РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1307/2013 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 17 декември 2013 година
за установяване на правила за директни плащания за земеделски стопани по схеми за подпомагане в рамките на общата селскостопанска политика и за отмяна на Регламент (ЕО) № 637/2008 на Съвета и Регламент (ЕО) № 73/2009 на Съвета
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 42 и член 43, параграф 2 от него,
като взеха предвид Акта за присъединяване от 1979 г., и по-специално параграф 6 от Протокол № 4 относно памука, приложен към него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Сметната палата (1),
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (2),
като взеха предвид становището на Комитета на регионите (3),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (4),
като имат предвид, че:
(1)
В съобщението на Комисията до Европейския парламент, Съвета, Европейския икономически и социален комитет и Комитета на регионите, озаглавено „Общата селскостопанска политика през 2020 г.: подготовка за бъдещи предизвикателства в областта на хранителното снабдяване, природните ресурси и териториалния баланс“, са очертани потенциални предизвикателства, цели и насоки за общата селскостопанска политика ("ОСП") след 2013 г. С оглед на дебата по това съобщение ОСП следва да бъде реформирана, считано от 1 януари 2014 г. Реформата следва да обхваща всички основни инструменти на ОСП, включително Регламент (ЕО) № 73/2009 (5). С оглед на обхвата на реформата е целесъобразно да бъде отменен Регламент (ЕО) № 73/2009 и да бъде заменен с нов текст. Реформата следва също да рационализира и да опрости съответните разпоредби.
(2)
Една от основните цели и едно от ключовите изисквания на реформата на ОСП е намаляването на административната тежест. Това следва да бъде взето категорично предвид при изготвянето на съответните разпоредби относно схемата за директно подпомагане.
(3)
Всички основни елементи, свързани с плащането на подпомагане от Съюза за земеделски стопани, следва да се съдържат в настоящия регламент, като той следва да определя и условията за достъп до плащанията, които са неразривно свързани с тези основни елементи.
(4)
Необходимо е да се изясни, че Регламент (ЕС) № 1306/2013 на Европейския парламент и на Съвета (6) и приетите съгласно него разпоредби трябва да се прилагат по отношение на мерките, посочени в настоящия регламент. С оглед на съответствието с други правни инструменти, свързани с ОСП, определени правила, които понастоящем са предвидени в Регламент (ЕО) № 73/2009, сега са определени в Регламент (ЕС) № 1306/2013, по-специално правилата за гарантиране на съответствието със задълженията, определени с разпоредбите за директно плащане, включително проверките и прилагането на административни мерки и административни санкции в случай на неспазване, правилата, свързани с кръстосаното съответствие, като задължителните изисквания за управление, доброто земеделско и екологично състояние, наблюдението и оценката на съответните мерки, както и правилата, свързани с авансовите плащания и с възстановяването на неправомерните плащания.
(5)
С цел допълване или изменяне на определени несъществени елементи от настоящия регламент на Комисията следва да се делегира правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз ("ДФЕС"). От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(6)
Настоящият регламент следва да съдържа списък със схемите за подпомагане с директни плащания, които са обхванати от него. С цел да се вземе предвид новото законодателство относно схемите за подпомагане, което може да бъде прието след влизането в сила на настоящия регламент, на Комисията следва да се делегира правомощието да приема определени актове по отношение на изменението на посочения списък.
(7)
С цел да се гарантира правната сигурност на Комисията следва да се делегира правомощието да приема определени актове по отношение на установяването на рамка, в която държавите членки трябва да определят критериите, които трябва да изпълнят земеделските стопани, за да спазят задължението да поддържат земеделската площ в състояние, подходящо за паша или обработване, и минималните дейности, които следва да се осъществяват на площи, естествено поддържани в състояние, подходящо за паша или обработване, както и критериите за определяне на превеса на тревите и другите тревни фуражи, както и за определяне на установените местни практики по отношение на постоянно затревените площи и постоянните пасища („постоянно затревени площи“).
(8)
С цел да се осигури съответствие на средствата за финансиране на ОСП с годишните тавани, посочени в член 16, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, следва да се извършва коригиране на нивото на директното подпомагане за всяка календарна година, както е предвидено в член 25 от посочения регламент. За да се осигури, че коригирането допринася за постигането на по-балансирано разпределение на плащанията между малки и големи бенефициери, коригирането на директните плащания следва да се прилага само за плащания над 2 000 EUR, които ще се отпускат на земеделски стопани през съответната календарна година. Като се вземат предвид равнищата на директните плащания за земеделски стопани в България, Хърватия и Румъния, получени в резултат на прилагането на механизма за постепенно въвеждане на директните плащания към всички директни плащания, които се отпускат в тези държави членки, този инструмент на финансова дисциплина следва да се прилага само в България и Румъния, считано от 1 януари 2016 г., и в Хърватия, считано от 1 януари 2022 г. Следва да се предвидят конкретни правила относно посочения инструмент на финансова дисциплина и относно някои други разпоредби за юридически лица или група физически или юридически лица, когато националното право предвижда правата и задълженията на индивидуални членове да са сравними с тези на индивидуалните земеделски стопани със статут на ръководител на стопанство, за да се укрепят селскостопанските структури и насърчи учредяването на съответните юридически лица или групи.
(9)
С цел да се осигури правилното прилагане на корекциите на директните плащания във връзка с финансовата дисциплина, на Комисията следва да се делегира правомощието да приема определени актове по отношение на правилата за изчисляване на намаленията, които да се прилагат от държавите членки към земеделските стопани съгласно прилагането на финансовата дисциплина.
(10)
Опитът, придобит при прилагането на различните схеми за подпомагане за земеделски стопани показа, че подпомагането в редица случаи е било извършвано в полза на физически или юридически лица, чиято основна дейност не включва упражняване на селскостопанска дейност или е насочена само в незначителна степен към такава дейност. С цел да се гарантира, че подпомагането е по-целенасочено, държавите членки следва да се въздържат от отпускане на директни плащания на някои физически и юридически лица освен в случаите, когато те могат да докажат, че степента на упражняваната от тях селскостопанска дейност не е незначителна. Освен това държавите членки следва също така да имат възможността да не отпускат директни плащания на други физически или юридически лица, които упражняват селскостопанска дейност в незначителна степен. Държавите членки обаче следва да имат право да отпускат директни плащания на по-дребни земеделски стопани на непълно работно време, тъй като тези земеделски стопани допринасят пряко за жизнеспособността на селските райони. Държавите членки следва също да се въздържат от отпускане на директни плащания на физически или юридически лица, чиито земеделски площи са предимно площи, които естествено се поддържат в състояние, подходящо за паша или обработване, и които не осъществяват определена минимална дейност.
(11)
С цел да се гарантира защитата на правата на земеделските стопани, на Комисията следва да се делегира правомощието да приема определени актове по отношение на приемането на критерии за определяне на случаите, когато земеделската площ на даден земеделски стопанин следва да се счита за площ, която предимно естествено се поддържа в състояние, подходящо за паша или обработване, на критериите за разграничаване между плащания, получени в резултат от селскостопанска и от неселскостопанска дейност, и размера на директните плащания, отнасящи се до прилагането на теста за степента на значителност на селскостопанска дейност, и на критериите, които трябва да изпълнят земеделските стопани, за да докажат, че степента на упражняваната от тях селскостопанска дейност не е незначителна.
(12)
С цел избягване на прекомерната административна тежест, дължаща се на управлението на плащания с малки размери, държавите членки следва като цяло да се въздържат от отпускането на директни плащания в случаите, когато размерът на плащането би бил по-малък от 100 EUR, или когато отговарящата на условията за подпомагане площ на стопанството, за която е заявена помощ, е по-малка от един хектар. Въпреки това, тъй като структурата на стопанствата на държавите членки е изключително разнообразна и може да се различава значително от средната структура на стопанствата в Съюза, държавите членки следва да имат право да прилагат минимални прагове, които отразяват характерните особености на всяка една от тях. Поради изключително специфичната структура на стопанствата в най-отдалечените региони и малките острови в Егейско море, държавите членки следва да могат да решават дали в тези региони следва да се прилага някакъв минимален праг. Освен това държавите членки следва да избират относно прилагането на един от двата вида минимален праг, като отчитат особеностите на структурите на своите селскостопански сектори. Поради това че на земеделски стопани с тъй наречените стопанства „без земя“ може да бъдат отпускани плащания, прилагането на прага, изчисляван на база хектар, би било неефективно. Следователно за такива земеделски стопани следва да се прилага минималната сума, съобразена с подпомагането. С цел да се гарантира еднаквото третиране на земеделските стопани в България, Румъния и Хърватия, чиито директни плащания подлежат на постепенно въвеждане, минималният праг в посочените държави членки следва да се основава на окончателния размер, който се отпуска в края на процеса на постепенно въвеждане.
(13)
Разпределянето на директното подпомагане на доходите сред земеделските стопани се характеризира с отпускане на непропорционални суми за плащания на твърде малко на брой големи бенефициери. Големите бенефициери, поради тяхната възможност да извличат икономии от мащаба, не се нуждаят от същото ниво на подпомагане на единица, за да се постигне ефективно целта за подпомагане на доходите. Освен това, потенциалът за адаптиране на големите бенефициери ги улеснява в работата им при по-ниски равнища на подпомагане на единица. Ето защо държавите членки следва да намалят най-малко с 5 % дела на основното плащане, отпускано на земеделски стопани, което надхвърля 150 000 EUR. За да се избегне несъразмерното въздействие върху големи стопанства с голям брой заети лица, при прилагане на механизма държавите членки могат да решат да вземат предвид броя на заетите на работна заплата. За да бъде това намаляване на равнището на подпомагането ефективно, не следва да се облагодетелстват земеделски стопани, които изкуствено създават условия да избегнат последствията от него. Постъпленията от намаляването на плащанията за големите бенефициери следва да остават за държавите членки, в които са генерирани и следва да се предоставят като мерки за подкрепа от Съюза, финансирани от Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР).
(14)
Следва да се определят нетни тавани за всяка държава членка, за да се ограничат плащанията за земеделските стопани след прилагането на намаляването на плащанията. За да се вземат предвид специфичните характеристики на подпомагането по ОСП, отпускано в съответствие с Регламент (ЕС) № 228/2013 на Европейския парламент и на Съвета (7) и с Регламент (ЕС) № 229/2013 на Европейския парламент и на Съвета (8), както и фактът, че тези директни плащания не подлежат на намаляване на плащанията, нетният таван за въпросните държави членки не следва да включва тези директни плащания.
(15)
С цел да се вземат предвид промените, свързани с общите максимални суми на директните плащания, които могат да бъдат отпуснати, включително тези, произтичащи от решенията, които трябва да бъдат взети от държавите членки във връзка с прехвърляния между първия и втория стълб, и прилагането на намаляване и където е приложимо - определянето на горна граница на плащанията, както и тези, произтичащи от уведомленията, които трябва да направи Хърватия по отношение на разминираната земя, която е възстановена за ползване за селскостопански дейности, на Комисията следва да се делегира правомощието да приема определени актове по отношение на адаптирането на националните и нетните тавани, определени в настоящия регламент.
(16)
Следва да се уточни, че тези разпоредби на настоящия регламент, които биха могли да породят поведение от страна на дадена държава членка, което евентуално представлява отпускане на държавна помощ, са изключени от прилагането на правилата за държавни помощи, ако въпросните разпоредби включват подходящи условия за отпускане на подпомагането или предвиждат приемането на такива условия от Комисията, за да се избегне всяко ненужно нарушаване на конкуренцията.
(17)
С оглед на утвърждаването на тяхната политика в областта на развитието на селските райони на държавите членки следва да бъде дадена възможност да прехвърлят средства от своя таван за директни плащания към подпомагането, определено за развитие на селските райони. На държавите членки следва да се даде и възможност да прехвърлят средства от своето подпомагане, предназначено за развитие на селските райони, към тавана си за директни плащания. За да се осигури ефективността на този инструмент, на държавите членки следва да бъде дадена възможност да преразгледат първоначалното си решение веднъж, което да влезе в сила от референтната 2018 г., при условие че всяко решение, основаващо се на такъв преглед не води до намаляване на сумите, предназначени за развитие на селските райони.
(18)
С цел да се постигнат целите на ОСП може да се наложи схемите за подпомагане да бъдат адаптирани към променящите се тенденции в кратки срокове, ако е необходимо. Следователно е необходимо да се предвиди евентуално преразглеждане на схемите за подпомагане, по-специално с оглед на икономическите промени или на състоянието на бюджета, с резултат на което бенефициерите да не могат да приемат, че условията за подпомагане ще останат същите.
(19)
Земеделските стопани от държавите членки, които са се присъединили към Съюза на 1 май 2004 г. или след това, получават директни плащания съгласно механизъм за постепенното им въвеждане, предвиден в съответните актове за присъединяване. За България и Румъния този механизъм все още ще бъде в сила през 2015 г., а за Хърватия - ще бъде в сила до 2021 г. Освен това на тези държави членки беше позволено да отпускат допълнителни национални директни плащания. Следва да бъде запазена възможността за отпускане на такива плащания за Хърватия и като допълнение към схемата за основно плащане за България и Румъния, докато приключи постепенното въвеждане.П о отношение на разрешаването на Хърватия да отпуска допълнителни национални директни плащания, на Комисията следва да се предостави правомощието да приема актове за изпълнение без да прилага Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и Съвета (9).
(20)
В Регламент (ЕО) № 73/2009, изменен с Акта за присъединяване от 2011 г., се предвижда специален национален резерв за разминирана земя за Хърватия, с цел финансиране за десетгодишен период след нейното присъединяване към Съюза на разпределянето на правата на плащане за земята, която е разминирана и възстановена за ползване за селскостопански дейности всяка година. Уместно е да се определят правилата за определяне на сумите, предназначени за финансиране на подкрепа за посочената земя по схемите за подпомагане, предвидени в настоящия регламент, както и правилата за управлението на този резерв. С цел да се вземат предвид сумите, получени в резултат на уведомленията, които трябва да бъдат направени от Хърватия по отношение на разминираната земя, която е възстановена за ползване за селскостопански дейности, на Комисията следва да се делегира правомощието да приема определени актове по отношение на преразглеждането на някои финансови разпоредби, приложими за Хърватия.
(21)
С цел да се осигури по-добро разпределение на подпомагането по отношение на земеделската земя в Съюза, включително в онези държави членки, които са приложили схемата за единно плащане на площ, установена съгласно Регламент (ЕО) № 73/2009, нова схема за основно плащане следва да замени схемата за единно плащане, установена съгласно Регламент (ЕО) № 1782/2003 на Съвета (10) и продължена съгласно Регламент (ЕО) № 73/2009, която комбинира съществуващите преди това механизми за подпомагане в единна схема на необвързани с производството директни плащания. Подобна промяна следва по принцип да доведе до изтичане на правата на плащане, които са получени по посочените регламенти, и до разпределянето на нови такива. Това разпределяне на нови права на плащане следва да се основава по правило на броя отговарящи на условията хектари, които са на разположение на земеделските стопани през първата година на прилагане на схемата. Въпреки това държавите членки, които понастоящем прилагат схемата за единно плащане на регионална или на смесена основа, следва да имат възможността да запазят съществуващите в тях права на плащане. С цел да се избегне положение, при което в дадена държава членка увеличаването на отговарящата на условията площ да разреди непропорционално сумата на директните плащания на хектар и по този начин да се засегне вътрешният процес на сближаване, държавите членки следва да имат право, когато първоначално разпределят правата на плащане, да приложат определени ограничения с цел установяване на броя на правата за плащане.
(22)
Поради последователното интегриране на различни сектори в схемата за единно плащане и последващия период за коригиране, предоставен на земеделските стопани, става все по-трудно да се обоснове наличието на значителни индивидуални разлики в равнището на подпомагане на хектар в резултат на използването на исторически референтни данни. Поради това директното подпомагане на доходите следва да бъде разпределено между държавите членки по един по-справедлив начин, като се намали връзката с историческите референтни данни и се има предвид общият контекст на бюджета на Съюза. С цел да се осигури по-справедливо разпределение на директното подпомагане, като същевременно се вземат предвид разликите, които все още съществуват в равнищата на работните заплати и разходите за влаганите ресурси, равнищата на директното подпомагане на хектар следва да бъдат коригирани постепенно. Държавите членки, които имат директни плащания под 90 % от средната стойност за Съюза, следва да намалят с една трета разликата между сега даваните в тях директни плащания и средната стойност, като всички държави членки достигнат минимално равнище до финансовата 2020 г. Това сближаване следва да се финансира пропорционално от всички държави членки, които имат равнища на директни плащания над средното равнище за Съюза.
(23)
В допълнение, по правило всички права на плащане, активирани през 2019 г. в дадена държава членка или регион, следва да имат еднаква единична стойност. С цел да бъдат избегнати обаче неблагоприятни финансови последици за земеделските стопани, държавите членки следва да имат право да вземат предвид историческите фактори, когато изчисляват стойността на правата за плащане, които трябват да имат земеделските стопани през 2019 г., при условие че никое право на плащане през 2019 г. няма да има стойност, която да е по-ниска с 60 % от средната. Държавите членки следва да финансират това сближаване въз основа на обективни и недискриминационни критерии, които те трябва да определят, като намалят стойността на правата за плащане, които надхвърлят средната стойност за 2019 г. В този контекст и за да се избегнат неприемливо тежки загуби за определени земеделски стопани, държавите членки могат да ограничат това намаляване до 30 % от първоначалната стойност на въпросните права дори ако това ограничаване не дава възможност всички права да достигнат 60 % от средната стойност за 2019 г. Това сближаване следва да се осъществява на равномерни стъпки с изключение за онези държави членки, които изберат еднаква единична стойност от първата година на прилагане на схемата. При сближаването на правата на плащане със стойност над средната следва да се отчитат и наличните за правата на плащане прогнозни средства. За онези държави членки обаче, които запазват съществуващите в тях права на плащане и които вече са избрали стъпки за сближаване в съответствие с член 63, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, посочените стъпки за сближаване следва да бъдат изпълнени, когато е приложимо, и стойността на всички права на плащане следва да бъде адаптирана, за да се отчетат наличните за правата на плащане прогнозни средства.
(24)
Опитът, натрупан при прилагането на схемата за единно плащане, показа, че следва да бъдат запазени някои от основните ѝ елементи, включително определянето на национални тавани, за да се осигури, че общото равнище на подпомагането не превишава настоящите бюджетни ограничения. Освен това държавите членки следва да продължат да поддържат национален резерв или следва да имат право да създават регионални резерви. Тези национални или регионални резерви следва да бъдат използвани приоритетно за улесняване на участието на млади земеделски стопани и на земеделски стопани, които току-що започват селскостопанска дейност в схемата, и използването им следва да се допуска за отчитане на някои други специфични ситуации. Правилата относно прехвърлянето и използването на правата на плащане следва да бъдат запазени.
(25)
Опитът, придобит при прилагането на Регламент (ЕО) № 73/2009, показа, че държавите членки не използваха цялата налична сума, отпусната в рамките на националните тавани, установени с посочения регламент. Макар и в сравнения със системата съгласно посочения регламент с настоящия регламент да се намалява рискът от неизползвани средства, независимо от това държавите членки следва да имат възможност да разпределят права на плащане на по-висока стойност от наличната сума по тяхната схема за основно плащане, за да се улесни по-ефикасното използване на средствата. Ето защо държавите членки следва да имат право, в определени общи граници и при спазване на нетните тавани за директни плащания, да изчислят необходимата сума, с която може да бъде увеличен таванът за тяхното основно плащане.
(26)
По правило, на условията за подпомагане чрез основно плащане отговаря всяка земеделска площ от стопанството, която се използва за селскостопанска дейност, включително площи, които не са били в добро земеделско състояние на 30 юни 2003 г. в държавите членки, присъединили се към Съюза на 1 май 2004 г., които са избрали да прилагат схемата за единно плащане на площ. Предвид възможността неселскостопанските дейности да могат да допринесат за разнообразяването на приходите на земеделските стопанства и за жизнеспособността на селските райони, земеделска площ от стопанство, която се използва и за неселскостопански дейности, се счита, че отговаря на условията, ако се използва преобладаващо за селскостопански дейности. За всички държави членки следва да се определят общи критерии за целите на оценяване на преобладаващото естество. В този контекст и с цел да се осигури по-добро насочване на директните плащания, държавите членки следва да могат да изготвят, в интерес на правната сигурност и яснота, списък на площите, които се използват преобладаващо за неселскостопански дейности и по тази причина не отговарят на условията. Освен това, за да се запази допустимостта на подпомагането на площите, които са отговаряли на условията за активиране на права за земи под угар преди премахването на задължителното оставяне на земя под угар, следва да се предвиди, че определени залесени площи, включително залесените съгласно национални схеми, отговарящи на съответните правила от Регламент (ЕО) № 1698/2005 на Съвета (11) или Регламент (ЕС) № 1305/2013 на Европейския парламент и на Съвета (12), или площи, подлежащи на определени екологични задължения, отговарят на условията за подпомагане чрез основно плащане.
(27)
С цел да се избегне положение, при което в дадена държава членка увеличаването на отговарящата на условията площ разрежда непропорционално сумата на директните плащания на хектар и по този начин се засяга вътрешният процес на сближаване, държавите членки следва да имат право да използват коефициент за намаление с цел определяне на отговарящата на условията площ на постоянно затревените площи, където тревите и другите тревни фуражи традиционно не са преобладаващи в зоните на паша, а са част от установените местни практики.
(28)
Следва да се запазят специалните мерки за конопа, за да се избегне възможността нелегални култури да бъдат скрити сред тези, които отговарят на условията за основно плащане, като по този начин се отразяват неблагоприятно върху пазара на коноп. Следователно трябва да продължи отпускането на плащания само за площи, засети с видовете коноп, които дават известна гаранция по отношение на съдържанието на психотропни вещества.
(29)
С цел да се осигури правна сигурност и с цел да се изяснят конкретните положения, които могат да възникнат в хода на прилагането на схемата за основно плащане, на Комисията следва да се делегира правомощието да приема определени актове по отношение на правилата за допустимост и достъп по отношение на схемата за основно плащане на земеделските стопани, в случай на действително или бъдещо наследяване, наследяване под аренда, промяна на правния статут или на наименованието, прехвърляне на права на плащане, както и в случай на сливане или разделяне на стопанството и в случай на клауза от договор, засягаща правото да се получат права на плащане през първата година на разпределяне на права за плащане; Освен това делегирането на права следва да обхваща правилата за изчисляване на стойността и броя или правилата за промяната на стойността на правата на плащане във връзка с разпределението на права на плащане, включително правила относно възможността за временна стойност и брой или за временно увеличаване на правата на плащане, разпределени въз основа на заявление от страна на земеделския стопанин, относно условията за установяване на временна и окончателна стойност и брой на правата на плащане и относно случаите, в които договор за продажба или отдаване под аренда би могъл да засегне разпределението на права на плащане. Освен това делегирането на правомощие следва да обхваща правилата за установяване и изчисляване на стойността и броя на правата на плащане, получени от националния резерв или регионалните резерви; правилата за изменението на единичната стойност на правата на плащане в случай на права на плащане, разделени на части, и прехвърлянето на права за плащане без земя. В допълнение това делегиранена правомощие следва да обхваща критериите за разпределянето на правата на плащане на земеделски стопани, които не са получили директни плащания през 2013 г., или съгласно използването на националния или регионалния резерв; критериите за налагане на ограничения върху броя на правата на плащане, които ще се разпределят; както и критериите за определяне на коефициента за намаление за преобразуването на определени постоянно затревени площи в хектари, отговарящи на условията.
