Настоящият регламент се основава на проектите на регулаторни технически стандарти, представени от Европейския орган за ценни книжа и пазари (ЕОЦКП) на Комисията, и отразява значението на ролята на регистрите на трансакции за подобряване прозрачността на пазарите за гражданите и регулаторните органи, за данните, които трябва да бъдат предавани и предоставяни от регистрите на трансакции в зависимост от класа деривати и естеството на трансакцията.
(7)
ЕОЦКП се консултира със съответните органи и членовете на Европейската система на централните банки (ЕСЦБ), преди да представи проектите на регулаторни технически стандарти, на които се основава настоящият регламент. Съгласно член 10 от Регламент (ЕС) № 1095/2010 на Европейския парламент и на Съвета от 24 ноември 2010 г. за създаване на Европейски надзорен орган (Европейски орган за ценни книжа и пазари) (3) ЕОЦКП също така проведе открити обществени консултации по тези проекти на регулаторни технически стандарти, анализира потенциалните свързани с тях разходи и ползи и поиска становището на Групата на участниците от сектора на ценните книжа и пазарите, създадена в съответствие с член 37 от посочения регламент,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Подробни данни, които трябва да бъдат посочени при отчитането по член 9, параграф 1 и параграф 3 от Регламент (ЕС) № 648/2012
1. Отчетите за регистрите на трансакции включват:
а)
данните, посочени в таблица 1 от приложението, която съдържа информация, отнасяща се за контрагентите по договор;
б)
информацията, посочена в таблица 2 от приложението, в която се съдържат подробни данни, отнасящи се до договор за дериват, сключен между двама контрагенти.
2. За целите на параграф 1 сключването на договор означава „изпълнение на сделка“, както е посочено в член 25, параграф 3 от Директива 2004/39/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (4).
3. Когато даден отчет е изготвен от името на двамата контрагенти, той съдържа информацията, посочена в таблица 1 от приложението, във връзка с всеки от контрагентите. Информацията, посочена в таблица 2 от приложението, се подава само веднъж.
4. Когато даден отчет е изготвен от името на двама контрагенти, в него се посочва този факт, както е указано в поле 9 от таблица 1 от приложението.
5. Когато единият от контрагентите отчита подробни данни за договор пред регистъра на трансакции от името на другия контрагент или когато трето лице отчита договора пред регистъра на трансакции от името на единия или на двамата контрагенти, отчитаните подробности включват пълния набор от данни, който би бил предаден, ако договорите се отчитат пред регистъра на трансакции от всеки контрагент поотделно.
6. Когато договор за дериват включва характеристики, типични за повече от един базов актив, както е посочено в таблица 2 от приложението, в отчета се посочва класът активи, на който в най-голяма степен прилича договорът и за който контрагентите са постигнали съгласие преди изпращането на отчета.
Член 2
Трансакции, преминали през клиринг
1. Когато на съществуващ договор впоследствие е направен клиринг от централен контрагент, клирингът се отчита като промяна на съществуващия договор.
2. В случаите, когато договорът е сключен на място за търговия и е преминал през клиринг от ЦК по такъв начин, че контрагентът не знае кой е другият контрагент, отчитащият се контрагент определя ЦК като свой контрагент.
Член 3
Отчитане на експозиции
1. Данните за изискваното обезпечение съгласно таблица 1 от приложението включват цялото предоставено обезпечение.
2. Когато контрагентът не прави обезпечение на ниво трансакции, контрагентите отчитат пред регистъра на трансакции обезпечението, предоставено на база портфейл.
3. Когато обезпечението, свързано с договор, се отчита на база портфейл, отчитащият се контрагент посочва пред регистъра на трансакции кода, идентифициращ портфейла от предоставени обезпечения за другия контрагент, свързан с отчитания договор.
4. От нефинансови контрагенти, различни от посочените в член 10 от Регламент (ЕС) № 648/2012, не се изисква докладване на обезпечение, пазарна оценка или оценка на база модел за договорите, посочени в таблица 1 от приложението.
5. За договори, преминали през клиринг от ЦК, пазарната оценка се осигурява само от ЦК.
Член 4
Дневник за отчетите
Промените на данни, вписани в регистрите на трансакции, се отбелязват в дневник, като се посочват лицето или лицата, които са поискали промяната, включително, ако е приложимо, самият регистър на трансакции, причината или причините за такава промяна, датата и часа и ясно описание на промените, включително старото и новото съдържание на съответните данни, както е указано в полета 58 и 59 от таблица 2 от приложението.
Член 5
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 19 декември 2012 година.
COMMISSION DELEGATED REGULATION (EU) No 148/2013
of 19 December 2012
supplementing Regulation (EU) No 648/2012 of the European Parliament and of the Council on OTC derivatives, central counterparties and trade repositories with regard to regulatory technical standards on the minimum details of the data to be reported to trade repositories
(Text with EEA relevance)
THE EUROPEAN COMMISSION,
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union,
Having regard to the opinion of the European Central Bank (1),
Having regard to Regulation (EU) No 648/2012 of the European Parliament and of the Council of 4 July 2012 on OTC derivatives, central counterparties and trade repositories (2), and in particular Article 9(5) thereof,
Whereas:
(1)
In order to allow flexibility, a counterparty should be able to delegate the reporting of a contract to the other counterparty or to a third party. Counterparties should also be able to agree to delegate reporting to a common third entity including a central counterparty (CCP), the latter submitting one report, including the relevant table of fields, to the trade repository. In these circumstances and in order to ensure data quality, the report should indicate that it is made on behalf of both counterparties and contain the full set of details that would have been reported had the contract been reported separately.
