РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 9 юли 2014 година
относно схема за помощ SA.18042 (2013/C) (ex MX 17/2009) (ex NN 61/2004),
приведена в действие от Испания, относно освобождаване на биогоривата от акцизи
(нотифицирано под номер C(2014) 4530)
(само текстът на испански език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2014/766/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 108, параграф 2, първа алинея от него,
като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,
като покани заинтересованите страни да представят мненията си в съответствие с посочените разпоредби (1) и като взе предвид техните мнения,
като има предвид, че:
I. ПРОЦЕДУРА
(1)
От 2006 г. насам Генерална дирекция „Конкуренция“ провежда всяка година последващ мониторинг на извадка от мерки за помощ, приведени в действие от държавите членки. Испанската схема за освобождаване на биогоривата от акцизи (дело № NN 61/2004) беше одобрена от Комисията с Решение C(2006) 2293 от 6 юни 2006 г. Тази схема беше включена в мониторинга за 2009/2010 г. с референтен номер MX 17/2009, в чийто контекст Комисията прегледа как държавите членки са прилагали извадка от съществуващи схеми през 2009 г.
(2)
Комисията реши да включи тази схема отново в мониторинга за 2011/2012 г., в чийто контекст Комисията проучи начина, по който държавите членки прилагат извадка от съществуващи схеми през периода 2009-2010 г.
(3)
В светлината на информацията, предоставена от Испания по време на мониторинга, Комисията имаше съмнения относно правилното прилагане на схемата от испанските органи. Вследствие на това тя реши да открие процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС). Комисията информира Испания за своето решение с писмо от 17 юли 2013 г.
(4)
Испания представи своите забележки на 20 септември 2013 г.
(5)
Решението на Комисията да започне официална процедура по разследване бе публикувано в Официален вестник на Европейския съюз на 7 февруари 2014 г. (2). Комисията покани заинтересованите страни да представят своите мнения.
(6)
Комисията получи мнения от Секция „Биогорива“ на испанската Асоциация на производителите на енергия от възобновяеми източници (APPA Biocarburantes) на 5 март 2014 г. Тя ги препрати на Испания, на която бе дадена възможност да отговори. На 6 май 2014 г. испанските органи посочиха, че те не желаят да коментират забележките, получени от трети страни.
II. ПОДРОБНО ОПИСАНИЕ НА МЯРКАТА
(7)
Схемата NN 61/2004 за освобождаването на биогоривата от акцизи представлява нулева ставка на испанския данък върху въглеводородите. Тя се прилага за етиловия алкохол, произведен от продукти със селскостопански или растителен произход (биоетанол), които попадат в обхвата на кода CN 2207 20, за метиловия алкохол, получен от продукти със селскостопански или растителен произход, които попадат в обхвата на кода CN 2905 11 00, и продукти, които попадат в обхвата на кодове CN 1507, 1508, 1510, 1511, 1512, 1513, 1514, 1515 и 1518.
(8)
Нулевата ставка на данъка се е прилагала по отношение на тези продукти, независимо от това, дали те са били използвани като такива или след химична промяна. В случаите, когато биогоривото е било смесено с друго гориво, намалената ставка се е прилагала само за частта на сместа, състояща се от биогорива. Намаленият дължим акциз бе приложим за биогоривата от всякакъв географски произход.
(9)
Схемата бе одобрена от Комисията на 6 юни 2006 г. и нейният срок на действие изтече на 31 декември 2012 г. (3).
(10)
Оценката на информацията, предоставена от испанските органи по време на мониторинга, повдигна съмнения относно това дали схемата е била приложена в съответствие с решението на Комисията през 2009 и 2010 г. Освен това съществуваха съмнения, че Испания може да е свръхкомпенсирала бенефициери през 2010 г. Опасенията на Комисията бяха изложени в точки 13-29 в нейното решение от 17 юли 2013 г.
(11)
Комисията поиска Испания да:
а)
демонстрира, че схемата е прилагана правилно през 2009 и 2010 г.;
б)
демонстрира, че не е имало свръхкомпенсация относно биоетанола през 2010 г. или, ако е имало такава, да обясни какви мерки са предприети, за да се избегне свръхкомпенсирането през последващите години;
в)
представи годишни доклади за цялата продължителност на схемата.
