РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 656/2014 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 15 май 2014 година
за установяване на правила за наблюдението на външните морски граници в контекста на оперативното сътрудничество, координирано от Европейската агенция за управление на оперативното сътрудничество по външните граници на държавите - членки на Европейския съюз
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 77, параграф 2, буква г) от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (1),
като имат предвид, че:
(1)
Целта на политиката на Съюза в областта на външните граници на Съюза е да гарантира ефективния мониторинг на преминаването на външните граници, включително чрез наблюдение на границите, като същевременно допринася за това да се гарантира защитата и спасяването на човешки живот. Целта на наблюдението на границите е да се предотврати неразрешено преминаване на границите, да се противодейства на трансграничната престъпност и да се залавят лицата, които преминават границите не по предвидения ред, или да се предприемат други мерки срещу тях. Наблюдението на границите следва да е ефективно при предотвратяването и разубеждаването на лицата, които се стремят да избегнат проверките по граничните контролно-пропускателни пунктове. За тази цел наблюдението на границите не се свежда само до разкриването на опити за неразрешено преминаване на граница, а включва и други мерки, например залавянето на плавателни съдове, за които се предполага, че се опитват да проникнат в Съюза, без да преминат гранични проверки, както и мерки за работа в ситуации като издирване и спасяване, които могат да възникнат по време на операция по наблюдение на границите по море, и мерки за извеждане на такава операция до успешен край.
(2)
Политиките на Съюза относно управлението на границите, убежището и имиграцията и тяхното прилагане следва да се ръководят от принципа на солидарност и на справедливо споделяне на отговорностите между държавите членки, съгласно член 80 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС). Когато е необходимо, актовете на Съюза, приети в рамките на тези политики, трябва да съдържат подходящи мерки за прилагането на този принцип и да насърчават разпределението на тежестта, включително посредством прехвърляне на доброволна основа на лица, на които е предоставена международна закрила.
(3)
Обхватът на настоящия регламент следва да се ограничи до операции по наблюдение на границите, извършвани от държавите членки по техните външни морски граници в контекста на оперативното сътрудничество, координирано от Европейската агенция за управление на оперативното сътрудничество по външните граници на държавите - членки на Европейския съюз („Агенцията“), създадена с Регламент (ЕО) № 2007/2004 на Съвета (2). Мерките по разследване и наказателните мерки се уреждат от националното наказателно право и действащите инструменти за правна взаимопомощ в областта на съдебното сътрудничество по наказателноправни въпроси в Съюза.
(4)
Агенцията отговаря за координирането на оперативното сътрудничество между държавите членки в областта на управлението на външните граници, включително по отношение наблюдението на границите. Агенцията отговаря и за подпомагането на държавите членки при обстоятелства, изискващи увеличена техническа помощ по външните граници, като се отчита обстоятелството, че някои случаи могат да включват хуманитарни извънредни ситуации и спасяване в морето. За по-нататъшното укрепване на това сътрудничество са необходими специални правила по отношение на дейностите по наблюдение на границите, осъществявани от морски, наземни или въздушни екипи на една държава членка по морските граници на друга държава членка или в открито море в контекста на оперативното сътрудничество, координирано от Агенцията.
(5)
Сътрудничеството със съседни трети държави е от решаващо значение за предотвратяването на неразрешеното преминаване на границите, за борбата с трансграничната престъпност и за предотвратяването на човешки жертви в морето. В съответствие с Регламент (ЕО) № 2007/2004 и доколкото напълно се гарантира зачитането на основните права на мигрантите, Агенцията може да си сътрудничи с компетентните органи от трети държави, по-специално по отношение на анализа на риска и обучението, и следва да подпомага оперативното сътрудничество между държавите членки и трети държави. Когато сътрудничеството с трети държави се осъществява на територията или в териториалните води на тези държави, държавите членки и Агенцията следва да спазват норми и стандарти, най-малкото равностойни на определените в правото на Съюза.
(6)
Европейската система за наблюдение на границите (Eurosur), създадена с Регламент (ЕС) № 1052/2013 на Европейския парламент и на Съвета (3), има за цел да засили обмена на информация и оперативното сътрудничество между държавите членки и с Агенцията. С това се гарантира, че осведомеността за обстановката и способността за реакция на държавите членки се подобряват значително, включително с подкрепата на Агенцията, за целите на разкриването, предотвратяването и борбата с незаконната имиграция и трансграничната престъпност и на приноса за гарантирането на защитата и спасяването на живота на мигрантите по външните граници на държавите членки. При координирането на операциите по наблюдение на границите Агенцията следва да предоставя на държавите членки информация и анализ относно тези операции в съответствие с посочения регламент.
(7)
Настоящият регламент заменя Решение 2010/252/ЕС на Съвета (4), което беше отменено от Съда на Европейския съюз („Съда“) с решение от 5 септември 2012 г. по дело C-355/10. В това решение Съдът постановява, че действието на Решение 2010/252/ЕС се запазва до влизането в сила на нови правила. Следователно от деня на влизане в сила на настоящия регламент посоченото решение престава да поражда правно действие.
(8)
По време на операции за наблюдение на границите по море държавите членки следва да спазват съответните си задължения по международното право, и по-конкретно Конвенцията на ООН по морско право, Международната конвенция за безопасност на човешкия живот на море, Международната конвенция за търсене и спасяване по море, Конвенцията на ООН срещу транснационалната организирана престъпност и Протокола към нея срещу незаконния трафик на мигранти по суша, море и въздух, Конвенцията на ООН за статута на бежанците, Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи, Международния пакт за граждански и политически права, Конвенцията на ООН против изтезанията и други форми на жестоко, нечовешко или унизително отнасяне или наказание, Конвенцията на ООН за правата на детето и други имащи отношение международни инструменти.
(9)
При координирането на операции за наблюдение на границите по море Агенцията следва да изпълнява възложените ѝ задачи при пълно спазване на съответното право на Съюза, включително Хартата за основните права на Европейския съюз („Хартата“), и на съответното международно право, и по-конкретно посоченото в съображение 8.
(10)
В съответствие с Регламент (ЕО) № 562/2006 на Европейския парламент и на Съвета (5) и с общите принципи на правото на Съюза всяка мярка, предприета в хода на операция по наблюдение, следва да бъде пропорционална на поставените цели, да бъде недискриминационна и да зачита изцяло човешкото достойнство, основните права и правата на бежанците и на търсещите убежище лица, включително принципа на забрана за връщане. Държавите членки и Агенцията са обвързани от разпоредбите на достиженията на правото на Съюза в областта на убежището, и по-специално от Директива 2013/32/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (6) по отношение на молбите за международна закрила, подадени на територията на държавите членки, включително на границата, в териториалните води или в транзитните зони.
(11)
Прилагането на настоящия регламент не следва да засяга Директива 2011/36/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (7), особено що се отнася до помощта, която следва да се оказва на жертвите на трафика на хора.
(12)
Настоящият регламент следва да се прилага при пълно спазване на принципа на забраната за връщане, както е определен в Хартата и тълкуван в съдебната практика на Съда и на Европейския съд по правата на човека. В съответствие с този принцип никое лице не следва да бъде сваляно на брега, да бъде принуждавано да влиза, да бъде водено или по друг начин предавано на властите на държава, в която, наред с другото, съществува сериозна опасност да му бъде наложено смъртно наказание, да бъде подложено на изтезания, преследване или друго нечовешко или унизително отношение или наказание, или в която съществува заплаха за живота или свободата му поради неговата раса, вероизповедание, националност, сексуална ориентация, принадлежност към определена социална група или политически възгледи, или в която съществува сериозна опасност за експулсиране, извеждане или екстрадиране в друга държава в разрез с принципа на забраната за връщане.
(13)
Евентуалното наличие на споразумение между държава членка и трета държава не освобождава държавите членки от техните задължения съгласно правото на Съюза и международното право, по-специално по отношение на спазването на принципа на забрана за връщане, когато им е известно или би трябвало да им е известно, че системните недостатъци на процедурата за предоставяне на убежище и условията за приемане на търсещи убежище лица в тази трета държава съставляват сериозни основания да се смята, че лицето, търсещо убежище, е изложено на сериозна опасност от нечовешко или унизително отношение, или когато знаят или би трябвало да знаят, че тази трета държава участва в практики, които противоречат на принципа на забрана за връщане.
(14)
По време на операция за наблюдение на границите по море може да възникне ситуация, при която да бъде необходимо да се окаже помощ на бедстващи лица. В съответствие с международното право всяка държава трябва да изисква от капитана на плавателен съд, плаващ под нейното знаме, да оказва незабавно помощ на всяко открито в морето лице, което е застрашено от смърт, и да пристъпва възможно най-бързо към спасяването на бедстващи лица, доколкото това може да се извърши без сериозна опасност за плавателния съд, екипажа или пътниците. Тази помощ следва да бъде оказана без значение на гражданството или статута на нуждаещите се лица или на обстоятелствата, при които са открити. На капитана на кораба и екипажа не следва да бъдат налагани наказания заради това, че са спасили бедстващи в морето лица и са ги отвели на безопасно място.
(15)
Задължението за оказване на помощ на бедстващи лица следва да се изпълнява от държавите членки в съответствие с приложимите разпоредби на международните правни инструменти, уреждащи ситуациите на издирване и спасяване, и в съответствие с изискванията по отношение на защитата на основните права. Настоящият регламент не следва да засяга отговорностите на органите по издирване и спасяване, включително за гарантиране, че координацията и сътрудничеството се осъществяват по такъв начин, че спасените лица да бъдат транспортирани до безопасно място.
(16)
Когато оперативният район на морска операция включва региона на издирване и спасяване на трета държава, при планирането на морска операция следва да се търси установяване на канали за комуникация с органите по издирване и спасяване на тази трета държава, като по този начин се гарантира, че тези органи ще бъдат в състояние да се отзоват при случаи на издирване и спасяване, възникващи в техния регион на издирване и спасяване.