(30)
С цел да се осигури правилното управление на правата на плащане, на Комисията следва да се делегира правомощието да приема определени актове по отношение на правилата за съдържанието на декларацията и изискванията за активиране на права на плащане.
(31)
С цел опазване на общественото здраве на Комисията следва да се делегира правомощието да приема определени актове, предвиждащи правилата, обвързващи отпускането на плащания с използването на сертифицирани семена от някои сортове коноп и формулирането на процедура за определяне на сортовете коноп и проверката на тяхното съдържание на тетрахидроканабинол
(32)
С оглед на значителните административни, технически и логистични трудности, с които е свързано преминаването към схемата за основно плащане за държавите членки, прилагащи схемата за единно плащане на площ съгласно Регламент (ЕО) № 73/2009, държавите членки следва да имат право да прилагат схемата за единно плащане на площ с цел предоставяне на основно плащане за допълнителен преходен период най-късно до края на 2020 г. Ако дадена държава членка реши да въведе схемата за основно плащане до 2018 г., тя може да избере да разграничи плащанията по схемата за единно плащане на площ според равнището на определени плащания, отпуснати през 2014 г. по режимите за специално подпомагане, и да раздели плащанията, предвидени в Регламент (ЕО) № 73/2009, а в случая с Кипър - по специфичните за сектора пакети за преходна национална помощ.
(33)
С цел да се гарантира защитата на правата на бенефициерите и да се изяснят конкретните положения, които могат да възникнат в хода на прилагането на схемата за единно плащане на площ, на Комисията следва да се делегира правомощието да приема определени актове, предвиждащи правилата за допустимост и достъп на земеделските стопани до схемата за единно плащане на площ.
(34)
В държавите членки, прилагащи схемата за единно плащане на площ, които са имали правото да отпускат преходна национална помощ, тази помощ е важно средство за подпомагане на доходите на земеделските стопани в определени сектори. По тази причина и с цел да се избегне внезапно и значително намаляване от 2015 г. на подпомагането в тези сектори, които до 2014 г. са се възползвали от преходна национална помощ, уместно е в тези държави членки да се предвиди възможността тази помощ да се отпуска в допълнение към схемата за единно плащане на площ. С цел да се осигури непрекъснатостта на подпомагането предвид отпусканата до момента преходна национална помощ, уместно е да се ограничат условията до приложимите през 2013 г. за този вид помощ, или в случая с България и Румъния - до допълнителни национални директни плащания, разрешени от Комисията след искания от държавите членки. Освен това е уместно да се ограничат максималните суми на помощта по сектори в сравнение с равнището от 2013 г., за да се осигури плавно намаляване на равнището на помощта и да се осигури съвместимостта му с механизма за сближаване.
(35)
Следва да се предвидят специфични правила за първоначалното разпределение и изчисление на стойността на правата на плащане, когато държавите членки, които са приложили схемата за единно плащане на площ съгласно настоящия регламент, въведат схемата за основно плащане. С цел да се осигури плавен преход между тези две схеми, на Комисията следва да се делегира правомощието да приема определени актове по отношение на по-нататъшните правила за въвеждане на схемата за основно плащане в държави членки, които са прилагали схемата за единно плащане на площ.
(36)
Като се има предвид необходимостта подпомагането на единица за земеделски стопани с по-малки стопанства да е достатъчно, за да се постигне ефективно целта за подпомагане на доходите, държавите членки следва да могат да преразпределят директното подпомагане между земеделските стопани, като им предоставят допълнително плащане за първите хектари.
(37)
Една от целите на новата ОСП е подобряването на екологичните параметри чрез задължителен компонент за „екологизиране“ на директните плащания, които ще подкрепят селскостопански практики, благоприятни за климата и околната среда, приложими в целия Съюз. За тази цел държавите членки следва да използват част от своите национални тавани за директни плащания, за да отпускат, в допълнение към основното плащане, годишно плащане в което може да бъде взето предвид вътрешното сближаване в държавата членка или в региона, за задължителни практики, които следва да се прилагат от земеделските стопани с приоритетна насоченост и към двете цели на политиката - климат и околна среда. Тези практики следва да бъдат под формата на обикновени, обобщени, недоговорни и годишни действия, които надхвърлят изискванията за кръстосано съответствие и са свързани със земеделието, като диверсификация на културите, поддържане на постоянно затревени площи, включително традиционни овощни градини, където овошките се отглеждат с малка гъстота върху пасища, както и създаването на екологично насочени площи. С цел да се постигнат в по-голяма степен целите на екологизирането и да се осигури неговото ефективно администриране и контрол, тези практики следва да се прилагат върху цялата площ на стопанството, която отговаря на условията. Задължителният характер на тези практики следва да се отнася също за земеделските стопани, чиито стопанства са изцяло или частично разположени в зони по „Натура 2000“, включени в обхвата на Директива 92/43/ЕИО на Съвета (13) и на Директива 2009/147/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (14), или в зони, обхванати от Директива 2000/60/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (15), доколкото тези практики са съвместими с целите на посочените директиви.
(38)
Предвид признатите ползи за околната среда от системите за биологично земеделие, земеделските стопани следва да имат право на компонента за „екологизиране“, без да е необходимо да изпълняват никакви други задължения,по отношение на онези части от своите стопанства, които изпълнят условията, определени в Регламент (ЕО) № 834/2007 на Съвета (16),.
(39)
Несъобразяването с компонента за „екологизиране“ следва да води до санкции съгласно Регламент (ЕС) № 1306/2013
(40)
С цел да се отчете разнообразието на селскостопанските системи и различното състояние на околната среда в Съюза, оправдано е, в допълнение към трите практики по отношение на екологизирането, установени в настоящия регламент, да се признават практики, обхванати от мерки за агроекология и климат, или схеми за сертифициране, които са сходни с екологизирането и които осигуряват равностойни или по-големи ползи за климата и околната среда. С оглед на правната яснота тези практики следва да бъдат установени в приложение към настоящия регламент. Държавите членки следва да решат дали да предложат на земеделските стопани възможността да използват еквивалентни практики и практиките по отношение на екологизирането, установени в настоящия регламент, за да изискват от земеделските стопани да следват практиките, които са пригодени в най-голяма степен за постигането на целите на мярката, като те следва да уведомят Комисията за решенията си. С оглед на правната сигурност Комисията следва да оцени дали практиките, обхванати от равностойните мерки, за които е била уведомена, са обхванати в приложението. Ако Комисията прецени, че това не е спазено, тя трябва да уведоми държавите членки съответно чрез акт за изпълнение, приет без да се прилага Регламент (ЕС) № 182/2011. За да се осигури по-просто въвеждане на принципите на равностойност и за целите на осъществяването на контрол, следва да бъдат предвидени правила по отношение на териториалния обхват на равностойните мерки, като се отчетат специфичните характеристики на мерките за агроекология и климат и схемите за сертифициране. За да се осигури правилното прилагане на равностойните мерки и да се избегне двойното финансиране, на Комисията следва да се делегира правомощието да приема определени актове с цел добавяне на практики към списъка на еквивалентни практики, установяване на изисквания за национални и регионални схеми за сертифициране и където е необходимо - установяване на подробни правила за изчисляване на свързани суми.
(41)
Задълженията, свързани с диверсификацията на културите, следва да се прилагат по такъв начин, че да отчитат трудностите за по-малките стопанства да постигнат тази диверсификация, като продържават да напредват към постигане на по-големи ползи за околната среда, и по-специално повишено качество на почвата. Следва да се предвидят изключения за стопанства, които вече изпълняват целите за разнообразяване на културите, тъй като в значителна степен са покрити с пасища или са под угар, за специализирани стопанства, които всяка година редуват културите на парцелите си, или за стопанства, които поради географското си разположение биха изпитали изключителни трудности да въведат трета култура. С цел да се гарантира пропорционалното и недискриминационно прилагане на задълженията, посочени в мярката за диверсификация на културите, както и че те водят до подобрено опазване на околната среда, на Комисията следва да се делегира правомощието да приема определени актове по отношение на признаването на други родове и видове и с определянето на правила за прилагане на точното изчисляване на дяловете на различните култури.
(42)
За целите на постигане на ползи за околната среда по отношение на постоянно затревените площи, и по-специално задържането на въглерод, следва да се предвиди разпоредба за поддържането на постоянно затревени площи. Тази защита следва да обхваща забрана за оран и преобразуване на екологично най-чувствителните зони по „Натура 2000“, включени в обхвата на директиви 92/43/ЕИО и 2009/147/ЕО, както и по-обща предпазна мярка, основана на съотношение на постоянно затревените площи, срещу пренасочването за друго ползване. Държавите членки следва да бъдат оправомощение да определят екологично чувствителните зони, които не са обхванати от тези директиви. Освен това, те следва да изберат на какво териториално равнище да се прилага съотношението. С цел да се осигури ефикасна защита на постоянно затревените площи, на Комисията следва да се делегира правомощието да приема определени актове с цел задаване на рамка за определяне от държавите членки на постоянно затревени площи, които не са обхванати от Директива 92/43/ЕИО или от Директива 2009/147/ЕО.
(43)
С цел да се гарантира, че съотношението на постоянно затревените площи спрямо общата земеделска площ е определено правилно и че се поддържа, на Комисията следва да се делегира правомощието да приема определени актове по отношение на установяването на подробни методи за определяне на съотношението, подробни правила относно поддържането на постоянно затревени площи и сроковете, засягащи задължението на отделните земеделски стопани да преобразуват земята.
(44)
Следва да се установят екологично насочени площи, по-специално за да се опазва и подобрява биологичното разнообразие в стопанствата. Ето защо екологично насочените площи следва да включват площи, които пряко засягат биологичното разнообразие, като земя, оставена под угар, особености на ландшафта, тераси, буферни ивици, залесени площи и агролесовъдни площи, или площи, които непряко засягат биологичното разнообразие чрез намалено използване на ресурсите на стопанството, като площи с междинни култури или зимна зелена покривка. Задълженията, установени по отношение на екологично насочените площи, следва да се прилагат по такъв начин, че да се избегне налагането на несъразмерна тежест на по-малките стопанства, в сравнение с допълнително повишените ползи за околната среда. Следва да се предвидят изключения за стопанства, които вече изпълняват целите за екологично насочени площи, тъй като в значителна степен са покрити с пасища или са под угар. Следва да се предвидят изключения в предимно гористи държави членки за земеделски стопани, които извършват селскостопанска дейност в райони с природни ограничения в определени преобладаващо гористи местности, където съществува значителен риск от запустяване на земи. Освен това следва да се предвиди разпоредба за възможността държавите членки и земеделските стопани да изпълняват на регионално или колективно равнище задължението, с цел да се получат съседни екологично насочени площи, които са по-благоприятни за околната среда. С цел опростяване държавите членки следва да имат възможността да стандартизират измерването на екологично насочените площи.
(45)
С цел да се гарантира, че екологично насочените площи са установени по ефективен и последователен начин, като същевременно се вземат предвид специфичните характеристики на държавите членки, на Комисията следва да се делегира правомощието да приема определени актове по отношение на установяването на допълнителни критерии за определянето на площи като екологично насочени площи; признаването на други видове екологично насочени площи; определянето на коефициенти за преобразуване и тегловни коефициенти за някои видове екологично насочени площи; установяването на правила, по които държавите членки да прилагат част от екологично насочените площи на регионално равнище; определянето на правила за колективно изпълнение на задължението екологично насочените площи да бъдат в непосредствена близост до стопанствата; установяването на рамката за критериите, които да бъдат зададени от държавите членки за определяне на тази непосредствена близост; и установяването на методи за определяне на съотношението между горите и земеделската земя. Когато добавя други видове екологично насочени площи, Комисията следва да гарантира, че с това се цели подобряване на общите екологични параметри на стопанството, по-специално по отношение на биологичното разнообразие, повишаването на качеството на почвите и водите, опазването на ландшафта и изпълнението на целите за смекчаване на изменението на климата и за адаптация към него.
(46)
С цел да се насърчи устойчивото развитие на земеделието в райони с определени природни ограничения, държавите членки следва да могат да използват част от своите тавани за директни плащания за отпускането на годишно плащане за площ в допълнение към основното плащане на всички земеделски стопани, които работят в тези райони или в някои от тези райони, когато бъде решено от държавата членка. Това плащане не следва да замества подпомагането, което се отпуска по програмите за развитие на селските райони, и не следва да се отпуска на земеделски стопани в райони, които са били определени в съответствие с Регламент (ЕО) № 1698/2005, но не са били определени в съответствие с Регламент (ЕС) № 1305/2013.
(47)
Създаването и развитието на нова икономическа дейност в селскостопанския сектор от млади земеделски стопани е предизвикателство от финансова гледна точка и представлява елемент, който следва да се вземе предвид при разпределянето и насочването на директните плащания. Това развитие е от съществена важност за конкурентоспособността на селскостопанския сектор в Съюза и по тази причина следва да се въведе подпомагане на доходите на младите земеделски стопани, които започват своите селскостопански дейности, за да се улесни първоначалното установяване на младите земеделски стопани и структурното приспособяване на техните предприятия след първоначалното учредяване. За тази цел държавите членки следва да използват част от своите национални тавани за директни плащания, за да предоставят на млади земеделски стопани годишно плащане в допълнение към основното плащане. Държавите членки следва да могат да определят метод за изчисляване на това плащане и ако този метод предполага задължение за определяне на горна граница за плащането на земеделски стопанин, тази граница се определя при спазване на общите принципи на правото на Съюза. Тъй като следва да обхваща само първоначалния период след създаването на предприятието и да не се превръща в оперативна помощ, това плащане следва да се отпуска единствено за максимален срок от пет години. То следва да се отпуска на млади земеделски стопани, започващи селскостопанската си дейност, които са на не повече от 40 г. в годината на първото подаване на заявлението по схемата за основно плащане или по схемата за единно плащане на площ.
(48)
С цел да се гарантира защитата на правата на бенефициерите и да се избегне дискриминацията между тях, на Комисията следва да се делегира правомощието да приема определени актове по отношение на определянето на условията, при които може да се счита, че дадено юридическо лице отговаря на изисквания за получаване на плащането за млад стопанин.
(49)
На държавите членки следва да се даде възможност да използват част от своите национални тавани за директни плащания за обвързано с производството подпомагане в някои сектори или региони в ясно определени случаи. Ресурсите, които могат да се използват за всяко обвързано с производството подпомагане, следва да бъдат ограничени до подходящо равнище, като същевременно се дава възможност това подпомагане да се отпуска в държави членки или в конкретни техни сектори или региони, изправени пред особени ситуации, когато конкретните видове земеделие или конкретните селскостопански сектори са от особено значение по икономически, екологични и/или социални причини. На държавите членки следва да се даде възможност да използват до 8 % от своите национални тавани за такова подпомагане или 13 %, ако тяхното равнище на обвързано с производството подпомагане надвишава 5 % за поне една година от периода 2010-2014 г. или до 31 декември 2014 г., ако те прилагат схемата за единно плащане на площ. Освен това, с цел да се запази автономията на животновъдството по отношение на режим на хранене, богат на протеини, на държавите членки, които решат да използват най-малко 2 % от националните си тавани за подпомагане на производството на протеинови култури, следва да се даде възможност да увеличат тези проценти с до два процентни пункта. В надлежно обосновани случаи, когато в даден сектор или регион са доказани определени чувствителни потребности, и при одобрение от Комисията, на държавите членки следва да се даде възможност да използват повече от 13 % от националния си таван. Като алтернатива на тези проценти държавите членки могат да предпочетат да използват до 3 милиона евро на година за финансиране на обвързано с производството подпомагане. Обвързаното с производството подпомагане следва да се отпуска само в размера, който е необходим, за да се създаде стимул за поддържане на настоящите равнища на производство в съответните сектори или региони. Това подпомагане следва да е на разположение също на земеделски стопани, които към 31 декември 2013 г. притежават специални права на плащане, които са им разпределени съгласно Регламент (ЕО) № 1782/2003 и Регламент (ЕО) № 73/2009 и които не разполагат с отговарящи на условията хектари за активиране на правата на плащане. По отношение на одобрението на доброволното обвързано с производството подпомагане, надвишаващо 13 % от годишния национален таван, определен на държава членка, на Комисията следва допълнително да се предостави правомощие да приема актове за изпълнение, без да се прилага Регламент (ЕС) № 182/2011.
(50)
С цел да се гарантира ефективното и целенасочено използване на средствата на Съюза и да се избегне двойно финансиране по други подобни инструменти за подпомагане, на Комисията следва да се делегира правомощието да приема определени актове по отношение на установяването на условията за отпускане на доброволно обвързано с производството подпомагане, както и на правила относно неговото съответствие с другите мерки на Съюза и относно натрупването на различни видове подпомагане.
(51)
С цел да се осигури срещу всеки риск от нарушаване на производството в произвеждащите памук региони, част от подпомагането за сектора на памука съгласно Регламент (ЕО) № 73/2009 продължи да бъде свързано с отглеждането на памук посредством специално плащане за култура на хектар, отговарящ на условията за подпомагане, като се вземат предвид всички относими фактори. Това положение следва да се запази в съответствие с целите, определени в Протокол № 4 относно памука, приложен към Акта за присъединяване от 1979 г.
(52)
С цел да се осигури ефективно прилагане и управление на специалното плащане за култура - памук, на Комисията следва да се делегира правомощието да приема определени актове по отношение на установяването на правилата и условията за даване на разрешение относно земята и сортовете за целите на специалното плащане за култура - памук; правилата относно условията за отпускане на това плащане, относно изискванията за допустимост и агрономските практики; критериите за одобряване на междубраншови организации; задълженията на производителите; както и правилата, регламентиращи случаите, когато одобрената междубраншова организация не отговаря на тези критерии.
(53)
В глава 2 от Регламент (ЕО) № 637/2008 на Съвета (17) се изисква от всяка държава членка, която е производител на памук, да представя на Комисията на всеки четири години и за първи път на 1 януари 2009 г. проект за четиригодишна програма за преструктуриране или до 31 декември 2009 г. представя на Комисията единен проект за изменена осемгодишна програма за преструктуриране. Опитът е показал, че преструктурирането на сектора на памука ще бъде осигурено по по-подходящ начин посредством други мерки, включително мерките по програмите за развитие на селските райони, финансирани по Регламент (ЕС) № 1305/2013. Такива мерки биха дали възможност също така за засилена координация с мерките в други сектори. Придобитите права и оправданите правни очаквания на предприятията, които вече са обвързани в програми за преструктуриране, следва обаче да бъдат спазени. Поради това следва да се позволи продължаване на текущите четири- или осемгодишни програми до техния край без възможност за удължаване. След това средствата, налични по четиригодишните програми, могат да се интегрират в наличните фондове на Съюза за мерки за развитие на селските райони, считано от 2014 г. Поради програмния период средствата, налични след края на осемгодишните програми, не биха били полезни в програмите за развитие на селските райони през 2018 г. и следователно могат с по-голяма полза да бъдат прехвърлени към схеми за подпомагане по силата на настоящия регламент, както вече е предвидено в Регламент (ЕО) № 637/2008. От 1 януари 2014 г. или от 1 януари 2018 г. Регламент (ЕО) № 637/2008 няма да е актуален вече по отношение на държавите членки, които имат съответно четири- или осемгодишни програми, и поради това следва да бъде отменен.
(54)
Държавите членки следва да имат право да установят проста специална схема за дребни земеделски стопани, за да се намалят административните разходи, свързани с управлението и контрола на директното подпомагане. За тази цел държавите членки следва да имат право да установят еднократно плащане, което да замества всички директни плащания, или плащане, основано на сумата, дължима на земеделските стопани всяка година. Следва да бъдат въведени правила за опростяване на формалностите чрез облекчаване, наред с другото, на задълженията на дребните земеделски стопани, като свързаните с подаването на заявление за подпомагане, със селскостопанските практики благоприятни за климата и околната среда, с кръстосаното съответствие и с проверките съгласно предвиденото в Регламент (ЕС) № 1306/2013, без да се излага на риск постигането на общите цели на реформата, което означава, че законодателството на Съюза, посочено в приложение II към Регламент (ЕС) № 1306/2013 се прилага за дребни земеделски стопани. Целта на посочената схема следва да бъде подпомагането на съществуващата селскостопанска структура на дребни стопанства в Съюза, без да се противодейства на развитие в посока на по-конкурентоспособни структури. По тази причина достъпът до схемата следва по принцип да бъде ограничен до съществуващите стопанства. Участието на земеделските стопани в схемата следва да е по желание. За да се увеличи обаче още повече въздействието от схемата по отношение на опростяването ѝ, държавите членки следва да имат право да включват автоматично в схемата определени земеделски стопани при осигуряване на възможност те да се откажат.
(55)
С цел гарантиране на правна сигурност на Комисията следва да се делегира правомощието да приема определени актове по отношение на установяване на условията за участие в схемата за дребни земеделски стопани, ако има промяна в положението на участващия земеделски стопанин.
(56)
В интерес на опростяването и за да се вземе предвид специфичното положение в най-отдалечените региони, директните плащания в тези региони следва да се управляват в рамките на програмите за подпомагане, установени с Регламент (ЕС) № 228/2013. В резултат на това към тези региони не следва да се прилагат разпоредбите в настоящия регламент по отношение на основното плащане и свързаните с него плащания, обвързаното с производството подпомагане, както и по отношение на схемата за дребни земеделски стопани.
(57)
За целите на прилагането на настоящия регламент и за целите на наблюдението, анализирането и управлението на директните плащания е необходимо държавите членки да изпращат уведомления. За да се осигури правилното прилагане на правилата, установени в настоящия регламент, и тези уведомления да станат бързи, ефикасни, точни, рентабилни и съвместими със защитата на личните данни, на Комисията следва да се делегира правомощието да приема определени актове по отношение на установяването на необходимите мерки, свързани с уведомленията, които трябва да изпращат държавите членки на Комисията, или с цел проверка, контрол, наблюдение, оценяване или одит на директните плащания, както и да се спазят изискванията, предвидени в международни споразумения, включително изискванията за уведомяване съгласно тези споразумения, както и по отношение на допълнителните правила за естеството и вида на информацията, подлежаща на съобщаване, категориите данни, които трябва да се обработват, и максималните срокове за съхранението им, правилата, свързани с правата за достъп до информация или до информационните системи, както и условията за публикуване на информацията.
(58)
Личните данни, събирани за целите на прилагането на директните плащания, следва да бъдат обработвани по начин, който съответства на тези цели. Те следва да бъдат подавани в анонимен и обобщен вид, когато се обработват за целите на наблюдението или оценяването, и следва да бъдат защитени в съответствие с правото на Съюза за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни, по-специално Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (18) и Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета (19). Субектите на данните следва да бъдат информирани за тази обработка на данни и за техните права за защита на данни.
(59)
Беше проведена консултация с Европейския надзорен орган за защита на данните, който даде становището си на 14 декември 2011 г. (20)
(60)
С цел да се осигури плавен преход от разпоредбите, предвидени в Регламент (ЕО) № 73/2009, към установените в настоящия регламент, на Комисията следва се делегира правомощието да приема определени актове по отношение на установяването на необходимите мерки за защита на всички придобити права и оправдани правни очаквания на земеделските стопани.