III. МНЕНИЯ НА ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ
(12)
Комисията получи мнението на APPA Biocarburantes на 5 март 2014 г. Мненията бяха много подобни на тези на испанските органи (вж. раздел IV). APPA Biocarburantes твърди че схемата е била правилно изпълнена.
(13)
Когато цената на биогоривата бе сравнена с цената преди облагане с данък на изкопаемите горива на бензиностанциите, биоетанолът и биодизелът изглеждаха компенсирани в недостатъчна степен през целия период, с изключение на 2010 г. за биоетанола и 2012 г. за биодизела. APPA Biocarburantes твърдеше, че тази методология е била неправилна, тъй като цената преди облагане с данък на изкопаемите горива на бензиностанциите, е включвала всички разходи за транспорт и дистрибуция, натрупани до достигането на продукта до крайния потребител, докато такива логистични разходи не са били включени в разходите за биогорива при този сравнителен анализ. Според нея би било по-уместно да се сравнят разходите за производството на биогорива с международно котираните цени на изкопаемите горива. Използването на тази методология ясно показа засилена недостатъчна компенсация за биогоривата по време на продължителността на схемата и липса на свръхкомпенсация.
(14)
Накрая, APPA Biocarburantes твърдеше, че дори ако разходите за биогоривата бъдат сравнени с цената преди облагане с данък на изкопаемите горива на бензиностанциите, двете еднократни ситуации на свръхкомпенсация са били само временни и са били причинени от самата същност на схемата за данъчна помощ за биогорива (при абсолютни количества, които са установени ex ante, и оценки, които са извършени ex post) и силно нестабилните цени на селскостопанските суровини (главният компонент на разходите за производство на биогорива). Не е било необходимо изменение на схемата - за биоетанола не се наблюдават признаци за потенциално свръхкомпенсиране през следващите години (2011 и 2012 г.), а относно биодизела потенциално свръхкомпенсиране е настъпило през последната 2012 година. Освен това не е възможно изменение в бъдеще, тъй като срокът на действие на схемата е изтекъл.
IV. МНЕНИЕ НА ИСПАНИЯ
(15)
Испанските органи представиха своето мнение на 20 септември 2013 г. На 6 май 2014 г. те посочиха, че не желаят да представят мнения относно забележките от трети страни, които са им били представени.
(16)
В своето писмо от 20 септември 2013 г. испанските органи предоставиха информация относно разходите за производство на биоетанол и биодизел заедно с данни за цените на изкопаемите горива за периода 2004-2012 г. В същото време те предоставиха таблици, в които се сравняват цените на биогоривата с цените преди облагане с данък на изкопаемите горива на бензиностанциите. Тези таблици са показани в приложението.
(17)
Данните и анализът, илюстрирани от съответните таблици, се основават на следните допускания:
а)
Отправната точка са действителните данни за годишните разходи за производство на испанските заводи, плюс марж на производствена печалба от 5 %. Измененията бяха направени поради разликата в енергийното съдържание между биогоривата и изкопаемите горива, с които те се смесват, като се използват данните в приложение III към Директива 2009/28/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (4), а именно 1.52 и 1.09 за биоетанол и биодизел, съответно.
б)
Тези разходи са сравнени с данни за цените на горивата, които те заместват, т.е. бензина и дизеловото гориво. Цената е преди облагане с данък на бензиностанциите на този вид гориво и поради това тя включва брутния марж за търговско разпространение. Разликата между производствените разходи за биогоривата и разходите за заместващите изкопаемите горива е максималният марж на компенсация.
в)
Реалната приложена компенсация е равна на акциза върху минералните масла, който би съответствал на биоетанола и биодизела. Без прилагане на освобождаването прилаганата ставка спрямо въпросните продукти като акцизен данък върху минералните масла би била ставката за бензина и дизела, съответно (5).
(18)
Въз основа на съответните данни Испания посочи, че в периода 2004-2012 г. натрупаната недостатъчна компенсация може да се наблюдава за двата вида биогорива (455,96 EUR/1 000 литра за биодизел и 897,22 EUR/1 000 литра за биоетанол). Когато всяка година се разглежда поотделно, недостатъчна компенсация все още се наблюдава за всички години само с две изключения: 2010 г. за биоетанол и 2012 г. за биодизел.