(17)
Съгласно Регламент (ЕО) № 2007/2004 операциите по наблюдение на границите, координирани от Агенцията, се провеждат в съответствие с оперативен план. Съобразно с това по отношение на морските операции оперативният план следва да включва конкретна информация за прилагането на съответната компетентност и законодателство в географската област, в която се провежда съвместната операция, пилотният проект или бързата намеса, включително позовавания на правото на Съюза и международното право относно залавянето, спасяването по море и свалянето на брега. Оперативният план следва да се изготвя в съответствие с разпоредбите на настоящия регламент, уреждащи откриването, спасяването по море и свалянето на брега в контекста на координирани от Агенцията операции за наблюдение на границите по море, и като се вземат предвид конкретните обстоятелства около въпросната операция. Оперативният план следва да включва процедури, гарантиращи установяването и предоставянето на подходяща помощ, включително на достъп до международна закрила, на лица, които се нуждаят от международна закрила, на жертви на трафик на хора, непридружавани непълнолетни и малолетни лица и други уязвими лица.
(18)
Практиката по Регламент (ЕО) № 2007/2004 е, че за всяка морска операция се създава координационна структура в рамките на приемащата държава членка, в чийто състав са включени служители от приемащата държава членка, гост-служители и представители на Агенцията, включително координиращият служител на Агенцията. Тази координационна структура, обикновено наричана Международен координационен център, следва да се използва като средство за комуникация между служителите, участващи в морската операция, и съответните органи.
(19)
Настоящият регламент зачита основните права и съблюдава принципите, признати в членове 2 и 6 от Договора за Европейския съюз (ДЕС) и в Хартата, и по-конкретно зачитането на човешкото достойнство, правото на живот, забраната на изтезанията и на нечовешкото или унизително отношение или наказание, забраната на трафика на хора, правото на свобода и сигурност, правото на защита на личните данни, правото на убежище и на закрила в случай на извеждане и експулсиране, принципите на забрана за връщане и недискриминация, правото на ефективни правни средства за защита и правата на детето. Настоящият регламент следва да се прилага от държавите членки и Агенцията в съответствие с тези права и принципи.
(20)
Доколкото целта на настоящия регламент, а именно приемането на специални правила за наблюдение на морските граници от служителите на граничната охрана, чиято дейност е координирана от Агенцията, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите членки вследствие на различията в тяхното право и практики, а поради многонационалния характер на операциите може да бъде по-добре постигната на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от ДЕС. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигане на тази цел.
(21)
В съответствие с членове 1 и 2 от Протокол № 22 относно позицията на Дания, приложен към ДЕС и към ДФЕС, Дания не участва в приемането на настоящия регламент и не е обвързана от него, нито от неговото прилагане. Доколкото настоящият регламент представлява развитие на достиженията на правото от Шенген, в срок от шест месеца след вземането на решение от Съвета относно настоящия регламент Дания взема решение, в съответствие с член 4 от посочения протокол, дали да го въведе в националното си право.
(22)
По отношение на Исландия и Норвегия настоящият регламент представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Споразумението, сключено от Съвета на Европейския съюз, от една страна, и Република Исландия и Кралство Норвегия, от друга страна, за асоциирането на последните в процеса на изпълнение, прилагане и развитие на достиженията на правото от Шенген (8), които попадат в областта, посочена в член 1, буква А от Решение 1999/437/ЕО на Съвета (9).
(23)
По отношение на Швейцария настоящият регламент представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Споразумението между Европейския съюз, Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно асоциирането на Конфедерация Швейцария към изпълнението, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген (10), които попадат в областта, посочена в член 1, буква А от Решение 1999/437/ЕО във връзка с член 3 от Решение 2008/146/ЕО на Съвета (11).
(24)
По отношение на Лихтенщайн настоящият регламент представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Протокола между Европейския съюз, Европейската общност, Конфедерация Швейцария и Княжество Лихтенщайн относно присъединяването на Княжество Лихтенщайн към Споразумението между Европейския съюз, Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно асоциирането на Конфедерация Швейцария към изпълнението, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген (12), които попадат в областта, посочена в член 1, буква А от Решение 1999/437/ЕО във връзка с член 3 от Решение 2011/350/ЕС на Съвета (13).
(25)
Настоящият регламент представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген, в които Обединеното кралство не участва в съответствие с Решение 2000/365/ЕО на Съвета (14); следователно Обединеното кралство не участва в неговото приемане и не е обвързано от него, нито от неговото прилагане.
(26)
Настоящият регламент представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген, в които Ирландия не участва в съответствие с Решение 2002/192/ЕО на Съвета (15); следователно Ирландия не участва в неговото приемане и не е обвързана от него, нито от неговото прилагане,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Обхват
Настоящият регламент се прилага за операции по наблюдение на границите, извършвани от държавите членки по техните външни морски граници в контекста на оперативното сътрудничество, координирано от Европейската агенция за управление на оперативното сътрудничество по външните граници на държавите - членки на Европейския съюз.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
1)
„Агенцията“ означава Европейската агенция за управление на оперативното сътрудничество по външните граници на държавите - членки на Европейския съюз, създадена с Регламент (ЕО) № 2007/2004;
2)
„морска операция“ означава съвместна операция, пилотен проект или бърза намеса, провеждани от държавите членки за наблюдение на техните външни морски граници и координирани от Агенцията;
3)
„приемаща държава членка“ означава държава членка, в която се провежда дадена морска операция или от която морската операция е започнала;
4)
„участваща държава членка“ означава държава членка, която участва в морска операция, като предоставя техническо оборудване, служители на граничната охрана, разположени като част от европейските екипи за гранична охрана, или друг подходящ персонал, но която не е приемаща държава членка;
5)
„участващ екип“ означава морски, наземен или въздушен екип под отговорността на приемащата държава членка или на участваща държава членка, който участва в морска операция;
6)
„Международен координационен център“ означава координационната структура, създадена в рамките на приемащата държава членка за координирането на морската операция;
7)
„национален координационен център“ означава националния координационен център, създаден за целите на Европейската система за наблюдение на границите (Eurosur) в съответствие с Регламент (ЕС) № 1052/2013;
8)
„оперативен план“ означава оперативния план, посочен в членове 3а и 8д от Регламент (ЕО) № 2007/2004;
9)
„плавателен съд“ означава всякакъв плавателен съд, включително лодки, надуваеми лодки, плаващи платформи, съдове на въздушна възглавница и хидроплани, които се използват или могат да бъдат използвани в морето;
10)
„плавателен съд без националност“ означава плавателен съд, който е без националност или може да бъде смятан за плавателен съд без националност, ако никоя държава не му е дала право да плава под нейно знаме или ако плава под знамената на две или повече държави, използвайки знамето на едната или на другата според ситуацията;
11)
„Протокол срещу незаконния трафик на мигранти“ означава Протоколът срещу незаконния трафик на мигранти по суша, море и въздух, допълващ Конвенцията на Организацията на обединените нации срещу транснационалната организирана престъпност и подписан в Палермо, Италия, през декември 2000 г.;
12)
„безопасно място“ означава място, където се смята, че спасителните операции са приключили, и където безопасността на живота на спасените лица не е застрашена, където техните основни човешки потребности могат да бъдат задоволени и откъдето може да бъде организирано транспортирането им до следващото или до крайното им местоназначение, като се вземе предвид защитата на основните им права в съответствие с принципа на забрана за връщане;
13)
„център за координация на спасителните дейности“ означава екип, отговарящ за насърчаване на ефикасното организиране на услугите по издирване и спасяване и за координация на провеждането на операциите по издирване и спасяване в рамките на района на издирване и спасяване, както е определен в Международната конвенция за търсене и спасяване по море;
14)
„прилежаща зона“ означава зона, прилежаща към териториалното море съгласно определеното в член 33 от Конвенцията на Организацията на обединените нации по морско право, където е официално обявена;
15)
„крайбрежна държава членка“ означава държава членка, в чието териториално море или прилежаща зона става залавянето.
ГЛАВА II
ОБЩИ ПРАВИЛА
Член 3
Безопасност в морето
Мерките, предприети за целите на морска операция, се провеждат по начин, който при всички случаи гарантира безопасността на заловените или спасените лица, безопасността на участващите екипи или на трети страни.
Член 4
Защита на основните права и принцип на забрана за връщане
1. Никое лице не може, в нарушение на принципа на забрана за връщане, да бъде сваляно на брега, да бъде принуждавано да влиза, да бъде водено или по друг начин предавано на властите на държава, в която, наред с другото, съществува сериозна опасност да му бъде наложено смъртно наказание, да бъде подложено на изтезания, преследване или друго нечовешко или унизително отношение или наказание, или в която съществува заплаха за живота или свободата му поради неговата раса, вероизповедание, националност, сексуална ориентация, принадлежност към определена социална група или политически възгледи; или в която съществува сериозна опасност за такова експулсиране, извеждане или екстрадиране в друга държава в разрез с принципа на забрана за връщане.
2. Когато се разглежда възможността за сваляне на брега в трета държава, в контекста на планирането на морска операция приемащата държава членка, в координация с участващите държави членки и Агенцията, взема предвид общата ситуация в тази трета държава.
Оценката на общата ситуация в дадена трета държава се основава на информация, взета от широк кръг източници, които може да включват други държави членки, органи, служби и агенции на Съюза и съответните международни организации, и може да отразява също наличието на споразумения и проекти в областта на миграцията и убежището, осъществявани в съответствие с правото на Съюза и посредством фондове на Съюза. Тази оценка е част от оперативния план, предоставя се на участващите екипи и се актуализира съобразно необходимостта.
Заловените или спасени лица не могат да бъдат сваляни на брега, принуждавани да влизат, водени или по друг начин предавани на властите на трета държава, когато приемащата държава членка или участващите държави членки знаят или би трябвало да знаят, че тази трета държава участва в практики съгласно описаното в параграф 1.
