РЕШЕНИЕ № 377/2014/ЕС НА СЪВЕТА
от 12 юни 2014 година
относно режима на данъка AIEM, прилаган на Канарските острови
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 349 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като взе предвид становището на Европейския парламент,
в съответствие със специална законодателна процедура,
като има предвид, че:
(1)
Съгласно член 349 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) и предвид структурното икономическо и социално положение на най-отдалечените региони, което е утежнено поради тяхната отдалеченост, островния характер, малката площ, трудния релеф и климат и икономическата им зависимост от малък брой производства, Съветът приема специфични мерки, насочени по-специално към определянето на условията за прилагане на Договорите спрямо посочените региони, включително общите политики.
(2)
Поради тези причини следва да се приемат специфични мерки, с които да се установят условията за прилагане на ДФЕС спрямо посочените региони. В тези мерки следва да се вземат предвид специфичните характеристики и ограничения на най-отдалечените региони, без да се накърняват целостта и съгласуваността на правния ред на Съюза, включително по отношение на вътрешния пазар и общите политики.
(3)
Основният неблагоприятен фактор за развитието на Канарските острови е свързан със силната зависимост на икономиката им от сектора на услугите, и по-специално от туризма, както и с ниския дял на промишлеността в местния БВП.
(4)
На второ място е изолираността на архипелага, която възпрепятства свободното движение на хора, стоки и услуги. Налице е повишена зависимост от някои видове транспорт - например по море и въздух - тъй като те все още не са напълно либерализирани. Освен това свързаните с тях производствени разходи са по-големи, тъй като тези видове транспорт са с по-ниска ефективност и с по-висока цена в сравнение с автомобилния или железопътния транспорт.
(5)
Допълнителна последица от тази изолираност са високите производствени разходи, дължащи се на зависимостта от суровини и енергия, задължението за поддържане на запаси и трудностите при доставката на производствено оборудване.
(6)
Възможностите за икономии от мащаба са ограничени заради малкия пазар, ниските нива на износа, географската разпокъсаност на архипелага и задължението да се поддържат диверсифицирани, но ограничени производствени линии, с цел да се отговори на изискванията на малкия пазар.
(7)
В много случаи осигуряването на специализирани услуги и услуги за поддръжка, обучението на управленски и технически кадри, възлагането на подизпълнители и мерките за насърчаване на разрастването на бизнеса извън пазара на Канарските острови са съпроводени с допълнителни усложнения или разходи. Същевременно ограничените методи на дистрибуция водят до презапасяване.
(8)
Обезвреждането на промишлените отпадъци и третирането на токсичните отпадъци води до по-високи разходи, свързани с околната среда. Това се дължи на обстоятелството, че съществуват инсталации за рециклиране само на някои продукти, поради което се налага отпадъците да се транспортират към континенталната част на страната, а токсичните отпадъци да се обезвреждат извън Канарските острови.
(9)
Въз основа на горното и на уведомлението от испанските власти до Комисията от 4 март 2013 г. следва да се поднови разрешението за облагане на определени продукти, за които може да се разреши освобождаване по отношение на местното производство.
(10)
По силата на Решение 2002/546/ЕО на Съвета (1), прието на основание член 299 от Договора за ЕО, Испания първоначално получи правото да прилага до 31 декември 2011 г. освобождаване от данък или данъчни облекчения в рамките на режима на данъка, известен като „Arbitrio sobre Importaciones y Entregas de Mercancías en las Islas Canarias“ (AIEM), за определени продукти местно производство от Канарските острови. В приложението към същото решение се съдържа списък на продуктите, за които може да се прилагат освобождаването от данък и данъчните облекчения. Разликата в данъчното облагане на продуктите местно производство и другите продукти не може да надхвърля 5, 15 или 25 процентни пункта в зависимост от конкретния продукт.
(11)
С Решение № 895/2011/ЕС на Съвета (2) срокът за прилагане на Решение 2002/546/ЕО беше удължен до 31 декември 2013 г.
(12)
С Решение № 1413/2013/ЕС на Съвета (3) срокът за прилагане на Решение 2002/546/ЕО беше удължен още веднъж до 30 юни 2014 г.
(13)
Режимът на данъка AIEM обслужва целите, свързани с независимото развитие на секторите на промишленото производство на Канарските острови и с диверсификацията на икономиката в региона.
(14)
Максималното освобождаване, което може да се прилага спрямо съответните промишлени продукти, е между 5 и 15 % в зависимост от сектора и продукта.
(15)
Максималното освобождаване, приложимо спрямо готовите тютюневи изделия, е по-високо, тъй като в тютюневия сектор действат специфични правила. От години насам широко застъпената на Канарските острови тютюнева промишленост отбелязва сериозен спад. Основната причина за това са неблагоприятните условия, свързани с островния характер на региона, които бяха изложени по-горе. Освобождаването по отношение на тютюневата промишленост е обусловено от редица причини. То е пряко свързано с целта за запазване на производството на Канарските острови.
