РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 30 октомври 2014 година
относно еквивалентността на регулаторната рамка на Япония по отношение на централните контрагенти с изискванията на Регламент (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета относно извънборсовите деривати, централните контрагенти и регистрите на транзакции
(2014/752/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 4 юли 2012 г. относно извънборсовите деривати, централните контрагенти и регистрите на трансакции (1), и по-специално член 25, параграф 6 от него,
като има предвид, че:
(1)
Целта на определената в член 25 от Регламент (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета процедура по признаване на централните контрагенти („ЦК“), установени в трети държави, е да се позволи на ЦК, установени и получили разрешение в трети държави, чиито регулаторни стандарти са еквивалентни на предвидените в същия регламент, да предоставят клирингови услуги на клирингови членове или места за търговия, установени в Съюза. Тази процедура по признаване и предвиденото в нея решение относно еквивалентността следователно допринасят за постигане на общата цел на Регламент (ЕС) № 648/2012 за намаляване на системния риск чрез по-широко използване на сигурни и стабилни ЦК и по отношение на клиринга на договорите за извънборсови деривати, включително когато тези ЦК са установени и получили разрешение в трета държава.
(2)
Правният режим на трета държава се счита за еквивалентен на правния режим на Съюза по отношение на ЦК, когато по същество значителен дял от приложимата правна и надзорна уредба е еквивалентен на изискванията на Съюза по отношение на постиганите регулаторни цели. Целта на настоящата оценка на еквивалентността е да се провери дали правната и надзорната уредба на Япония гарантира, че установените и получили разрешение там ЦК не излагат клирингови членове или места за търговия, установени в Съюза, на по-високо равнище на риск, отколкото те биха могли да бъдат изложени от ЦК, получили разрешение в Съюза, и следователно не създават неприемливи равнища на системен риск в Съюза.
(3)
На 1 септември 2013 г. Комисията получи техническото становище на Европейския орган за ценни книжа и пазари („ЕОЦКП“) относно правната и надзорната уредба, приложима по отношение на ЦК, установени в Япония. На 27 януари 2014 г. бе получено допълнение към това становище. В техническото становище бяха установени редица различия между правно обвързващите изисквания, които са приложими в рамките на националната юрисдикция по отношение на ЦК в Япония, и правно обвързващите изисквания, приложими спрямо ЦК съгласно Регламент (ЕС) № 648/2012. Освен на сравнителен анализ на правно обвързващите изисквания, приложими спрямо ЦК в Япония, настоящото решение се основава обаче и на оценка на постигнатата чрез тези изисквания степен на намаляване на рисковете.
(4)
В съответствие с член 25, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 648/2012, за да бъде установено, че правната и надзорната уредба на трета държава по отношение на получилите разрешение там ЦК, е еквивалентна на предвидената в същия регламент, трябва да бъдат удовлетворени три условия.
(5)
Според първото условие ЦК, получили разрешение в трета държава, трябва да спазват правно обвързващи изисквания, които са еквивалентни на изискванията, установени в дял IV от Регламент (ЕС) № 648/2012.
(6)
Правно обвързващите изисквания на Япония по отношение на получилите разрешение там организации за клиринг („ОК“) обхващат Закона за финансовите инструменти и фондовата борса от 2006 г. („ЗФИФБ“), който установява надзорната рамка за организациите, извършващи клиринг на ценни книжа и финансови деривати, както и Закона за стоковите деривати от 2009 г. („ЗСД“), осигуряващ надзорната рамка за организациите, извършващи клиринг на стоки. Настоящото решение обхваща единствено режима, установен със ЗФИФБ.