(61)
С цел да се осигурят еднакви условия за прилагането на настоящия регламент и да се избегне нелоялна конкуренция или дискриминация между земеделските стопани, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия по отношение на: определянето на сумата, която да бъде включена в специалния национален резерв за разминирана земя за Хърватия; определянето на годишните национални тавани за схемата за основно плащане; приемането на правила относно заявленията за предоставяне на права на плащане; приемането на мерки по отношение на връщането на неактивирани права на плащане в националния резерв; приемането на реда и условията за уведомяването за прехвърляне на права на плащане на националните органи и сроковете, в рамките на които трябва да се извършат тези уведомления,; определянето на годишните национални тавани за схемата за единно плащане на площ; приемането на правила относно заявленията за предоставяне на права на плащане, подадени през годината на разпределяне на правата на плащане, когато държавите членки преминават към схемата за основно плащане; определянето на годишните тавани за преразпределителното плащане. Тези правомощия следва да се упражняват в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011.
(62)
С цел да се осигурят еднакви условия за прилагането на настоящия регламент и да се избегне нелоялна конкуренция или дискриминация между земеделските стопани, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия и по отношение на: приемането на правила относно процедурата, включително относно графиците за тяхното представяне, за уведомленията на държавите членки и оценката на Комисията по отношение на еквивалентните практики; приемането на определени граници, в рамките на които задължението за поддържане на постоянно затревени площи се смята за изпълнено; определянето на годишния таван на плащането за селскостопански практики, които са благоприятни за климата и за околната среда; определянето на годишния таван на плащането за райони с природни ограничения; определянето на годишния таван на плащането за млади земеделски стопани. Тези правомощия следва да се упражняват в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011.
(63)
С цел да се осигурят еднакви условия за прилагането на настоящия регламент и да се избегне нелоялна конкуренция или дискриминация между земеделските стопани, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия и по отношение на:определянето на годишните тавани на доброволното обвързано с производството подпомагане; приемането на правила за процедурата за оценка и одобряване на решения в рамките на доброволното обвързано с производството подпомагане; приемането на правила за процедурата по разрешаване и за уведомленията до производителите, свързани с разрешенията относно земята и сортовете за целите на специалното плащане за култура - памук; определянето на правила за изчисляване намалението на размера на специалното плащане за култура - памук; приемането на правила за общите изисквания за уведомяване и методите; и приемането на необходими и обосновани мерки за разрешаване на определени проблеми при спешни случаи. Тези правомощия следва да се упражняват в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011.
(64)
За разрешаването на спешни проблеми, настъпили в една или повече държави членки, като същевременно се осигури непрекъснатостта на системата за директни плащания, Комисията следва да приема актове за изпълнение с незабавно приложение, когато в надлежно обосновани случаи извънредни обстоятелства засягат отпускането на помощ и застрашават ефективното извършване на плащанията по схемите за подпомагане, изброени в настоящия регламент.
(65)
Доколкото целите на настоящия регламент не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите членки, а поради връзките между настоящия регламент и другите инструменти на ОСП, различията между отделните селски райони и ограничените финансови ресурси на държавите членки в един разширен Съюз, могат да бъдат по-добре постигнати на равнището на Съюза чрез многогодишната гаранция за финансиране от Съюза и чрез съсредоточаване върху ясно определени приоритети, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз ("ДЕС"). В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на тези цели.
(66)
Като се има предвид, че Регламент (ЕО) № 73/2009 ще остане в сила и през 2014 г., настоящият регламент следва да се прилага по принцип от 1 януари 2015 г. Разпоредбите на настоящия регламент относно гъвкавостта между стълбовете предвиждат възможност за държавите членки да приемат решения и да уведомяват Комисията за тях до 31 декември 2013 г. В допълнение, някои други разпоредби на настоящия регламент изискват да се предприеме действие през 2014 г. Следователно тези разпоредби следва да се прилагат от влизането в сила на настоящия регламент.
(67)
Поради спешността за подготвяне на гладко изпълнение на предвидените мерки, настоящият регламент следва да влезе в сила в деня на неговото публикуване в Официален вестник на Европейския съюз,
ПРИЕXA НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ДЯЛ I
ОБХВАТ И ОПРЕДЕЛЕНИЯ
Член 1
Обхват
Настоящият регламент установява:
а)
общи правила за плащания, отпускани директно на земеделски стопани по схемите за подпомагане, изброени в приложение I („директни плащания“);
б)
специални правила относно:
i)
основно плащане за земеделски стопани („схема за основно плащане“ и преходна опростена схема - „схема за единно плащане на площ“);
ii)
доброволна преходна национална помощ за земеделски стопани;
iii)
доброволно преразпределително плащане;
iv)
плащане за земеделски стопани, които спазват селскостопански практики благоприятни за климата и околната среда;
v)
доброволно плащане за земеделски стопани в райони с природни ограничения;
vi)
плащане за млади земеделски стопани, които започват своята селскостопанска дейност;
vii)
схема за доброволно обвързано с производството подпомагане;
viii)
специално плащане за култура - памук;
ix)
доброволна опростена схема за дребни земеделски стопани;
x)
рамка, осигуряваща възможност на България, Хърватия и Румъния да допълват директните плащания.
Член 2
Изменение на приложение I
С цел гарантиране на правна сигурност на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 70 за изменение на списъка на схемите за подпомагане, предвиден в приложение I, в степента, необходима за съобразяване с всякакви нови законодателни актове относно схемите за подпомагане, които може да бъдат приети след приемането на настоящия регламент.
Член 3
Прилагане към най-отдалечените региони и малките острови в Егейско море
Член 11 не се прилага към регионите на Съюза, определени в член 349 от ДФЕС („най-отдалечените региони“), и към директните плащания, отпускани в малките острови в Егейско море в съответствие с Регламент (ЕС) № 229/2013.
Дялове III, IV и V от настоящия регламент не се прилагат към най-отдалечените региони.
Член 4
Определения и свързани разпоредби
1. За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„земеделски стопанин“ означава физическо или юридическо лице, или група физически или юридическа лица, независимо какъв е правният статут на тази група и на нейните членове съгласно националното право, чието стопанство се намира в териториалния обхват на Договорите, определен в член 52 от ДЕС във връзка с членове 349 и 355 от ДФЕС, и което осъществява селскостопанска дейност;
б)
„стопанство“ означава всички използвани за селскостопански дейности и управлявани от земеделски стопанин единици, които се намират на територията на една и съща държава членка;
в)
„селскостопанска дейност“ означава:
i)
производството, отглеждането или култивирането на селскостопански продукти, включително прибирането на реколтата, доенето, развъждането на животни и отглеждането на животни за селскостопански цели,
ii)
поддържането на земеделска площ в състояние, което да я прави подходяща за паша или обработване без подготвителни действия, които са извън рамките на обичайните земеделски методи и машини, съгласно определени от държавите членки критерии въз основа на установена от Комисията рамка, или
iii)
извършване на минимална дейност, която се определя от държавите членки, в земеделски площи, които естествено се поддържат в състояние, подходящо за паша или обработване;
г)
„селскостопански продукти“ означава продуктите, с изключение на рибните продукти, изброени в приложение I към Договорите, както и памук;
д)
„земеделска площ“ означава площ, която е заета от обработваема земя, постоянно затревени площи и постоянни пасища или трайни насаждения;
е)
„обработваема земя“ означава земя, която се обработва за производството на култури, или площи, които са на разположение за производството на култури, но оставени под угар, включително площи, оставени под угар в съответствие с членове 22, 23 и 24 от Регламент (ЕО) № 1257/1999, с член 39 от Регламент (ЕО) № 1698/2005 и с член 28 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, независимо от това дали на тази земя са разположени оранжерии или подвижни или неподвижни навеси;
ж)
„трайни насаждения“ означава култури, за които не се прилага сеитбооборот, различни от постоянно затревени площи и постоянни пасища, които заемат земята в продължение на пет или повече години и дават реколта многократно, включително разсадници и дървесни култури с кратък цикъл на ротация;
з)
„постоянно затревена площ и постоянно пасище“ (наричани заедно „постоянно затревени площи“) означава земя, използвана за отглеждане на трева или други тревни фуражи, естествено растящи (саморазсадени) или чрез култивиране (изкуствено засети), които не са били включени в сеитбооборота на стопанството в продължение на пет години или повече; то може да включва други подходящи за паша видове, като храсти и/или дървета, при условие че тревата или другите фуражи остават преобладаващи, както и, когато държавите членки вземат такова решение, подходяща за паша земя, по отношение на която се прилагат установени местни практики, при които тревите и другите тревни фуражи традиционно не са преобладаващи в зоните на паша;
и)
„треви или други тревни фуражи“ означава всички тревни растения, които традиционно се срещат на естествените пасища или обикновено са включени в смесите от семена за пасища или ливади в държавата членка, независимо дали се използват за паша или не;
й)
„разсадници“ означава следните площи с млади фиданки на (дървесни) видове, отглеждани на открито за по-късно разсаждане:
-
лозови разсадници и разсадници за подложки за присаждане;
-
разсадници за овошки и ягодови плодове;
-
разсадници за декоративни растения;
-
търговски разсадници за горски дървесни видове, без тези за задоволяване нуждите на самото стопанство в рамките на залесени площи;
-
разсадници за дървета и храсти за засаждане в градини, паркове, край пътя и върху насипи (например растения за жив плет, розови и други декоративни храсти, декоративни иглолистни растения), включително при всички случаи техните подложки за присаждане и фиданки;
к)
„дървесни култури с кратък цикъл на ротация“ означава площите, засадени с дървесни видове с код по КН 0602 90 41, определени от държавите членки, които се състоят от дървесни многогодишни култури, чиито корени или дънери остават в почвата след прибиране на реколтата, като през следващия сезон се появяват нови издънки и с максимален цикъл на реколтиране, определян от държавите членки;
л)
„продажба“ означава продажба или всякакво друго окончателно прехвърляне на собственост върху земя или права на плащане; определението не включва продажбата на земя, когато земята се прехвърля на публични органи или за използване в обществен интерес и когато прехвърлянето се извършва с неземеделски цели;
м)
„отдаване под аренда“ означава споразумение за отдаване под наем или друг подобен вид временно прехвърляне;
н)
„прехвърляне“ означава отдаването под аренда, продаването, действителното или бъдещото наследяване на земя или права на плащане или всякакво друго окончателно прехвърляне; то не включва връщането на права на плащане след изтичането на срока на аренда.
2. Държавите членки:
а)
определят критериите, които да се спазват от земеделските стопани, за да се счита, че са изпълнили задължението да поддържат земеделска площ в състояние, подходящо за паша или обработване съгласно посоченото в параграф 1, буква в), подточка ii);
б)
когато е приложимо в дадена държава членка, определят минималните дейности, които да се извършват на площи, естествено поддържани в състояние, подходящо за паша или обработване, съгласно посоченото в параграф 1, буква в), подточка iii);
в)
определят дървесните видове, които могат да бъдат включени в категорията на дървесните култури с кратък цикъл на ротация, и максималния цикъл на реколтиране на въпросните дървесни видове, съгласно параграф 1, буква к).
Държавите членки могат да решат да считат за постоянно затревена площ съгласно параграф 1, буква з), подходящата за паша земя, по отношение на която се прилагат установени местни практики, когато в зоните на паша по традиция не преобладават треви и други тревни фуражи.
3. С цел осигуряване на правна сигурност на Комисията се предоставят правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 70 за установяване на:
а)
рамката, според която държавите членки да установят критериите, които да се спазват от земеделските стопани, за да се счита, че са изпълнили задължението да поддържат земеделска площ в състояние, подходящо за паша или обработване съгласно посоченото в параграф 1, буква в), подточка ii);
б)
рамката, в която държавите членки определят минималните дейности, които да се осъществяват на земеделски площи, естествено поддържани в състояние, подходящо за паша или обработване, съгласно параграф 1, буква в), подточка iii);
в)
критериите за определяне на превеса на тревите и другите тревни фуражи и критериите за определяне на установените местни практики по смисъла на параграф 1, буква з).
ДЯЛ II
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ ЗА ДИРЕКТНИТЕ ПЛАЩАНИЯ
ГЛАВА 1
Общи правила за директни плащания
Член 5
Общи разпоредби относно общата селскостопанска политика
За схемите, предвидени в настоящия регламент, се прилагат Регламент (ЕС) № 1306/2013 и приетите в съответствие с него разпоредби.
Член 6
Национални тавани
1. За всяка държава членка и за всяка година в приложение II се определя национален таван, който се състои от общата стойност на всички разпределени права на плащане, на националния резерв или на регионалните резерви и на таваните, определени в съответствие с членове 42, 47, 49, 51 и 53.
Когато държава членка се възползва от възможността, предвидена в член 22, параграф 2, таванът, посочен в приложение II за тази държава членка за съответната година, може да бъде надвишен със сумата, изчислена съгласно посочения параграф.
2. Чрез дерогация от параграф 1 за всяка държава членка, която прилага схемата за единно плащане на площ, и за всяка година националният таван, който включва определените в съответствие с членове 36, 42, 47, 49, 51 и 53 тавани, се определя в приложение II.
3. С цел да се вземат предвид промените, свързани с общите максимални суми на директните плащания, които могат да бъдат отпуснати, включително тези, произтичащи от решенията, които трябва да бъдат взети от държавите членки в съответствие с член 14, и тези, произтичащи от прилагането на член 20, параграф 2, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 70, за адаптиране на националните тавани, посочени в приложение II.
Член 7
Нетни тавани
1. Без да се засягат разпоредбите на член 8, общият размер на директните плащания, които могат да бъдат предоставени в дадена държава членка съгласно дялове III, IV и V за календарна година след прилагане на член 11, не надвишава съответните тавани, посочени в приложение III.
Когато общият размер на директните плащания, които предстои да се предоставят в държава членка, е по-висок от тавана, посочен в приложение III, посочената държава членка прилага линейно намаление на размера на всички директни плащания, с изключение на директните плащания, отпуснати съгласно Регламент (ЕС) № 228/2013 и Регламент (ЕС) № 229/2013.
2. За всяка държава членка и за всяка календарна година полученият резултат от намалението на плащанията, посочено в член 11 (който се изразява в разликата между националните тавани, посочени в приложение II, към които е добавена наличната сума в съответствие с член 58, и нетния таван, посочен в приложение III) се предоставя под формата на подпомагане от Съюза за мерки по програмите за развитие на селските райони, финансирани от Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) съгласно предвиденото в Регламент (ЕС) № 1305/2013.
3. С цел да се вземат предвид промените, свързани с общите максимални суми на директните плащания, които могат да бъдат отпуснати, включително тези, произтичащи от решенията, вземани от държавите членки в съответствие с член 14, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 70 за адаптиране на таваните, посочени в приложение III.
Член 8
Финансова дисциплина
1. Ставката на корекцията, определена в съответствие с член 26 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, се прилага само за директни плащания, надвишаващи 2 000 EUR, които се отпускат на земеделски стопани през съответната календарна година.
2. Вследствие на предвиденото в член 16 постепенно въвеждане на директните плащания, параграф 1 от настоящия член се прилага за България и Румъния от 1 януари 2016 г.
Вследствие на предвиденото в член 17 постепенно въвеждане на директните плащания, параграф 1 от настоящия член се прилага за Хърватия от 1 януари 2022 г.
3. С цел да се гарантира правилното прилагане на корекциите на директните плащания във връзка с финансовата дисциплина, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 70 за определяне на правилата за изчисляване на намаленията, които да се прилагат от държавите членки към земеделските стопани съгласно параграф 1 от настоящия член.
4. В случай на юридическо лице или група физически или юридически лица държавите членки могат да прилагат ставката на корекцията, посочена в параграф 1, на равнището на членовете на тези юридически лица или групи, когато националното право предвижда отделните членове да поемат права и задължения, сравними с тези на отделните земеделски стопани, които имат статут на ръководител на стопанство, по-специално по отношение на техния икономически, социален и данъчен статут, при условие че те са допринесли за укрепването на селскостопанските структури на съответните юридически лица или групи.
Член 9
Активен земеделски стопанин
1. Не се отпускат директни плащания на физически или юридически лица, или групи физически или юридическа лица, чиито земеделски площи са основно площи, естествено поддържани в състояние, подходящо за паша или обработване, и които не извършват върху тези площи минималните дейности, определени от държавите членки в съответствие с член 4, параграф 2, буква б).
2. Не се отпускат директни плащания на физически или юридически лица, или групи физически или юридическа лица, които експлоатират летища, железопътни услуги, водни съоръжения, услуги в сферата на недвижимите имоти, спортни игрища и места за отдих.
По целесъобразност държавите членки могат да добавят, въз основа на обективни и недискриминационни критерии, всякакви други подобни неселскостопански предприятия или дейности към изброените в първата алинея, като могат впоследствие да вземат решение да оттеглят тези добавяния.
Въпреки това, лице или група лица, попадащи в обхвата на първата или втората алинея, се считат за активни земеделски стопани, ако представят проверими доказателства в изисквания от държавите членки формат, които да удостоверяват, че:
а)
годишният размер на директните плащания е най-малко 5 % от общия размер на постъпленията, които са получили от неселскостопански дейности през най-близката данъчна година, за която са налични такива доказателства;
б)
техните селскостопански дейности не са незначителни;
в)
тяхната основна дейност или предмета на дейността на предприятието е упражняване на селскостопанска дейност.
3. В допълнение към параграфи 1 и 2 държавите членки могат да решат, въз основа на обективни и недискриминационни критерии, да не се отпускат директни плащания на физически или юридически лица или на групи физически или юридическа лица:
а)
чиито селскостопански дейности представляват само незначителна част от цялостната им икономическа дейност, и/или
б)
чиито основна дейност или предмета на дейността на предприятието не се изразяват в упражняване на селскостопанска дейност.
4. Параграфи 2 и 3 не се прилагат за земеделски стопани, които за предходната година са получили директни плащания само в размер, който не превишава определена сума. Тази сума се определя от държавите членки въз основа на обективни критерии, свързани с националната или регионалната им специфика, и не е по-голяма от 5 000 EUR.
5. С цел да се гарантира защитата на правата на земеделските стопани, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 70 относно:
а)
критериите за определяне на случаите, когато земеделската площ на даден земеделски стопанин трябва да се счита основно за площ, която по естествен път се поддържа в състояние, подходящо за паша или обработване;
б)
критериите за разграничаване между плащания, получени в резултат от селскостопанска и неселскостопанска дейност;
в)
критериите за установяване на размера на директните плащания, посочени в параграфи 2 и 4, особено относно директни плащания през първата година на разпределяне на права на плащане, когато стойността на правата на плащане все още не е окончателно установена, както и относно директните плащания за нови земеделски стопани;
г)
критериите, на които трябва да отговарят земеделските стопани, за да докажат за целите на параграфи 2 и 3, че техните селскостопански дейности не са незначителни и че тяхната основна дейност или предмета на дейност на предприятието представляват упражняване на селскостопанска дейност.
6. Държавите членки уведомяват Комисията до 1 август 2014 г. за всяко решение по параграфи 2, 3 или 4 и, в случай на изменения в тях, в рамките на две седмици от датата, на която е взето всяко решение за изменение.
Член 10
Минимални изисквания за получаване на директни плащания
1. Държавите членки решават в кой от следните случаи да не отпускат директни плащания на земеделски стопани:
а)
когато през дадена календарна година общата сума на директните плащания, заявени или дължими преди прилагането на член 63 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, е по-малка от 100 EUR;
б)
когато отговарящата на условията площ на стопанството, за която са заявени или дължими директни плащания преди прилагането на член 63 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, е под един хектар.
2. С цел да отчетат структурата на селскостопанските си сектори, държавите членки могат да адаптират праговете, посочени в параграф 1, букви а) и б), в границите, определени в приложение IV.
3. Държава членка, която е решила да приложи праг за площ съгласно параграф 1, буква б), независимо от това прилага буква а) от посочения параграф към тези земеделските стопани, получаващи обвързано с производството подпомагане за животни съгласно дял IV, които притежават по-малко хектари от прага за площ.
4. Засегнатите държави членки могат да решат да не прилагат параграф 1 спрямо най-отдалечените региони и спрямо малките острови в Егейско море.
5. За 2015 г. в България и Румъния заявената или дължима сума, която следва да се предостави съгласно параграф 1, буква а), се изчислява въз основа на съответната сума, посочена в приложение V, точка А.
За периода 2015-2021 г. в Хърватия заявената или дължима сума съгласно параграф 1, буква а), се изчислява въз основа на сумата, посочена в приложение VI, точка А.
Член 11
Намаление на плащанията
1. Държавите членки намаляват размера на директните плащания, които се отпускат на земеделски стопанин съгласно дял III, глава 1 за дадена календарна година най-малко с 5 % за онази част от сумата, която надвишава 150 000 EUR.
2. Преди да се приложи параграф 1, държавите могат да извадят свързаните със селскостопанска дейност заплати, които действително са заплатени и са декларирани от земеделския стопанин през предходната календарна година, включително данъците и вноските за социално осигуряване, свързани с трудовата заетост, от размера на директните плащания, които се предоставят на земеделски стопанин съгласно дял III, глава 1 през дадена календарна година. Когато няма на разположение данни за заплатите, които действително са заплатени и са декларирани от земеделския стопанин през предходната календарна година, се използват последните налични данни.
3. Когато дадена държава членка реши да предостави преразпределително плащане на земеделските стопани съгласно дял III, глава 2 и да използва повече от 5 % от годишния национален таван, определен в приложение II за тази цел, тя може да реши да не прилага настоящия член.
Когато държава членка реши да предостави преразпределително плащане на земеделските стопани съгласно дял III, глава 1а и прилагането на максимално допустимите граници, определени в член 41, параграф 4, й пречи да използва повече от 5 % от годишния национален таван, определен в приложение II за тази цел, същата държава членка може да реши да не прилага настоящия член.
4. Никакви предимства, получени посредством избягване на намаляване на плащането, не се дават в полза на земеделски стопани, по отношение на които е установено, че след 18 октомври 2011 г., изкуствено са създали условията за избягване на последиците от настоящия член.
5. В случай на юридическо лице или група физически или юридически лица държавите членки могат да прилагат намалението, посочено в параграф 1, на равнището на членовете на тези юридически лица или групи, когато националното право предвижда отделните членове да поемат права и задължения, сравними с тези на отделните земеделски стопани, които имат статут на ръководител на стопанство, по-специално по отношение на техния икономически, социален и данъчен статут, при условие че те са допринесли за укрепването на селскостопанските структури на съответните юридически лица или групи.
6. Държавите членки уведомяват Комисията до 1 август 2014 г. за решенията, взети в съответствие с настоящия член, и за очаквания резултат от намаленията за периода от 2015 до 2019г.
Член 12
Множество заявления
Площта, съответстваща на броя на хектарите, отговарящи на условията за подпомагане, за която е подадено заявление от земеделски стопанин за основно плащане съгласно дял III, глава 1, може да бъде предмет на заявление за всякакво друго директно плащане, както и за всякаква друга помощ, която не попада в обхвата на настоящия регламент, освен ако изрично не е предвидено друго в настоящия регламент.
Член 13
Държавна помощ
Чрез дерогация от член 211, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 на Европейския парламент и на Съвета (21), членове 107, 108 и 109 от ДФЕС не се прилагат за плащания, извършени от държавите членки съгласно настоящия регламент.