(16)
Целите за насърчаване на социално-икономическото развитие на региона са отразени на национално равнище в целите на данъка и разпределението на генерираните от него приходи. Включването на приходите от този данък в ресурсите на икономическата и данъчната система на Канарските острови и тяхното използване в стратегия за икономическо и социално развитие, включително за популяризиране на местните дейности, представлява правно задължение.
(17)
Предвидено е данъчното освобождаване и данъчните облекчения по отношение на данъка AIEM да се прилагат в продължение на 6,5 години. Независимо от това ще е необходимо да се извърши оценка на постигнатите резултати от освобождаването и облекченията. Ето защо най-късно до 30 септември 2017 г. испанските власти следва да представят на Комисията доклад за прилагането на данъчното освобождаване и данъчните облекчения по отношение на данъка AIEM, за да се установи въздействието на предприетите мерки и техният принос за насърчаването или поддържането на местните икономически дейности, като се вземат под внимание неблагоприятните условия, оказващи въздействие върху най-отдалечените региони. Въз основа на това при необходимост ще се извърши преглед на обхвата и освобождаването, разрешено в съответствие с нормите на Съюза.
(18)
Пропорционалността на данъчното предимство, обхващащо AIEM, следва да се запази, така че да не се накърняват целостта и съгласуваността на правния ред на Съюза и да се гарантира лоялната конкуренция.
(19)
Настоящото решение не засяга възможното прилагане на членове 107 и 108 от ДФЕС,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. Чрез дерогация от членове 28, 30 и 110 от ДФЕС се разрешава на испанските власти до 31 декември 2020 г. да установят пълно данъчно освобождаване или частични данъчни облекчения в рамките на режима на данъка, известен като „Arbitrio sobre Importaciones y Entregas de Mercancías en las Islas Canarias“ (AIEM), по отношение на изброените в приложението продукти местно производство от Канарските острови. Данъчното освобождаване или данъчните облекчения трябва да бъдат част от стратегията за икономическо и социално развитие на Канарските острови и да подпомагат насърчаването на местните дейности.
2. Разликите, получени в резултат на прилагането на освобождаването или облекченията, посочени в параграф 1, не надхвърлят:
а)
5 % за продуктите, изброени в раздел А от приложението;
б)
10 % за продуктите, изброени в раздел Б от приложението;
в)
15 % за продуктите, изброени в раздел В от приложението;
г)
25 % за продуктите, изброени в раздел Г от приложението. Испанските власти могат обаче да установят минимален данък върху цигарите, който да не надвишава 18 EUR за 1 000 къса цигари и да се прилага само при условие че режимът на данъка AIEM, получен при прилагането на общите видове данъчно облагане, е под посочената стойност.
Член 2
Най-късно до 30 септември 2017 г. испанските власти представят на Комисията доклад за прилагането на мерките, посочени в член 1, за да се установи въздействието на предприетите мерки и техният принос за насърчаването или поддържането на местните икономически дейности, като се вземат под внимание неблагоприятните условия, оказващи въздействие върху най-отдалечените региони.
Въз основа на това Комисията представя на Съвета доклад, в който се съдържа пълен анализ на икономическите и социалните аспекти, а при необходимост - и предложение за адаптиране на разпоредбите на настоящото решение.
Член 3
Настоящото решение се прилага от 1 юли 2014 г.
Член 4
Адресат на настоящото решение е Кралство Испания.
Съставено в Люксембург на 12 юни 2014 година.
COUNCIL DECISION No 377/2014/EU
of 12 June 2014
on the AIEM tax applicable in the Canary Islands
THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION,
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union, and in particular Article 349 thereof,
Having regard to the proposal from the European Commission,
Having regard to the opinion of the European Parliament,
Acting in accordance with a special legislative procedure,
Whereas:
(1)
Pursuant to Article 349 of the Treaty on the Functioning of the European Union (TFEU), the Council, taking into account the structural social and economic situation of the outermost regions, which is compounded by their remoteness, insularity, small size, difficult topography and climate, and economic dependence on a few products, adopts specific measures aimed, in particular, at laying down the conditions of application of the Treaties to those regions, including common policies.
(2)
Specific measures should therefore be adopted in order to establish the conditions for applying the TFEU to those regions. Such measures are to take account of the special characteristics and constraints of those regions, without undermining the integrity and coherence of the Union legal order, including the internal market and common policies.
(3)
The most significant handicap identified in the Canary Islands is the high dependence of their economy on the services sector, in particular tourism, together with the small share of industry in the Canary Islands' GDP.
(4)
Second to that is the isolation inherent in an archipelago which hinders the free movement of persons, goods and services. Dependence on certain modes of transport, air transport and maritime transport is increased, since those are modes of transport which have not yet been fully liberalised. Furthermore, production costs are greater because those modes of transport are less efficient and are more expensive than road or rail.
(5)
As a further consequence of this isolation, higher production costs result from dependence in terms of raw materials and energy, from the obligation to build up stocks and from difficulties affecting the supply of production equipment.
(6)
The small size of the market and the low level of export activity, the geographical fragmentation of the archipelago, and the obligation to maintain diversified but small production lines in order to meet the requirements of a small market restrict the opportunities for economies of scale.
