РЕШЕНИЕ 2014/913/ОВППС НА СЪВЕТА
от 15 декември 2014 година
за подкрепа на Хагския кодекс за поведение и неразпространението на балистични ракети в рамките на изпълнението на Стратегията на ЕС срещу разпространението на оръжия за масово унищожение
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за Европейския съюз, и по-специално член 26, параграф 2 от него,
като има предвид, че:
(1)
На 12 декември 2003 г. Европейският съвет прие Стратегия на ЕС срещу разпространението на оръжия за масово унищожение (наричана по-долу „Стратегията“), глава III от която съдържа списък с мерките, които трябва да се предприемат както в Европейския съюз (ЕС), така и в трети държави за борба с разпространението на такива оръжия.
(2)
ЕС изпълнява активно Стратегията и привежда в действие мерките, изброени в глави II и III от нея, например чрез отпускане на финансови средства в подкрепа на конкретни проекти, водещи до укрепване на многостранна система за неразпространение и многостранни мерки за изграждане на доверие. Хагският кодекс за поведение срещу разпространението на балистични ракети (наричан по-нататък „Кодексът“ или „ХКП“) и Режимът за контрол на ракетните технологии (РКРТ) представляват неразделна част от многостранната система за неразпространение. Целта на Кодекса и РКРТ е предотвратяване и ограничаване на разпространението на балистични ракетни системи, способни да пренасят оръжия за масово унищожение (ОМУ), и свързаните с тях технологии.
(3)
На 17 ноември 2003 г. Съветът прие Обща позиция 2003/805/ОВППС (1). В посочената обща позиция се призовава, наред с другото, към насърчаване на присъединяването на възможно най-много държави към Кодекса, особено на онези с капацитет в областта на балистичните ракети, както и за по-нататъшно развитие и изпълнение на Кодекса, особено на предвидените в него мерки за изграждане на доверие, и за насърчаване на по-тясна връзка между Кодекса и многостранната система на ООН за неразпространение.
(4)
На 8 декември 2008 г. Съветът прие заключенията си и документ, озаглавен „Нови насоки за действие от страна на Европейския съюз в борбата срещу разпространението на оръжия за масово унищожение и системите за тяхната доставка“. В документа се посочва, наред с другото, че разпространението на ОМУ и на системите за тяхната доставка продължава да бъде едно от най-големите предизвикателства пред сигурността и че политиката на неразпространение е съществена част от общата външна политика и политика на сигурност. С оглед на постигнатия напредък и на продължаващите усилия за прилагане на „новите насоки за действие“ през декември 2010 г. Съветът постигна съгласие да удължи срока за тяхното прилагане до края на 2012 г.
(5)
На 18 декември 2008 г. Съветът прие Решение 2008/974/ОВППС (2) в подкрепа на Кодекса в рамките на изпълнението на Стратегията.
(6)
На 23 юли 2012 г. Съветът прие Решение 2012/423/ОВППС (3). Посоченото решение даде възможност за успешно насърчаване на всеобщото приложение на Кодекса и за спазване на неговите принципи. Приоритет на Съюза е да продължи диалога между присъединилите се и неприсъединилите се държави с оглед допълнителното насърчаване на всеобщото приложение на Кодекса, както и по-доброто му изпълнение и укрепване. Настоящото решение следва да допринесе за този процес.
(7)
В по-общ план продължаващото разпространение на балистични ракети, способни да пренасят ОМУ, поражда сериозна загриженост сред международната общност, по-специално текущите програми за балистични ракети в Близкия изток, Североизточна Азия и Югоизточна Азия, включително Иран, Сирия и Корейската народнодемократична република (КНДР).