3. По време на морската операция, преди заловените или спасени лица да бъдат свалени на брега, принудени да влязат, заведени или по друг начин предадени на властите на трета държава и като вземат предвид оценката на общата ситуация в тази трета държава в съответствие с параграф 2, участващите екипи, без да се засяга член 3, използват всички средства за идентифициране на заловените или спасени лица, преценяват личното им положение, уведомяват ги за тяхното местоназначение по начин, който тези лица разбират или за който с основание може да се предположи, че разбират и им дават възможност да изразят всички основания, поради които смятат, че свалянето на брега на предложеното място би било в нарушение на принципа на забрана за връщане.
За тези цели в оперативния план се предоставят допълнителни подробности, включително при необходимост за наличието на брега на медицински лица, устни преводачи, правни консултанти и съответни други експерти на приемащата и участващата държава членка. Във всеки участващ екип има най-малко едно лице, преминало основно обучение за оказване на първа помощ.
Посоченият в член 13 доклад, включва въз основа на осигурената от приемащата и участващата държава членка информация допълнителни подробности за случаите на сваляне на брега в трети държави и относно това по какъв начин всеки елемент от предвидените в първа алинея от настоящия параграф процедури е бил приложен от участващите екипи с оглед да се гарантира спазване на принципа на забрана за връщане.
4. По време на цялата морска операция участващите екипи отчитат специалните нужди на децата, включително на непридружаваните непълнолетни и малолетни лица, жертвите на трафик на хора, лицата, нуждаещи се от спешна медицинска помощ, лицата с увреждания, лицата, нуждаещи се от международна закрила, и другите лица в особено уязвимо положение.
5. Обменът с трети държави на лични данни, получени по време на морска операция за целите на настоящия регламент, се ограничава строго до най-необходимото и се извършва в съответствие с Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (16), Рамково решение 2008/977/ПВР на Съвета (17) и относимите национални разпоредби за защита на данните.
Обменът с трети държави на лични данни по отношение на заловени или спасени лица, получени по време на морска операция, се забранява, когато има сериозен риск от нарушаване на принципа на забрана за връщане.
6. При изпълнението на задълженията си участващите екипи зачитат напълно човешкото достойнство.
7. Настоящият член се прилага за всички мерки, предприети от държавите членки или Агенцията в съответствие с настоящия регламент.
8. Служителите на граничната охрана и други служители, участващи в морска операция, преминават обучение относно съответните разпоредби за основните права, правото за бежанците и международния правен режим за търсене и спасяване в съответствие с член 5, втора алинея от Регламент (ЕО) № 2007/2004.
ГЛАВА III
СПЕЦИАЛНИ ПРАВИЛА
Член 5
Задържане
1. При откриване на плавателен съд, за който съществува подозрение, че превозва лица, които избягват или възнамеряват да избегнат проверките по гранични контролно-пропускателни пунктове, или че участва в незаконен трафик на мигранти по море, участващите екипи се приближават до него, за да го идентифицират и установят националността му, и до предприемането на допълнителни мерки наблюдават плавателния съд от безопасно разстояние, като вземат всички необходими предохранителни мерки. Участващите екипи събират информация за съответния плавателен съд и я съобщават незабавно на Международния координационен център, включително, когато е възможно, информация за състоянието на лицата на борда, по-специално за това дали съществува непосредствена опасност за техния живот или дали има лица, нуждаещи се от спешна медицинска помощ. Международният координационен център предава тази информация на националния координационен център на приемащата държава членка.
2. Когато плавателен съд се готви да навлезе или е навлязъл в териториалното море или в прилежащата зона на държава членка, която не участва в морската операция, участващите екипи събират и съобщават информацията за този плавателен съд на Международния координационен център, който предава тази информация на националния координационен център на съответната държава членка.
3. Участващите екипи събират и съобщават информация за всеки плавателен съд, за който съществува подозрение, че извършва незаконни дейности по море, които са извън обхвата на морската операция, на Международния координационен център, който предава тази информация на националния координационен център на съответната държава членка.
Член 6
Залавяне в териториалното море
1. В териториалното море на приемащата държава членка или съседна участваща държава членка същата държава разрешава на участващите екипи да предприемат една или повече от следните мерки, когато са налице разумни основания да се подозира, че определен плавателен съд може да превозва лица, които възнамеряват да избегнат проверките по граничните контролно-пропускателни пунктове, или се занимава с незаконен трафик на мигранти по море:
а)
изискване на информация и документи относно собствеността, регистрацията и подробности за пътуването на плавателния съд и относно самоличността, гражданството и съответни други данни за лицата на борда, включително дали има лица, нуждаещи се от спешна медицинска помощ, и уведомяване на лицата на борда, че може да не им бъде разрешено да преминат границата;
б)
спиране, качване на борда и претърсване на плавателния съд, на товара и лицата на борда, както и разпитване на тези лица, и уведомяването им, че лицата, управляващи плавателния съд, могат да бъдат подведени под отговорност за улесняване на пътуването.
2. Ако бъде намерено доказателство, потвърждаващо това подозрение, въпросната приемаща държава членка или съседна участваща държава членка може да разреши на участващите екипи да предприемат една или повече от следните мерки:
а)
задържане на плавателния съд и на лицата на борда;
б)
отправяне на заповед към плавателния съд да промени курса си към напускане на териториалното море или прилежащата зона или към местоназначение, различно от териториалното море или прилежащата зона, включително придружаване на плавателния съд или оставане в близост до него, докато не бъде потвърдено, че плавателният съд се придържа към зададения курс;
в)
отвеждане на плавателния съд или на лицата на борда до крайбрежната държава членка в съответствие с оперативния план.
3. Всяка мярка, предприета в съответствие с параграф 1 или 2, трябва да е пропорционална и да не надхвърля необходимото за постигане на целите на настоящия член.
4. За целите на параграфи 1 и 2 приемащата държава членка инструктира участващия екип по подходящ начин чрез Международния координационен център.
Участващият екип информира приемащата държава членка чрез Международния координационен център, когато капитанът на плавателния съд иска да бъде уведомен дипломатически служител или консулско длъжностно лице на държавата на знамето.
5. Когато има разумни основания за подозрение, че плавателен съд без националност превозва лица, които имат намерение да избегнат проверките по граничните контролно-пропускателни пунктове, или извършва незаконен трафик на мигранти по море, приемащата държава членка или съседната участваща държава членка, в чието териториално море е задържан плавателният съд без националност, разрешава една или повече от мерките, предвидени в параграф 1, и може да разреши една или повече от мерките, предвидени в параграф 2. Приемащата държава членка инструктира участващия екип по подходящ начин чрез Международния координационен център.
6. Всички оперативни дейности в териториалното море на държава членка, която не участва в морската операция, се извършват в съответствие с разрешението на тази държава членка. Приемащата държава членка инструктира участващия екип чрез Международния координационен център въз основа на курса на действие, разрешен от тази държава членка.
Член 7
Залавяне в открито море
1. В открито море, когато са налице разумни основания да се подозира, че даден плавателен съд извършва незаконен трафик на мигранти по море, участващите екипи предприемат една или повече от следните мерки, при условие че получат разрешение от държавата на знамето в съответствие с Протокола срещу незаконния трафик на мигранти и според случая - националното и международното право:
а)
изискване на информация и документи относно собствеността, регистрацията и подробности за пътуването на плавателния съд и относно самоличността, гражданството и съответни други данни за лицата на борда, включително дали има лица, нуждаещи се от спешна медицинска помощ;
б)
спиране, качване на борда и претърсване на плавателния съд, на товара и лицата на борда, както и разпитване на тези лица, и уведомяването им, че лицата, управляващи плавателния съд, могат да бъдат подведени под отговорност за улесняване на пътуването.
2. Ако бъдат намерени доказателства, потвърждаващи това подозрение, участващите екипи може да предприемат една или повече от следните мерки, при условие че получат разрешение от държавата на знамето, в съответствие с Протокола срещу незаконния трафик на мигранти и според случая - националното и международното право:
а)
задържане на плавателния съд и на лицата на борда;
б)
предупреждаване и отправяне на заповед към плавателния съд да не навлиза в териториалното море или прилежащата зона и при необходимост - отправяне на искане към плавателния съд да промени курса си към местоназначение, различно от териториалното море или прилежащата зона;
в)
отвеждане на плавателния съд или на лицата на борда до трета държава или предаване по друг начин на плавателния съд или на лицата на борда на органите на трета държава;
г)
отвеждане на плавателния съд или на лицата на борда до приемащата държава членка или до съседна участваща държава членка.
3. Всяка мярка, предприета в съответствие с параграф 1 или 2, трябва да е пропорционална и да не надхвърля необходимото за постигане на целите на настоящия член.
4. За целите на параграфи 1 и 2 приемащата държава членка инструктира участващия екип по подходящ начин чрез Международния координационен център.
5. Когато плавателният съд плава под знамето на приемащата държава членка или на участваща държава членка или носи обозначение за регистрация в приемащата държава членка или в участваща държава членка, тази държава членка, след потвърждаване на националността на плавателния съд, може да разреши една или повече от мерките, предвидени в параграфи 1 и 2. В такъв случай приемащата държава членка инструктира участващия екип по подходящ начин чрез Международния координационен център.
6. Ако плавателният съд плава под знамето на държава членка, която не участва в морската операция, или на трета държава, или ако носи обозначение за регистрация в държава членка, която не участва в морската операция, или в трета държава, приемащата държава членка или участваща държава членка, в зависимост от това чий участващ екип е задържал този плавателен съд, уведомява държавата на знамето, иска потвърждаване на регистрацията и ако националността бъде потвърдена, отправя искане към държавата на знамето да предприеме действия за прекратяване използването на нейния плавателен съд за незаконен трафик на мигранти. Ако държавата на знамето не желае или не може да направи това пряко или с помощта на държавата членка, към която принадлежи участващият екип, тази държава членка иска от държавата на знамето разрешение да предприеме някоя от мерките, установени в параграфи 1 и 2. Приемащата държава членка или участващата държава членка уведомява Международния координационен център за всяка комуникация с държавата на знамето и за планираните действия или мерки, разрешени от държавата на знамето. В такъв случай приемащата държава членка инструктира участващия екип по подходящ начин чрез Международния координационен център.