Член 14
Гъвкавост между стълбовете
1. До 31 декември 2013 г. държавите членки могат да решат да предоставят допълнително подпомагане до 15 % от годишните си национални тавани за календарната 2014 г., предвидени в приложение VIII към Регламент (ЕО) № 73/2009 и от годишните си национални тавани за календарните 2015-2019 г., предвидени в приложение II към настоящия регламент, за мерки по програми за развитие на селските райони, финансирани от ЕЗФРСР, съгласно предвиденото в Регламент (ЕС) № 1305/2013. В резултат на това съответната сума вече няма да е на разположение за отпускане на директни плащания.
Решението, посочено в първа алинея, се съобщава на Комисията до 31 декември 2013 г. В това решение се определя процентът, посочен в тази алинея, който може да е различен за всяка календарна година.
Държавите членки, които не вземат решението, посочено в първа алинея по отношение на календарната 2014 г., могат до 1 август 2014 г. да вземат това решение по отношение на календарните 2015-2019 г. г. До тази дата те уведомяват Комисията за всяко такова решение.
Държавите членки могат да решат да преразгледат решенията, посочени в настоящия параграф, с действие от календарната 2018 г. Всяко решение, което се основава на такова преразглеждане не води до намаляване на съобщения на Комисията процент в съответствие с първа, втора и трета алинея. Държавите членки уведомяват Комисията за всяко решение, което се основава на такова преразглеждане до 1 август 2017 г.
2. До 31 декември 2013 г., държавите членки, които не вземат решението, посочено в параграф 1, могат да решат да предоставят като директни плащания до 15 % или в случая на България, Естония, Испания, Латвия, Литва, Полша, Португалия, Румъния, Словакия, Финландия, Швеция и Обединеното кралство - до 25 % от сумата, отпусната за подпомагане на мерки по програми за развитие на селските райони, финансирани по ЕЗФРСР през периода 2015-2020 г., съгласно предвиденото в Регламент (ЕС) № 1305/2013. В резултат на това съответната сума вече няма да е на разположение за мерки за подпомагане по програми за развитие на селските райони.
Решението, посочено в първа алинея, се съобщава на Комисията до 31 декември 2013 г. В това решение се определя процентът, посочен в тази алинея, който може да е различен за всяка календарна година.
Държавите членки, които не вземат решението, посочено в на първа алинея, по отношение на финансовата 2015 г., могат до 1 август 2014 г. да вземат това решение по отношение на финансовите 2016-2020 г. До тази дата те уведомяват Комисията за всяко такова решение.
Държавите членки могат да решат да преразгледат решенията, посочени в настоящия параграф, с действие за финансовата 2019 г. и финансовата 2020 г. Всяко решение, което се основава на такова преразглеждане, не води до увеличаване на съобщения на Комисията процент в съответствие с първа, втора и трета алинея. Държавите членки уведомяват Комисията за всяко решение, което се основава на такова преразглеждане до 1 август 2017 г.
Член 15
Преразглеждане
Изброените в приложение I схеми за подпомагане се прилагат, без да се засяга възможността за преразглеждането им по всяко време, в зависимост от икономическите процеси и състоянието на бюджета. Това преразглеждане може да доведе до приемането на законодателни актове, делегирани актове съгласно член 290 от ДФЕС, или актове за изпълнение съгласно член 291 от ДФЕС.
ГЛАВА 2
Разпоредби, които се прилагат за България, Румъния и Хърватия
Член 16
Постепенно въвеждане на директните плащания в България и Румъния
За България и Румъния таваните за плащания, определени в съответствие с членове 42, 47, 49, 51, 53 и 65, за 2015 г. се установяват въз основа на размера, посочен в приложение V, точка А.
Член 17
Постепенно въвеждане на директните плащания в Хърватия
В Хърватия директните плащания се въвеждат в съответствие със следния график на нарастване, изразено в проценти от съответното равнище на директните плащания, прилагано от 2022 г.:
25 % през 2013 г.,
30 % през 2014 г.,
35 % през 2015 г.,
40 % през 2016 г.,
50 % през 2017 г.,
60 % през 2018 г.,
70 % през 2019 г.,
80 % през 2020 г.,
90 % през 2021 г.,
100 % от 2022 г.
Член 18
Допълнителни национални директни плащания и директни плащания в България и Румъния
1. През 2015 г. България и Румъния могат да използват национални директни плащания с цел допълване на плащанията, предоставени по схемата за основно плащане, посочена в дял III, глава 1, раздели 1, 2 и 3. Общият размер на тези плащания не превишава съответния размер, посочен в приложение V, точка Б.
2. През 2015 г. България и Румъния могат да използват национални директни плащания с цел допълване на плащанията, предоставени по схемата за специално плащане за култура - памук, посочено в дял IV, глава 2. Общият размер на тези плащания не превишава размера, посочен в приложение V, точка В.
3. Допълнителните национални директни плащания се отпускат в съответствие с обективни критерии и по такъв начин, че да се осигури равнопоставеното третиране на земеделските стопани и да се избегне нарушения на пазарните условия и на конкуренцията.
Член 19
Допълнителни национални директни плащания за Хърватия
1. При условие че Комисията разреши, Хърватия може да допълни, когато е уместно, всяка от схемите за подпомагане, изброени в приложение I.
2. Сумата на допълнителните национални директни плащания, която може да бъде предоставена за определена година и за определена схема за подпомагане, е ограничена от специален финансов пакет. Този пакет е равен на разликата между:
а)
размера на наличното директно подпомагане за съответната схема за подпомагане след пълното въвеждане на директните плащания в съответствие с член 17 за календарната 2022 г., и
б)
размера на наличното директно подпомагане за съответната схема за подпомагане след прилагането на графика на нарастване в съответствие с член 17 за съответната календарна година.
3. Общият размер на предоставените допълнителни национални директни плащания не надвишава тавана, посочен в приложение VI, точка Б за съответната календарна година.
4. Хърватия може да вземе решение, въз основа на обективни критерии и след разрешение от Комисията, за размерите на допълнителните национални директни плащания, които да бъдат предоставени.
5. Комисията приема актове за изпълнение за разрешаване на плащанията съгласно настоящия член, в които се посочват съответните схеми за подпомагане и се определя равнището, до което могат да се плащат допълнителните национални директни плащания.
По отношение на допълнителните национални директни плащания, предназначени за допълване на доброволното обвързано с производството подпомагане, посочени в дял IV, глава 1, в разрешението се посочват и отделните видове селскостопанска дейност или отделният селскостопански сектор, посочени в член 52, параграф 3, за които може да се отнасят допълнителните национални директни плащания.
Тези актове за изпълнение се приемат без да се прилага процедурата, посочена в член 71, параграф 2 или параграф 3.
6. Условията за допустимост за допълнителни национални директни плащания за Хърватия са същите като условията за подпомагане по съответните схеми за подпомагане, предвидени в настоящия регламент.
7. Допълнителните национални директни плащания за Хърватия са предмет на всички корекции, които може да се наложат от промените в ОСП. Те се предоставят в съответствие с обективни критерии и по такъв начин, че да се гарантира равнопоставено третиране на земеделските стопани и да се избегнат нарушения на пазарните условия и на конкуренцията.
8. Хърватия представя доклад с информация относно мерките за прилагане на допълнителните национални директни плащания до 30 юни на годината след прилагането им. Докладът включва най-малко следното:
а)
всички промени в ситуацията, които дават отражение върху допълнителните национални директни плащания;
б)
за всяко едно от допълнителните национални директни плащания - броя на бенефициерите и общия размер на допълнителни национални директни плащания, които са предоставени, както и хектарите и броя на животните или другите единици, за които са предоставени допълнителни национални директни плащания;
в)
доклад за мерките за контрол, прилагани във връзка с предоставените допълнителни национални директни плащания.
Член 20
Специален национален резерв за разминирана земя за Хърватия
1. Считано от 2015 г., Хърватия уведомява Комисията не по-късно от 31 януари всяка година за площите, които са били идентифицирани в съответствие с член 57а, параграф 10 от Регламент (ЕО) № 73/2009 и които са били възстановени за ползване за селскостопански дейности през предходната календарна година.
Хърватия уведомява също така Комисията за броя на правата на плащане за земеделски стопани, налични към 31 декември от предходната календарна година, както и за неизползваните суми от специалния национален резерв за разминирана земя на същата дата.
Когато е приложимо, предвидените в първа и втора алинея уведомления се правят по региони, както е определено в съответствие с член 23, параграф 1 от настоящия регламент.
2. При адаптирането на приложение II, съгласно член 6, параграф 3, Комисията изчислява ежегодно размера на увеличението, приложимо към сумите, определени за Хърватия в посоченото приложение, с цел финансиране на подпомагането, което се предоставя в рамките на схеми, изброени в приложение I, за площите, посочени в параграф 1 от настоящия член. Тази сума се изчислява въз основа на данните, предоставени от Хърватия в съответствие с параграф 1 от настоящия член, както и на прогнозните средни директни плащания на хектар в Хърватия за съответната година.
Максималната сума, която се добавя в съответствие с първа алинея въз основа на всички площи, за които Хърватия е уведомила в съответствие с параграф 1 от настоящия член до 2022 г., възлиза на 9 600 000 EUR и зависи от графика за въвеждане на директните плащания в съответствие с член 17. Произтичащите от това максимални годишни суми са предвидени в приложение VII.
3. Комисията приема актове за изпълнение за определяне дела на сумата, която се добавя в съответствие с параграф 2, която Хърватия включва в специалния национален резерв за разминирана земя, за да разпредели права на плащане за площите, посочени в параграф 1. Този дял се изчислява въз основа на съотношението между тавана на схемата за основно плащане и националния таван, посочен в приложение II, преди увеличението на националния таван в съответствие с параграф 2. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 71, параграф 2.
4. За 2015-2022 г. Хърватия използва специалния национален резерв за разминирана земя за разпределяне на права на плащане на земеделски стопани въз основа на разминираната земя, обявена от тях през въпросната година, когато:
а)
тази земя се състои от хектари, които отговарят на условията за подпомагане по смисъла на член 32, параграфи 2- 5;
б)
въпросната земя е възстановена за ползване за селскостопански дейности през предходната календарна година; и
в)
Комисията е уведомена за земята в съответствие с параграф 1 от настоящия член.
5. Стойността на правата на плащане, определена с настоящия член, се установява въз основа на националната или регионалната средна стойност на правата на плащане в годината на разпределяне в рамките на наличните средства в специалния национален резерв за разминирана земя.
6. За да се отчетат последствията от възстановяването на разминираната земя за ползване за селскостопански дейности, както е съобщено от Хърватия в съответствие с настоящия член, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове съгласно член 70, за адаптиране на сумите, посочени в приложение VI.
ДЯЛ III
СХЕМА ЗА ОСНОВНО ПЛАЩАНЕ, СХЕМА ЗА ЕДИННО ПЛАЩАНЕ НА ПЛОЩ И СВЪРЗАНИ С ТЯХ ПЛАЩАНИЯ
ГЛАВА 1
Схема за основно плащане и схема за единно плащане на площ
Раздел 1
Създаване на схемата за основно плащане
Член 21
Права на плащане
1. Подпомагането по схемата за основно плащане се предоставя на земеделски стопани:
а)
които придобиват права на плащане съгласно настоящия регламент чрез разпределение съгласно член 20, параграф 4, чрез първоначално разпределение съгласно член 24 или член 39, чрез разпределение от националния резерв или регионалните резерви съгласно член 30 или чрез прехвърляне съгласно член 34; или
б)
които отговарят на условията по член 9 и имат притежавани или взети под аренда права на плащане в държава членка, която е взела решение съгласно параграф 3 да запази съществуващите в нея права на плащане.
2. Правата на плащане, получени по схемата за единно плащане в съответствие с Регламент (ЕО) № 1782/2003 и с Регламент (ЕО) № 73/2009, изтичат на 31 декември 2014 г.
3. Чрез дерогация от параграф 2 държавите членки, които са въвели схемата за единно плащане в съответствие с дял III, глава 5, раздел I или дял III, глава 6 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 или дял III, глава 3 от Регламент (ЕО) № 73/2009, могат до 1 август 2014 г. да решат да запазят съществуващите права на плащане. Те уведомяват Комисията за всяко такова решение до посочената дата.
4. По отношение на държавите членки, които вземат решението, посочено в параграф 3, когато броят на притежаваните или взети под аренда права на плащане, определен съгласно Регламент (ЕО) № 1782/2003 и Регламент (ЕО) № 73/2009, които земеделският стопанин притежава в последния ден за представяне на заявления, определен в съответствие с член 78, първа алинея, буква б) от Регламент (ЕС) № 1306/2013, надхвърля броя на отговарящите на условията за подпомагане хектари, декларирани от земеделския стопанин в заявлението му за подпомагане в съответствие с член 72, параграф 1, буква а), първа алинея от Регламент (ЕС) № 1306/2013 за 2015 г., и които са на негово разположение към датата, определена от държавата членка, която е не по-късно от датата, определена в тази държава членка за изменение на такова заявление за подпомагане, правата на плащане, чийто брой надхвърля броя на отговарящите на условията за подпомагане хектари, изтичат на последната дата.
Член 22
Таван на схемата за основно плащане
1. Комисията приема актове за изпълнение за определяне на годишния национален таван за всяка държава членка за схемата за основно плащане, като от годишния национален таван, посочен в приложение II, изважда таваните, определени в съответствие с членове 42, 47, 49, 51 и 53. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 71, параграф 2.
2. За всяка държава членка сумата, изчислена в съответствие с параграф 1 от настоящия член, може да се увеличи най-много с 3 % от съответния годишен национален таван, определен в приложение II, след като се извади сумата, получена от прилагането на член 47, параграф 1 за съответната година. Когато дадена държава членка прилага такова увеличение, Комисията взема предвид това увеличение при определянето на годишния национален таван за схемата за основно плащане съгласно параграф 1 от настоящия член. За целта до 1 август 2014 г. държавите членки уведомяват Комисията за годишните проценти, с които изчислената по параграф 1 от настоящия член сума ще бъде увеличена.
3. Държавите членки могат да преразглеждат решението си, посочено в параграф 2, всяка година, като уведомяват Комисията за всяко решение, което се основава на такова преразглеждане до 1 август на годината, предхождаща неговото прилагане.
4. За всяка държава членка и всяка година общата стойност на всички права на плащане и националния резерв или регионалните резерви са равни на съответния годишен национален таван, определен от Комисията съгласно параграф 1.
5. Ако таванът за държава членка, определен от Комисията в съответствие с параграф 1, е различен от този за предходната година в резултат на решение, взето от същата държава членка в съответствие с параграф 3 от настоящия член, член 14, параграф 1, трета и четвърта алинея, член 14, параграф 2, трета и четвърта алинея, член 42, параграф 1, член 49, параграф 1, втора алинея, член 51, параграф 1, втора алинея или член 53, съответната държава членка линейно намалява или увеличава стойността на всички права на плащане, за да се гарантира съответствие с параграф 4 от настоящия член.
Член 23
Регионално разпределение на националните тавани
1. Държавите членки могат да решат, до 1 август 2014 г., да прилагат схемата за основно плащане на регионално равнище. В тези случаи те определят регионите в съответствие с обективни и недискриминационни критерии, като например техните агрономски и социално-икономически характеристики и техния регионален селскостопански потенциал или тяхната институционална или административна структура.
Държавите членки, които прилагат член 36, могат да вземат решението съгласно първа алинея до 1 август на годината, предхождаща първата година на прилагане на схемата за основно плащане.
2. Държавите членки разделят годишния национален таван за схемата за основно плащане, посочен в член 22, параграф 1, между регионите в съответствие с обективни и недискриминационни критерии.
Държавите членки, които не прилагат член 30, параграф 2, извършват това разделяне след прилагането на линейното намаление, предвидено в член 30, параграф 1.
3. Държавите членки могат да решат регионалните тавани да подлежат на годишни прогресивни изменения в съответствие с предварително определени годишни стъпки и с обективни и недискриминационни критерии, като например селскостопански потенциал или екологични критерии.
4. Доколкото това е необходимо за спазване на приложимите регионални тавани, определени в съответствие с параграф 2 или 3, държавите членки извършват линейно намаление или увеличение на стойността на правата на плащане във всеки от съответните региони.
5. Държавите членки, които прилагат параграф 1, могат да вземат решение да преустановят прилагането на схемата за основно плащане на регионално равнище от дата, която се определя от тях.
6. Държавите членки, които прилагат параграф 1, първа алинея, уведомяват Комисията до 1 август 2014 г. за решението. посочено в същата алинея, и за мерките, предприети в изпълнение на параграфи 2 и 3.
Държавите членки, които прилагат параграф 1, втора алинея, уведомяват Комисията до 1 август на съответната година за всяко решение, посочено във въпросната алинея, и за мерките, предприети в изпълнение на параграфи 2 и 3.
Държавите членки, които прилагат параграф 1, уведомяват Комисията за решението, посочено в параграф 5, до 1 август на годината, предхождаща първата година на прилагане на това решение.
Член 24
Първоначално разпределяне на правата на плащане
1. Права на плащане се разпределят на земеделските стопани, които имат право да получават директни плащания в съответствие с член 9 от настоящия регламент, при условие че:
а)
земеделските стопани кандидатстват за разпределение на права на плащане по схемата за основно плащане до последната дата за подаване на заявления през 2015 г., която се определя в съответствие с член 78, първа алинея, буква б) от Регламент (ЕС) № 1306/2013, освен в случай на непреодолима сила или извънредни обстоятелства; и
б)
те са имали право да получат плащания, преди каквито и да било намаления или изключвания, предвидени в дял II, глава 4 от Регламент (ЕО) № 73/2009, във връзка със заявление за подпомагане за директни плащания или за преходна национална помощ или за допълнителни национални директни плащания в съответствие с Регламент (ЕО) № 73/2009, за 2013 г.
Първата алинея не се прилага в държавите членки, които прилагат член 21, параграф 3 от настоящия регламент.
Държавите членки могат да разпределят права на плащане на земеделски стопани, които имат право да получат директни плащания в съответствие с член 9 от настоящия регламент, които отговарят на условието, предвидено в първа алинея, буква а), и които:
а)
не са получили за 2013 г. плащания във връзка със заявление за подпомагане съгласно посоченото в първа алинея от настоящия параграф, и които към датата, определена от съответната държава членка в съответствие с член 11, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1122/2009 на Комисията (22) за референтната 2013 г.:
i)
в държавите членки, които прилагат схемата за единно плащане:
-
са произвеждали плодове, зеленчуци, картофи за консумация, посадъчен материал от картофи или декоративни растения, на минимална площ, изразена в хектари, ако съответната държава членка реши да приеме такова решение, или
-
са отглеждали лозя; или
ii)
в държавите членки, които прилагат схемата за единно плащане на площ, са притежавали само земеделска площ, която към 30 юни 2003 г. не е била в добро земеделско състояние, както се предвижда в член 124, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 73/2009;
б)
през 2014 г. са им били разпределени права на плащане от националния резерв по схемата за единно плащане съгласно член 41 или член 57 от Регламент (ЕО) № 73/2009; или
в)
никога не са разполагали с притежавани или взети под аренда права на плащане по Регламент (ЕО) № 73/2009 или Регламент (ЕО) № 1782/2003, и които подадат проверими доказателства, че към датата, определена от държавата членка в съответствие с член 11, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1122/2009 за референтната 2013 г., са произвеждали, отглеждали или култивирали селскостопански продукти, включително чрез прибиране на реколта, доене, развъждане и отглеждане на животни за селскостопански цели. Държавите членки могат да установят свои собствени допълнителни обективни и недискриминационни критерии за допустимост за тази категория земеделски стопани по отношение на подходящи умения, опит или образование.
2. Освен в случаите на непреодолима сила или извънредни обстоятелства броят на правата на плащане, разпределени за отделните земеделски стопани през 2015 г., е равен на броя на отговарящите на условията за подпомагане хектари, които земеделският стопанин декларира в заявлението си за подпомагане в съответствие с член72, параграф 1, първа алинея, буква а) от Регламент (ЕС) № 1306/2013 за 2015 г. и с които той разполага към дата, определена от държавата членка. Тази дата е не по-късна от определената в тази държава членка дата за изменение на такова заявление за подпомагане.
3. Държавите членки могат да прилагат едно или повече от ограниченията, предвидени в параграфи 4-7, спрямо броя права на плащане, които трябва да се разпределят по параграф 2.
4. Държавите членки могат да решат броят на правата на плащане, които подлежат на разпределение, да бъде равен или на броя на отговарящите на условията за подпомагане хектари, които земеделският стопанин е декларирал в съответствие с член 34, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 73/2009 през 2013 г., или на броя на отговарящите на условията за подпомагане хектари, посочени в параграф 2 от настоящия член, в зависимост от това кой от двата е по-малък. За Хърватия при използването на тази възможност не се засяга разпределението на права на плащане за хектарите разминирана земя в съответствие с член 20, параграф 4 от настоящия регламент;
5. Когато общият брой отговарящи на условията за подпомагане хектари, посочен в параграф 2 от настоящия член, деклариран в държава членка, би довел до увеличаване с повече от 35 % от общия брой отговарящи на условията за подпомагане хектари, декларирани в съответствие с член 35 от Регламент (ЕО) № 73/2009 през 2009 г., или в случая на Хърватия - през 2013 г., държавите членки могат да ограничават броя на правата на плащане, които трябва да се разпределят през 2015 г., до най-малко 135 % или 145 % от общия брой на хектарите, отговарящи на условията за подпомагане, декларирани през 2009 г., или в случая на Хърватия - общия брой отговарящи на условията за подпомагане хектари, декларирани през 2013 г., в съответствие с член 35 от Регламент (ЕО) № 73/2009.
Когато използват тази възможност, държавите членки разпределят на земеделските стопани намален брой права на плащане. Този брой се изчислява чрез прилагане на пропорционално намаление към допълнителния брой хектари, отговарящи на условията за подпомагане, декларирани от всеки земеделски стопанин през 2015 г., в сравнение с броя хектари, отговарящи на условията за подпомагане по смисъла на член 34, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 73/2009, които земеделският стопанин е декларирал в заявлението за подпомагане през 2011 г., или в случая на Хърватия - през 2013 г., без да се засягат хектарите разминирана земя, за които трябва да се разпределят права на плащане в съответствие с член 20, параграф 4 от настоящия регламент.
6. За целите на установяването на броя права на плащане, които да се разпределят на земеделски стопанин, държавите членки могат да решат да приложат коефициент за намаление спрямо посочените в параграф 2 хектари, отговарящи на условията за подпомагане, които представляват постоянно затревени площи, разположени в региони с неблагоприятни климатични условия, дължащи се предимно на надморската височина и други природни ограничения, свързани с лошото качество на почвата, стръмността на терена и водоснабдяването.
7. Държавите членки могат да решат, че броят на правата на плащане, които да се разпределят на земеделски стопанин, е равен на броя на отговарящите на условията за подпомагане хектари, посочени параграф 2 от настоящия член, които не са били хектари лозя към датата, определена от държавата членка в съответствие с член 11, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1122/2009 за референтната 2013 г., или хектари обработваема земя с постоянни оранжерии.