(8)
В Резолюция 1540 (2004) Съветът за сигурност на ООН подчерта, а в Резолюция 1977 (2011) припомни, че разпространението на ядрени, химически и биологически оръжия, както и на средствата за тяхната доставка, съставлява заплаха за международния мир и сигурност, и задължи държавите, наред с другото, да се въздържат от подпомагане с каквито и да било средства на недържавни участници за разработване, придобиване, производство, притежаване, транспортиране, трансфер или използване на ядрени, химически или биологически оръжия и системите за тяхната доставка. Заплахата, която представляват ядрените, химическите и биологическите оръжия и средствата за тяхната доставка за международния мир и сигурност, беше потвърдена в Резолюция 1887 (2009) на Съвета за сигурност на ООН относно ядреното неразпространение и ядреното разоръжаване. Освен това в резолюции 1929 (2010) и 1718 (2006) на Съвета за сигурност на ООН, основаващи се наред с другото на резолюции 1540(2004), 1977(2011) и 1887(2009) на Съвета за сигурност на ООН, Съветът за сигурност на ООН реши, че Иран и КНДР не следва да предприемат каквито и да било действия, свързани с балистични ракети, способни да доставят ядрени оръжия, включително установки за изстрелване с балистична технология, както и че държавите следва да предприемат всички необходими мерки да предотвратят трансфер на технологии или техническа помощ за Иран и КНДР, свързани с такива дейности.
(9)
Настоящото решение следва да послужи, в по-общ план, за подкрепа на спектър от дейности, насочени срещу разпространението на балистични ракети,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. За да се осигури непрекъснатото и практическото изпълнение на някои елементи от Стратегията съгласно предвиденото в приложението, Съюзът:
а)
подпомага дейности за подкрепа на Кодекса и РКРТ, по-специално с цел:
i)
насърчаване на всеобщото приложение, и по-специално присъединяването към Кодекса на всички държави със способности в областта на балистичните ракети;
ii)
подкрепа на изпълнението и по-широко популяризиране на Кодекса;
iii)
насърчаване на спазването на насоките на РКРТ и приложението към него;
б)
в по-общ план - подпомага определен спектър от дейности за борбата срещу разпространението на балистични ракети, насочени по-специално към повишаване на осведомеността за тази заплаха, увеличаване на усилията за по-голяма ефективност на многостранните инструменти, засилване на подкрепата за инициативи за търсене на решения по тези конкретни предизвикателства и оказване на помощ на заинтересованите държави да укрепят националния си режим за контрол на износа.
2. В този контекст проектите, които ще подкрепя Съюзът, обхващат следните специфични дейности:
a)
дейности в подкрепа на Кодекса:
i)
изготвяне и публикуване на „пакет от встъпителни материали“ за информационни дейности, насочени към неприсъединилите се държави, като същевременно се припомнят задълженията на присъединилите се държави;
ii)
организиране на съпътстващи информационни прояви във Виена в рамките на годишната среща на присъединилите се към ХКП държави;
iii)
организиране на съпътстващи информационни прояви в подкрепа на ХКП в рамките на заседанията на Първи комитет на Общото събрание на ООН;
iv)
организиране на до три регионални информационни семинара въз основа на приоритетите на ЕС (евентуално в Азия, района на Персийския залив и Латинска Америка);
v)
насърчаване на представителите на присъединилите се и на неприсъединилите се държави от развиващите се страни да присъстват на годишните срещи на ХКП и на информационните семинари;
vi)
организиране на семинари за повишаване на осведомеността за държавите, които са се присъединили неотдавна към ХКП, за да им се окаже съдействие за изпълнение на задълженията им, включително в рамките на годишната среща на ХКП във Виена;
vii)
подкрепа за координирането на усилията за популяризиране на ХКП с дейностите на Комитет 1540 на ООН, включително чрез финансиране на участието на експерти на ХКП в посещенията на Комитет 1540 в отделни държави;
viii)
подкрепа за защитения механизъм на ХКП за електронна информация и комуникация, базиран в интернет (e-ICC), включително чрез техническо укрепване на уебсайта;
б)
дейности в подкрепа на неразпространението на балистични ракети като цяло:
i)
организиране на до четири семинара за повишаване на осведомеността относно разпространението на балистичните ракети в рамките на многостранни форуми, евентуално във връзка с информационните семинари за ХКП, посочени в буква а), като например семинар в рамките на Общото събрание на ООН или на подготвителните комитети на Договора за неразпространение на ядреното оръжие;
ii)