(19)
Що се отнася до биоетанола, Испания обясни, че привидната свръхкомпенсация, която се наблюдава през 2010 г. е била резултат на еднократно спадане на цените на стоките, по-специално на селскостопанските стоки в периода януари-юни 2010 г. Това е било следователно еднократна, обратима и непредвидима ситуация, която освен това се е самокоригирала през следващата година чрез повишаване на цените на суровините. Следователно не е имало причина за испанските органи да предприемат действия. Беше предоставена подробна информация за развитието на цените на суровините, както и графика, която илюстрира тенденцията на ценовия индекс на захарта и зърнените култури (за основа = 100 е взет периодът 2002-2004 г.).
Динамиката на цените на суровините в периода 2009-2011 г. (6)
(20)
Що се отнася до биодизела, Испания обясни, че очевидно е имало момент на свръхкомпенсиране през 2012 г., но срокът на действие на схемата е изтекъл на 31 декември същата година.
(21)
Испания твърди, че цената, която се използва като референтна за алтернативни горива в тази методика, а именно цената преди облагане с данък на бензиностанциите, е била най-стриктният от наличните варианти, и едно сравнение със стойността, която е по-близко до световните цени за тези продукти, би било по-подходящо. Испанските органи също предоставиха таблици, в които се сравняват цените на биогоривата със световните цени на изкопаемите горива, и подчертаха, че в този случай не може да се наблюдава свръхкомпенсиране за биодизела през всяка от разглежданите години, докато за биоетанола потенциалното свръхкомпенсиране е бил пренебрежимо малко (2 EUR/1 000 литра, в сравнение със 142,13 EUR/1 000 литра, когато се използва цената преди облагане с данък на изкопаеми горива като референтна цена). Натрупаната недостатъчна компенсация би била няколко пъти по-висока, отколкото в сравнение с предишната методология.
(22)
Испанските органи обясниха, че те са докладвали за всички дружества, които са произвеждали, преработвали, държали, получавали и изпращали акцизни стоки, в съответствие с Директива 2008/118/ЕО на Съвета (7).
(23)
В точка 1 от член 4 от тази директива „лицензиран складодържател“ се определя като физическо или юридическо лице, на което, по време на неговата стопанска дейност, е разрешено да произвежда, преработва, държи, получава или изпраща акцизни стоки под режим отложено плащане на акциз в данъчни складове. В член 8 от директивата е постановено, че лицензираният складодържател е платец на акциза.
(24)
Испанските органи обясниха защо са осигурили подробна данъчна информация само за едно от двете дружества, които са подписали споразумение за дейност чрез използване на подизпълнители за производство на метилови естери на мастни киселини от соя и палмово масло. Тъй като този договор се отнасяше за продукти, подлежащи на облагане с акциз на държането, движението и мониторинга на такива продукти, той попадаше в обхвата на Директива 2008/118/ЕО. Испанските органи заявиха, че собственикът на продукта не е попадал в обхвата на определението за „лицензиран складодържател“, както е постановено в точка 1 от член 4 от директивата.
V. ОЦЕНКА НА МЯРКАТА
(25)
Комисията вече заключи в своето решение по дело NN 61/2004, че въпросната мярка е включвала помощ по смисъла на член 107 от ДФЕС. Комисията оцени тази схема за помощ въз основа на Насоките на Общността относно държавната помощ за защита на околната среда от 2001 г. (8), и заключи, че тя е била съвместима с вътрешния пазар.
(26)
Междувременно испанските органи предоставиха на Генерална дирекция „Конкуренция“ подробна информация, включително съответната информация относно производствените разходи за биоетанол и биодизел за целия период на действие на схемата. Когато производствени разходи за биогоривата се сравнят с цените на изкопаемите горива преди облагане с данък на бензиностанциите, както е илюстрирано в таблиците, включени в приложението към това решение, се наблюдават две ситуации на свръхкомпенсиране: за биоетанола през 2010 г. и за биодизела през 2012 г.