7. Когато, макар да плава под чуждо знаме или да отказва да покаже знамето си, има разумни основания да се подозира, че всъщност плавателният съд е със същата националност като тази на участващ екип, този участващ екип проверява правото на плавателния съд да плава под това знаме. За тази цел той може да се доближи до плавателния съд, за който съществуват подозрения. Ако подозренията останат, екипът може да извърши по-нататъшно обследване на борда на плавателния съд, като действа с нужното внимание.
8. Когато, макар да плава под чуждо знаме или да отказва да покаже знамето си, има разумни основания да се подозира, че всъщност плавателният съд е с националността на приемащата държава членка или на участваща държава членка, участващият екип проверява правото на плавателния съд да плава под нейното знаме.
9. Ако в случаите, посочени в параграф 7 или 8, подозренията относно националността на плавателния съд се потвърдят, тази приемаща държава членка или участваща държава членка може да разреши една или повече от мерките, предвидени в параграфи 1 и 2. В такъв случай приемащата държава членка инструктира участващия екип по подходящ начин чрез Международния координационен център.
10. До получаване на разрешение от държавата на знамето или в отсъствието на такова плавателният съд се наблюдава от безопасно разстояние. Не се предприемат никакви други мерки без изричното разрешение на държавата на знамето освен необходимите за отстраняване на непосредствена опасност за човешки живот или такива, които произтичат от съответни двустранни или многостранни споразумения.
11. Когато са налице разумни основания да се подозира, че плавателен съд без националност извършва незаконен трафик на мигранти по море, участващият екип може да се качи на борда на плавателния съд и да го претърси, за да удостовери липсата на националност. Ако бъде намерено доказателство, потвърждаващо това подозрение, участващият екип уведомява приемащата държава членка, която може да предприеме, пряко или с помощта на държавата членка, към която принадлежи участващият екип, по-нататъшни подходящи мерки, както е предвидено в параграфи 1 и 2, в съответствие с националното и международното право.
12. Държава членка, чийто участващ екип е предприел мярка в съответствие с параграф 1, незабавно уведомява държавата на знамето за резултатите от тази мярка.
13. Националният служител, представляващ приемащата държава членка или участваща държава членка в Международния координационен център, отговаря за улесняването на комуникацията със съответните органи на тази държава членка в усилията за получаване на разрешение да се извърши проверка на правото на плавателен съд да плава под нейното знаме или за предприемане на някоя от мерките, посочени в параграфи 1 и 2.
14. Когато основанията за подозрение, че даден плавателен съд извършва незаконен трафик на мигранти в открито море, се окажат неоснователни или когато участващият екип няма компетентност за действие, но продължава да съществува основателно подозрение, че плавателният съд превозва лица, които възнамеряват да достигнат до границата на държава членка и да избегнат проверките на гранично-пропускателните пунктове, този плавателен съд продължава да бъде наблюдаван. Международният координационен център съобщава информацията за този плавателен съд на националния координационен център на държавите членки, към които той се е насочил.
Член 8
Залавяне в прилежащата зона
1. В прилежащата зона на приемащата държава членка или на съседна участваща държава членка, мерките, предвидени в член 6, параграфи 1 и 2, се предприемат в съответствие с тези параграфи и с параграфи 3 и 4 от същия член. Разрешението, посочено в член 6, параграфи 1 и 2, може да бъде дадено само за мерки, които са необходими за предотвратяването на нарушение на съответните законови и подзаконови разпоредби в рамките на територията или териториалното море на тази държава членка.
2. Мерките, предвидени в член 6, параграфи 1 и 2, не се предприемат в прилежащата зона на държава членка, която не участва в морската операция, без разрешение на тази държава членка. Международният координационен център се уведомява за всяка комуникация с тази държава членка и за последващите действия, които са разрешени от тази държава членка. Ако тази държава членка не даде разрешение и ако съществуват разумни основания за подозрение, че плавателният съд превозва лица, които възнамеряват да достигнат границата на държава членка, се прилага член 7, параграф 14.
3. Когато плавателен съд без националност преминава транзитно през прилежащата зона, се прилага член 7, параграф 11.
Член 9
Ситуации на издирване и спасяване
1. Държавите членки спазват задължението за оказване на помощ на всеки бедстващ в морето плавателен съд или лице и по време на морска операция те правят необходимото техните участващи екипи да спазват това задължение в съответствие с международното право и зачитането на основните права. Екипите оказват помощ независимо от националността или статута на лицето или обстоятелствата, при които то е открито.
2. За целите на справяне със ситуации на издирване и спасяване, които може да възникнат по време на морска операция, в оперативния план се съдържат, в съответствие с относимото международно право, включително правото в областта на издирването и спасяването, най-малко следните разпоредби:
а)
когато в хода на морска операция участващите екипи имат основания да смятат, че са изправени пред състояние на несигурност, тревога или бедствие по отношение на даден плавателен съд или което и да е лице на борда, те предават незабавно цялата налична информация на центъра за координация на спасителните дейности, отговорен за района на издирване и спасяване, в който възниква ситуацията, и се поставят на разположение на този център за координация на спасителните дейности;
б)
участващите екипи информират Международния координационен център във възможно най-кратък срок за всеки контакт с центъра за координация на спасителните дейности и за действията, предприети от тях;
в)
плавателен съд или лицата на борда се считат за намиращи се в състояние на несигурност, по-конкретно когато:
i)
лицето е обявено за изчезнало или плавателният съд закъснява; или
ii)
лицето или плавателният съд не са се появили на очакваното място или не е представен доклад за безопасност;
г)
плавателен съд или лицата на борда се считат за намиращи се в състояние на тревога, по-конкретно когато:
i)
след ситуация на несигурност опитите за установяване на контакт с лицето или плавателния съд са се провалили, а запитванията, отправени към други подходящи източници, са били безуспешни; или
ii)
е получена информация, която показва, че оперативната ефективност на плавателния съд е нарушена, но не до степен, при която е вероятно настъпването на бедствено положение;
д)
плавателен съд или лицата на борда се считат за намиращи се в състояние на бедствие, по-конкретно когато:
i)
е получена сигурна информация, че лицето или плавателният съд се намира в опасност и се нуждае от незабавна помощ; или
ii)
след състояние на тревога по-нататъшните безуспешни опити за установяване на контакт с лицето или плавателния съд и по-широкомащабните безуспешни запитвания сочат вероятно наличие на бедствено положение; или
iii)
е получена информация, която показва, че оперативната ефективност на плавателния съд е била нарушена до степен, при която е вероятно настъпването на бедствено положение;
е)
с цел да се прецени дали даден плавателен съд е в състояние на несигурност, тревога или бедствие, участващите екипи вземат под внимание и предават цялата съответна информация и наблюдения на отговорния център за координация на спасителните дейности, включително информация относно:
i)
наличието на искане за помощ, въпреки че такова искане не е единственият фактор, за да се приеме, че е налице бедствено положение;
ii)
плавателната годност на плавателния съд и вероятността той да не достигне крайното си местоназначение;
iii)
броя лица на борда с оглед на вида на плавателния съд и неговото състояние;
iv)
наличието на необходимите за достигане до брега запаси като гориво, вода и храна;
v)
присъствието на квалифициран екипаж и команден състав на плавателния съд;
vi)
наличието на оборудване за безопасност и на навигационно и комуникационно оборудване и неговия капацитет;
vii)
присъствието на лица на борда, нуждаещи се от спешна медицинска помощ;
viii)
наличието на починали лица на борда;
ix)
присъствието на бременни жени или на деца на борда;
x)
метеорологичните условия и условията за корабоплаване, включително прогнозите за тези условия;
ж)
в очакване на инструкции от центъра за координация на спасителните дейности участващите екипи предприемат всички подходящи мерки за гарантиране на безопасността на съответните лица;
з)
когато плавателен съд се смята за намиращ се в положение на несигурност, тревога или бедствие, но лицата на борда отказват да приемат помощ, участващият екип уведомява отговорния център за координация на спасителните дейности и следва указанията му. Участващият екип продължава да полага дължимата грижа, като наблюдава плавателния съд и предприема всички необходими мерки за гарантиране на безопасността на засегнатите лица, като същевременно избягва да предприема каквито и да е действия, които биха могли да влошат ситуацията или да увеличат риска от нараняване или загуба на човешки живот;
и)
когато центърът за координация на спасителните дейности на трета държава, отговарящ за района на търсене и спасяване, не реагира на информацията, предадена от участващия екип, екипът се свързва с центъра за координация на спасителните дейности на приемащата държава членка, освен ако същият участващ екип не прецени, че друг международно признат център за координация на спасителните дейности е в състояние по-добре да поеме координацията на ситуацията, свързана с търсенето и спасяването.
Оперативният план може да съдържа подробности, съобразени с особеностите на съответната морска операция.
3. Когато ситуацията на търсене и спасяване е приключила, участващият екип, след консултация с Международния координационен център, възобновява морската операция.
Член 10
Сваляне на брега
1. В съответствие с международното право и при зачитане на основните права оперативният план съдържа най-малко следните условия за сваляне на брега на заловените или спасени при морска операция лица:
а)
в случай на залавяне в териториалното море или в прилежащата зона, както е посочено в член 6, параграф 1, 2 или 6 или в член 8, параграф 1 или 2, свалянето на брега се осъществява в крайбрежната държава членка, без да се засяга член 6, параграф 2, буква б);
б)
в случай на залавяне в открито море, както е предвидено в член 7, свалянето на брега може да се извърши в третата държава, от която се предполага, че е отпътувал плавателният съд. Ако това не е възможно, тогава свалянето на брега се осъществява в приемащата държава членка;
в)
в случай на ситуации на търсене и спасяване, както е предвидено в член 9, и без да се засяга отговорността на центъра за координация на спасителните дейности, приемащата държава членка и участващите държави членки си сътрудничат с отговорния център за координация на спасителните дейности с цел определяне на безопасно място, а когато отговорният център за координация на спасителните дейности определи такова безопасно място, вземат необходимите мерки свалянето на брега на спасените лица да се извърши бързо и ефективно.