8. В случай на продажба или отдаване под аренда на тяхното стопанство или на част от него, физическите или юридическите лица, които отговарят на условията от параграф 1 от настоящия член, с договор, подписан преди последната дата за подаване на заявления през 2015 г., която се определя в съответствие с член 78, първа алинея, буква б) от Регламент (ЕС) № 1306/2013, могат да прехвърлят правото да получат права на плащане в съответствие с параграф 1 от настоящия член на един или повече земеделски стопани, при условие че последните отговарят на условията, предвидени в член 9 от настоящия регламент.
9. Дадена държава членка може да вземе решение да определи минимален размер на стопанството, изразен в отговарящи на условията за подпомагане хектари, за който земеделският стопанин може да подаде заявление за разпределение на права на плащане. Този минимален размер не надвишава прага, определен в член 10, параграф 1, буква б),във връзка с параграф 2 от същия член.
10. Когато е приложимо, държавите членки уведомяват Комисията за посочените в настоящия член решения до 1 август 2014 г.
11 Комисията приема актове за изпълнение за установяване на правила за заявленията за разпределяне на права на плащане, подадени през годината на разпределяне на правата на плащане, когато въпросните права на плащане все още не могат да бъдат категорично установени и когато разпределянето е засегнато от специфични обстоятелства. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 71, параграф 2.
Член 25
Стойност на правата на плащане и сближаване
1. През 2015 г. държавите членки изчисляват единичната стойност на правата на плащане, като фиксиран процент от националния таван, посочен в приложение II, се раздели за всяка съответна година на броя на правата на плащане през 2015 г. на национално или регионално равнище, с изключение на разпределените от националния резерв или от регионалните резерви през 2015 г.
Посоченият в първа алинея фиксиран процент се изчислява, като националният или регионалният таван за схемата за основно плащане, който се определя за 2015 г. в съответствие с член 22, параграф 1 или съответно член 23, параграф 2 от настоящия регламент, след прилагане на линейното намаление, предвидено в член 30, параграф 1 или, когато е приложимо, в член 30, параграф 2, се раздели на националния таван за 2015 г., посочен в приложение II. Правата на плащане се изразяват в брой, съответстващ на броя на хектарите.
2. Чрез дерогация от посочения в параграф 1 метод на изчисляване държавите членки могат да решат да разграничават стойността на правата на плащане през 2015 г., с изключение на разпределените от националния резерв или регионалните резерви през 2015 г., за всяка конкретна година въз основа на първоначалната им единична стойност, изчислена в съответствие с член 26.
3. Най-късно от референтната 2019 година, всички права на плащане в дадена държава членка или, когато се прилага член 23 - в даден регион, имат еднаква единична стойност.
4. Чрез дерогация от параграф 3 дадена държава членка може да реши единичната стойност на правата на плащане, чиято първоначална единична стойност, изчислена в съответствие с член 26, е по-ниска от 90 % от националната или регионалната единична стойност през 2019 г., най-късно за референтната 2019 година, да се увеличи най-малко с една трета от разликата между първоначалната им единична стойност и 90 % от националната или регионалната единична стойност през 2019 г.
Държавите членки могат да решат да установят процента, посочен в първа алинея, на равнище, което е по-високо от 90 %, но не надвишава 100 %.
В допълнение държавите членки предвиждат, най-късно за референтната 2019 г., че никое право на плащане няма единична стойност, по-ниска от 60 % от националната или регионалната единична стойност през 2019 г., освен ако това би довело в държави членки, прилагащи прага, посочен в параграф 7, до максимално намаление над този праг. В тези случаи минималната единична стойност се определя на равнище, което е необходимо за зачитането на този праг.
5. Националната или регионалната единична стойност през 2019 г., посочена в параграф 4, се изчислява, като фиксиран процент от националния таван, определен в приложение II, или от регионалния таван за календарната 2019 година се раздели на броя на правата на плащане за 2015 г. в съответната държава членка или регион, с изключение на разпределените от националния резерв или регионалните резерви през 2015 г. Този фиксиран процент се изчислява, като националният или регионалният таван на схемата за основно плащане, който следва да бъде определен съгласно член 22, параграф 1 или съответно член 23, параграф 2 за 2015 г., след прилагане на линейното намаление, предвидено в член 30, параграф 1 или, когато е приложимо, в член 30, параграф 2, се раздели на националния таван, посочен в приложение II, или на регионалния таван, за 2015 г.
6. Регионалните тавани, посочени в параграф 5, се изчисляват посредством прилагането на фиксиран процент от националния таван, определен в приложение II за 2019 г. Този фиксиран процент се изчислява, като съответните регионални тавани, установени в съответствие с член 23, параграф 2 за 2015 г., се разделят на националния таван, който се определя в съответствие с член 22, параграф 1 за 2015 г., след прилагане на линейното намаление, предвидено в член 30, параграф 1, когато се прилага член 23, параграф 2, втора алинея.
7. За да се финансира повишаването на стойността на правата на плащане по параграф 4, когато правата на плащане имат първоначална единична стойност, по-висока от средната национална или регионална стойност през 2019 г., разликата между първоначалната им единична стойност и националната или регионалната единична стойност през 2019 г. се намалява въз основа на обективни и недискриминационни критерии, които се определят от държавите членки. Тези критерии могат да включват установяването на максимално намаление на първоначалната единична стойност в размер на 30 %.
8. При прилагането на параграф 2 от настоящия член преходът от първоначалната единична стойност на правата на плащане, изчислена в съответствие с член 26, към окончателната им единична стойност през 2019 г., установена в съответствие с параграф 3 или параграфи 4 - 7 от настоящия член, се прави на равни етапи, считано от 2015 г.
За да се осигури спазването на фиксирания процент, посочен в параграф 1 от настоящия член, за всяка година, стойността на правата на плащане с първоначална единична стойност, по-висока от националната или регионалната единична стойност за 2019 г. се коригира.
9. Чрез дерогация от параграф 8 от настоящия член, когато държави членки, които в съответствие с член 21, параграф 3 решат да запазят своите съществуващи права на плащане, прилагат параграф 2 от настоящия член, преходът от първоначалната единична стойност на правата на плащане, установена в съответствие с член 26, параграф 5, към тяхната окончателна единична стойност през 2019 г., установена в съответствие с параграф 3 или параграфи 4 - 7 от настоящия член, се прави на равни етапи, когато е приложимо, които са определени на национално равнище в съответствие с член 63, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1782/2003.
За да се осигури спазването на фиксирания процент, посочен в параграф 1 от настоящия член, за всяка година, стойността на всички права на плащане се коригира линейно.
10. През 2015 г. държавите членки уведомяват земеделските стопани за стойността на техните права на плащане, изчислени в съответствие с настоящия член и членове 26 и 27 за всяка година от периода, обхванат от настоящия регламент.
Член 26
Изчисляване на единичната стойност на правата на плащане
1. Първоначалната единична стойност на правата на плащане, посочена в член 25, параграф 2в държавите членки, които прилагат схемата за единно плащане през календарната 2014 г. и които не са решили да запазят съществуващите в тях права на плащане в съотвествие с член 21, параграф 3, се определя по един от методите, определени в параграфи 2 или 3:
2. Фиксиран процент на плащанията, които земеделският стопанин е получил за 2014 г. по схемата за единно плащане в съответствие с Регламент (ЕО) № 73/2009 преди намаленията и изключванията, предвидени в дял II, глава 4 от същия регламент, се разделя на броя на правата на плащане, които му се отпускат за 2015 г., с изключение на разпределените от националния резерв или регионалните резерви през 2015 г.
Този фиксиран процент се изчислява, като националният или регионалният таван на схемата за основно плащане, който се определя в съответствие с член 22, параграф 1 или съответно член 23, параграф 2 от настоящия регламент за 2015 г., след прилагане на линейното намаление, предвидено в член 30, параграф 1 или, когато е приложимо, в член 30, параграф 2 от настоящия регламент, се раздели на сумата на плащанията за 2014 г. по схемата за единно плащане в съответната държава членка или регион преди намаленията или изключванията, предвидени в дял II, глава 4 от Регламент (ЕО) № 73/2009.
3. Фиксиран процент на стойността на правата, включително специалните права, които земеделският стопанин е притежавал към датата на подаване на заявлението за 2014 г. по схемата за единно плащане в съответствие с Регламент (ЕО) № 73/2009, се разделя на броя на правата на плащане, които му се отпускат за 2015 г., с изключение на разпределените от националния резерв или регионалните резерви през 2015 г.
Този фиксиран процент се изчислява, като националният или регионалният таван на схемата за основно плащане, който се определя в съответствие с член 22, параграф 1 или съответно член 23, параграф 2 от настоящия регламент за 2015 г., след прилагане на линейното намаление, предвидено в член 30, параграф 1 или, когато е приложимо, в член 30, параграф 2 от настоящия регламент, се раздели на общата стойност на всички права, включително специалните права, в съответната държава членка или регион за 2014 г. по схемата за единно плащане.
За целите на настоящия параграф се счита, че земеделският стопанин притежава права на плащане към датата на подаване на заявлението за 2014 г., когато до тази дата са му разпределени или окончателно прехвърлени права на плащане.
4. Държавите членки, които прилагат схемата за единно плащане на площ през календарната 2014 г., изчисляват първоначалната единична стойност на правата на плащане, посочена в член 25, параграф 2 от настоящия регламент, като разделят фиксиран процент от общата стойност на подпомагането, което земеделският стопанин е получил за 2014 г. по схемата за единно плащане на площ в съответствие с Регламент (ЕО) № 73/2009 и съгласно членове 132 и 133a от посочения регламент преди намаленията и изключванията, предвидени в дял II, глава 4 от посочения регламент, на броя на разпределените му през 2015 г. права на плащане, с изключение на разпределените от националния резерв или от регионалните резерви през 2015 г.
Този фиксиран процент се изчислява, като националният или регионалният таван на схемата за основно плащане, който се определя в съответствие с член 22, параграф 1 или съответно член 23, параграф 2 от настоящия регламент за 2015 г., след прилагане на линейното намаление, предвидено в член 30, параграф 1 или, когато е приложимо, в член 30, параграф 2 от настоящия регламент, се раздели на общия размер на подпомагането, отпуснато по схемата за единно плащане на площ в съответствие с Регламент (ЕО) № 73/2009 и съгласно членове 132 и 133a от посочения регламент за 2014 г. в съответната държава членка или регион преди намаленията или изключванията, предвидени в дял II, глава 4 от посочения регламент.
5 Държавите членки, които прилагат схемата за единно плащане през 2014 г. и които в съответствие с член 21, параграф 3 от настоящия регламент решат да запазят съществуващите в тях права на плащане, изчисляват първоначалната единична стойност на правата на плащане, посочена в член 25, параграф 2 от настоящия регламент, като умножат единичната стойност на правата по фиксиран процент. Този фиксиран процент се изчислява, като националният или регионален таван на схемата за основно плащане, който се определя в съответствие с член 22, параграф 1 или съответночлен 23, параграф 2 от настоящия регламент за 2015 г., след прилагане на линейното намаление, предвидено в член 30, параграф 1 или, когато е приложимо, в член 30, параграф 2 от настоящия регламент, се раздели на сумата на плащанията за 2014 г. по схемата за единно плащане в съответната държава членка или регион, преди намаленията или изключванията, предвидени в дял II, глава 4 от Регламент (ЕО) № 73/2009.
6. За целите на методите за изчисление, предвидени в настоящия член, при условие че съответните сектори не получават доброволното обвързано с производството подпомагане съгласно дял IV от настоящия регламент, държавите членки могат да вземат предвид и подпомагането, отпуснато за календарната 2014 година по една или няколко от схемите за плащане съгласно член 52, член 53, параграф 1 и член 68, параграф 1, букви а) и б) от Регламент (ЕО) № 73/2009, и по отношение на държавите членки, приложили схемата за единно плащане на площ, в съответствие с Регламент (ЕО) № 73/2009, съгласно член 68, параграф 1, буква в) и членове 126, 127 и 129 от посочения регламент.
Държавите членки, които решат да приложат доброволното обвързано с производството подпомагане в съответствие с дял IV от настоящия регламент, могат да вземат под внимание различията между равнището на подпомагането, отпуснато за календарната 2014 година, и равнището на подпомагането, което ще бъде отпуснато в съответствие с дял IV от настоящия регламент, когато прилагат метода на изчисляване, предвиден в настоящия член, при условие че:
а)
доброволното обвързано с производството подпомагане в съответствие с дял IV от настоящия регламент се предоставя за сектор, за който е предоставено подпомагане през календарната 2014 година съгласно член 52, член 53, параграф 1, член 68, параграф 1, букви a) и б) за държавите членки, приложили схемата за единно плащане на площ - съгласно член 68, параграф 1, буква в) и членове 126, 127 и 129 от Регламент (ЕО) № 73/2009; и
б)
сумата за единица от доброволното обрвързано с производството подпомагане е по-малка от сумата за единица от подпомагането през 2014 г.
Член 27
Включване на специалния национален резерв за разминиране
Хърватия всяко позоваване в членове 25 и 26 на националния резерв се приема, че включва специалния национален резерв за разминиране, посочен в член 20.
Освен това сумата, произтичаща от специалния национален резерв за разминиране, се приспада от таваните на схемата за основно плащане, посочени в член 25, параграф 1, втора алинея,в параграфи 5 и 6 от настоящия член, и в член 26.
Член 28
Неочаквани облаги
За целите на член 25, параграф 4 - 7 и член 26 въз основа на обективни критерии дадена държава членка може да предвиди, в случаите на продажба, отпускане или изтичане на цялата или на част от арендата на земеделски площи след датата, определена съгласно член 35 или член 124, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 73/2009, и преди датата, определена в съответствие с член 33, параграф 1 от настоящия регламент, увеличението на стойността на правата на плащане, които биха били разпределени на въпросния земеделски стопанин, или част от него, да трябва да бъде върнато в националния резерв или в регионалните резерви, когато увеличението би довело до неочаквани облаги за съответния земеделски стопанин.
Тези обективни критерии се установяват по такъв начин, че да се осигури равнопоставеното третиране на земеделските стопани и да се избегнат нарушения на пазарните условия и на конкуренцията, като те включват най-малко следното:
а)
минималната продължителност на арендата; и
б)
дела от полученото плащане, който се връща в националния резерв или в регионалните резерви.
Член 29
Уведомяване относно стойността на правата на плащане и сближаването
Държавите членки уведомяват Комисията за всяко решение, посочено в членове,25, 26 и 28, до 1 август 2014 г.
Раздел 2
Национален резерв и регионални резерви
Член 30
Създаване и използване на националния резерв или регионалните резерви
1. Всяка държава членка създава национален резерв. За тази цел през първата година на прилагане на схемата за основно плащане държавите членки извършват линейно процентно намаление на тавана на схемата за основно плащане на национално равнище.
2. Чрез дерогация от параграф 1 държавите членки, които се възползват от възможността по член 23, параграф 1, могат да създадат регионални резерви. За тази цел през първата година на прилагане на схемата за основно плащане държавите членки извършват линейно процентно намаление на тавана на съответната схема за основно плащане на регионално равнище, посочен в член 23, параграф 2, първа алинея.
3. Намалението, посочено в параграфи 1 и 2, не надхвърля 3 %, освен ако по-голям процент не е необходим за покриване на нуждие за разпределението по параграф 6 или параграф 7, букви а) и б) за 2015 г. или, за държавите членки, които прилагат член 36 - за първата година на прилагане на схемата за основно плащане.
4. Държавите членки разпределят права на плащане от своите национални или регионални резерви в съответствие с обективни критерии и по такъв начин, че да се осигури равнопоставеното третиране на земеделските стопани и да се избегнат нарушения на пазарните условия и на конкуренцията.
5. Посочените в параграф 4 права на плащане се разпределят само за земеделски стопани, които имат право да им се отпуснат директни плащания съгласно член 9.
6. Държавите членки използват своите национални или регионални резерви, за да разпределят приоритетно права на плащане на млади земеделски стопани и на земеделски стопани, които започват своята селскостопанска дейност.
7. Държавите членки могат да използват своите национални или регионални резерви, за да:
а)
разпределят правата на плащане на земеделски стопани, с цел да предотвратят изоставянето на земя, включително в райони, които са обект на програми за преструктуриране или за развитие във връзка с форма на публична интервенция,;
б)
разпределят правата на плащане на земеделски стопани, с цел да ги компенсират за специфични неблагоприятни условия;
в)
разпределят права на плащане на земеделски стопани, на които не са разпределени права на плащане съгласно настоящата глава, поради непреодолима сила или извънредни обстоятелства;
г)
разпределят, в случаите когато прилагат член 21, параграф 3 от настоящия регламент, правата на плащане на земеделски стопани, чийто брой отговарящи на условията хектари, които те са декларирали през 2015 г. в съответствие с член 72, параграф 1, първа алинея, буква а)от Регламент (ЕС) № 1306/2013 и с които те разполагат към дата, определена от държавата членка, която не е по-късна от датата, определена от тази държава членка за изменение на заявленията за помощ, е по-висок от броя на притежаваните или взети под аренда права на плащане, установени в съответствие с Регламент (ЕО) № 1782/2003 и с Регламент (ЕО) № 73/2009, които те притежават към последната дата за подаване на заявления, която се определя в съответствие с член 78, първа алинея, буква б) от Регламент (ЕС) № 1306/2013;
д)
увеличават линейно на постоянна основа стойността на всички права на плащане по схемата за основно плащане на национално или регионално равнище, ако съответният национален или регионален резерв надвиша 0,5 % от годишния национален или регионален таван по схемата за основно плащане, при условие че на разположение остават достатъчни суми за разпределения по параграф 6, по букви а) и б) от настоящия параграф и по параграф 9 от настоящия член;
е)
покриват годишните нужди за плащания, които да бъдат предоставени в съответствие с член 51, параграф 2 и член 65, параграф 1, 2 и 3 от настоящия регламент.
За целите на настоящия параграф държавите членки решават какви са приоритетите между различните посочени употреби.
8. Когато се прилагат параграф 6 и параграф 7, букви а), б) и в), държавите членки определят стойността на правата на плащане, разпределени на земеделските стопани, на националната или регионалната средна стойност на правата на плащане през годината на разпределение.
Националната или регионалната средна стойност се изчислява, като националният или регионалният таван за схемата за основно плащане, установен в съответствие с член 22, параграф 1 или съответно член 23, параграф 2 за годината на разпределение, с изключение на размера на националния резерв или регионалните резерви, а за Хърватия - специалния резерв за разминиране, се раздели на броя на разпределените права на плащане.
Държавите членки определят стъпките за годишните прогресивни изменения на стойността на правата на плащане, разпределени от националния резерв или регионалните резерви, като отчитат промените в националния или регионалния таван за схемата за основно плащане, установен в съответствие с член 22, параграф 1 и съответно член 23, параграф 2, които произтичат от вариации в равнището на националните тавани, определени в приложение II.
9. Когато земеделският стопанин има право да получи права на плащане или увеличение на стойността на съществуващите права по силата на окончателно съдебно решение или по силата на окончателен административен акт на компетентен орган на държава членка, земеделският стопанин получава броя и стойността на правата на плащане, посочени във въпросното решение или акт на дата, която се определя от държавата членка. Тази дата обаче не е по-късна от последната дата за представяне на заявление по схемата за основно плащане след датата на съдебното решение или административния акт, като се вземе предвид прилагането на членове 32 и 33.
10. При прилагането на параграф 6, параграф 7, букви а) и б) и параграф 9 държавите членки могат или да разпределят нови права, или да увеличат единичната стойност на всички съществуващи права на даден земеделски стопанин до националната или регионалната средна стойност.
11. За целите на настоящия член се прилагат следните определения:
а)
„млади земеделски стопани“ означава земеделските стопани, които отговарят на условията по член 50, параграф 2 и, когато е приложимо - на условията по член 50, параграф 3) и параграф 11;
б)
„земеделски стопани, които започват своята селскостопанска дейност“ означава физически или юридически лица, които през петте години, предшестващи началото на селскостопанската дейност, не са се занимавали със селскостопанска дейност от свое име и за своя сметка или които не са имали контрол върху юридическо лице, което се е занимавало със селскостопанска дейност. Когато става дума за юридическо лице, физическото лице или лица, които контролират това юридическо лице, не трябва да са се занимавали със селскостопанска дейност от свое име и за своя сметка или не трябва да са имали контрол върху юридическо лице, което се е занимавало със селскостопанска дейност през петте години, предхождащи началото на селскостопанската дейност на юридическото лице. Държавите членки могат да установят собствени допълнителни обективни и недискриминационни критерии за подбор за тази категория земеделски стопани по отношение на подходящи умения, опит или образование.
Член 31
Попълване на националния резерв или на регионалните резерви
1. Националният резерв или регионалните резерви се попълват от суми, произтичащи от:
а)
права на плащане, които не са породили право на плащане през две последователни години поради прилагането на:
i)
член 9,
ii)
член 10, параграф 1, или
iii)
член 11, параграф 4 от настоящия регламент;
б)
права на плащане, чийто брой е равностоен на общия брой права на плащане, които не са били активирани от земеделски стопанини в съответствие с член 32 от настоящия регламент в продължение на две последователни години, с изключение на случаите, в които тяхното активиране е било възпрепятствано поради непреодолима сила или извънредни обстоятелства; при установяването на това кои притежавани или взети под аренда права на плащане на даден земеделски стопанин подлежат на връщане в националния резерв или регионалните резерви, предимство се дава на правата на плащане с най-ниска стойност;
в)
права на плащане, които доброволно са върнати от земеделските стопани;
г)
прилагането на член 28 от настоящия регламент;
д)
неправомерно предоставени права на плащане в съответствие с член 63 от Регламент (ЕС) № 1306/2013;
е)
линейно намаление на стойността на правата на плащане по схемата за основно плащане на национално или регионално равнище, когато националният резерв или регионалните резерви не са достатъчни да се обхванат случаите, посочени в член 30, параграф 9 от настоящия регламент;
ж)
когато държавите членки считат това за необходимо, линейно намаление на стойността на правата на плащане по схемата за основно плащане на национално или регионално равнище, за да се обхванат случаите, посочени в член 30, параграф 6 от настоящия регламент;
з)
прилагането на член 34, параграф 4 от настоящия регламент.
2. Комисията приема актове за изпълнение за установяване на необходимите мерки за връщане в националния резерв или регионалните резерви на неактивираните права на плащане. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 71, параграф 2.