(7)
ЗФИФБ постановява, че преди предоставянето на лиценз за осъществяване на дейности по клиринг министър-председателят на Япония трябва да се увери, че правилникът за дейността на ОК (вътрешните правила и процедури на организацията за клиринг) е съгласуван с приложимите законови и подзаконови актове; че финансовото състояние на ОК му позволява да извършва клиринг на финансови инструменти; че прогнозите за приходите и разходите, свързани с дейността на ОК, са благоприятни; че персоналът на ОК разполага с необходимите знания и опит за извършване на клиринг на финансови инструменти по подходящ и сигурен начин; както и че структурата и системата на ОК са достатъчно развити, за да осигурят нормалното протичане на сетълмента. Съгласно член 194-7(1) от ЗФИФБ министър-председателят делегира на комисаря на Агенцията за финансови услуги на Япония („АФУЯ“) правомощията, предоставени му по силата на ЗФИФБ. Поради това отговорността за предоставяне на лиценз за клиринг се носи от комисаря на АФУЯ.
(8)
Освен това през декември 2013 г. АФУЯ публикува подробни Насоки за надзора на инфраструктурите на финансовия пазар („Насоките“), които съдържат детайлно описание на надзорната рамка по отношение на инфраструктурите на финансовия пазар, включително ОК, и по-специално на начина, по който ОК трябва да спазват изискванията на ЗФИФБ. Насоките са приложени във вътрешните правила и процедури на ОК.
(9)
Ето защо действащите в Япония правно обвързващи изисквания имат двустълбова структура. Определените в ЗФИФБ основни принципи по отношение на ОК представляват т.нар. „основни правила“, налагащи високи стандарти, на които ОК трябва да отговарят, за да получат разрешение да предоставят клирингови услуги в Япония. Тези основни правила представляват първия стълб на правно обвързващите изисквания в Япония. С цел да удостоверят съблюдаването на основните правила, ОК трябва да представят своите вътрешни правила и процедури пред комисаря на АФУЯ за одобрение. Тези вътрешни правила и процедури представляват втория стълб на правно обвързващите изисквания в Япония, чрез който се предоставят нормативни подробности относно начина, по който кандидатстващата ОК отговаря на тези стандарти в съответствие с Насоките. Освен това вътрешните правила и процедури на ОК съдържат допълнителни разпоредби, които допълват основните правила. След като бъдат одобрени от комисаря на АФУЯ, тези вътрешни правила и процедури придобиват правно обвързваща сила за ОК. Следователно тези правила представляват неразделна част от правната и надзорната уредба, с която трябва да се съобразяват установените в Япония ЦК. В случай на неспазване на основните правила или на вътрешните правила и процедури на ОК, комисарят на АФУЯ има правото да предприеме административни мерки срещу ОК, включително издаването на заповеди за подобряване на стопанските операции или отмяна на целия или на част от лиценза на ОК.
(10)
Вследствие на основните правила, приложими по отношение на ОК, допълнени от техните вътрешни правила и процедури, се постигат съществени резултати, еквивалентни на заложените в правилата, определени в дял IV от Регламент (ЕС) № 648/2012. По-специално, правно обвързващите изисквания, приложими спрямо ОК по отношение на броя на случаите на неизпълнение, които трябва да бъдат покрити от общите финансови ресурси, изискват ОК, извършващи клиринг на повече от 95 % от обема на подлежащите на клиринг трансакции в Япония, да могат да покрият най-малко неизпълнението на двамата клирингови членове, към които те имат най-големи експозиции, при екстремни, но реалистични пазарни условия („принцип на двойното покритие“). Това изискване гарантира степен на намаляване на риска, еквивалентна на изискваната съгласно дял IV от Регламент (ЕС) № 648/2012, и следователно следва да се счита за еквивалентно.