(27)
По отношение на алтернативната методология, предложена от Испания, при която се приемат като референтни световните цени на изкопаеми горива, Комисията забелязва, че тази методология се различава от методологията, предложена от Испания и използвана от Комисията за оценка на мярката NN 61/2004. Тъй като Комисията проверява дали Испания е изпълнила правилно схемата за помощ в съответствие с решението, с което тя е била одобрена, по дело NN 61/2004, алтернативната предложена методология не може да бъде приета.
(28)
При все това Комисията отбелязва, че не се забелязва тенденция на устойчива свръхкомпенсация. Също така, когато помощта се разглежда за цялата продължителност на схемата, няма признаци за цялостна свръхкомпенсация. Комисията взема предвид обясненията, предоставени от Испания (вж. точки 18, 19, 20 и 22).
(29)
В случая с биоетанола Комисията счита, че не е било необходимо да се направят изменения, за да се коригира свръхкомпенсацията. В този случай Испания успя да докаже, че свръхкомпенсацията е била коригирана, което предимно се дължи на факта, че цените на суровините са се увеличили значително след юни 2010 г. В действителност, през 2011 и 2012 г. не се наблюдава свръхкомпенсация за биоетанола.
(30)
Що се отнася до биодизела, Комисията отбелязва, че през 2012 г. може да се наблюдава малка свръхкомпенсация в размер на 41,85 EUR/1 000 литра. Тази свръхкомпенсация е настъпила докато мярката, и по-специално равнището на помощта, са останали непроменени. Тази ситуация е била причинена от външни фактори за схемата, по-специално от значителното увеличение на цената на изкопаемото дизелово гориво в Испания. Комисията отбелязва, че цената на дизела през 2012 г. е била с 8 % по-висока отколкото през 2011 г., с 36 % по-висока отколкото през 2010 г. и със 71 % по-висока отколкото през 2009 г. За сравнение, разходите за производство на биодизел през 2012 г. са били същите, както през 2011 г., 16 % по-високи, отколкото тези, регистрирани през 2010 г., и 25 % по-високи, отколкото разходите през 2009 г. Комисията също така отбелязва, че срокът на действие на схемата е изтекъл в края на 2012 г. и поради това е било невъзможно да се адаптира освобождаването от акциз, за да се избегне бъдеща свръхкомпенсация, в съответствие с точка 19 от решението на Комисията по дело NN 61/2004. Комисията също така отбелязва, че по схемата не е предоставена помощ през 2013 г. или през някоя от следващите години. Накрая, както е обяснено в точка 28, ако също се вземат предвид данните за 2012 г., за целия срок на действие на схемата не се наблюдава свръхкомпенсация. Това може като следствие да се счита за знак, че Испания е могла да разчита на ex-ante метода за изчисление, предвиден в рамките на тази схема.
(31)
Като взе предвид допълнителната информация, предоставена от Испания, Комисията е на мнение, че Испания е изпълнила своите задължения, определени в точка 19 от решението на Комисията по дело NN 61/2004.
(32)
Въз основа на обясненията, предоставени от Испания относно прилагането на Директива 2008/118/ЕО, Комисията е съгласна, че испанските органи са докладвали за всички съответни дружества.
VI. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(33)
Комисията констатира, че Испания е приложила схемата за помощ NN 61/2004 правилно и в съответствие с решението на Комисията за нейното одобрение,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Схемата за помощ NN 61/2004, приведена в действие от Испания, е съвместима с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3, буква в) от ДФЕС и е била правилно изпълнена в съответствие с решението на Комисията по дело NN 61/2004.
Член 2
Адресат на настоящото решение е Кралство Испания.
Съставено в Брюксел на 9 юли 2014 година.
COMMISSION DECISION
of 9 July 2014
on the aid scheme SA.18042 (2013/C) (ex MX 17/2009) (ex NN 61/2004)
implemented by Spain on excise duty exemption for biofuels
(notified under document C(2014) 4530)
(Only the Spanish text is authentic)
(Text with EEA relevance)
(2014/766/EU)
THE EUROPEAN COMMISSION,
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union, and in particular the first subparagraph of Article 108(2) thereof,
Having regard to the Agreement on the European Economic Area, and in particular Article 62(1)(a) thereof,
Having called on interested parties to submit their comments pursuant to the provisions cited above (1) and having regard to their comments,
Whereas:
I. PROCEDURE
(1)
Since 2006, the Directorate-General for Competition has carried out each year an ex-post monitoring exercise of a sample of aid measures implemented by Member States. The Spanish excise duty exemption for biofuels scheme (case No NN 61/2004) was approved by the Commission by decision C(2006) 2293 of 6 June 2006. This scheme was included in the 2009/2010 monitoring exercise under reference MX 17/2009, in the context of which the Commission examined how Member States had implemented a sample of existing schemes in 2009.