Ако не е възможно участващият екип да бъде освободен от задължението си по член 9, параграф 1 възможно най-бързо, като се отчита безопасността на спасените лица и на самия участващ екип, на екипа се разрешава да свали на брега спасените лица в приемащата държава членка.
Тези условия за сваляне на брега не пораждат задължения за държавите членки, които не участват в морската операция, освен в случай че те изрично предоставят разрешение за предприемане на мерки в тяхното териториално море или прилежаща зона в съответствие с член 6, параграф 6 или член 8, параграф 2.
Оперативният план може да съдържа подробности, съобразени с особеностите на съответната морска операция.
2. Участващите екипи информират Международния координационен център за присъствието на лица по смисъла на член 4 и Международният координационен център предава тази информация до компетентните национални органи на държавата, в която се извършва свалянето на брега.
Оперативният план съдържа данните за контакт на тези компетентни национални органи, които предприемат подходящи последващи действия.
Член 11
Изменение на Регламент (ЕО) № 2007/2004
В края на буква й) съответно от член 3а, параграф 1 и член 8д, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 2007/2004 се добавя следното изречение:
„В това отношение оперативният план се установява в съответствие с Регламент (ЕС) № 656/2014 на Европейския парламент и на Съвета (18);
Член 12
Механизми за солидарност
1. Държава членка, която е изправена пред ситуация на спешен и извънреден натиск на външната си граница, може да отправя искане:
а)
за разполагане на европейски екипи за гранична охрана в съответствие с член 8а от Регламент (ЕО) № 2007/2004 за предоставяне на бърза оперативна помощ на тази държава членка;
б)
към Агенцията за техническа и оперативна помощ в съответствие с член 8 от Регламент (ЕО) № 2007/2004 с цел да получи помощ по въпроси, свързани с координацията между държавите членки и/или разполагането на експерти с цел оказване на помощ на компетентните национални органи;
в)
за спешна помощ съгласно член 14 от Регламент (ЕС) № 515/2014 на Европейския парламент и на Съвета (19) за посрещане на неотложни и специфични нужди в случай на извънредна ситуация.
2. Държава членка, изложена на миграционен натиск, който подлага на извънредно натоварване местата за настаняване на мигрантите и системите за убежище на тази държава, може да отправи искане:
а)
към Европейската служба за подкрепа в областта на убежището - за разполагане на екип за подкрепа в областта на убежището в съответствие с член 13 от Регламент (ЕС) № 439/2010 на Европейския парламент и на Съвета (20) за предоставяне на експертни знания, по-специално във връзка с услугите за устен превод, информация относно държавите на произход и познания в областта на обработката и управлението на делата за убежище;
б)
за спешна помощ съгласно член 21 от Регламент (ЕС) № 516/2014 на Европейския парламент и на Съвета (21) с оглед на спешните и специфични потребности в случай на извънредна ситуация.
Член 13
Доклад
1. Агенцията представя доклад на Европейския парламент, Съвета и Комисията относно практическото прилагане на настоящия регламент до 18 юли 2015 г. и всяка година след това.
2. Докладът включва описание на процедурите, въведени от Агенцията за прилагане на настоящия регламент по време на морски операции, заедно с информация относно практическото прилагане на настоящия регламент, включително подробна информация относно съответствието с основните права и въздействието върху тях, както и всякакви евентуални инциденти, които може да са възникнали.
ГЛАВА IV
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 14
Действие на Решение 2010/252/ЕС
Решение 2010/252/ЕС престава да поражда действие, считано от датата на влизане в сила на настоящия регламент.
Член 15
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко в държавите членки в съответствие с Договорите.
Съставено в Брюксел на 15 май 2014 година.
REGULATION (EU) No 656/2014 OF THE EUROPEAN PARLIAMENT AND OF THE COUNCIL
of 15 May 2014
establishing rules for the surveillance of the external sea borders in the context of operational cooperation coordinated by the European Agency for the Management of Operational Cooperation at the External Borders of the Member States of the European Union
THE EUROPEAN PARLIAMENT AND THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION,
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union, and in particular point (d) of Article 77(2) thereof,
Having regard to the proposal from the European Commission,
After transmission of the draft legislative act to the national parliaments,
Acting in accordance with the ordinary legislative procedure (1),
Whereas:
(1)
The objective of Union policy in the field of the Union external borders is to ensure the efficient monitoring of the crossing of external borders including through border surveillance, while contributing to ensuring the protection and saving of lives. The purpose of border surveillance is to prevent unauthorised border crossings, to counter cross-border criminality and to apprehend or take other measures against those persons who have crossed the border in an irregular manner. Border surveillance should be effective in preventing and discouraging persons from circumventing the checks at border crossing points. To this end, border surveillance is not limited to the detection of attempts at unauthorised border crossings but equally extends to steps such as intercepting vessels suspected of trying to gain entry to the Union without submitting to border checks, as well as arrangements intended to address situations such as search and rescue that may arise during a border surveillance operation at sea and arrangements intended to bring such an operation to a successful conclusion.
(2)
The policies of the Union in border management, asylum and immigration and their implementation should be governed by the principle of solidarity and fair sharing of responsibility between the Member States pursuant to Article 80 of the Treaty on the Functioning of the European Union (TFEU). Wherever necessary, Union acts adopted in the framework of those policies are to contain appropriate measures to give effect to that principle and promote burden-sharing including through the transfer, on a voluntary basis, of beneficiaries of international protection.
(3)
The scope of application of this Regulation should be limited to border surveillance operations carried out by Member States at their external sea borders in the context of operational cooperation coordinated by the European Agency for the Management of Operational Cooperation at the External Borders of the Member States of the European Union (‘the Agency’) established by Council Regulation (EC) No 2007/2004 (2). Investigative and punitive measures are governed by national criminal law and the existing instruments of mutual legal assistance in the field of judicial cooperation in criminal matters in the Union.
(4)
The Agency is responsible for the coordination of operational cooperation between Member States in the field of management of the external borders, including as regards border surveillance. The Agency is also responsible for assisting Member States in circumstances requiring increased technical assistance at the external borders, taking into account the fact that some situations may involve humanitarian emergencies and rescue at sea. Specific rules with regard to border surveillance activities carried out by maritime, land and aerial units of one Member State at the sea border of other Member States or on the high seas in the context of operational cooperation coordinated by the Agency are necessary to further strengthen such cooperation.
(5)
Cooperation with neighbouring third countries is crucial to prevent unauthorised border crossings, to counter cross-border criminality and to avoid loss of life at sea. In accordance with Regulation (EC) No 2007/2004 and insofar as full respect for the fundamental rights of migrants is ensured, the Agency may cooperate with the competent authorities of third countries, in particular as regards risk analysis and training, and should facilitate operational cooperation between Member States and third countries. When cooperation with third countries takes place on the territory or the territorial sea of those countries, the Member States and the Agency should comply with norms and standards at least equivalent to those set by Union law.
(6)
The European Border Surveillance System (Eurosur) established by Regulation (EU) No 1052/2013 of the European Parliament and of the Council (3) aims to strengthen the information exchange and operational cooperation between Member States and with the Agency. That is to ensure that the situational awareness and reaction capability of Member States improves considerably, also with the support of the Agency, for the purposes of detecting, preventing and combating illegal immigration and cross-border crime and contributing to ensuring the protection and saving the lives of migrants at their external borders. When coordinating border surveillance operations, the Agency should provide Member States with information and analysis concerning those operations in accordance with that Regulation.
(7)
This Regulation replaces Council Decision 2010/252/EU (4) which was annulled by the Court of Justice of the European Union (‘the Court’) by its judgment of 5 September 2012 in Case C-355/10. In that judgment, the Court maintained the effects of Decision 2010/252/EU until the entry into force of new rules. Therefore, as of the day of entry into force of this Regulation, that Decision ceases to produce effects.
(8)
During border surveillance operations at sea, Member States should respect their respective obligations under international law, in particular the United Nations Convention on the Law of the Sea, the International Convention for the Safety of Life at Sea, the International Convention on Maritime Search and Rescue, the United Nations Convention against Transnational Organized Crime and its Protocol against the Smuggling of Migrants by Land, Sea and Air, the United Nations Convention relating to the Status of Refugees, the European Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms, the International Covenant on Civil and Political Rights, the United Nations Convention against Torture and Other Cruel, Inhuman or Degrading Treatment or Punishment, the United Nations Convention on the Rights of the Child and other relevant international instruments.
(9)
When coordinating border surveillance operations at sea, the Agency should fulfil its tasks in full compliance with relevant Union law, including the Charter of Fundamental Rights of the European Union (‘the Charter’), and relevant international law, in particular that referred to in recital 8.
(10)
In accordance with Regulation (EC) No 562/2006 of the European Parliament and of the Council (5) and general principles of Union law, any measure taken in the course of a surveillance operation should be proportionate to the objectives pursued, non-discriminatory and should fully respect human dignity, fundamental rights and the rights of refugees and asylum seekers, including the principle of non-refoulement. Member States and the Agency are bound by the provisions of the asylum acquis, and in particular of Directive 2013/32/EU of the European Parliament and of the Council (6) with regard to applications for international protection made in the territory, including at the border, in the territorial waters or in the transit zones of Member States.
(11)
The application of this Regulation should be without prejudice to Directive 2011/36/EU of the European Parliament and the Council (7), in particular as regards assistance to be given to victims of trafficking in human beings.
(12)
This Regulation should be applied in full compliance with the principle of non-refoulement as defined in the Charter and as interpreted by the case-law of the Court and of the European Court of Human Rights. In accordance with that principle, no person should be disembarked in, forced to enter, conducted to or otherwise handed over to the authorities of a country where, inter alia, there is a serious risk that he or she would be subjected to the death penalty, torture, persecution or other inhuman or degrading treatment or punishment, or where his or her life or freedom would be threatened on account of his or her race, religion, nationality, sexual orientation, membership of a particular social group or political opinion, or from which there is a serious risk of an expulsion, removal or extradition to another country in contravention of the principle of non-refoulement.