(11)
Правно обвързващите изисквания, приложими спрямо ОК във връзка с риска по отношение на ликвидността, изискват от ОК, извършващи клиринг на повече от 95 % от обема на подлежащите на клиринг трансакции в Япония, да прилагат принципа на двойното покритие. Това изискване гарантира степен на намаляване на риска, еквивалентна на изискваната съгласно дял IV от Регламент (ЕС) № 648/2012, и следователно следва да се счита за еквивалентно. И накрая, вследствие на правно обвързващите изисквания, приложими спрямо всички ОК по отношение на непрекъснатостта на стопанската дейност, изискванията за обезпеченията, инвестиционната политика, риска във връзка със сетълмента, разделянето и преносимостта, изчисляването и управлението на първоначалните допълнителни обезпечения (в т.ч. организационни изисквания), изискванията, свързани с висшето ръководство, комитета за управление на риска, съхраняването на данни, квалифицираното дялово участие, информацията, предоставяна на компетентния орган, конфликтите на интереси, възлагането на дейности на външни подизпълнители и осъществяването на стопанска дейност, се постигат съществени резултати, еквивалентни на установените в Регламент (ЕС) № 648/2012, и следователно те следва да се считат за еквивалентни.
(12)
Поради това Комисията стига до заключението, че японската правна и надзорна уредба гарантира, че ЦК, получили разрешение в Япония, спазват правно обвързващи изисквания, които са еквивалентни на изискванията, установени в дял IV от Регламент (ЕС) № 648/2012.
(13)
Според второто условие по член 25, параграф 6 действащата правна и надзорна уредба на Япония по отношение на ЦК, получили разрешение там, трябва да предвижда, че тези ЦК подлежат на текущ ефективен надзор и правоприлагане.
(14)
АФУЯ отговаря за надзора на инфраструктурите на финансовия пазар. АФУЯ осъществява текущо наблюдение на спазването на изискванията за управление на риска от страна на ОК посредством надзорни и основани на риска процедури за проверка, включително чрез тестове на пруденциалните изисквания. АФУЯ може по-специално да изиска от ОК да предоставят информация, доклади и други данни относно техните стопански дейности, като може да инспектира дейностите, архивите и счетоводството на ОК. Тя също така оценява доколко ОК спазват своите задължения. Вследствие на тези проверки се изготвя доклад, в който се посочват всички установени пропуски. АФУЯ може да използва различни мерки, за да гарантира, че ОК предприемат целесъобразни действия по отношение на установените проблеми, включително да изиска от ОК да удостоверят в писмена форма своевременното отстраняване на подобни проблеми. АФУЯ разполага с допълнителни средства за налагане на спазването на разпоредбите, включително правото да издава и налага заповеди за подобряване на стопанските операции. АФУЯ може също така да отмени целия или част от лиценза на ОК.
(15)
Поради това Комисията стига до заключението, че японската правна и надзорна уредба по отношение на ЦК, получили разрешение в Япония, осигурява текущ ефективен надзор и правоприлагане по отношение на ЦК.
(16)
Според третото условие по член 25, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 648/2012 действащата правна и надзорна уредба на Япония трябва да включва ефективна еквивалентна система за признаването на ЦК, получили разрешение по силата на правен режим на трета държава („ЦК от трета държава“).
(17)
ЦК от трета държава могат да кандидатстват за „лиценз за чуждестранен ЦК“, позволяващ им да предоставят в Япония тези услуги, които имат право да предоставят по силата на получено разрешение в съответната им трета държава. Критериите, прилагани спрямо ЦК от трета държава, кандидатстващ за лиценз, са подобни на критериите, прилагани за лицензирането на японски организации за клиринг. По-специално, въз основа на правната и надзорната уредба, приложима в третата държава, кандидатстващият ЦК от трета държава следва да удостовери, че разполага с достатъчно финансови средства, знания и опитни кадри, както и с необходимата система и структура за извършване на клиринг по подходящ и сигурен начин. Освен това ЦК от трети държави, разполагащи с еквивалентен лиценз, издаден от чуждестранни органи, с които АФУЯ е сключила споразумения за сътрудничество, са освободени от някои изисквания, приложими спрямо местни ЦК, получили разрешение в Япония.