Раздел 3
Прилагане на схемата за основно плащане
Член 32
Активиране на права на плащане
1. По схемата за основно плащане на земеделските стопани се отпуска подпомагане- посредством декларация в съответствие с член 33, параграф 1 - след активиране на право на плащане на хектар, отговарящ на условията за подпомагане, в държавата членка, в която е било разпределено правото на плащане. Активираните права на плащане дават право на годишно плащане на определените в тях суми, без да се засягат прилагането на финансовата дисциплина, намаляване на плащанията в съответствие с член 11 и линейните намаления в съответствие с член 7, член 51, параграф 2 и член 65, параграф 2, буква в) от настоящия регламент, както и прилагането на член 63 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
2. За целите на настоящия дял „хектар, отговарящ на условията за подпомагане“ означава:
а)
всяка земеделска площ от стопанството, която се използва за селскостопанска дейност или, когато площта се използва и за неселскостопански дейности, която се използва предимно за селскостопански дейности, включително площи, които не са били в добро земеделско състояние към 30 юни 2003 г. в държавите членки, присъединили се към Съюза на 1 май 2004 г., които са избрали да прилагат схемата за единно плащане на площ; или
б)
всяка площ, която през 2008 г. е дала право на плащане по схемата за единно плащане или по схемата за единно плащане на площ, предвидени съответно в дял III и дял IVа от Регламент (ЕО) № 1782/2003, и която:
i)
вече не отговаря на определението за „хектар, отговарящ на условията за подпомагане“ по буква а) в резултат на прилагането на Директива 92/43/ЕИО, Директива 2000/60/ЕО и Директива 2009/147/ЕО,
ii)
за времетраенето на съответното задължение на земеделския стопанин е залесена съгласно член 31 от Регламент (ЕО) № 1257/1999 или член 43 от Регламент (ЕО) № 1698/2005, или член 22 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, или съгласно национална схема, чиито условия отговарят на член 43, параграфи 1, 2 и 3 от Регламент (ЕО) № 1698/2005 или член 22 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, или
iii)
за времетраенето на съответното задължение на земеделския стопанин е площ, оставена под угар съгласно членове 22, 23 и 24 от Регламент (ЕО) № 1257/1999, съгласно член 39 от Регламент (ЕО) № 1698/2005 или съгласно член 28 от Регламент (ЕС) № 1305/2013.
3. За целите на параграф 2, буква а):
а)
когато земеделска площ от дадено стопанство се използва и за неселскостопански дейности, се счита, че въпросната площ се използва предимно за селскостопански дейности, ако тези селскостопански дейности могат да се осъществяват, без да бъдат значително възпрепятствани от интензитета, характера, продължителността и времето на неселскостопанските дейности,
б)
държавите членки могат да изготвят списък с площите, които се използват предимно за неселскостопански дейности.
Държавите членки установяват критерии за изпълнението на настоящия параграф на своята територия.
4. Площите се считат за хектари, отговарящи на условията за подпомагане, само ако съответстват на определението за хектар, отговарящ на условията за подпомагане, през цялата календарна година, освен в случай на непреодолима сила или извънредни обстоятелства.
5. За целите на определянето на „хектар, отговарящ на условията за подпомагане“ държавите членки, които са взели решението, посочено в член 4, параграф 2, втора алинея, могат да приложат коефициент за намаление с цел преобразуване на съответните хектари в „хектари, отговарящи на условията за подпомагане“.
6. Площите, използвани за производство на коноп, представляват хектари, отговарящи на условията за подпомагане, само ако използваните сортове имат съдържание на тетрахидроканабинол, не по-голямо от 0,2 %.
Член 33
Деклариране на хектарите, отговарящи на условията за подпомагане
1. За целите на активирането на правата на плащане, предвидено в член 32, параграф 1, земеделският стопанин декларира парцелите, които съответстват на хектарите, отговарящи на условията за подпомагане, във връзка с всяко право на плащане. Освен в случаите на непреодолима сила или извънредни обстоятелства, декларираните парцели трябва да са на разположение на земеделския стопанин на определена от държавата членка дата, която е не по-късна от определената в тази държава членка дата за изменение на заявлението за подпомагане, както е посочено в член 72, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
2. В надлежно обосновани случаи държавите членки могат да оправомощят земеделския стопанин да промени декларацията си, при условие че запазва най-малко броя хектари, които съответстват на правата му на плащане, и отговаря на условията за отпускане на плащането по схемата за основно плащане за въпросната площ.
Член 34
Прехвърляне на права на плащане
1. Правата на плащане могат да се прехвърлят само на земеделски стопанин, който има право да му бъдат отпуснати директни плащанияв съответствие с член 9 и е установен в същата държава членка, освен в случаите на прехвърляне по силата на действително или бъдещо наследяване.
Правата на плащане, включително в случай на действително или бъдещо наследяване, могат да се активират само в държавата членка, в която са били разпределени.
2. Когато държавите членки използват възможността по член 23, параграф 1 правата на плащане могат да бъдат прехвърлени или активирани само в рамките на същия регион, освен в случаите на действително или бъдещо наследяване.
Правата на плащане, включително в случай на действително или бъдещо наследяване, могат да се активират само в региона, в който те са били разпределени.
3. Държавите членки, които не използват възможността в член 23, параграф 1, могат да решат, че правата на плащане могат да бъдат прехвърлени или активирани само в рамките на същия регион, освен в случаите на действително или бъдещо наследяване.
Тези региони се определят на подходящото териториално равнище в съответствие с обективни критерии и по начин, който осигурява равнопоставеното третиране на земеделските стопани и избягва нарушения на пазарните условия а и на конкуренцията.
4. Когато права на плащане се прехвърлят без земята, държавите членки, като действат в съответствие с общите принципи на правото на Съюза, могат да решат част от прехвърлените права на плащане да бъдат върнати обратно в националния резерв или регионалните резерви или единичната им стойност да бъде намалена в полза на националния резерв или регионалните резерви. Това намаление може да се приложи спрямо един или няколко вида прехвърляния.
5. Комисията приема актове за изпълнение за определяне на подробните правила, уреждащи уведомяването на националните органи, извършвано от земеделските стопани, относно прехвърлянето на права на плащане, и сроковете, в които трябва да се извърши това уведомяване. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 71, параграф 2.
Член 35
Делегирани правомощия
1. С цел осигуряването на правна сигурност и изясняване на специфичните положения, които могат да възникнат в хода на прилагането на схемата за основно плащане, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 70 относно:
а)
правилата за допустимост и за достъп на земеделските стопани във връзка със схемата за основно плащане, в случай на действително или бъдещо наследяване, наследяване под аренда, промяна на правния статут или на наименованието, прехвърляне на права на плащане, сливане или разделяне на стопанството и прилагането на договорната клауза, посочена в член 24, параграф 3;
б)
правилата за изчисляване на стойността и броя или за увеличаване или намаляване на стойността на правата на плащане във връзка с разпределението на права на плащане съгласно всяка от разпоредбите на настоящия дял, включително правила:
i)
относно възможността за временна стойност и брой или за временно увеличаване на правата на плащане, разпределени въз основа на заявление от земеделския стопанин,
ii)
относно условията за установяване на временна и окончателна стойност и брой на правата на плащане,
iii)
относно случаите, когато договор за продажба или отдаване под аренда може да засегне разпределението на правата на плащане;
в)
правилата за установяване и изчисляване на стойността и броя на правата на плащане, получени от националния резерв или от регионалните резерви;
г)
правилата за изменението на единичната стойност на правата на плащане в случаите на части от права на плащане и на прехвърляне на права на плащане по член 34, параграф 4;
д)
критериите за прилагане на възможностите по член 24, параграф 1, трета алинея, букви а), б) и в);
е)
критериите за прилагане на ограничения на броя на правата на плащане, които да бъдат разпределени в съответствие с член 24, параграфи 4 - 7;
ж)
критериите за разпределянето на правата на плащане съгласно член 30, параграфи 6 и 7;
з)
критериите за определяне на коефициента за намаление, посочен в член 32, параграф 5.
2. За да се гарантира правилното управление на правата на плащане, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 70 за установяване направила относно съдържанието на декларацията и на изискванията за активиране на правата на плащане.
3. С оглед опазването на общественото здраве, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 70 за установяване на правила, които обвързват отпускането на плащанията с използването на сертифицирани семена за определени сортове коноп, и на процедурата за определяне на сортовете коноп и проверката на съдържанието на тетрахидроканабинол, посочено в член 32, параграф 6.
Раздел 4
Схема за единно плащане на площ
Член 36
Схема за единно плащане на площ
1. Държавите членки, които през 2014 г. прилагат схемата за единно плащане на площ, предвидена в дял V, глава 2 от Регламент (ЕО) № 73/2009, могат да решат да продължат да прилагат тази схема при условията, определени в същия регламент, най-късно до 31 декември 2020 г. Те уведомяват Комисията. за своето решение и за крайната дата на прилагане на тази схема до 1 август 2014 г.
През периода на прилагане на схемата за единно плащане на площ, раздели 1, 2 и 3 от настоящата глава не се прилагат за тези държави членки, с изключение на член 23, параграфи 1, втора алинея, член 23, параграф 6 и член 32, параграфи 2 - -6.
2. Единното плащане на площ се предоставя на годишна база за всеки отговарящ на условията за подпомагане хектар, деклариран от земеделския стопанин в съответствие с член 72, параграф 1, първа алинея, буква а) от Регламент (ЕС) № 1306/2013. То се изчислява всяка година като годишният финансов пакет, определен в съответствие с параграф 4 от настоящия член, се раздели на общия брой отговарящи на условията за подпомагане хектари, декларирани в засегнатата държава членка в съответствие с член 72, параграф 1, първа алинея, буква а) от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
3. Чрез дерогация от параграф 2 от настоящия член държавите членки, които решат да прилагат член 38 от настоящия регламент най-късно от 1 януари 2018 г., могат да използват за периода на прилагане на настоящия член до 20 % от годишния финансов пакет, посочен в параграф 2 от настоящия член, за да разграничат единното плащане на площ за хектар.
При това те вземат предвид подпомагането, предоставено през календарната 2014 година по една или няколко схеми съгласно член 68, параграф 1, букви а), б) и в) и членове 126, 127 и 129 от Регламент (ЕО) № 73/2009.
Кипър може да разграничи подпомагането, като отчита специфичните за секторите финансови пакети, определени в приложение ХVIIа от Регламент (ЕО) № 73/2009, като се приспадне помощта, предоставена за същия сектор съгласно член 37 от настоящия регламент.
4. Комисията приема актове за изпълнение, с които определя за всяка държава членка годишния национален таван за схемата за единно плащане на площ, като от годишния национален таван, посочен в приложение II, изважда таваните, определени в съответствие с членове 42, 47, 49, 51 и 53. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 71, параграф 2.
5. Освен в случаите на непреодолима сила или извънредни обстоятелства, посочените в параграф 2 хектари трябва да са на разположение на земеделския стопанин на определена от държавата членка дата, която е не по-късна от определената в тази държава членка дата за изменение на заявлението за подпомагане, както е посочено в член 72, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
6. На Комисията се предоставят правомощия да приема делегирани актове в съответствие с член 70 относно правилата за допустимост и достъп на земеделските стопани до схемата за единно плащане на площ.
Член 37
Преходна национална помощ
1. Държавите членки, които прилагат схемата за единно плащане на площ в съответствие с член 36, могат да решат да предоставят преходна национална помощ за периода 2015-2020 г.
2. Преходна национална помощ може да бъде предоставена на земеделски стопани в секторите, по отношение на които през 2013 г. е била предоставена такава помощ, или за България и Румъния - допълнителни национални директни плащания.
3. Условията за предоставяне на преходна национална помощ са идентични с тези, които са разрешени за предоставянето на плащания съгласно член 132, параграф 7 или член 133а от Регламент (ЕО) № 73/2009 за 2013 г., с изключение на намалението на плащанията, в резултат на прилагането на член 132, параграф 2 във връзка с членове 7 и 10 от същия регламент.
4. Общият размер на преходната национална помощ, която може да бъде предоставена на земеделските стопани във всеки един от секторите, посочени в параграф 2, се ограничава до следните проценти от специфичните за секторите финансови пакети, разрешени от Комисията в съответствие с член 132, параграф 7 или член 133а, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 73/2009 през 2013 г.:
-
75 % през 2015 г.,
-
70 % през 2016 г.,
-
65 % през 2017 г.,
-
60 % през 2018 г.,
-
55 % през 2019 г.,
-
50 % през 2020 г.
За Кипър процентът се изчислява въз основа на специфичните за секторите финансови пакети, определени в приложение ХVIIа към Регламент (ЕО) № 73/2009.
5. Параграфи 2 и 3 не се прилагат за Кипър.
6. Държавите членки уведомяват Комисията за всяко решение, посочено в параграф 1, до 31 март всяка година. Уведомлението съдържа следната информация:
а)
специфичния за сектора финансов пакет;
б)
когато е уместно, максималната ставка на преходната национална помощ.
7. Държавите членки могат да вземат решение, въз основа на обективни критерии и в рамките на ограниченията, предвидени в параграф 4, за размера на преходната национална помощ, която да бъде отпусната.
Раздел 5
Прилагане на схемата за основно плащане в държавите членки, които са приложили схемата за единно плащане на площ
Член 38
Въвеждане на схемата за основно плащане в държави членки, които са прилагали схемата за единно плащане на площ
Освен ако не е предвидено друго в настоящия раздел, настоящият дял се прилага за държавите членки, които са прилагали схемата за единно плащане на площ, предвидена в раздел 4 от настоящата глава.
Членове 24 - 29 не се прилагат спрямо посочените държави членки.
Член 39
Първоначално разпределяне на правата на плащане
1. Правата на плащане се разпределят на земеделски стопани, които имат право да им се отпуснат директни плащания в съответствие с член 9 от настоящия регламент, при условие, че:
а)
те подадат заявление за разпределяне на права на плащане съгласно схемата за основно плащане до последната дата за подаване на заявления, която се определя в съответствие с член 78, първа алинея, буква б) от Регламент (ЕС) № 1306/2013 през първата година от прилагането на схемата за основно плащане, освен в случай на непреодолима сила или при извънредни обстоятелства; и
б)
те са имали право да получат плащания преди каквото и да е намаление или изключване, предвидени в дял II, глава 4 от Регламент (ЕС) № 73/2009, във връзка със заявление за подпомагане за директни плащания, за преходна национална помощ, или за допълнителни национални директни плащания в съответствие с Регламент (ЕО) № 73/2009 за 2013 г.
Държавите членки могат да разпределят права на плащане на земеделските стопани, които имат право да получат директни плащания в съответствие с член 9 от настоящия регламент, които изпълняват условието, предвидено в първа алинея, буква а), които за 2013 г. не са получили плащания във връзка със заявление за подпомагане, посочено в първа алинея, буква а) от настоящия член и които на датата, определена от съответната държава членка в съответствие с член 11, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1122/2009 за референтната 2013 година, са имали само селскостопанска земя, която не е била в добро земеделско състояние към 30 юни 2003 г., съгласно предвиденото в член 124, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 73/2009.
2. Освен в случаите на непреодолима сила или извънредни обстоятелства броят на правата на плащане, разпределени за отделните земеделски стопани през първата година на прилагане на схемата за основно плащане, е равен на броя на хектарите, отговарящи на условията за подпомагане, които земеделският стопанин декларира в заявлението за подпомагане в съответствие с член 72, параграф 1, първа алинея, буква а) от Регламент (ЕС) № 1306/2013 за първата година на прилагане на схемата за основно плащане и с които той разполага към дата, определена от държавата членка. Тази дата не е по-късна от датата, определена от тази държава членка за изменение на заявленията за подпомагане.
3. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 70 във връзка с определяне на допълнителни правила за въвеждането на схемата за основно плащане в държавите членки, които са прилагали схемата за единно плащане на площ.
4. Комисията приема актове за изпълнение за установяване на правила за заявленията за разпределяне на права на плащане, подадени през годината на разпределяне на правата на плащане, когато въпросните права на плащане все още не могат да бъдат категорично установени и когато разпределянето е засегнато от специфични обстоятелства.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 71, параграф 2.
Член 40
Стойност на правата на плащане
1. През първата година на прилагане на схемата за основно плащане държавите членки изчисляват единичната стойност на правата на плащане, като разделят фиксиран процент от националния таван, посочен в приложение II за всяка съответна година, на броя на правата на плащане през първата година от прилагане на схемата за основно плащане, с изключение на разпределените от националния резерв или регионалните резерви.
Посоченият в първа алинея фиксиран процент се изчислява, като националният или регионалният таван за схемата за основно плащане,който се определя в съответствие с член 22, параграф 1 или съответно член 23, параграф 2 от настоящия регламент за първата година на прилагане на схемата за основно плащане, след прилагане на линейното намаление, предвидено в член 30, параграф 1 или, когато е приложимо, в член 23, параграф 2, се раздели на националния таван, посочен в приложение II, за първата година на прилагане на схемата за основно плащане. Правата на плащане се изразяват в число, което отговаря на броя на хектарите.
2. Чрез дерогация от посочения в параграф 1 метод на изчисляване, държавите членки могат да решат да разграничават стойността на правата на плащане през първата година на прилагане на схемата за основно плащане, с изключение на разпределените от националния резерв или регионалните резерви, за всяка конкретна година въз основа на първоначалната им единична стойност.
3. Първоначалната единична стойност на правата на плащане съгласно параграф 2 се определя, като фиксиран процент от общата стойност на подпомагането, с изключение на помощ съгласно членове 41, 43, 48 и 50 и дял IV от настоящия регламент, която земеделският стопанин е получил в съответствие с настоящия регламент за календарната година, предхождаща въвеждането на схемата за основно плащане преди прилагането на член 63 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, се раздели на броя на правата на плащане, които са разпределени на този земеделски стопанин през първата година на прилагане на схемата за основно плащане, с изключение на разпределените от националния резерв или регионалните резерви.
Този фиксиран процент се изчислява, като националният или регионалният таван на схемата за основно плащане, който се определя съгласно член 22, параграф 1 или съответно член 23, параграф 2 от настоящия регламент за първата година на прилагане на схемата за основно плащане, след прилагане на линейното намаление, предвидено в член 30, параграф 1 или, когато е приложимо, в член 30, параграф 2, се раздели на общия размер на подпомагането, с изключение на помощите съгласно членове 41, 43, 48 и 50 и дял IV от настоящия регламент, предоставено за календарната година, предхождаща въвеждането на схемата за основно плащане в съответната държава членка или регион преди прилагането на член 63 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
4. При прилагането на параграф 2 държавите членки, като действат в съответствие с общите принципи на правото на Съюза, следват посока на сближаване на стойността на правата на плащане на национално или регионално равнище. За тази цел държавите членки определят стъпките, които следва да се предприемат, както и метода на изчисление, който ще използват, и уведомяват Комисията за това до 1 август на годината, предхождаща въвеждането на схемата за основно плащане. Тези стъпки включват годишни прогресивни изменения на първоначалната стойност на правата на плащане, посочена в параграф 3, в съответствие с обективни и недискриминационни критерии, като се започне от първата година на прилагане на схемата за основно плащане
През първата година на въвеждането на схемата за основно плащане държавите членки уведомяват земеделските стопани за стойността на техните права на плащане, изчислени в съответствие с настоящия член за всяка година от периода, който попада в обхвата на настоящия регламент.
5. За целите на параграф 3 въз основа на обективни критерии дадена държава членка може да предвиди в случаите на продажба, отпускане или изтичане на цялата или на част от арендата на земеделски площи след датата, определена в съответствие с член 36, параграф 5, и преди датата, определена в съответствие с член 33, параграф 1, увеличението на стойността на правата на плащане, които биха били разпределени на въпросния земеделски стопанин, или част от него, да бъде върнато в националния резерв или регионалните резерви, когато увеличението би довело до неочаквани облаги за въпросния земеделски стопанин.
Тези обективни критерии се установяват по такъв начин, че да се осигури равнопоставеното третиране на земеделските стопани и да се избегнат нарушения на пазарните условия и на конкуренцията, като включват най-малко следното:
а)
минимална продължителност на арендата;
б)
дела от полученото плащане, който се връща в националния резерв или регионалнитерезерви.
ГЛАВА 2
Преразпределително плащане
Член 41
Общи правила
1. До 1 август на всяка година държавите членки могат да решат, считано от следващата година, да отпуснат годишно плащане на земеделските стопани, които имат право на плащане по схемата за основно плащане, посочена в глава 1, раздели 1, 2. 3 и 5, или по схемата за единно плащане на площ, посочена в глава 1, раздел 4 ("преразпределително плащане").
Държавите членки уведомяват Комисията за всяко такова решение до датата, посочена в първа алинея.
2. Държавите членки, които са решили да прилагат схемата за основно плащане на регионално равнище съгласно член 23, могат да прилагат преразпределителното плащане на регионално равнище.
3. Без да се засяга прилагането на финансовата дисциплина, на намаляването на плащанията в съответствие с член 11, на линейните намаления съгласно член 7 от настоящия регламент, и на прилагането на член 63 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, преразпределителното плащане се предоставя на годишна база при активиране на правата на плащане от земеделския стопанин или, в държави членки, които прилагат член 36 от настоящия регламент, при деклариране от земеделския стопанин на отговарящите на условията за подпомагане хектари.
4. Преразпределителното плащане се изчислява всяка година от държавите членки, като числото, което се определя от държавите членки и което не надвишава 65 % от националното или регионалното средно плащане на хектар, се умножи по броя на активираните от земеделския стопанин права на плащане в съответствие с член 33, параграф 1 или по броя на отговарящите на условията за подпомагане хектари, декларирани от земеделския стопанин в съответствие с член 36, параграф 2. Броят на тези права на плащане или хектари не трябва да надхвърля максималния размер, който се определя от държавите членки, и който не е повече от 30 хектара или средния размер на земеделските стопанства, както е посочено в приложение VIII, ако този среден размер надхвърля 30 хектара в съответната държава членка.
5. При условие че са спазени максималните граници, определени в параграф 4, държавите членки могат на национално равнище да направят степенуване в рамките на броя хектари, определени съгласно посочения параграф, което да се прилага по един и същи начин за всички земеделски стопани.
6. Средното национално плащане на хектар, посочено в параграф 4 от настоящия член, се определя от държавите членки въз основа на националния таван, определен в приложение II за календарната 2019 година, и броя на хектарите, отговарящи на условията за подпомагане, декларирани в съответствие с член 33, параграф 1, или член 36, параграф 2 през 2015 г.
Средното регионално плащане на хектар, посочено в параграф 4 от настоящия член, се определя от държавите членки чрез използване на част от националния таван, определен в приложение II за календарната 2019 година, и броя на хектарите, отговарящи на условията за подпомагане, декларирани в съответния регион съгласно член 33, параграф 1 през 2015 г. За всеки регион тази част се изчислява, като съответният регионален таван, установен в съответствие с член 23, параграф 2, се раздели на националния таван, определен в съответствие с член 22, параграф 1, след прилагане на линейното намаление, предвидено в член 30, параграф 1, в случай че не се прилага параграф 2 от посочения член.
7. Държавите членки гарантират, че не се дава предимство, предвидено в настоящата глава, в полза на земеделски стопани, за които е установено, че след 18 октомври 2011 г. са разделили стопанството си единствено с цел да се облагодетелстват от преразпределителното плащане. Това се отнася и за земеделските стопани, чиито стопанства са резултат на такова разделяне.
8. В случай на юридическо лице или група физически или юридически лица държавите членки могат да прилагат максималния брой права на плащане или хектари, посочен в параграф 4 от настоящия член, на равнището на членовете на тези юридически лица или групи, когато националното право предвижда отделните членове да поемат права и задължения, сравними с тези на отделните земеделски стопани, които имат статут на ръководител на стопанство, по-специално по отношение на техния икономически, социален и данъчен статут, при условие че те са допринесли за укрепването на селскостопанските структури на съответните юридически лица или групи.
Член 42
Финансови разпоредби
1. С цел финансиране на преразпределителното плащане държавите членки могат да решат до датата, посочена в член 41, параграф 1, да използват до 30 % от своя годишен национален таван, посочен в приложение II. Те уведомяват Комисията за всяко такова решение до тази дата.
2. Въз основа на процента от националния таван, който ще се използва от държавите членки съгласно параграф 1 от настоящия член, Комисията приема актове за изпълнение за определяне на годишна база на съответните тавани за преразпределителното плащане. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 71, параграф 2.