(13)
The possible existence of an arrangement between a Member State and a third country does not absolve Member States from their obligations under Union and international law, in particular as regards compliance with the principle of non-refoulement, whenever they are aware or ought to be aware that systemic deficiencies in the asylum procedure and in the reception conditions of asylum seekers in that third country amount to substantial grounds for believing that the asylum seeker would face a serious risk of being subjected to inhuman or degrading treatment or where they are aware or ought to be aware that that third country engages in practices in contravention of the principle of non-refoulement.
(14)
During a border surveillance operation at sea, a situation may occur where it will be necessary to render assistance to persons found in distress. In accordance with international law, every State must require the master of a vessel flying its flag, in so far as he can do so without serious danger to the vessel, the crew or the passengers, to render assistance without delay to any person found at sea in danger of being lost and to proceed with all possible speed to the rescue of persons in distress. Such assistance should be provided regardless of the nationality or status of the persons to be assisted or of the circumstances in which they are found. The shipmaster and crew should not face criminal penalties for the sole reason of having rescued persons in distress at sea and brought them to a place of safety.
(15)
The obligation to render assistance to persons found in distress should be fulfilled by Member States in accordance with the applicable provisions of international instruments governing search and rescue situations and in accordance with requirements concerning the protection of fundamental rights. This Regulation should not affect the responsibilities of search and rescue authorities, including for ensuring that coordination and cooperation is conducted in such a way that the persons rescued can be delivered to a place of safety.
(16)
When the operational area of a sea operation includes the search and rescue region of a third country, the establishment of communication channels with the search and rescue authorities of that third country should be sought when planning a sea operation, thereby ensuring that those authorities will be able to respond to search and rescue cases developing within their search and rescue region.
(17)
Pursuant to Regulation (EC) No 2007/2004, border surveillance operations coordinated by the Agency are conducted in accordance with an operational plan. Accordingly, as regards sea operations, the operational plan should include specific information on the application of the relevant jurisdiction and legislation in the geographical area where the joint operation, pilot project or rapid intervention takes place, including references to Union and international law regarding interception, rescue at sea and disembarkation. The operational plan should be established in accordance with the provisions of this Regulation governing interception, rescue at sea and disembarkation in the context of border surveillance operations at sea coordinated by the Agency and having regard to the particular circumstances of the operation concerned. The operational plan should include procedures ensuring that persons with international protection needs, victims of trafficking in human beings, unaccompanied minors and other vulnerable persons are identified and provided with appropriate assistance, including access to international protection.
(18)
The practice under Regulation (EC) No 2007/2004 is that for each sea operation, a coordination structure is established within the host Member State, composed of officers from the host Member State, guest officers and representatives of the Agency, including the Coordinating Officer of the Agency. This coordination structure, usually called International Coordination Centre, should be used as a channel for communication between the officers involved in the sea operation and the authorities concerned.
(19)
This Regulation respects the fundamental rights and observes the principles recognised by Articles 2 and 6 of the Treaty on European Union (TEU) and by the Charter, in particular respect for human dignity, the right to life, the prohibition of torture and of inhuman or degrading treatment or punishment, the prohibition of trafficking in human beings, the right to liberty and security, the right to the protection of personal data, the right to asylum and to protection against removal and expulsion, the principles of non-refoulement and non-discrimination, the right to an effective remedy and the rights of the child. This Regulation should be applied by Member States and the Agency in accordance with those rights and principles.
(20)
Since the objective of this Regulation, namely to adopt specific rules for the surveillance of the sea borders by border guards operating under the coordination of the Agency, cannot be sufficiently achieved by the Member States due to the differences in their laws and practices, but can rather, by reason of the multinational character of the operations, be better achieved at Union level, the Union may adopt measures, in accordance with the principle of subsidiarity as set out in Article 5 TEU. In accordance with the principle of proportionality, as set out in that Article, this Regulation does not go beyond what is necessary in order to achieve that objective.
(21)
In accordance with Articles 1 and 2 of Protocol No 22 on the position of Denmark, annexed to the TEU and to the TFEU, Denmark is not taking part in the adoption of this Regulation and is not bound by it or subject to its application. Given that this Regulation builds upon the Schengen acquis, Denmark shall, in accordance with Article 4 of that Protocol, decide within a period of six months after the Council has decided on this Regulation whether it will implement it in its national law.
(22)
As regards Iceland and Norway, this Regulation constitutes a development of the provisions of the Schengen acquis within the meaning of the Agreement concluded by the Council of the European Union and the Republic of Iceland and the Kingdom of Norway concerning the latters’ association with the implementation, application and development of the Schengen acquis (8) which fall within the area referred to in Article 1, point A, of Council Decision 1999/437/EC (9).
(23)
As regards Switzerland, this Regulation constitutes a development of the provisions of the Schengen acquis within the meaning of the Agreement between the European Union, the European Community and the Swiss Confederation on the Swiss Confederation’s association with the implementation, application and development of the Schengen acquis (10) which fall within the area referred to in Article 1, point A, of Decision 1999/437/EC read in conjunction with Article 3 of Council Decision 2008/146/EC (11).
(24)
As regards Liechtenstein, this Regulation constitutes a development of the provisions of the Schengen acquis within the meaning of the Protocol between the European Union, the European Community, the Swiss Confederation and the Principality of Liechtenstein on the accession of the Principality of Liechtenstein to the Agreement between the European Union, the European Community and the Swiss Confederation on the Swiss Confederation’s association with the implementation, application and development of the Schengen acquis (12), which fall within the area referred to in Article 1, point A, of Decision 1999/437/EC read in conjunction with Article 3 of Council Decision 2011/350/EU (13).
(25)
This Regulation constitutes a development of the provisions of the Schengen acquis in which the United Kingdom does not take part, in accordance with Council Decision 2000/365/EC (14); the United Kingdom is therefore not taking part in its adoption and is not bound by it or subject to its application.
(26)
This Regulation constitutes a development of the provisions of the Schengen acquis in which Ireland does not take part, in accordance with Council Decision 2002/192/EC (15); Ireland is therefore not taking part in its adoption and is not bound by it or subject to its application,
HAVE ADOPTED THIS REGULATION:
CHAPTER I
GENERAL PROVISIONS
Article 1
Scope
This Regulation shall apply to border surveillance operations carried out by Member States at their external sea borders in the context of operational cooperation coordinated by the European Agency for the Management of Operational Cooperation at the External Borders of the Member States of the European Union.
Article 2
Definitions
For the purposes of this Regulation the following definitions shall apply:
(1)
‘Agency’ means the European Agency for the Management of Operational Cooperation at the External Borders of the Member States of the European Union established by Regulation (EC) No 2007/2004;
(2)
‘sea operation’ means a joint operation, pilot project or rapid intervention carried out by Member States for the surveillance of their external sea borders under the coordination of the Agency;
(3)
‘host Member State’ means a Member State in which a sea operation takes place or from which it is launched;
(4)
‘participating Member State’ means a Member State which participates in a sea operation by providing technical equipment, border guards deployed as part of the European Border Guard Teams or other relevant staff but which is not a host Member State;
(5)
‘participating unit’ means a maritime, land or aerial unit under the responsibility of the host Member State or of a participating Member State that takes part in a sea operation;
(6)
‘International Coordination Centre’ means the coordination structure established within the host Member State for the coordination of a sea operation;
(7)
‘National Coordination Centre’ means the national coordination centre established for the purposes of the European Border Surveillance System (Eurosur) in accordance with Regulation (EU) No 1052/2013;
(8)
‘operational plan’ means the operational plan referred to in Article 3a and Article 8e of Regulation (EC) No 2007/2004;
(9)
‘vessel’ means any type of water craft, including boats, dinghies, floating platforms, non-displacement craft and seaplanes, used or capable of being used at sea;
(10)
‘stateless vessel’ means a vessel without nationality or assimilated to a vessel without nationality when the vessel has not been granted by any State the right to fly its flag or when it sails under the flags of two or more States, using them according to convenience;
(11)
‘Protocol against the Smuggling of Migrants’ means the Protocol against the Smuggling of Migrants by Land, Sea and Air, supplementing the United Nations Convention against Transnational Organised Crime signed in Palermo, Italy in December 2000;
(12)
‘place of safety’ means a location where rescue operations are considered to terminate and where the survivors’ safety of life is not threatened, where their basic human needs can be met and from which transportation arrangements can be made for the survivors’ next destination or final destination, taking into account the protection of their fundamental rights in compliance with the principle of non-refoulement;
(13)
‘Rescue Coordination Centre’ means a unit responsible for promoting efficient organisation of search and rescue services and for coordinating the conduct of search and rescue operations within a search and rescue region as defined in the International Convention on Maritime Search and Rescue;
(14)
‘contiguous zone’ means a zone contiguous to the territorial sea as defined in Article 33 of the United Nations Convention on the Law of the Sea, where formally proclaimed;
(15)
‘coastal Member State’ means a Member State in whose territorial sea or contiguous zone an interception takes place.
CHAPTER II
GENERAL RULES
Article 3
Safety at sea
Measures taken for the purpose of a sea operation shall be conducted in a way that, in all instances, ensures the safety of the persons intercepted or rescued, the safety of the participating units or that of third parties.
Article 4
Protection of fundamental rights and the principle of non-refoulement
1. No person shall, in contravention of the principle of non-refoulement, be disembarked in, forced to enter, conducted to or otherwise handed over to the authorities of a country where, inter alia, there is a serious risk that he or she would be subjected to the death penalty, torture, persecution or other inhuman or degrading treatment or punishment, or where his or her life or freedom would be threatened on account of his or her race, religion, nationality, sexual orientation, membership of a particular social group or political opinion, or from which there is a serious risk of an expulsion, removal or extradition to another country in contravention of the principle of non-refoulement.
2. When considering the possibility of disembarkation in a third country, in the context of planning a sea operation, the host Member State, in coordination with participating Member States and the Agency, shall take into account the general situation in that third country.