организиране на до три регионални семинара за повишаване на осведомеността относно разпространението на балистичните ракети и насърчаване на обсъжданията относно перспективите за намиране на по-добър отговор на заплахата от разпространение на балистични ракети на регионално равнище, евентуално във връзка с други информационни дейности на ЕС относно ХКП; заедно със заинтересованите държави семинарите биха могли да се проведат в Азия, района на Персийския залив и Латинска Америка;
iii)
изготвяне на четири документа за размисъл относно възможните бъдещи многостранни стъпки за предотвратяване на заплахата от разпространението на ракети и за насърчаване на усилията за разоръжаване в областта на балистичните ракети, като се обръща особено внимание на възможните мерки за изграждане на доверие, и проучване на възможността за предприемане на насочени към конкретни региони мерки като първа стъпка, например в регионите от особен интерес за Съюза и/или където може да се очаква постигането на напредък в близко бъдеще;
iv)
организиране на до три семинара за повишаване на осведомеността за експерти, особено сред научните среди и/или сред занимаващите се с изследвания на космоса научни среди и отрасли, с цел предотвратяване на ранен етап на трансфер на знания и на технологии с двойна употреба;
v)
насърчаване на достъпа на учени от развиващите се страни, работещи в областта на неразпространението на балистични ракети, до проекти на центровете на ЕС за високи постижения;
vi)
в координация с центровете на ЕС за високи постижения - организиране на целеви експертни мисии в трети държави с цел споделяне на информация и извлечени поуки относно контрола на износа на ракетни технологии и изделия с двойна употреба, и с цел подпомагане на усилията им за изграждане национален капацитет;
vii)
подкрепа за обучението на експерти в областта на неразпространението на балистични ракети чрез участие в програми на ЕС, като например програми на Европейския колеж по сигурност и отбрана, или в програми на държавите - членки на Съюза (наричани по-долу „държавите членки“).
В приложението се съдържа подробно описание на проектите.
Член 2
1. Върховният представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност (ВП) отговаря за изпълнението на настоящото решение.
2. Техническото изпълнение на проектите, посочени в член 1, параграф 2, се осъществява от Fondation pour la recherche stratégique (Фондацията за стратегически изследвания - ФСИ), която изпълнява тази задача под ръководството на ВП. За тази цел ВП постига необходимите договорености с ФСИ.
Член 3
1. Референтната сума за изпълнението на проектите, посочени в член 1, параграф 2, е 990 000 EUR.
2. Разходите, финансирани чрез посочената в параграф 1 сума, се управляват в съответствие с процедурите и правилата, приложими към общия бюджет на Съюза.
3. Комисията упражнява надзор върху правилното управление на разходите, посочени в параграф 1. За тази цел тя сключва споразумение за финансиране с ФСИ. В него се предвижда, че ФСИ осигурява подходяща на размера на приноса на ЕС публичност.
4. Комисията полага усилия да сключи посоченото в параграф 3 споразумение за финансиране във възможно най-кратък срок след влизането в сила на настоящото решение. Тя информира Съвета за възникналите трудности в този процес, както и за датата на сключване на споразумението за финансиране.
Член 4
1. ВП докладва на Съвета за изпълнението на настоящото решение въз основа на редовни доклади, изготвяни от ФСИ. Тези доклади представляват основа за оценката, извършвана от Съвета.
2. Комисията предоставя информация относно финансовите аспекти на проектите, посочени в член 1, параграф 2.
Член 5
1. Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.
2. Срокът на действие на настоящото решение изтича 30 месеца след датата на сключване на споразумението за финансиране, посочено в член 3, параграф 3. Срокът на действие обаче изтича шест месеца след влизането на решението в сила, ако в рамките на този срок не е сключено споразумение за финансиране.
Съставено в Брюксел на 15 декември 2014 година.
COUNCIL DECISION 2014/913/CFSP
of 15 December 2014
in support of the Hague Code of Conduct and ballistic missile non-proliferation in the framework of the implementation of the EU Strategy against Proliferation of Weapons of Mass Destruction
THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION,
Having regard to the Treaty on European Union, and in particular Article 26(2) thereof,
Whereas:
(1)
On 12 December 2003, the European Council adopted the EU Strategy against the Proliferation of Weapons of Mass Destruction (‘the Strategy’), Chapter III of which contains a list of measures that need to be taken both within the Union and in third countries to combat such proliferation.