ГЛАВА 3
Плащане за селскостопански практики, които са благоприятни за климата и околната среда
Член 43
Общи правила
1. Земеделските стопани, които имат право да получат плащане по схемата за основно плащане или схемата за единно плащане на площ, спазват в рамките на всички свои хектари, отговарящи на условията за подпомагане по смисъла на член 32, параграфи 2 - 5, селскостопанските практики благоприятни за климата и за околната среда, посочени в параграф 2 от настоящия член, или еквивалентните практики, посочени в параграф 3 от настоящия член.
2. Селскостопанските практики от благоприятни за климата и за околната среда са следните:
а)
диверсификация на културите;
б)
поддържане на съществуващи постоянно затревени площи; и
в)
наличие на екологично насочена площ площ в рамките на земеделската площ.
3. Еквивалентните практики са онези, които включват сходни практики с равностойна или по-голяма полза за климата и за околната среда в сравнение с една или няколко от практиките, посочени в параграф 2. Тези еквивалентни практики практиката или практиките, посочени в параграф 2, на които те са еквивалентни, са изброени в приложение IX и са обхванати от следното:
а)
ангажименти, поети в съответствие с член 39, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1698/2005 или член 28, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1305/2013;
б)
национални или регионални схеми за сертифициране на екологичните практики, включително тези за сертифициране в съответствие с националното законодателство в областта на околната среда, надхвърлящо съответните задължителни стандарти, установени съгласно дял VI, глава I от Регламент (ЕС) № 1306/2013, предназначени да изпълнят целите, свързани с качеството на почвите и водите, биоразнообразието, опазването на пейзажа, както и смекчаване на изменението на климата и адаптацията към него. Тези схеми за сертифициране могат да включват практиките, изброени в приложение IX към настоящия регламент, практиките, посочени в параграф 2 от настоящия член, или комбинация от тези практики.
4. Посочените в параграф 3 еквивалентни практики не подлежат на двойно финансиране.
5. Държавите членки могат да решат,включително когато е уместно на регионално равнище, да ограничат възможността за избор на земеделските стопани до вариантите, посочени в параграф 3, букви а) и б).
6. Държавите членки могат да решат, включително когато е уместно на регионално равнище, че земеделските стопани ще изпълняват всички имащи отношение задължения по параграф 1 в съответствие с националните или регионалните схеми за сертифициране в областта на околната среда, посочени в параграф 3, буква б).
7. В зависимост от решенията на държавите членки, посочени в параграфи 5 и 6, даден земеделски стопанин може да съблюдава една или няколко от практиките, посочени в параграф 3, буква а), само ако те изцяло заместват посочената в параграф 2 свързана практика или практики. Даден земеделски стопанин може да използва схемите за сертифициране по параграф 3, буква б) само ако те обхващат изцяло задължението по параграф 1.
8. Държавите членки уведомяват Комисията за решенията си, посочени в параграфи 5 и 6, и за специфичните ангажименти или схеми за сертифициране, които възнамеряват да прилагат като еквивалентни практики по смисъла на параграф 3.
Комисията прави оценка на това дали практиките, включени в специфичните ангажименти или схемите за сертифициране, са обхванати от списъка в приложение IX и ако счете, че случаят не е такъв, уведомява съответно държавите членки посредством актове за изпълнение, приети без да се прилага процедурата по член 71, параграф 2 или параграф 3. Когато Комисията уведоми държава членка, че тези практики не са обхванати от списъка в приложение IX, тази държава членка не признава като еквивалентни практики по смисъла на параграф 3 от настоящия член специфичните задължения или схемите за сертифициране, включени в уведомлението на Комисията.
9. Без да се засягат параграфи 10 и 11 от настоящия член, прилагането на финансовата дисциплина и на линейните намаления в съответствие с член 7 от настоящия регламент, и прилагането на член 63 от Регламент (ЕС) 1306/2013, държавите членки предоставят плащането, посочено в настоящата глава, на земеделски стопани, които спазват практиките, посочени в параграф 1 от настоящия член, които са подходящи за тях, и зависимост от степента, в която тези земеделски стопани спазват членове 44, 45 и 46 от настоящия регламент.
Това плащане е под формата на годишно плащане за хектар, който отговаря на условията за подпомагане и който е деклариран в съответствие с член 33, параграф 1, или член 36, параграф 2, чийто размер се изчислява на годишна база чрез разделяне на сумата, получена от прилагането на член 47, на общия брой на хектарите, които отговарят на условията за подпомагане и които са декларирани в съответствие с член 33, параграф 1 или член 36, параграф 2 в съответната държава членка или регион.
Чрез дерогация от втора алинея държавите членки, които решат да прилагат член 25, параграф 2, могат да отпускат плащането по настоящия параграф като процент от общата стойност на правата на плащане, които земеделският стопанин е активирал в съответствие с член 33, параграф 1 за всяка съответна година.
За всяка година и всяка държава членка или регион този процент се изчислява, като сумата, получена при прилагането на член 47, се раздели на общата стойност на всички права на плащане, активирани съгласно член 33, параграф 1 в тази държава членка или регион.
10. Земеделските стопани, чиито стопанства се намират изцяло или отчасти в райони, включени в обхвата на директиви 92/43/ЕИО, 2000/60/ЕО или 2009/147/ЕО, имат право на плащането по настоящата глава, при условие че спазват практиките, посочени в настоящата глава, доколкото тези практики са съвместими в съответното стопанство с целите на посочените директиви.
11. Земеделските стопани, които отговарят на изискванията, определени в член 29, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 834/2007 по отношение на биологичното земеделие, ipso facto имат право на плащането, посочено в настоящата глава.
Първа алинея се прилага само за единиците на стопанството, които се използват за биологично производство в съответствие с член 11 от Регламент (ЕО) № 834/2007.
12. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 70:
а)
за добавяне на еквивалентни практики в списъка, предвиден в приложение IX;
б)
за установяване на подходящи изисквания, приложими към националните или регионалните схеми за сертифициране, посочени в параграф 3, буква б) от настоящия член, включително за степента на гаранция, която да предоставят тези схеми;
в)
за установяване на подробни правила за изчисляване на сумата, посочена в член 28, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1305/2013 за практиките, посочени в раздел I, точки 3 и 4 и раздел III, точка 7 от приложение IX към настоящия регламент, и всякакви други еквивалентни практики, добавени в това приложение в съответствие с буква а) от настоящия параграф, за които е необходимо специфично изчисление, така че да се избегне двойното финансиране.
13. Комисията приема актове за изпълнение за установяване на правила относно процедурата за уведомяване, включително относно графика за изпращане на уведомленията, и оценяването от Комисията съгласно параграф 8.Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 71, параграф 2.
Член 44
Диверсификацияе на културите
1. Когато обработваемата земя на земеделския стопанин включва между 10 и 30 хектара и не е изцяло засята с култури под вода през значителна част от годината или през значителна част от цикъла за отглеждане на културите, на тази обработваема земя има най-малко две различни култури. Основната култура не превишава 75 % от обработваемата земя.
Когато обработваемата земя на земеделския стопанин включва повече от 30 хектара и не е изцяло засята с култури под вода през значителна част от годината или през значителна част от цикъла за отглеждане на културите, на тази обработваема земя има най-малко три различни култури. Основната култура не заема повече от 75 % от тази обработваема земя, а двете основни култури обхващат заедно не повече от 95 % от обработваемата земя.
2. Без да се засяга броят култури, който е необходим съгласно параграф 1, установеният в него максимален праг не се прилага за стопанства, когато тревите или другите тревни фуражи или земята, оставена под угар, обхващат повече от 75 % от обработваемата земя. В тези случаи основната култура на оставащата обработваема площ не заема повече от 75 % от нея, освен когато тази площ е заета от треви или други тревни фуражи или е оставена под угар.
3. Параграфи 1 и 2 не се прилагат за стопанства:
а)
в които повече от 75 % от обработваемата земя се използва за производството на треви или други тревни фуражи, оставена е под угар или е обект на съчетаване на тези употреби, при условие че обработваемата земя, която не се използва за тези употреби, не надхвърля 30 хектара;
б)
когато повече от 75 % от отговарящата на условията за подпомагане земеделска площ е постоянно затревена площ, се използва за производството на треви или други тревни фуражи, или за производството на култури под вода през значителна част от цикъла за отглеждане на културите, или е обект на съчетаване на тези употреби, при условие че обработваемата земя, която не се използва за тези цели, не надхвърля 30 хектара;
в)
когато повече от 50 % от площите на декларираната обработваема земя не са декларирани от земеделския стопанин в заявлението за подпомагане от предходната година и когато, въз основа на сравнението на геопространствените заявления за подпомагане, цялата обработваема земя е заета от различна култура в сравнение с предходната календарна година;
г)
които са разположени на територии на север от 62-ия паралел или в някои прилежащи територии. Когато обработваемата земя на такива стопанства включва повече от 10 хектара, на тази обработваема земя има най-малко две различни култури и нито една от тези култури не покрива повече от 75 % от обработваемата земя, освен ако основната култура е треви или други тревни фуражи или е оставена под угар.
4. За целите на настоящия член „култура“ означава всяко едно от следните:
а)
култура от който и да е от различните родове, определени в ботаническата класификация на културите;
б)
култура от който и да е от видовете при Brassicaceae, Solanaceae и Cucurbitaceae;
в)
оставена под угар земя;
г)
треви или други тревни фуражи.
Зимните и пролетните култури се разглеждат като различни култури, дори когато са от един и същи род.
5. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 70 във връзка с:
а)
признаването на други родове и видове култури освен посочените в параграф 4 от настоящия член; и
б)
определянето на правилата за прилагане на точното изчисляване на дяловете на различните култури.
Член 45
Постоянно затревени площи
1. Държавите членки определят постоянно затревените площи, които са екологично чувствителни, в зоните, обхванати от Директива 92/43/ЕИО или Директива 2009/147/ЕО, включително в торфени и влажни зони в тези местности, и които се нуждаят от строга защита с цел постигане на целите на тези директиви.
За осигуряването на защитата на ценни от екологична гледна точка постоянно затревени площи държавите членки могат да решат да определят други чувствителни зони, разположени извън зоните, обхванати от Директива 92/43/ЕИО или Директива 2009/147/ЕО, включително постоянно затревени площи на богати на въглерод почви.
Земеделските стопани не преобразуват и не разорават постоянно затревените площи, разположени в зоните, определени от държавите членки съгласно първа алинея и когато е приложимо - втора алинея.
2. Държавите членки гарантират, че съотношението на площите за постоянно затревени площи спрямо общата земеделска площ, декларирана от земеделските стопани в съответствие с член 72, параграф 1, първа алинея, буква а) от Регламент (ЕС) № 1306/2013, не намалява с повече от 5 % спрямо референтното съотношение, което държавите членки трябва да определят през 2015 г., като площите за постоянно затревени площи, посочени във втора алинея, буква а) от настоящия параграф, се раздели на общата земеделска площ, посочена в буква б) от посочената алинея.
За целите на установяване на референтното съотношение, посочено в първа алинея:
а)
"площи за постоянно затревени площи" означава земята, която е заета от постоянни пасища, декларирана през 2012 или, в случая на Хърватия, 2013 г. в съответствие с Регламент (ЕО) № 73/2009 от земеделските стопани, които подлежат на предвидените в настоящата глава задължения, както и площите за постоянно затревени площи, декларирани през 2015 г. в съответствие с член 72, параграф 1, първа алинея, буква а) от Регламент (ЕС) № 1306/2013 от земеделските стопани, подлежащи на предвидените в настоящата глава задължения, която не е декларирана като постоянно пасище през 2012 или, в случая на Хърватия, 2013 г.;
б)
"общата земеделска площ" означава земеделската площ, декларирана през 2015 г. в съответствие с член 72, параграф 1, първа алинея, буква а) от Регламент (ЕС) № 1306/2013 от земеделските стопани, подлежащи на предвидените в настоящата глава задължения.
Референтното съотношение на постоянно затревените площи се преизчислява, когато земеделските стопани, подлежащи на предвидените в настоящата глава задължения, имат задължение да преобразуват площ в постоянно затревена площ през 2015 или 2016 г. в съответствие с член 93 от Регламент (ЕС) № 1306/2013. В тези случаи въпросните площи се добавят към площите за постоянно затревени площи, посочени във втора алинея, буква а) от настоящия параграф.
Съотношението на постоянно затревените площи се определя всяка година въз основа на площите, декларирани от земеделските стопани, подлежащи на предвидените в настоящата глава задължения за въпросната година в съответствие с член 72, параграф 1, първа алинея, буква а) от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
Задължението по настоящия параграф се прилага на национално, регионално или подходящо подрегионално равнище. Държавите членки могат да решат да прилагат задължение за запазване на постоянно затревените площи на равнището на стопанството, за да се гарантира, че съотношението на постоянно затревените площи не намалява с повече от 5 %. Държавите членки уведомяват Комисията за всяко такова решение до 1 август 2014 г.
Държавите членки съобщават на Комисията референтното съотношение и съотношението, посочено в настоящия параграф.
3. Когато е установено, че посоченото в параграф 2 съотношение е намаляло с повече от 5 % на регионално или подрегионално равнище или, когато е приложимо, на национално равнище, съответната държава членка налага задължения на равнището з стопанство да преобразува земята в постоянно затревена площ за онези земеделски стопани, които разполагат със земя, която е преобразувана от земя за постоянно пасище или от постоянно затревена площ, в земя за други употреби през минал период.
Независимо от това, когато размерът на площта за постоянно затревена площ в абсолютно изражение, определен в съответствие с параграф 2, втора алинея, буква а), се запазва в определени граници, задължението по параграф 2, първа алинея се счита за изпълнено.
4. Параграф 3 не се прилага, когато намаляването под прага е в резултат на залесяване, което е съвместимо с околната среда и не включва насаждения с дървесни култури с кратък цикъл на ротация, коледни елхи или бързо растящи дървесни видове за производство на енергия.
5. За да се гарантира запазването на съотношението на постоянно затревените площи, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 70 във връзка с определяне на подробни правила относно поддържането на постоянно затревени площи, включително правила относно преобразуването в случай на неизпълнение на задължението по параграф 1 от настоящия член, правила, съгласно които държавите членки определят задълженията на равнище стопанство за поддържането на постоянно затревени площи, съгласно посоченото в параграфи 2 и 3, и всички корекции на референтното съотношение по параграф 2, които могат да станат необходими.
6. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 70:
а)
за установяване на рамка за определянето на допълнителни чувствителни зони съгласно параграф 1, втора алинея от настоящия член;
б)
за установяване на подробни методи за определяне на съотношението на постоянно затревените площи и на общата земеделска площ, което трябва да се поддържа съгласно параграф 2 от настоящия член;
в)
за определяне на миналия период, посочен в параграф 3, първа алинея от настоящия член.
7. Комисията приема актове за изпълнение за определяне границите, посочени в параграф 3, втора алинея от настоящия член. Тези актове се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 71, параграф 2.
Член 46
Екологично насочена площ
1. Когато обработваемата земя на стопанството включва повече от 15 хектара, земеделският стопанин прави необходимото с оглед на това, считано от 1 януари 2015 г., площ, представляваща най-малко 5 % от обработваемата земя на стопанството, която земеделският стопанин е декларирал в съответствие с член 72, параграф 1, първа алинея, буква а) от Регламент (ЕС) № 1306/2013 и ако тя се счита за екологично насочена площ в съответствие с параграф 2 от настоящия член, включително площите, посочени в, букви в,) г), ж) и з,) от посочения параграф, представлява екологично насочена площ.
Процентът, посочен в първа алинея от настоящия параграф, се увеличава от 5 % на 7 % съгласно законодателен акт на Европейския парламент и на Съвета в съответствие с член 43, параграф 2 от ДФЕС.
До 31 март 2017 г. Комисията представя доклад за оценка на изпълнението на първата алинея от настоящия параграф, придружен, когато е уместно, от предложение за законодателен акт, както е посочено във втора алинея.
2. до 1 август 2014 г. държавите членки решават. един или няколко от изброените по-долу видове площи да се смята(т) за екологично насочена площ:
а)
земя, оставена под угар;
б)
тераси;
в)
особености на ландшафта, включително такива, които се намират в съседство до обработваемата земя на стопанството, която чрез дерогация от член 43, параграф 1 от настоящия регламентможе да обхваща особености на ландшафта, които не са включени в площта, отговаряща на условията за подпомагане в съответствие с член 76, параграф 2, буква в) от Регламент (ЕС) № 1306/2013;
г)
буферни ивици, включително буферни ивици, покрити с постоянно затревени площи, при условие че те са различни от съседната земеделска площ, която отговаря на условията за подпомагане;
д)
агролесовъдни хектари, които получават или са получавали подпомагане съгласно член 44 от Регламент (ЕО) № 1698/2005 и/или член 23 от Регламент (ЕС) № 1305/2013;
е)
ивици хектари, отговарящи на условията за подпомагане, по краищата на гори;
ж)
площи, засадени с дървесни култури с кратък цикъл на ротация, където не се използват минерални торове и/или продукти за растителна защита;
з)
залесените площи, посочени в член 32, параграф 2, буква б), подточка ii) от настоящия регламент;
и)
площи с междинни култури или зелена покривка, получени в резултат на посев и покълване на семена и по отношение на които се прилагат тегловните коефициенти, посочени в параграф 3 от настоящия член;
й)
площи с култури, които обогатяват почвата с азот.
С изключение на площите от стопанството, посочени в първа алинея, букви ж) и з) от настоящия параграф, екологично насочената площ е разположена върху обработваемата земя на стопанството. При площи, посочени в първа алинея, букви в) и г) от настоящия параграф, екологично насочената площ може също да бъде в съседство с обработваемата земя на стопанството, която земеделският стопанин е декларирал в съответствие с член 72, параграф 1, първа алинея, буква а) от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
3. С цел опростяване на администрирането и за да бъдат взети предвид особеностите на видовете екологично насочени площи, изброени в параграф 2, първа алинея, както и за да бъде улеснено измерването им, при изчисляване на общия брой хектари, обхванати от екологично насочена площ на дадено стопанство, държавите членки могат да използват коефициентите за преобразуване и/или тегловните коефициенти, посочени в приложение X. Ако дадена държава членка реши да приеме за екологично насочена площ площта по параграф 2,първа алинея, буква и) или всяка друга площ с тегловна стойност, по-малка от 1, използването на тегловните коефициенти, посочени в приложение X, е задължително.
4. Параграф 1 не се прилага за стопанства:
а)
където повече от 75 % от обработваемата земя се използва за производство на треви или други тревни фуражи, представлява земя, оставена под угар, която е засята с бобови култури, или съчетава тези употреби, при условие че обработваемата площ, която не се използва по посочените начини, не надхвърля 30 хектара;
б)
където повече от 75 % от земеделската площ, отговаряща на условията за подпомагане, представлява постоянно затревена площ и се използва за производство на треви или други тревни фуражи или е засята с култури под вода през значителна част от годината или през значителна част от цикъла за отглеждане на културите, или съчетава тези употреби, при условие че обработваемата площ, която не се използва по посочените начини, не надхвърля 30 хектара;
5. Държавите членки могат да решат да използват до половината от процентните пунктове за посочената в параграф 1 екологично насочена площ на регионално равнище, за да получат съседни екологично насочени площи. Държавите членки определят площите и задълженията за участващите земеделски стопани или групи земеделски стопани. Целта на определянето на площите и на задълженията е да се укрепи прилагането на политиките на Съюза в областта на околната среда, климата и биологичното разнообразие.
6. Държавите членки могат да вземат решение да разрешат на земеделските стопани, чиито стопанства са в непосредствена близост, да изпълнят задължението, посочено в параграф 1, колективно ("колективно изпълнение"), при условие че въпросните екологично насочени площи са съседни една на друга. С цел да се укрепи прилагането на политиките на Съюза в областта на околната среда, климата и биологичното разнообразие, държавите членки могат да определят площите, където има възможност за колективно изпълнение, и могат да наложат допълнителни задължения на земеделски стопани или групи земеделски стопани, участващи в подобно колективно изпълнение.
Всеки земеделски стопанин, който участва в колективно изпълнение, прави необходимото поне 50 % от площта, която подлежи на задължението по параграф 1, да е разположена върху земята в стопанството му и да съответства на параграф 2, втора алинея. Броят земеделски стопани, участващи в подобно колективно изпълнение, не е по-голям от десет.
7. Държавите членки, в които повече от 50 % от общата площ земя е покрита с гори, могат да решат, че параграф 1 от настоящия член не се прилага за стопанства, разположени в зони, определени от тези държави членки като райони с природни ограничения в съответствие с член 32, параграф 1, буква а) или б) от Регламент (ЕС) № 1305/2013, при условие че повече от 50 % от общата площ земя на единицата, посочена във втора алинея от настоящия параграф, е покрита с гори и съотношението между горските и земеделските площи е по-голямо от 3:1.
Площите с гори и съотношението межу горите и земеделските площи се оценява на равнище площ, равняващо се на равнището на местните административни единици (LAU2), или на равнището на друга ясно определена единица, която обхваща ясно обособена прилежаща географска единица със сходни селскостопански условия.
8. Държавите членки уведомяват Комисията относно решенията, посочени в параграф 2, до 1 август 2014 г., и относно решенията, посочени в параграфи 3, 5, 6 или 7, до 1 август на годината, предхождаща тяхното прилагане.
9. На Комисията се предоставят правомощия да приема делегирани актове в съответствие с член 70:
а)
за установяване на допълнителни критерии за определяне на видовете площи, посочени в параграф 2 от настоящия член, като екологично насочена площ;
б)
за добавяне на други видове площи, различни от посочените в параграф 2, които могат да се вземат предвид, за целите на спазването на посочения в параграф 1 процент;
в)
за адаптиране на приложение X с цел да се установят коефициентите за преобразуване и тегловните коефициенти, посочени в параграф 3, и да се вземат предвид критериите и/или видовете площи, които следва да се определят от Комисията съгласно букви а) и б) от настоящия параграф;
г)
за определяне на правила за изпълнение, посочени в параграфи 5 и 6, включително минималните изисквания за такова изпълнение;
д)
за установяване на рамка, въз основа на която държавите членки да определят на какви критерии трябва да отговарят стопанствата, за да се счита, че са в непосредствена близост за целите на параграф 6.;
е)
за установяване на методите за определяне на процента за общата площ земя, покрита с гори, и съотношението между горските и земеделските площи в параграф 7.
Член 47
Финансови разпоредби
1. Държавите членки използват 30 % от годишния национален таван, посочен в приложение II, за финансиране на плащането по настоящата глава.
2. Държавите членки прилагат плащането, посочено в настоящата глава, на национално равнище.
Държавите членки, прилагащи член 23, могат да решат да приложат плащането на регионално равнище. В такъв случай те използват във всеки регион част от тавана, установен в съответствие с параграф 3 от настоящия член. За всеки регион въпросната част се изчислява, като се раздели съответният регионален таван, определен в съответствие с член 23, параграф 2, на националния таван, определен в съответствие с член 22, параграф 1, след прилагане на линейното намаление, предвидено в член 30, параграф 1, когато параграф 2 от същия член не се прилага.
3. Комисията приема актове за изпълнение за определяне на годишна база съответния таван за плащането, посочено в настоящата глава. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 71, параграф 2.