(2)
To avoid inconsistencies in the Common Data tables, each counterparty to a derivative contract should ensure that the Common Data reported is agreed between both parties to the trade. A unique trade identifier will help with the reconciliation of the data in the case that the counterparties are reporting to different trade repositories.
(3)
To avoid duplicate reporting and to reduce the reporting burden, where one counterparty or CCP reports on behalf of both counterparties, the counterparty or CCP should be able to send one report to the trade repository containing the relevant information.
(4)
Valuation of derivative contracts is essential to allow regulators to fulfil their mandates, in particular when it comes to financial stability. The mark to market or mark to model value of a contract indicates the sign and size of the exposures related to that contract, and complements the information on the original value specified in the contract.
(5)
Gathering information on the collateral pertaining to a particular contract is essential to ensuring the proper monitoring of exposures. To enable this, counterparties that collateralise their transactions should report such collateralisation details on a transaction level basis. Where collateral is calculated on the basis of net positions resulting from a set of contracts, and is therefore not posted on a transaction level basis but on a portfolio basis, counterparties should be able to report the portfolio using a unique code or numbering system as determined by the counterparty. That unique code should identify the specific portfolio over which the collateral is exchanged where the counterparty has more than one portfolio and should also ensure that a derivative contract can be linked to a particular portfolio over which collateral is being held.
(6)
This Regulation is based on the draft regulatory technical standards submitted by the European Securities and Markets Authority (ESMA) to the Commission and it reflects the relevance of the role of trade repositories to improve transparency of markets towards the public and regulators, the data to be reported to, collected by and made available by trade repositories depending on derivative class and the nature of the trade.
(7)
ESMA has consulted the relevant authorities and the members of the European System of Central Banks (ESCB) before submitting the draft regulatory technical standards on which this Regulation is based. In accordance with Article 10 of Regulation (EU) No 1095/2010, of the European Parliament and of the Council of 24 November 2010 establishing a European Supervisory Authority (European Securities and Markets Authority) (3), ESMA has also conducted open public consultations on such draft regulatory technical standards, analysed the potential related costs and benefits and requested the opinion of the ESMA Securities and Markets Stakeholder Group established in accordance with Article 37 of that Regulation,
HAS ADOPTED THIS REGULATION:
Article 1
Details to set out in reports pursuant to Article 9(1) and (3) of Regulation (EU) No 648/2012
1. Reports to a trade repository shall include:
(a)
the details set out in Table 1 of the Annex which contains information relating to the counterparties to a contract;
(b)
the information set out in Table 2 of the Annex which contains details pertaining to the derivative contract concluded between the two counterparties.
2. For the purposes of paragraph 1, conclusion of a contract shall mean ‘execution of a transaction’ as referred to in Article 25(3) of Directive 2004/39/EC of the European Parliament and of the Council (4).
3. Where one report is made on behalf of both counterparties, it shall contain the information set out in Table 1 of the Annex in relation to each of the counterparties. The information set out in Table 2 of the Annex shall be submitted only once.
4. Where one report is made on behalf of both counterparties it shall indicate this fact, as set out in field 9 of Table 1 of the Annex.
5. Where one counterparty reports the details of a contract to a trade repository on behalf of the other counterparty, or a third entity reports a contract to a trade repository on behalf of one or both counterparties, the details reported shall include the full set of details that would have been reported had the contracts been reported to the trade repository by each counterparty separately.
6. Where a derivative contract includes features typical of more than one underlying asset as specified in Table 2 of the Annex, a report shall indicate the asset class that the counterparties agree the contract most closely resembles before the report is sent to a trade repository.
Article 2
Cleared trades
1. Where an existing contract is subsequently cleared by a CCP, clearing should be reported as a modification of the existing contract.
2. Where a contract is concluded in a trading venue and cleared by a CCP such that a counterparty is not aware of the identity of the other counterparty, the reporting counterparty shall identify that CCP as its counterparty.
Article 3
Reporting of exposures
1. The data on collateral required under Table 1 of the Annex shall include all posted collateral.
2. Where a counterparty does not collateralise on a transaction level basis, counterparties shall report to a trade repository collateral posted on a portfolio basis.
3. Where the collateral related to a contract is reported on a portfolio basis, the reporting counterparty shall report to the trade repository a code identifying the portfolio of collateral posted to the other counterparty related to the reported contract.
4. Non-financial counterparties other than those referred to in Article 10 of Regulation (EU) No 648/2012 shall not be required to report collateral, mark to market, or mark to model valuations of the contracts referred to in Table 1 of the Annex.
5. For contracts cleared by a CCP, mark to market valuations shall only be provided by the CCP.
Article 4
Reporting log
Modifications to the data registered in trade repositories shall be kept in a log identifying the person or persons that requested the modification, including the trade repository itself if applicable, the reason or reasons for such modification, a date and timestamp and a clear description of the changes, including the old and new contents of the relevant data as set out in fields 58 and 59 of Table 2 of the Annex.
Article 5
Entry into force
This Regulation shall enter into force on the twentieth day following that of its publication in the Official Journal of the European Union.
This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States.
Done at Brussels, 19 December 2012.