(18)
Поради това следва да се счита, че правната и надзорната уредба на Япония осигурява ефективна еквивалентна система за признаване на ЦК от трета държава.
(19)
Следователно може да се счита, че правната и надзорната уредба на Япония изпълнява условията, посочени в член 25, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 648/2012, по отношение на ОК, и тази уредба следва да се счита за еквивалентна на изискванията, установени в Регламент (ЕС) № 648/2012. Комисията, с помощта на предоставената от ЕОЦКП информация, следва да продължи да наблюдава развитието на японската правна и надзорна уредба за ЦК и изпълнението на условията, въз основа на които е взето настоящото решение.
(20)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Европейския комитет по ценни книжа,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
За целите на член 25, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 648/2012 действащата правна и надзорна уредба на Япония по отношение на организациите за клиринг („ОК“), получили разрешение там, обхващаща Закона за финансовите инструменти и фондовата борса от 2006 г. („ЗФИФБ“), допълнен от подробните Насоки за надзора на инфраструктурите на финансовия пазар, се счита за еквивалентна на изискванията, установени в Регламент (ЕС) № 648/2012.
Член 2
Настоящото решение влиза в сила на двадесетия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 30 октомври 2014 година.
COMMISSION IMPLEMENTING DECISION
of 30 October 2014
on the equivalence of the regulatory framework of Japan for central counterparties to the requirements of Regulation (EU) No 648/2012 of the European Parliament and of the Council on OTC derivatives, central counterparties and trade repositories
(2014/752/EU)
THE EUROPEAN COMMISSION,
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union,
Having regard to Regulation (EU) No 648/2012 of the European Parliament and of the Council of 4 July 2012 on OTC derivatives, central counterparties and trade repositories (1), and in particular Article 25(6) thereof,
Whereas:
(1)
The procedure for recognition of central counterparties (‘CCPs’) established in third countries set out in Article 25 of Regulation (EU) No 648/2012 aims to allow CCPs established and authorised in third countries whose regulatory standards are equivalent to those laid down in that Regulation to provide clearing services to clearing members or trading venues established in the Union. That recognition procedure and the equivalence decision provided for therein thus contribute to the achievement of the overarching aim of Regulation (EU) No 648/2012 to reduce systemic risk by extending the use of safe and sound CCPs to clear over-the-counter (‘OTC’) derivative contracts, including where those CCPs are established and authorised in a third country.
(2)
In order for a third country legal regime to be considered equivalent to the legal regime of the Union in respect of CCPs, the substantial outcome of the applicable legal and supervisory arrangements should be equivalent to Union requirements in respect of the regulatory objectives they achieve. The purpose of this equivalence assessment is therefore to verify that the legal and supervisory arrangements of Japan ensure that CCPs established and authorised therein do not expose clearing members and trading venues established in the Union to a higher level of risk than the latter could be exposed to by CCPs authorised in the Union and, consequently, do not pose unacceptable levels of systemic risk in the Union.
(3)
On 1 September 2013, the Commission received the technical advice of the European Securities and Markets Authority (‘ESMA’) on the legal and supervisory arrangements applicable to CCPs established in Japan. A supplement to this advice was received on 27 January 2014. The technical advice identified a number of differences between the legally binding requirements applicable, at a jurisdictional level, to CCPs in Japan and the legally binding requirements applicable to CCPs under Regulation (EU) No 648/2012. This Decision is not only based, however, on a comparative analysis of the legally binding requirements applicable to CCPs in Japan, but also on an assessment of the outcome of those requirements in terms of the level of risk mitigation they achieve.
(4)
In accordance with Article 25(6) of Regulation (EU) No 648/2012, three conditions need to be fulfilled in order to determine that the legal and supervisory arrangements of a third country regarding CCPs authorised therein are equivalent to those laid down in that Regulation.
(5)
According to the first condition, CCPs authorised in a third country must comply with legally binding requirements which are equivalent to the requirements laid down in Title IV of Regulation (EU) No 648/2012.