(7)
It is in many cases more difficult or more expensive to obtain specialised and maintenance services, and training for managers and technicians, or to subcontract or promote business expansion beyond the Canary Islands' market. The narrow range of distribution methods also results in overstocking.
(8)
As regards the environment, the disposal of industrial waste and the treatment of toxic waste give rise to higher environmental costs. Those costs are higher because there are no recycling plants, other than for certain products, and waste has to be transported to the mainland and toxic waste has to be treated outside the Canary Islands.
(9)
On the basis of the above and of the notification from the Spanish authorities to the Commission on 4 March 2013, the authorisation concerning the application of a tax to a list of products for which exemptions for local products may be allowed should be renewed.
(10)
Council Decision 2002/546/EC (1), adopted on the basis of Article 299 of the EC Treaty, initially authorised Spain, up to 31 December 2011, to apply exemptions from or reductions in the tax known as ‘Arbitrio sobre Importaciones y Entregas de Mercancías en las Islas Canarias’ (‘AIEM’) to certain products produced locally in the Canary Islands. The Annex to that Decision contains a list of products to which tax exemptions and reductions may be applied. The difference between the taxation of locally manufactured products and the taxation of other products may not exceed 5, 15 or 25 percentage points, depending on the product.
(11)
Council Decision No 895/2011/EU (2) amended Decision 2002/546/EC, extending its period of application to 31 December 2013.
(12)
Council Decision No 1413/2013/EU (3) further amended Decision 2002/546/EC, extending its period of application to 30 June 2014.
(13)
The AIEM tax serves the objectives of autonomous development of the Canary Islands' industrial production sectors and of diversifying the Canary Islands' economy.
(14)
The maximum exemptions which may be applied to the industrial products in question vary from 5 % to 15 %, depending on sector and product.
(15)
The maximum exemption applicable to finished tobacco products is nevertheless higher, as the tobacco sector is an exceptional case. The tobacco industry, which had greatly expanded in the Canary Islands, has been declining markedly for a number of years. The traditional handicaps of insularity described above are at the root of the decline in local tobacco production in the Canary Islands. There are grounds for keeping a substantial exemption for tobacco. Exemption from taxation is directly related to the objective of maintaining production in the Canary Islands.
(16)
The objectives of promoting the socioeconomic development of the Canary Islands are reflected at national level in the purpose of the tax and the allocation of the revenue it generates. The incorporation of the revenue from this tax in the resources of the Canary Islands' economic and tax system and its use for an economic and social development strategy involving the promotion of local activities is a legal obligation.
(17)
The exemptions from or reductions in the AIEM tax should apply for 6,5 years. It will, nevertheless, be necessary to evaluate the results of such exemptions or reductions. Therefore, the Spanish authorities should present to the Commission by 30 September 2017 at the latest a report on the application of the AIEM tax exemptions or reductions, in order to check the impact of the measures taken and their contribution to promoting or maintaining local economic activities, account being taken of the handicaps affecting the outermost regions. On this basis, the scope and the exemptions authorised under Union rules will be revised, if necessary.
(18)
The fiscal advantage granted by the AIEM needs to remain proportionate so as not to undermine the integrity and the coherence of the Union legal order, including safeguarding undistorted competition in the internal market and State aid policies.
(19)
This Decision is without prejudice to the possible application of Articles 107 and 108 TFEU,
HAS ADOPTED THIS DECISION:
Article 1
1. By way of derogation from Articles 28, 30 and 110 TFEU, the Spanish authorities shall be authorised until 31 December 2020 to lay down, in respect of the products listed in the Annex that are produced locally in the Canary Islands, total exemptions from or partial reductions in the tax known as ‘Arbitrio sobre las Importaciones y Entregas de Mercancias en las Islas Canarias’ (AIEM). Those exemptions or reductions must form part of the strategy for economic and social development of the Canary Islands and must contribute to the promotion of local activities.
2. Application of the total exemptions or reductions referred to in paragraph 1 shall not lead to differences in excess of:
(a)
5 % for the products listed in Section A of the Annex;
(b)
10 % for the products listed in Section B of the Annex;
(c)
15 % for the products listed in Section C of the Annex;
(d)
25 % for the products listed in Section D of the Annex. Nevertheless, the Spanish authorities may establish a minimum tax on cigarettes of not more than EUR 18 per 1 000 cigarettes, applicable only if the AIEM tax resulting from the application of general types of taxation is below this figure.
Article 2
The Spanish authorities shall present to the Commission by 30 September 2017 at the latest a report on the application of the measures referred to in Article 1, in order to check the impact of the measures taken and their contribution to the promotion or maintenance of local economic activities, account being taken of handicaps affecting the outermost regions.
On that basis, the Commission shall present a report to the Council comprising a full analysis of the economic and social aspects and, where appropriate, a proposal for adapting the provisions of this Decision.
Article 3
This Decision shall be applicable from 1 July 2014.
Article 4
This Decision is addressed to the Kingdom of Spain.
Done at Luxembourg, 12 June 2014.