The assessment of the general situation in a third country shall be based on information derived from a broad range of sources, which may include other Member States, Union bodies, offices and agencies, and relevant international organisations and it may take into account the existence of agreements and projects on migration and asylum carried out in accordance with Union law and through Union funds. That assessment shall be part of the operational plan, shall be provided to the participating units and shall be updated as necessary.
Intercepted or rescued persons shall not be disembarked, forced to enter, conducted to or otherwise handed over to the authorities of a third country when the host Member State or the participating Member States are aware or ought to be aware that that third country engages in practices as described in paragraph 1.
3. During a sea operation, before the intercepted or rescued persons are disembarked in, forced to enter, conducted to or otherwise handed over to the authorities of a third country and taking into account the assessment of the general situation in that third country in accordance with paragraph 2, the participating units shall, without prejudice to Article 3, use all means to identify the intercepted or rescued persons, assess their personal circumstances, inform them of their destination in a way that those persons understand or may reasonably be presumed to understand and give them an opportunity to express any reasons for believing that disembarkation in the proposed place would be in violation of the principle of non-refoulement.
For those purposes, further details shall be provided for in the operational plan including, when necessary, the availability of shore-based medical staff, interpreters, legal advisers and other relevant experts of the host and participating Member States. Each participating unit shall include at least one person with basic first aid training.
The report referred to in Article 13 shall, based on information that shall be provided by the host and participating Member States, include further details on cases of disembarkation in third countries and how each element of the procedures laid down in the first subparagraph of this paragraph was applied by the participating units to ensure compliance with the principle of non-refoulement.
4. Throughout a sea operation, the participating units shall address the special needs of children, including unaccompanied minors, victims of trafficking in human beings, persons in need of urgent medical assistance, disabled persons, persons in need of international protection and other persons in a particularly vulnerable situation.
5. Any exchange with third countries of personal data obtained during a sea operation for the purposes of this Regulation shall be strictly limited to what is absolutely necessary and shall be carried out in accordance with Directive 95/46/EC of the European Parliament and of the Council (16), Council Framework Decision 2008/977/JHA (17) and relevant national provisions on data protection.
The exchange with third countries of personal data regarding intercepted or rescued persons obtained during a sea operation shall be prohibited where there is a serious risk of contravention of the principle of non-refoulement.
6. Participating units shall, in the performance of their duties, fully respect human dignity.
7. This Article shall apply to all measures taken by Member States or the Agency in accordance with this Regulation.
8. Border guards and other staff participating in a sea operation shall be trained with regard to relevant provisions of fundamental rights, refugee law and the international legal regime of search and rescue in accordance with the second paragraph of Article 5 of Regulation (EC) No 2007/2004.
CHAPTER III
SPECIFIC RULES
Article 5
Detection
1. Upon detection, the participating units shall approach a vessel suspected of carrying persons circumventing or intending to circumvent checks at border crossing points or of being engaged in the smuggling of migrants by sea in order to observe its identity and nationality and, pending further measures, shall survey that vessel at a prudent distance taking all due precautions. The participating units shall collect and immediately report information about that vessel to the International Coordination Centre, including, where possible, information about the situation of persons on board, in particular whether there is an imminent risk to their lives or whether there are persons in urgent need of medical assistance. The International Coordination Centre shall transmit that information to the National Coordination Centre of the host Member State.
2. Where a vessel is about to enter or it has entered the territorial sea or the contiguous zone of a Member State that is not participating in the sea operation, the participating units shall collect and report information about that vessel to the International Coordination Centre, which shall transmit that information to the National Coordination Centre of the Member State concerned.
3. The participating units shall collect and report information about any vessel suspected of being engaged in illegal activities at sea, which are outside the scope of the sea operation, to the International Coordination Centre, which shall transmit that information to the National Coordination Centre of the Member State concerned.
Article 6
Interception in the territorial sea
1. In the territorial sea of the host Member State or a neighbouring participating Member State, that State shall authorise the participating units to take one or more of the following measures where there are reasonable grounds to suspect that a vessel may be carrying persons intending to circumvent checks at border crossing points or is engaged in the smuggling of migrants by sea:
(a)
requesting information and documentation on ownership, registration and elements relating to the voyage of the vessel, and on the identity, nationality and other relevant data on persons on board, including whether there are persons in urgent need of medical assistance, and making persons on board aware that they may not be authorised to cross the border;
(b)
stopping, boarding and searching the vessel, its cargo and persons on board, and questioning persons on board and informing them that persons directing the vessel may face penalties for facilitating the voyage.
2. If evidence confirming that suspicion is found, that host Member State or neighbouring participating Member State may authorise the participating units to take one or more of the following measures:
(a)
seizing the vessel and apprehending persons on board;
(b)
ordering the vessel to alter its course outside of or towards a destination other than the territorial sea or the contiguous zone, including escorting the vessel or steaming nearby until it is confirmed that the vessel is keeping to that given course;
(c)
conducting the vessel or persons on board to the coastal Member State in accordance with the operational plan.
3. Any measure taken in accordance with paragraph 1 or 2 shall be proportionate and shall not exceed what is necessary to achieve the objectives of this Article.
4. For the purposes of paragraphs 1 and 2, the host Member State shall instruct the participating unit appropriately through the International Coordination Centre.
The participating unit shall inform the host Member State, through the International Coordination Centre, whenever the master of the vessel requests that a diplomatic agent or a consular officer of the flag State be notified.
5. Where there are reasonable grounds to suspect that a stateless vessel is carrying persons intending to circumvent the checks at border crossing points or is engaged in the smuggling of migrants by sea, the host Member State or the neighbouring participating Member State in whose territorial sea that stateless vessel is intercepted shall authorise one or more of the measures laid down in paragraph 1 and may authorise one or more of the measures laid down in paragraph 2. The host Member State shall instruct the participating unit appropriately through the International Coordination Centre.
6. Any operational activities in the territorial sea of a Member State that is not participating in the sea operation shall be conducted in accordance with the authorisation of that Member State. The host Member State shall instruct the participating unit through the International Coordination Centre based on the course of action authorised by that Member State.
Article 7
Interception on the high seas
1. On the high seas, where there are reasonable grounds to suspect that a vessel is engaged in the smuggling of migrants by sea, the participating units shall take one or more of the following measures, subject to the authorisation of the flag State, in accordance with the Protocol against the Smuggling of Migrants, and where relevant, national and international law:
(a)
requesting information and documentation on ownership, registration and elements relating to the voyage of the vessel, and on the identity, nationality and other relevant data on persons on board, including whether there are persons in urgent need of medical assistance;
(b)
stopping, boarding and searching the vessel, its cargo and persons on board, and questioning persons on board and informing them that persons directing the vessel may face penalties for facilitating the voyage.
2. If evidence confirming that suspicion is found, the participating units may take one or more of the following measures, subject to the authorisation of the flag State, in accordance with the Protocol against the Smuggling of Migrants, and where relevant, national and international law:
(a)
seizing the vessel and apprehending persons on board;
(b)
warning and ordering the vessel not to enter the territorial sea or the contiguous zone, and, where necessary, requesting the vessel to alter its course towards a destination other than the territorial sea or the contiguous zone;
(c)
conducting the vessel or persons on board to a third country or otherwise handing over the vessel or persons on board to the authorities of a third country;
(d)
conducting the vessel or persons on board to the host Member State or to a neighbouring participating Member State.
3. Any measure taken in accordance with paragraph 1 or 2 shall be proportionate and shall not exceed what is necessary to achieve the objectives of this Article.
4. For the purposes of paragraphs 1 and 2, the host Member State shall instruct the participating unit appropriately through the International Coordination Centre.
5. Where the vessel is flying the flag or displays the marks of registry of the host Member State or of a participating Member State, that Member State may, after confirming the nationality of the vessel, authorise one or more of the measures laid down in paragraphs 1 and 2. The host Member State shall then instruct the participating unit appropriately through the International Coordination Centre.
6. Where the vessel is flying the flag or displays the marks of registry of a Member State that is not participating in the sea operation or of a third country, the host Member State or a participating Member State, depending on whose participating unit has intercepted that vessel, shall notify the flag State, shall request confirmation of registry and, if nationality is confirmed, shall request that the flag State take action to suppress the use of its vessel for smuggling of migrants. If the flag State is unwilling or unable to do so either directly or with the assistance of the Member State to whom the participating unit belongs, that Member State shall request authorisation from the flag State to take any of the measures laid down in paragraphs 1 and 2. The host Member State or the participating Member State shall inform the International Coordination Centre of any communication with the flag State and of the intended actions or measures authorised by the flag State. The host Member State shall then instruct the participating unit appropriately through the International Coordination Centre.
7. Where, though flying a foreign flag or refusing to show its flag, there are reasonable grounds to suspect that the vessel is, in reality, of the same nationality as a participating unit, that participating unit shall verify the vessel’s right to fly its flag. To that end, it may approach the suspect vessel. If suspicion remains, it shall proceed to a further examination on board the vessel, which shall be carried out with all possible consideration.
8. Where, though flying a foreign flag or refusing to show its flag, there are reasonable grounds to suspect that the vessel is, in reality, of the nationality of the host Member State or a participating Member State, the participating unit shall verify the vessel’s right to fly its flag.
9. Where, in the cases referred to in paragraph 7 or 8, the suspicions regarding the nationality of the vessel prove to be founded, that host Member State or that participating Member State may authorise one or more of the measures laid down in paragraphs 1 and 2. The host Member State shall then instruct the participating unit appropriately through the International Coordination Centre.
10. Pending or in the absence of authorisation of the flag State, the vessel shall be surveyed at a prudent distance. No other measures shall be taken without the express authorisation of the flag State, except those necessary to relieve imminent danger to the lives of persons or those measures which derive from relevant bilateral or multilateral agreements.