(2)
The Commission decided to include this scheme again in the 2011/2012 monitoring exercise, in the context of which the Commission examined how Member States had implemented a sample of existing schemes during the period 2009-2010.
(3)
In the light of the information provided by Spain during the monitoring exercise, the Commission had doubts about the proper implementation of the scheme by the Spanish authorities. Consequently, it decided to initiate the procedure laid down in Article 108(2) of the Treaty on the Functioning of the European Union (TFEU). The Commission informed Spain of its decision by letter dated 17 July 2013.
(4)
Spain provided its observations on 20 September 2013.
(5)
The Commission decision to initiate the formal investigation procedure was published in the Official Journal of the European Union on 7 February 2014 (2). The Commission invited interested parties to submit their comments.
(6)
The Commission received comments from the biofuels section of the Spanish Association of Renewable Energy Producers (APPA Biocarburantes) on 5 March 2014. It forwarded them to Spain, which was given the opportunity to react. On 6 May 2014 the Spanish authorities indicated that they did not wish to comment on the observations received from third parties.
II. DETAILED DESCRIPTION OF THE MEASURE
(7)
The scheme NN 61/2004 Excise duty exemption for biofuels consists of a zero rate of the Spanish tax on hydrocarbons. It applies to ethyl alcohol produced from products of agricultural or vegetable origin (bioethanol) falling within CN Code 2207 20, methyl alcohol obtained from products of agricultural or vegetable origin falling within CN Code 2905 11 00 and products falling within CN Codes 1507, 1508, 1510, 1511, 1512, 1513, 1514, 1515 and 1518.
(8)
The zero rate of tax was applied to these products irrespective of whether they were used as such or after chemical modification. In cases were the biofuel was blended with other fuel, the reduced rate applied only to the biofuel part of the mixture. The reduced excise duty was applicable to biofuels of whatever geographical origin.
(9)
The scheme was approved by the Commission on 6 June 2006 and expired on 31 December 2012 (3).
(10)
The assessment of the information provided by the Spanish authorities during the monitoring exercise raised doubts as to whether the scheme had been implemented in compliance with the Commission decision in 2009 and 2010. Moreover, there were doubts that Spain may have overcompensated beneficiaries in 2010. The Commission’s concerns were set out in recitals 13 to 29 of its decision of 17 July 2013.
(11)
The Commission requested Spain to:
(a)
demonstrate that the scheme had been correctly implemented in 2009 and 2010;
(b)
demonstrate that there had been no overcompensation for bioethanol in 2010, or, if there had been, to explain what measures were taken to avoid overcompensation in the following years;
(c)
submit annual reports for the whole duration of the scheme.
III. COMMENTS FROM INTERESTED PARTIES
(12)
The Commission received comments from APPA Biocarburantes on 5 March 2014. The comments were very similar to those of the Spanish authorities (see section IV). APPA Biocarburantes argued that the scheme had been correctly implemented.
(13)
When the costs of biofuels were compared with the pre-tax price of fossil fuels at the pump, both bioethanol and biodiesel seemed to have been undercompensated for the whole period, with the exception of 2010 for bioethanol and 2012 for biodiesel. APPA Biocarburantes argued that this methodology was incorrect, as the pre-tax price of fossil fuels at the pump included all fuel transport and distribution costs until the product reached the final consumer, while such logistical costs were not included in the cost of biofuels in this comparative analysis. In its view, it would be more appropriate to compare biofuel production costs with the internationally quoted prices of fossil fuels. Use of this methodology clearly showed an increased undercompensation for biofuels during the lifetime of the scheme and no instances of overcompensation.