(2)
The EU is actively implementing the Strategy and giving effect to the measures listed in Chapters II and III thereof, for example by releasing financial resources to support specific projects leading to the enhancement of a multilateral non-proliferation system and multilateral confidence building measures. The Hague Code of Conduct against ballistic missile proliferation (‘the Code’ or ‘HCoC’) and the Missile Technology Control Regime (‘MTCR’) are integral parts of that multilateral non-proliferation system. The Code and the MTCR aim to prevent and curb the proliferation of ballistic missile systems capable of delivering weapons of mass destruction (‘WMD’) and related technologies.
(3)
On 17 November 2003, the Council adopted Common Position 2003/805/CFSP (1). That Common Position calls, inter alia, for the promotion of the subscription of as many countries as possible to the Code, especially those with ballistic missile capabilities, as well as for the further development and implementation of the Code, especially its confidence-building measures, and for the promotion of a closer relationship between the Code and the UN multilateral non-proliferation system.
(4)
On 8 December 2008, the Council adopted its conclusions and a document entitled ‘New lines for action by the European Union in combating the proliferation of weapons of mass destruction and their delivery systems’. The document states, inter alia, that proliferation of WMD and their delivery systems continue to constitute one of the greatest security challenges and that non-proliferation policy constitute an essential part of Common Foreign and Security Policy. In the light of progress made and of ongoing efforts in the implementation of the ‘new lines for action’, the Council agreed in December 2010 to prolong their implementation period until the end of 2012.
(5)
On 18 December 2008, the Council adopted Decision 2008/974/CFSP (2) in support of the Code in the framework of the implementation of the Strategy.
(6)
On 23 July 2012, the Council adopted Decision 2012/423/CFSP (3). That Decision has allowed the successful promotion of the universality of the Code and compliance with its principles. It is a priority of the Union to continue dialogue among subscribing and non-subscribing States with the aim of further promoting the universality of the Code as well as its better implementation and enhancement. This Decision should contribute to this process.
(7)
More generally, the continued proliferation of ballistic missiles capable of delivering WMD constitutes a cause of growing concern for the international community, in particular ongoing missiles programmes in the Middle-East, North-East Asia and South-East Asia, including Iran, Syria and the Democratic People's Republic of Korea (‘DPRK’).
(8)
The UN Security Council emphasised in UNSCR 1540 (2004) and recalled in UNSCR 1977 (2011) that the proliferation of nuclear, chemical and biological weapons, as well as their means of delivery, constituted a threat to international peace and security and obliged States, inter alia, to refrain from supporting by any means non-State actors from developing, acquiring, manufacturing, possessing, transporting, transferring or using nuclear, chemical or biological weapons and their delivery systems. The threat caused by nuclear, chemical and biological weapons and their means of delivery to international peace and security was reaffirmed in UNSCR 1887 (2009) on nuclear non-proliferation and nuclear disarmament. Furthermore, the UN Security Council decided in UNSCRs 1929 (2010) and 1718 (2006), based inter alia on UNSC resolutions 1540 (2004), 1977 (2011) and 1887 (2009), that Iran and the DPRK should not undertake any activity related to ballistic missiles capable of delivering nuclear weapons, including launches using ballistic missile technology, and that States should take all necessary measures to prevent the transfer of technology or technical assistance to Iran and DPRK related to such activities.
(9)
This Decision should serve, more generally, to support a range of activities aimed to fight against the proliferation of ballistic missiles,
HAS ADOPTED THIS DECISION:
Article 1
1. For the purposes of ensuring the continuous and practical implementation of certain elements of the Strategy, as referred to in the Annex, the Union shall:
(a)
support activities in support of the Code and the MTCR, in particular with the aim to:
(i)
promote the universality, and in particular the subscription to the Code by all States with ballistic missile capabilities;
(ii)
support the implementation and reinforcing the visibility of the Code;
(iii)
promote adherence to the MTCR guidelines and the Annex thereto;
(b)
more generally, support a range of activities to fight against the proliferation of ballistic missiles, aimed in particular at raising awareness of this threat, stepping up efforts to increase the effectiveness of multilateral instruments, building up support to initiatives to address these specific challenges and helping interested countries to reinforce nationally their relevant export control regimes.