11. Where there are reasonable grounds to suspect that a stateless vessel is engaged in the smuggling of migrants by sea, the participating unit may board and search the vessel with a view to verifying its statelessness. If evidence confirming that suspicion is found, the participating unit shall inform the host Member State which may take, directly or with the assistance of the Member State to whom the participating unit belongs, further appropriate measures as laid down in paragraphs 1 and 2 in accordance with national and international law.
12. A Member State whose participating unit has taken any measure in accordance with paragraph 1 shall promptly inform the flag State of the outcome of that measure.
13. The national official representing the host Member State or a participating Member State at the International Coordination Centre shall be responsible for facilitating communications with the relevant authorities of that Member State in seeking authorisation to verify the right of a vessel to fly its flag or to take any of the measures laid down in paragraphs 1 and 2.
14. Where the grounds to suspect that a vessel is engaged in the smuggling of migrants on the high seas prove to be unfounded or where the participating unit does not have jurisdiction to act, but there remains a reasonable suspicion that the vessel is carrying persons intending to reach the border of a Member State and to circumvent checks at border crossing points, that vessel shall continue to be monitored. The International Coordination Centre shall communicate information about that vessel to the National Coordination Centre of the Member States towards which it is directed.
Article 8
Interception in the contiguous zone
1. In the contiguous zone of the host Member State or of a neighbouring participating Member State, the measures laid down in paragraphs 1 and 2 of Article 6 shall be taken in accordance with those paragraphs and with paragraphs 3 and 4 thereof. Any authorisation referred to in Article 6(1) and (2) may only be given for measures that are necessary to prevent the infringement of relevant laws and regulations within that Member State’s territory or territorial sea.
2. The measures laid down in Article 6(1) and (2) shall not be taken in the contiguous zone of a Member State that is not participating in the sea operation without the authorisation of that Member State. The International Coordination Centre shall be informed of any communication with that Member State and of the subsequent course of action authorised by that Member State. If that Member State does not give its authorisation and where there are reasonable grounds to suspect that the vessel is carrying persons intending to reach the border of a Member State, Article 7(14) shall apply.
3. Where a stateless vessel is transiting the contiguous zone, Article 7(11) shall apply.
Article 9
Search and rescue situations
1. Member States shall observe their obligation to render assistance to any vessel or person in distress at sea and, during a sea operation, they shall ensure that their participating units comply with that obligation, in accordance with international law and respect for fundamental rights. They shall do so regardless of the nationality or status of such a person or the circumstances in which that person is found.
2. For the purpose of dealing with search and rescue situations that may occur during a sea operation, the operational plan shall contain, in accordance with relevant international law, including that on search and rescue, at least the following provisions:
(a)
When, in the course of a sea operation, the participating units have reason to believe that they are facing a phase of uncertainty, alert or distress as regards a vessel or any person on board, they shall promptly transmit all available information to the Rescue Coordination Centre responsible for the search and rescue region in which the situation occurs and they shall place themselves at the disposal of that Rescue Coordination Centre.
(b)
The participating units shall inform the International Coordination Centre as soon as possible of any contact with the Rescue Coordination Centre and of the course of action taken by them.
(c)
A vessel or the persons on board shall be considered to be in a phase of uncertainty in particular:
(i)
when a person has been reported as missing or a vessel is overdue; or
(ii)
when a person or a vessel has failed to make an expected position or safety report.
(d)
A vessel or the persons on board shall be considered to be in a phase of alert in particular:
(i)
when, following a phase of uncertainty, attempts to establish contact with a person or a vessel have failed and inquiries addressed to other appropriate sources have been unsuccessful; or
(ii)
when information has been received indicating that the operating efficiency of a vessel is impaired, but not to the extent that a distress situation is likely.
(e)
A vessel or the persons on board shall be considered to be in a phase of distress in particular:
(i)
when positive information is received that a person or a vessel is in danger and in need of immediate assistance; or
(ii)
when, following a phase of alert, further unsuccessful attempts to establish contact with a person or a vessel and more widespread unsuccessful inquiries point to the probability that a distress situation exists; or
(iii)
when information is received which indicates that the operating efficiency of a vessel has been impaired to the extent that a distress situation is likely.
(f)
Participating units shall, for the purpose of considering whether the vessel is in a phase of uncertainty, alert or distress, take into account and transmit all relevant information and observations to the responsible Rescue Coordination Centre including on:
(i)
the existence of a request for assistance, although such a request shall not be the sole factor for determining the existence of a distress situation;
(ii)
the seaworthiness of the vessel and the likelihood that the vessel will not reach its final destination;
(iii)
the number of persons on board in relation to the type and condition of the vessel;
(iv)
the availability of necessary supplies such as fuel, water and food to reach a shore;
(v)
the presence of qualified crew and command of the vessel;
(vi)
the availability and capability of safety, navigation and communication equipment;
(vii)
the presence of persons on board in urgent need of medical assistance;
(viii)
the presence of deceased persons on board;
(ix)
the presence of pregnant women or of children on board;
(x)
the weather and sea conditions, including weather and marine forecasts.
(g)
While awaiting instructions from the Rescue Coordination Centre, participating units shall take all appropriate measures to ensure the safety of the persons concerned.
(h)
Where a vessel is considered to be in a situation of uncertainty, alert or distress but the persons on board refuse to accept assistance, the participating unit shall inform the responsible Rescue Coordination Centre and follow its instructions. The participating unit shall continue to fulfil a duty of care by surveying the vessel and by taking any measure necessary for the safety of the persons concerned, while avoiding to take any action that might aggravate the situation or increase the chances of injury or loss of life.
(i)
Where the Rescue Coordination Centre of a third country responsible for the search and rescue region does not respond to the information transmitted by the participating unit, the latter shall contact the Rescue Coordination Centre of the host Member State unless that participating unit considers that another internationally recognised Rescue Coordination Centre is better able to assume coordination of the search and rescue situation.
The operational plan may contain details adapted to the circumstances of the sea operation concerned.
3. Where the search and rescue situation has been concluded, the participating unit shall, in consultation with the International Coordination Centre, resume the sea operation.
Article 10
Disembarkation
1. The operational plan shall contain, in accordance with international law and respect for fundamental rights, at least the following modalities for the disembarkation of the persons intercepted or rescued in a sea operation:
(a)
in the case of interception in the territorial sea or the contiguous zone as laid down in Article 6(1), (2) or (6) or in Article 8(1) or (2), disembarkation shall take place in the coastal Member State, without prejudice to point (b) of Article 6(2);
(b)
in the case of interception on the high seas as laid down in Article 7, disembarkation may take place in the third country from which the vessel is assumed to have departed. If that is not possible, disembarkation shall take place in the host Member State;
(c)
in the case of search and rescue situations as laid down in Article 9 and without prejudice to the responsibility of the Rescue Coordination Centre, the host Member State and the participating Member States shall cooperate with the responsible Rescue Coordination Centre to identify a place of safety and, when the responsible Rescue Coordination Centre designates such a place of safety, they shall ensure that disembarkation of the rescued persons is carried out rapidly and effectively.
If it is not possible to arrange for the participating unit to be released of its obligation referred to in Article 9(1) as soon as reasonably practicable, taking into account the safety of the rescued persons and that of the participating unit itself, it shall be authorised to disembark the rescued persons in the host Member State.
Those modalities for disembarkation shall not have the effect of imposing obligations on Member States not participating in the sea operation unless they expressly provide authorisation for measures to be taken in their territorial sea or contiguous zone in accordance with Article 6(6) or Article 8(2).
The operational plan may contain details adapted to the circumstances of the sea operation concerned.
2. The participating units shall inform the International Coordination Centre of the presence of any persons within the meaning of Article 4, and the International Coordination Centre shall transmit that information to the competent national authorities of the country where disembarkation takes place.
The operational plan shall contain the contact details of those competent national authorities, which shall take appropriate follow-up measures.
Article 11
Amendment to Regulation (EC) No 2007/2004
In Articles 3a(1) and 8e(1) of Regulation (EC) No 2007/2004, at the end of point (j) respectively, the following sentence is added:
‘In that regard the operational plan shall be established in accordance with Regulation (EU) No 656/2014 of the European Parliament and of the Council (18).
Article 12
Solidarity mechanisms
1. A Member State faced with a situation of urgent and exceptional pressure at its external border shall be able to request:
(a)
the deployment of European Border Guard Teams in accordance with Article 8a of Regulation (EC) No 2007/2004 to provide rapid operational assistance to that Member State;
(b)
the Agency for technical and operational assistance in accordance with Article 8 of Regulation (EC) No 2007/2004 in order to obtain assistance on matters of coordination between Members States and/or the deployment of experts to support the competent national authorities;
(c)
emergency assistance under Article 14 of Regulation (EU) No 515/2014 of the European Parliament and of the Council (19) to address urgent and specific needs in the event of an emergency situation.
2. A Member State subject to strong migratory pressure which places urgent demands on its reception facilities and asylum systems shall be able to request:
(a)
the European Asylum Support Office for the deployment of an asylum support team in accordance with Article 13 of Regulation (EU) No 439/2010 of the European Parliament and of the Council (20) to provide expertise, such as in relation to interpreting services, information on countries of origin and knowledge of the handling and management of asylum cases;
(b)
emergency assistance under Article 21 of Regulation (EU) No 516/2014 of the European Parliament and of the Council (21) to address urgent and specific needs in the event of an emergency situation.
Article 13
Report
1. The Agency shall submit a report to the European Parliament, the Council and the Commission on the practical application of this Regulation by 18 July 2015 and every year thereafter.
2. The report shall include a description of the procedures put in place by the Agency to apply this Regulation during sea operations and information on the application of this Regulation in practice, including detailed information on compliance with fundamental rights and the impact on those rights, and any incidents which may have taken place.
CHAPTER IV
FINAL PROVISIONS
Article 14
Effects of Decision 2010/252/EU
Decision 2010/252/EU ceases to produce effects from the date of entry into force of this Regulation.
Article 15
Entry into force
This Regulation shall enter into force on the twentieth day following that of its publication in the Official Journal of the European Union.
This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in the Member States in accordance with the Treaties.
Done at Brussels, 15 May 2014.