(14)
Finally, APPA Biocarburantes argued that, even when the costs of biofuels were compared with the pre-tax price of fossil fuels at the pump, the two one-off situations of potential overcompensation were purely temporary and were caused by the very nature of the tax aid scheme for biofuels (with absolute quantities set ex ante and evaluations carried out ex post) and the highly volatile prices of the agricultural raw materials (the main component of biofuel production costs). No adjustment of the scheme was necessary - for bioethanol no sign of potential overcompensation could be seen in the following years (2011 and 2012) and for biodiesel the potential overcompensation occurred in the last year, 2012. Moreover, no adjustments would be possible for the future, as the scheme had expired.
IV. COMMENTS FROM SPAIN
(15)
The Spanish authorities provided their comments on 20 September 2013. On 6 May 2014 they indicated that they did not wish to comment on the observations from third parties that had been forwarded to them.
(16)
In their letter of 20 September 2013, the Spanish authorities submitted information on the costs of production of bioethanol and biodiesel, together with data on the prices of fossil fuels during the period between 2004 and 2012. At the same time they provided tables comparing the costs of biofuels with the pre-tax price of fossil fuels at the pump. These tables are set out in the Annex.
(17)
The data and the analysis illustrated by the respective tables are based on the following assumptions:
(a)
The starting point is the real data for annual production costs of Spanish plants, plus a production profit margin of 5 %. Adjustments are made due to the difference in energy content between the biofuel and the fossil fuel with which it is mixed using the data in Annex III to Directive 2009/28/EC of the European Parliament and of the Council (4), namely 1,52 and 1,09 for bioethanol and biodiesel, respectively.
(b)
These costs are compared with the price data for the fuel they are replacing, i.e. petrol and diesel. The price is the pre-tax pump price of this fuel and it therefore includes the gross commercial distribution margin. The difference between the production cost of the biofuel and the cost of the substitute fossil fuel is the maximum compensation margin.
(c)
The real compensation applied is equivalent to the excise duty on mineral oils that would correspond to bioethanol and biodiesel. Without the exemption, the rate applied to the products in question as excise duty on mineral oils would have been the rate for petrol and diesel, respectively (5).
(18)
Based on the corresponding data, Spain indicated that during the period 2004-2012 an accumulated undercompensation could be observed for both types of biofuel (EUR 455,96/1 000 l for biodiesel and EUR 897,22/1 000 l for bioethanol). When each year was considered separately, undercompensation could still be observed for all the years with only two exceptions: 2010 for bioethanol, and 2012 for biodiesel.
(19)
With regard to bioethanol, Spain explained that the apparent overcompensation observed in 2010 was the result of a one-off drop in commodity prices, in particular agricultural commodities, between January and June 2010. This was therefore a one-off, reversible and unforeseeable situation which furthermore automatically corrected itself the following year through the rise in raw material prices. Therefore there was no reason for the Spanish authorities to take any action. Detailed information about the evolution of raw material prices was provided, as well as a graph illustrating the trend in the sugar and cereals price index (2002-2004 base = 100).
Developments in raw material prices in the period 2009-2011 (6)
(20)
As for biodiesel, Spain explained that an instance of overcompensation apparently took place in 2012 but the scheme expired on 31 December of that year.
(21)
Spain argued that the price used as reference for substitute fuels in this methodology - the pre-tax pump price - was the most stringent of the options available, and a comparison with a value closer to the world prices for these products would be more appropriate. The Spanish authorities also provided tables comparing the costs of biofuels with the world price of the fossil fuels and underlined that in this case no overcompensation could be observed for biodiesel in any of the years considered, while for bioethanol the potential overcompensation was negligible (EUR 2/1 000 l, compared with EUR 142,13/1 000 l using the pre-tax pump price of fossil fuel as reference). The accumulated undercompensation would be several times higher than as compared with the previous methodology.
(22)
The Spanish authorities explained that they had reported on all companies that produced, processed, held, received and dispatched excise goods, in accordance with Council Directive 2008/118/EC (7).
(23)
In point 1 of Article 4 of that Directive ‘authorised warehousekeeper’ is defined as a natural or legal person who, in the course of his business, is authorised to produce, process, hold, receive or dispatch excise goods under a duty suspension arrangement in a tax warehouse. Article 8 of the Directive states that the authorised warehousekeeper is liable to pay the excise duty.