(6)
The legally binding requirements of Japan for clearing organisations (‘COs’) authorised therein consist of the Financial Instruments and Exchange Act 2006 (‘FIEA’), which establishes the supervisory framework for organisations clearing securities and financial derivatives, and the Commodity Derivatives Act 2009 (‘CDA’), which provides the supervisory framework for organisations clearing commodities. The present decision only covers the regime set out in the FIEA.
(7)
The FIEA provides that before granting a licence to carry out the activities of clearing, the Prime Minister of Japan must be satisfied that the CO has business rules -the internal rules and procedures of the clearing organisation- which conform to the applicable laws and regulations; that the financial standing of the CO is sufficient for undertaking the clearing of financial instruments; that the expected income and expenditure pertaining to the business of the CO are favourable; that the CO's staff has sufficient knowledge and experience for conducting the clearing of financial instruments appropriately and with certainty; and that the structure and system of the CO are adequately developed so that settlement can function adequately. Pursuant to Article 194-7(1) of the FIEA, the Prime Minister delegates to the Commissioner of the Financial Services Agency of Japan (JFSA) the powers vested under the FIEA. Therefore, the Commissioner of the JFSA has the responsibility for granting a licence for clearing.
(8)
Moreover, in December 2013, the JFSA published the Comprehensive Guidelines for Supervision of Financial Market Infrastructures (‘the Guidelines’), which detail the supervisory framework with regard to financial market infrastructures, including COs, and in particular the way in which the FIEA will have to be complied with by the COs. The Guidelines are implemented in the internal rules and procedures of COs.
(9)
The legally binding requirements in Japan therefore comprise a two-tiered structure. The core principles for COs laid down in the FIEA (the ‘primary rules’) set out the high-level standards with which COs must comply in order to obtain a licence to provide clearing services in Japan. Those primary rules comprise the first tier of the legally binding requirements in Japan. In order to prove compliance with the primary rules, a CO must submit its internal rules and procedures to the Commissioner of the JFSA for approval. Those internal rules and procedures comprise the second tier of the legally binding requirements in Japan, which must provide prescriptive detail regarding the way in which the applicant CO will meet those standards in accordance with the Guidelines. Moreover, the internal rules and procedures of COs contain additional provisions which complement the primary rules. Once approved by the Commissioner of the JFSA, those internal rules and procedures become legally binding upon the CO. Those rules therefore form an integral part of the legal and supervisory arrangements that CCPs established in Japan must comply with. In the case of non-compliance with the primary rules or the CO's internal rules and procedures, the Commissioner of the JFSA has the power to take administrative actions against the CO, including issuing of orders to improve business operations or rescinding all or part of the CO's licence.
(10)
The primary rules applicable to COs complemented by their internal rules and procedures deliver substantial results equivalent to the effects of the rules contained in Title IV of Regulation (EU) No 648/2012. In particular, the legally binding requirements applicable to COs regarding the number of defaults to be covered by total financial resources require COs clearing more than 95 % of the volumes cleared in Japan to cover the default of at least the two clearing members to which they have the largest exposures under extreme but plausible market conditions (the ‘cover 2 principle’). That requirement ensures an equivalent degree of risk mitigation to that pursued by the requirements set out under Title IV of Regulation (EU) No 648/2012 and therefore should be considered equivalent.
(11)
The legally binding requirements applicable to COs regarding liquidity risk require COs clearing more than 95 % of the volumes cleared in Japan to apply the ‘cover 2 principle’. That requirement ensures an equivalent degree of risk mitigation to that pursued by the requirements set out under Title IV of Regulation (EU) No 648/2012 and should therefore be considered equivalent. Finally, the legally binding requirements applicable to all COs regarding business continuity, collateral requirements, investment policy, settlement risk, segregation and portability, calculation of initial margins and governance, including organisational requirements, requirements relating to senior management, risk committee, record keeping, qualifying holdings, information transmitted to the competent authority, conflict of interests, outsourcing and conduct of business deliver substantial results equivalent to those laid down in Regulation (EU) No 648/2012 and therefore should be considered equivalent.