2. In this context, the projects to be supported by the Union shall cover the following specific activities:
(a)
activities in support of the Code:
(i)
prepare and publish a ‘welcome package’ for outreach activities towards non-subscribing States, also recalling obligations for subscribing States;
(ii)
organise outreach side events in Vienna in the margins of the HCoC annual meeting of subscribing States;
(iii)
organise outreach side events in support of the HCoC in the margins of the UN General Assembly First Committee meetings;
(iv)
organise up to three regional outreach seminars based on EU priorities (possibly Asia, Gulf countries and Latin America);
(v)
encourage subscribing and non-subscribing States' representatives from developing countries to attend the HCoC Annual meetings and outreach seminars;
(vi)
organise awareness sessions for States having recently joined the HCoC to assist them in fulfilling their obligations, including in the margins of the HCoC annual meeting in Vienna;
(vii)
support the coordination of HCoC promotion efforts with the activities of the UN 1540 Committee, including through financing the participation of HCoC experts into the 1540 Committee country visits;
(viii)
support the HCoC secure internet-based information and communication mechanism (e-ICC), including through technical enhancement of the website;
(b)
activities in support of ballistic missile non-proliferation in general:
(i)
organise up to four seminars to raise awareness on ballistic missile proliferation in the margins of multilateral fora, possibly linked with the HCoC outreach events referred to in point (a), such as a seminar in the margins of UNGA or the Non-Proliferation Treaty Preparatory committees;
(ii)
organise up to three regional seminars to raise awareness on ballistic missile proliferation and encourage discussions on perspectives to better address the ballistic missile proliferation threat at a regional level, possibly linked with other EU outreach activities on HCoC; in association with the States concerned, seminars could take place in Asia, the Gulf region and Latin America;
(iii)
provide four food-for-thought papers on possible further multilateral steps to prevent the threat of missile proliferation and to promote disarmament efforts in the field of ballistic missiles, focusing in particular on possible confidence-building measures and exploring the possibility to adopt a regional focus as a first step, for instance in regions of particular interest for the Union and/or where progress can be expected in the near future;
(iv)
in order to prevent dual-use technology and knowledge transfer at an early stage, organise up to three awareness-building sessions for experts, especially from the scientific and/or space communities and the industry;
(v)
encourage access of academics from developing countries working on missile non-proliferation to projects of the EU Centres of Excellence;
(vi)
in coordination with the EU Centres of Excellence, organise targeted expert missions in third countries in order to share information and lessons learned regarding missile technology and dual use goods related export control and help them build up their national capabilities;
(vii)
support experts training on ballistic missiles non-proliferation, through participation in EU programmes such as that of the European Security and Defence College or in programmes of the Member States of the Union (‘Member States’).
A detailed description of the projects is set out in the Annex.
Article 2
1. The High Representative of the Union for Foreign Affairs and Security Policy (HR) shall be responsible for the implementation of this Decision.
2. Technical implementation of the projects referred to in Article 1(2) shall be carried out by the Fondation pour la recherche stratégique (FRS), which shall perform this task under the responsibility of the HR. For this purpose, the HR shall enter into the necessary arrangements with the FRS.
Article 3
1. The financial reference amount for the implementation of the projects referred to in Article 1(2) shall be EUR 990 000.
2. The expenditure financed by the amount set out in paragraph 1 shall be managed in accordance with the procedures and rules applicable to the general budget of the Union.
3. The Commission shall supervise the proper management of the expenditure referred to in paragraph 1. For this purpose, it shall conclude a financing agreement with the FRS. The agreement shall stipulate that the FRS is to ensure visibility of the EU contribution, appropriate to its size.
4. The Commission shall endeavour to conclude the financing agreement referred to in paragraph 3 as soon as possible after the entry into force of this Decision. It shall inform the Council of any difficulties in that process and of the date of conclusion of the financing agreement.
Article 4
1. The HR shall report to the Council on the implementation of this Decision on the basis of regular reports prepared by the FRS. Those reports shall form the basis for the evaluation carried out by the Council.
2. The Commission shall provide information on the financial aspects of the projects referred to in Article 1(2).
Article 5
1. This Decision shall enter into force on the day of its adoption.
2. This Decision shall expire 30 months after the date of the conclusion of the financing agreement referred to in Article 3(3). However, it shall expire six months after its entry into force if no financing agreement has been concluded by that time.
Done at Brussels, 15 December 2014.