(24)
The Spanish authorities explained why they had provided tax details on only one of the two companies that had signed an agreement to operate on a subcontracting basis to produce fatty acid methyl esters (FAME) from soya and palm oil. As this contract dealt with products subject to excise duty on the holding, movement and monitoring of such products, it was governed by Directive 2008/118/EC. The Spanish authorities stated that the owner of the product did not fall within the definition of ‘authorised warehousekeeper’ as set out in point (1) of Article 4 of the Directive.
V. ASSESSMENT OF THE MEASURE
(25)
The Commission already concluded in its decision in case NN 61/2004 that the measure at issue involved aid within the meaning of Article 107 TFEU. The Commission assessed this aid scheme on the basis of the 2001 Community guidelines on State aid for environmental protection (8) and concluded that it was compatible with the internal market.
(26)
The Spanish authorities have now provided the Directorate-General for Competition with detailed information, including the relevant data on the production costs of bioethanol and biodiesel for the whole duration of the scheme. When the production costs of biofuels are compared with the pre-tax pump price of fossil fuels, as illustrated in the tables included in the Annex to this decision, there can be observed two situations of overcompensation: for bioethanol in 2010 and for biodiesel in 2012.
(27)
With regard to the alternative methodology proposed by Spain, which takes as reference the world prices of fossil fuels, the Commission observes that this methodology is different from that proposed by Spain and used by the Commission to assess the measure NN 61/2004. As the Commission is verifying whether Spain has implemented the aid scheme correctly in compliance with the decision by which it was approved in case NN 61/2004, the alternative methodology proposed cannot be accepted.
(28)
None the less, the Commission notes that there can be observed no trend of persistent overcompensation. Also, when the aid is considered for the whole duration of the scheme, there is no indication of overall overcompensation. The Commission takes note of the explanations provided by Spain (see recitals 18, 19, 20 and 22).
(29)
In the case of bioethanol, the Commission considers that it was not necessary to make adjustments to remedy the overcompensation. In this case, Spain was able to demonstrate that the overcompensation was remedied, mainly owing to the fact that raw material prices increased significantly after June 2010. Indeed, in 2011 and 2012 no overcompensation can be observed for bioethanol.
(30)
As for biodiesel, the Commission notes that a small overcompensation of EUR 41,85/1 000 l can be observed for 2012. This overcompensation occurred while the measure and in particular the support level was maintained unchanged. This situation was caused by factors extraneous to the scheme, specifically the big increase in the price of fossil diesel in Spain. The Commission notes that the price of diesel in 2012 was 8 % higher than in 2011, 36 % higher than in 2010 and 71 % higher than in 2009. In comparison, biodiesel production costs in 2012 were at the same level as in 2011, 16 % higher than those registered in 2010 and 25 % higher than in 2009. The Commission also notes that the scheme expired at the end of 2012, and therefore it was not possible to adapt the excise duty exemption to avoid future overcompensation, in accordance with recital 19 of the Commission decision in case NN 61/2004. The Commission notes as well that no aid was granted under the scheme in 2013 or any of the following years. Lastly, as explained in recital 28, if account is also taken of the data for 2012 no overcompensation can be observed for the whole duration of the scheme. This can consequently be considered a sign that Spain could rely on the ex-ante calculation method provided for under the scheme.
(31)
Having considered the additional information provided by Spain, the Commission is of the opinion that Spain has not failed to fulfil its obligations as set out in recital 19 of the Commission decision in case NN 61/2004.
(32)
Based on the explanations provided by Spain on the application of Directive 2008/118/EC, the Commission accepts that the Spanish authorities reported on all the appropriate companies.
VI. CONCLUSION
(33)
The Commission finds that Spain has implemented the aid scheme NN 61/2004 correctly, in compliance with the Commission decision approving it,
HAS ADOPTED THIS DECISION:
Article 1
The state aid scheme NN 61/2004 implemented by Spain is compatible with the internal market within the meaning of Article 107(3)(c) TFEU and has been correctly implemented, in compliance with the Commission decision in case NN 61/2004.
Article 2
This Decision is addressed to the Kingdom of Spain.
Done at Brussels, 9 July 2014.