(12)
The Commission therefore concludes that the legal and supervisory arrangements of Japan ensure that COs authorised therein comply with legally binding requirements which are equivalent to the requirements laid down in Title IV of Regulation (EU) No 648/2012.
(13)
According to the second condition under Article 25(6), the legal and supervisory arrangements of Japan in respect of CCPs authorised therein must provide for effective supervision and enforcement of those CCPs on an ongoing basis.
(14)
The JFSA is responsible for the supervision of financial market infrastructures. The JFSA conducts ongoing monitoring of COs' compliance with risk management requirements through surveillance and risk-based examination procedures including testing of prudential requirements. In particular, the JFSA can request COs to provide information, reports and other materials concerning their business and can inspect the business, records and books of COs. It also assess COs' compliance with their obligations. Those examination exercises result in a report which identifies any deficiencies perceived. Various measures are available to the JFSA to ensure that COs appropriately address any identified issues, including requiring COs to demonstrate, in writing, timely correction of such issues. The JFSA has additional means to enforce compliance, including the ability to issue orders to improve business operations and the enforcement of such orders. The JFSA can also rescind all or part of the CO's licence.
(15)
The Commission therefore concludes that the legal and supervisory arrangements of Japan in respect of CCPs authorised therein provide for effective supervision and enforcement of CCPs on an ongoing basis.
(16)
According to the third condition under Article 25(6) of Regulation (EU) No 648/2012, the legal and supervisory arrangements of Japan must include an effective equivalent system for the recognition of CCPs authorised under third country legal regimes (‘third-country CCPs’).
(17)
Third-country CCPs may apply for a ‘foreign CCP’ licence enabling them to provide the same services in Japan as they are authorised to provide in that third country. The criteria applied to a third-country CCP applying for a licence are similar to the criteria applied to the licensing of Japanese clearing organisations. In particular, the applicant third-country CCP, on the basis of the legal and supervisory arrangements applicable in the third country, should have sufficient financial basis, sufficient knowledge and experienced personnel as well as a sufficient system and structure for carrying out clearing activities appropriately and with certainty. Moreover, third-country CCPs are exempted from certain requirements applicable to domestic CCPs authorised in Japan where they have been granted an equivalent licence from foreign authorities with whom the JFSA has concluded cooperative agreements.
(18)
It should therefore be considered that the legal and supervisory arrangements of Japan provide for an effective equivalent system for the recognition of third-country CCPs.
(19)
The conditions laid down in Article 25(6) of Regulation (EU) No 648/2012 can therefore be considered to be met by the legal and supervisory arrangements of Japan regarding COs and those legal and supervisory arrangements should be considered to be equivalent to the requirements laid down in Regulation (EU) No 648/2012. The Commission, informed by ESMA, should continue monitoring the evolution of the Japanese legal and supervisory framework for CCPs and the fulfilment of the conditions on the basis of which this decision has been taken.
(20)
The measures provided for in this Decision are in accordance with the opinion of the European Securities Committee,
HAS ADOPTED THIS DECISION:
Article 1
For the purposes of Article 25(6) of Regulation (EU) No 648/2012, the legal and supervisory arrangements of Japan consisting of the Financial Instruments and Exchange Act 2006 (FIEA) as complemented by the Comprehensive Guidelines for Supervision of Financial Market Infrastructures and applicable to clearing organisations (‘COs’) authorised therein shall be considered to be equivalent to the requirements laid down in Regulation (EU) No 648/2012.
Article 2
This Decision shall enter into force on the twentieth day following that of its publication in the Official Journal of the European Union.
Done at Brussels, 30 October 2014.