ГЛАВА 4
Плащане за райони с природни ограничения
Член 48
Общи правила
1. Държавите членки могат да отпускат плащане на земеделски стопани, които имат право на плащане по схемата за основно плащане или по схемата за единно плащане на площ, посочени в глава 1, и чиито стопанства се намират изцяло или отчасти в райони с природни ограничения, определени от държавите членки в съответствие с член 32, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1305/2013.("плащане за райони с природни ограничения").
2. Държавите членки могат да решат да отпуснат плащането за райони с природни ограничения на всички райони, които попадат в обхвата на параграф 1, или въз основа на обективни и недискриминационни критерии - да ограничат плащането до някои от тези райони,.
3. Без да се засяга параграф 2 от настоящия член, за прилагането на финансовата дисциплина, на намаляването на плащанията в съответствие с член 11 и на линейните намаления в съответствие с член 7 от настоящия регламент и за прилагането на член 63 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, плащането за райони с природни ограничения се отпуска на годишна база на хектар, отговарящ на условията за подпомагане, който се намира в районите, за които дадена държава членка е решила да отпусне допълнително плащане в съответствие с параграф 2 от настоящия член. Плащането се извършва при активиране на правата на плащане по отношение на въпросните хектари, притежавани от съответния земеделски стопанин, или, в държавите членки, които прилагат член 36 от настоящия регламент, след деклариране на тези отговарящи на условията за подпомагане хектари, от съответния земеделски стопанин.
4. Плащането за райони с природни ограничения на хектар се изчислява чрез разделяне на сумата, получена от прилагането на член 49, на броя на хектарите, отговарящи на условията за подпомагане, декларирани в съответствие с член 33, параграф 1, или член 36, параграф 2, които са разположени в райони, за които дадена държава членка е решила да отпусне плащане в съответствие с параграф 2 от настоящия член.
Освен това въз основа на обективни и недискриминационни критерии държавите членки могат да определят максимален брой хектари на стопанство, за които може да бъде отпусната помощ съгласно настоящата глава.
5. Държавите членки могат да прилагат плащането за райони с природни ограничения на регионално равнище при условията, предвидени в настоящия параграф, при условие че са определили въпросните региони в съответствие с обективни и недискриминационни критерии, и по-специално особеностите на тяхното природно ограничение, включително сериозността на ограниченията, и техните агрономски условия.
Държавите членки разделят националния таван, посочен в член 49, параграф 1, между регионите в съответствие с обективни и недискриминационни критерии.
Плащането за райони с природни ограничения на регионално равнище се изчислява, като се раздели регионалният таван, изчислен в съответствие с втора алинея от настоящия параграф, на броя на хектарите, отговарящи на условията за подпомагане, декларирани в съответния регион съгласно член 33, параграф 1 или член 36, параграф 2, които са разположени в райони, за които дадена държава членка е решила да отпусне плащане в съответствие с параграф 2 от настоящия член.
Член 49
Финансови разпоредби
1. С цел финансиране на плащането за райони с природни ограничения, държавите членки могат да решат до 1 август 2014 г. да използват до 5 % от своя годишен национален таван, посочен в приложение II. Те уведомяват Комисията за всяко такова решение до тази дата.
До 1 август 2016 г. държавите членки могат да преразгледат решението си и да го изменят с действие от 1 януари 2017 г. До 1 август 2016 г. те уведомяват Комисията за всяко такова решение.
2. Въз основа на процента от националния таван, който ще се използва от държавите членки съгласно параграф 1, Комисията приема актове за изпълнение за определяне на годишна база на съответните тавани за плащането за райони с природни ограничения. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 71, параграф 2.
ГЛАВА 5
Плащане за млади земеделски стопани
Член 50
Общи правила
1. Държавите членки предоставят годишно плащане на млади земеделски стопани, които имат право на плащане съгласно схемата за основно плащане или съгласно схемата за единно плащане на площ, посочени в глава 1 ("плащане за млади земеделски стопани").
2. За целите на настоящата глава „млади земеделски стопани“ означава физически лица:
а)
които за пръв път създават земеделско стопанство като ръководители на стопанството или които вече са създали такова стопанство в рамките на пет години преди подаването за пръв път на заявление по схемата за основно плащане или по схемата за единно плащане на площ, посочено в член 72, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1306/2013; и
б)
които са на не повече от 40 години в годината на подаване на заявлението, посочено в буква а).
3. Държавите членки могат да определят допълнителни обективни и недискриминационни критерии за подбор за млади земеделски стопани, които подават заявления за плащането за млади земеделски стопани, по отношение на подходящите умения и/или изисквания за обучение.
4. Без да се засяга прилагането на финансовата дисциплина, на намаляването на плащанията в съответствие с член 11 и линейните намаления съгласно член 7 от настоящия регламент, и прилагането на член 63 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, плащането за млади земеделски стопани се отпуска на годишна база, при активиране на правата на плащане от земеделския стопанин или, в държавите членки, които прилагат член 36 от настоящия регламент, при деклариране на отговарящите на условията за подпомагане хектари от земеделския стопанин.
5. Плащането за млади земеделски стопани се отпуска на земеделски стопанин за срок от най-много пет години. Този срок се намалява с броя на годините, които са изминали от създаването на стопанството, посочено в параграф 2, буква а), и първото подаване на заявлението за плащане за млади земеделски стопани.
6. Държавите членки, които не прилагат член 36, изчисляват ежегодно размера на плащането за млади земеделски стопани, като умножават броя на правата, които земеделският стопанин е активирал в съответствие с член 32, параграф 1, по стойност, която отговаря на:
а)
25 % от средната стойност на правата на плащане, притежавани или взети под аренда от земеделския стопанин; или
б)
25 % от размер, изчислен, като се раздели фиксиран процент от националния таван за календарната 2019 година съгласно посоченото в приложение II, на броя на всички отговарящи на условията за подпомагане хектари, декларирани през 2015 г. в съответствие с член 33, параграф 1. Този фиксиран процент е равен на дела от националния таван, оставащ за схемата за основно плащане в съответствие с член 22, параграф 1 за 2015 г.
7. Държавите членки, които прилагат член 36, ежегодно изчисляват размера на плащането за млади земеделски стопани, като умножат стойността, отговаряща на 25 % от схемата за единно плащане на площ, изчислена в съответствие с член 36, по броя отговарящи на условията за подпомагане хектари, които земеделският стопанин е декларирал в съответствие с член 36, параграф 2.
8. Чрез дерогация от параграфи 6 и 7 държавите членки могат да изчисляват ежегодно размера на плащането за млади земеделски стопани, като умножат стойността, отговаряща на 25 % от средното национално плащане на хектар, по броя права, които земеделският стопанин е активирал в съответствие с член 32, параграф 1, или по броя отговарящи на условията за подпомагане хектари, които земеделският стопанин е декларирал в съответствие с член 36, параграф 2.
Средното национално плащане на хектар се изчислява, като се раздели националният таван за календарната 2019 година, предвиден в приложение II, на броя отговарящи на условията за подпомагане хектари, декларирани през 2015 г. в съответствие с член 33, параграф 1 или с член 36, параграф 2.
9. Държавите членки определят единична максимално допустима граница, приложима за броя права на плащане, активирани от земеделския стопанин, или броя отговарящи на условията за подпомагане хектари, декларирани от земеделския стопанин. Тази граница е не по-ниска от 25 и не по-висока от 90. Държавите членки спазват тази граница при прилагането на параграфи 6, 7 и 8.
10. Вместо да прилагат параграфи 6 - 9 държавите членки могат да отпускат еднократна годишна сума на земеделски стопанин, изчислена, като се умножи фиксиран брой хектари по стойност, отговаряща на 25 % от средното национално плащане на хектар, установено в съответствие с параграф 8.
Фиксираният брой хектари, посочен в първата алинея от настоящия параграф, се изчислява, като се раздели общият брой отговарящи на условията за подпомагане хектари, декларирани в съответствие с член 33, параграф 1 или с член 36, параграф 2 от младите земеделски стопани, които кандидатстват през 2015 г. за плащането за млади земеделски стопани, на общия брой млади земеделски стопани, кандидатстващи за това плащане през 2015 г.
Държавите членки могат да преизчислят фиксирания брой хектари през всяка година след 2015 г. в случай на съществени промени в броя на младите земеделски стопани, кандидатстващи за плащането, или в размера на стопанствата на младите земеделски стопани, или в двете заедно.
Еднократната годишна сума, която може да бъде отпусната на даден земеделски стопанин, не надхвърля общия размер на основното му плащане преди прилагане на член 63 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 през дадената година.
11. С цел да се гарантира защитата на правата на бенефициерите и да се избегне дискриминацията между тях, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 70 относно условията, при които може да се счита, че дадено юридическо лице отговаря на изискванията за получаване на плащането за млади земеделски стопани.
Член 51
Финансови разпоредби
1. За финансиране на плащането за млади земеделски стопани държавите членки използват процент, който не надхвърля 2 % от годишния национален таван, предвиден в приложение II. Държавите членки уведомяват Комисията до 1 август 2014 г. за прогнозния процент, който е необходим за финансиране на това плащане.
До 1 август всяка година държавите членки могат да преразгледат прогнозния си процент, като тази промяна поражда действие от следващата година. Те уведомяват Комисията за преразгледания процент до 1 август на годината, която предхожда неговото прилагане.
2. Без да се засяга максимумът от 2 %, установен в параграф 1 от настоящия член, когато общият размер на плащането за млади земеделски стопани, за което са подадени заявления в дадена държава членка през определена година, превиши определения в параграф 4 от настоящия член таван и когато този таван е по-нисък от този максимум, въпросната държава финансира разликата, като прилага член 30, параграф 7, първа алинея, буква е) през съответната година, като прилага линейно намаление на всички плащания, които следва да се отпуснат на всички земеделски стопани в съответствие с член 32 или член 36, параграф 2 или и двете средства.
3. Когато общият размер на плащането за млади земеделски стопани, за което са подадени заявления в дадена държава членка през определена година, превиши определения съгласно параграф 4 от настоящия член таван и когато този таван възлиза на 2 % от годишния национален таван, определен в приложение II, държавите членки прилагат линейно намаление на сумите, които следва да се отпуснат съгласно член 50, за да се постигне съответствие с този таван.
4. Въз основа на процента, за който държавите членки са уведомили съгласно параграф 1 от настоящия член, Комисията приема актове за изпълнение за определяне на годишна база на съответните тавани за плащането за млади земеделски стопани.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 71, параграф 2.
ДЯЛ IV
ОБВЪРЗАНО С ПРОИЗВОДСТВОТО ПОДПОМАГАНЕ
ГЛАВА 1
Доброволно обвързано с производството подпомагане
Член 52
Общи правила
1. Държавите членки могат да предоставят обвързано с производството подпомагане на земеделски стопани съгласно условията, определени в настоящата глава (наричано в настоящата глава "обвързано с производството подпомагане").
2. Обвързаното с производството подпомагане може да се отпуска на следните сектори и производства: зърнени култури, маслодайни семена, протеинови култури, бобови растения, лен, коноп, ориз, черупкови плодове, картофи за нишесте, мляко и млечни продукти, семена, овче и козе месо, говеждо и телешко месо, маслиново масло, копринени буби, сух фураж, хмел, захарно цвекло, захарна тръстика и цикория, плодове и зеленчуци и дървесни култури с кратък цикъл на ротация.
3. Обвързано с производството подпомагане може да се отпуска само на онези сектори или онези региони от дадена държава членка, в които отделни видове селскостопански практики или отделни селскостопански сектори, които са особено важни по икономически, социални или екологични причини, претърпяват определени трудности
4. Чрез дерогация от параграф 3 обвързано с производството подпомагане може да се отпуска и на земеделски стопани, които:
а)
към 31 декември 2014 г. притежават права на плащане, предоставени в съответствие с дял III, глава 3, раздел 2 и член 71м от Регламент (ЕО) № 1782/2003, както и в съответствие с член 60 и член 65, четвърта алинея от Регламент (ЕО) № 73/2009, и
б)
които не разполагат с хектари, отговарящи на условията за подпомагане, за да активират права на плащане по схемата за основно плащане, посочена в дял III, глава 1 от настоящия регламент.
5. Обвързаното с производството подпомагане може да се отпуска само в степента, необходима да се създаде стимул за поддържане на настоящите равнища на производство във въпросните сектори или региони.
6. Обвързаното с производството подпомагане е под формата на годишно плащане и се отпуска в рамките на определени количествени граници и въз основа на определени площи и добиви или определен брой животни.
7. В случай на юридическо лице или група физически или юридически лица държавите членки могат да прилагат границите, посочени в параграф 6, на равнището на членовете на тези юридически лица или групи, когато националното право предвижда отделните членове да поемат права и задължения, сравними с тези на отделните земеделски стопани, които имат статут на ръководител на стопанство, по-специално по отношение на техния икономически, социален и данъчен статут, при условие че те са допринесли за укрепването на селскостопанските структури на съответните юридически лица или групи.
8. Всяко обвързано с производството подпомагане, предоставено съгласно настоящия член, съответства на другите мерки и политики на Съюза.
9. С цел да се осигури ефективно и целенасочено използване на средствата на Съюза и да се избегне двойно финансиране по други подобни инструменти за подпомагане, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 70 за определяне на:
а)
условията за отпускане на обвързано с производството подпомагане;
б)
правилата за съответствие с други мерки на Съюза и за натрупването на различни видове подпомагане.
Член 53
Финансови разпоредби
1. До 1 август на годината, предшестваща първата година на прилагане на обвързаното с производството подпомагане, държавите членки могат да решат да използват до 8 % от своите годишни национални тавани, посочени в приложение II, за финансиране на това подпомагане.
2. Чрез дерогация от параграф 1 държавите членки могат да решат да използват до 13 % от годишния национален таван, посочен в приложение II, при условие че:
а)
до 31 декември 2014 г.:
i)
те прилагат схемата за единно плащане на площ съгласно дял V от Регламент (ЕО) № 73/2009,
ii)
те финансират мерки съгласно член 111 от посочения регламент, или
iii)
те са обхванати от дерогацията, предвидена в член 69, параграф 5 или - за Малта - в член 69, параграф 1 от посочения регламент; и/или
б)
те разпределят общо в продължение най-малко на една година през периода 2010- 2014 г. повече от 5 % от сумата, с която разполагат за предоставяне на директните плащания, предвидени в дял III, дял IV, с изключение на глава 1, раздел 6 от него, и дял V от Регламент (ЕО) № 73/2009 за финансиране на:
i)
мерките, определени в дял III, глава 2, раздел 2 от Регламент (ЕО) № 73/2009,
ii)
подпомагането, предвидено в член 68, параграф 1, буква а), подточки i)-iv) и в член 68, параграф 1, букви б) и д) от посочения регламент, или
iii)
мерките съгласно дял IV, глава 1 от посочения регламент, с изключение на раздел 6 от посочената глава.
3. Процентът на годишния национален таван, посочен в параграфи 1 и 2, може да бъде увеличен с до два процентни пункта за тези държави членки, които решат да използват най-малко 2 % от своя годишен национален таван, определен в приложение II, за подпомагане на производството на протеинови култури съгласно настоящата глава.
4. Чрез дерогация от параграфи 1 и 2 държавите членки, които са разпределили общо в продължение на най-малко една година през периода 2010- 2014 г. повече от 10 % от своята налична сума за предоставяне на директните плащания, посочени в дял е III, дял IV, с изключение на глава 1, раздел 6 от него, и V от Регламент (ЕО) № 73/2009 за финансиране на:
а)
мерките, посочени в дял III, глава 2, раздел 2 от Регламент (ЕО) № 73/2009;
б)
подпомагането, предвидено в член 68, параграф 1, буква а), подточки i)-iv) и в член 68, параграф 1, букви б) и д) от същия регламент, или
в)
мерките съгласно дял IV, глава 1от същия регламент, с изключение на раздел 6 от посочената глава,
могат да решат да използват повече от 13 % от годишния национален таван, посочен в приложение II към настоящия регламент, след одобрение от Комисията в съответствие с член 55 от настоящия регламент.
5. Чрез дерогация от процентите, определени в параграфи 1-4, държавите членки могат да предпочетат да използват до 3 милиона евро на година за финансиране на обвързано с производството подпомагане.
6. До 1 август 2016 г. държавите членки могат да преразгледат своето решение съгласно параграфи 1-4 и да решат, считано от 2017 г.:
а)
да не променят, да увеличат или намалят процента, определен съгласно параграфи 1, 2 и 3, в рамките на зададените в тях ограничения, където е приложимо, или да не променят или намалят процента, определен съгласно параграф 4;
б)
да изменят условията за отпускане на подпомагането;
в)
да преустановят отпускането на подпомагане съгласно настоящата глава.
7. Въз основа на взетото от всяка държава членка решение съгласно параграфи 1-6 от настоящия член, Комисията приема актове за изпълнение за определяне на годишна база на съответните тавани за обвързаното с производството подпомагане. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 71, параграф 2.
Член 54
Уведомяване
1. Държавите членки уведомяват Комисията за решенията, посочени в член 53, до посочените в този член дати. С изключение на решението, посочено в член 53, параграф 6, буква в), уведомлението включва информация относно целевите райони, избраните видове селскостопански практики или сектори и равнището на отпусканото подпомагане.
2. Решенията, посочени в член 53, параграфи 2 и 4, или, по целесъобразност, в член 53, параграф 6, буква а), включват подробно описание на особеното положение в целевия район и на специалните характеристики на видовете селскостопански практики или отделните селскостопански сектори, поради които посоченият в член 53, параграф 1 процент е недостатъчен, за да се преодолеят трудностите, посочени в член 52, параграф 3, и които обуславят завишеното равнище на подпомагане.
Член 55
Одобрение от Комисията
1. Комисията приема актове за изпълнение без прилагане на процедурата, посочена в член 71, параграфи 2 или 3, за одобряване на решението, посочено в член 53, параграф 4, или, по целесъобразност, в член 53, параграф 6, буква а), когато е установена една от следните нужди във въпросния сектор или регион:
а)
нуждата да се поддържа определено равнище на специфично производство поради липса на алтернативи и да се намали рискът от изоставяне на производството с произтичащите от това социални и/или екологични проблеми;
б)
нуждата да се осигури постоянно снабдяване на местната преработвателна промишленост, като по този начин се избегнат отрицателните социални и икономически последици от всяко произтичащо преструктуриране;
в)
нуждата да се компенсират недостатъците, които засягат земеделските стопани в конкретния сектор, в резултат на продължаващи смущения на съответния пазар;
г)
нуждата от намеса, когато съществуването на някакво друго подпомагане, което е на разположение по настоящия регламент, Регламент (ЕС) № 1305/2013 или по която и да било одобрена схема за държавни помощи, се счита за недостатъчно, за да отговори на нуждите, посочени в букви а), б) и в) от настоящия параграф.
2. Комисията приема актове за изпълнение за определяне на правила относно процедурата за оценяване и одобряване на решенията, посочени в параграф 1 от настоящия член. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 71, параграф 2.
ГЛАВА 2
Специално плащане за култура - памук
Член 56
Обхват
На земеделските стопани, които произвеждат памук с код по КН 5201 00, се отпуска помощ при условията, определени в настоящата глава(„специално плащане за култура - памук“).
Член 57
Условия за отпускане
1. Специалното плащане за култура - памук се предоставя на хектар от площ памук, отговаряща на условията за подпомагане. Дадена площ отговаря на условията за подпомагане само ако е разположена на земеделска земя, където държавата членка е разрешила да се произвежда памук, да е засята с разрешени от държавата членка сортове и реколтата от нея да се прибира действително при спазване на обичайните условия за отглеждане.
Специалното плащане за култура - памук се предоставя за памук, който е здрав, в добро състояние и с подходящо пазарно качество.
2. Държавите членки дават разрешение относно посочените в параграф 1 земя и сортове в съответствие с правилата и условията, които се приемат съгласно параграф 3.
3. С цел да се осигури ефективно управление на специалното плащане за култура - памук, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 70 относно правилата и условията за даване на разрешение относно земята и сортовете за целите на специалното плащане за култура - памук.
4. Комисията приема актове за изпълнение за определяне на правила за процедурата по разрешаване относно земята и сортовете за целите на специалното плащане за култура - памук и за уведомленията на производителите, които имат отношение към въпроса. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 71, параграф 2.
Член 58
Базови площи, фиксирани добиви и референтни суми
1. Определят се следните национални базови площи:
-
България: 3 342 ha,
-
Гърция: 250 000 ha,
-
Испания: 48 000 ha,
-
Португалия: 360 ha.
2. Определят се следните фиксирани добиви за референтния период:
-
България: 1,2 тона/ha,
-
Гърция: 3,2 тона/ha,
-
Испания: 3,5 тона/ha,
-
Португалия: 2,2 тона/ha.
3. Размерът на специалното плащане за култура за хектар от площ, отговаряща на условията за подпомагане, се изчислява като се умножат добивите, определени в параграф 2, по следните референтни суми:
-
България: 584,88 EUR през 2015 г. и 649,45 EUR за 2016 г. и след това
-
Гърция: 234,18 EUR
-
Испания: 362,15 EUR
-
Португалия: 228,00 EUR
4. Ако площта памук, отговаряща на условията за подпомагане, в дадена държава членка и за дадена година надвиши определената в параграф 1 базова площ, посочената в параграф 3 сума за тази държава членка се намалява пропорционално на надвишаването на базовата площ.
5. С цел да се направи възможно прилагането на специалното плащане за култура - памук, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 70 относно правилата за условията за отпускане на това плащане, относно изискванията за допустимост и относно агрономските практики.
6. Комисията може да приема актове за изпълнение за определяне на правила за изчисляване на намалението, предвидено в параграф 4. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 71, параграф 2.
Член 59
Одобрени междубраншови организации
1. За целите на настоящата глава „одобрена междубраншова организация“ означава правно образувание, съставено от земеделски стопани, производители на памук и поне един памукопреработвател, чийто предмет на дейност включва:
а)
подпомагане на по-доброто координиране на методите за пазарна реализация на памука, в частност посредством изследвания и пазарни проучвания;
б)
изготвяне на стандартни договори, съобразени с правилата на Съюза;
в)
насочване на производството към продукти, които са по-добре приспособени към нуждите на пазара и потребителското търсене, особено по отношение на качеството и защитата на потребителите;
г)
актуализиране на методите и средствата за подобряване на качеството на продукцията;
д)
разработване на пазарни стратегии за реклама на производството на памук чрез схеми за сертифициране на качеството.
2. Държавите членки, в които са установени памукопреработвателите, одобряват междубраншовите организации, които отговарят на критериите, определени съгласно параграф 3.
3. С цел да се осигури ефективно прилагане на специалното плащане за култура - памук, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 70 за определяне на:
а)
критериите за одобряване на междубраншови организации;
б)
задълженията на производителите;
в)
правилата, регламентиращи случаите, когато одобрената междубраншова организация не отговаря на т критериите, посочени в буква а).
Член 60
Отпускане на плащането
1. Специалното плащане за култура - памук за хектар, отговарящ на условията за подпомагане, се предоставя на земеделските стопани в съответствие с установеното в член 58.
2. За земеделските стопани - членове на одобрена междубраншова организация, специалното плащане за култура - памук за хектар, отговарящ на условията за подпомагане, в рамките на базовата площ, определена в член 58, параграф 1, се увеличава със сумата от 2 EUR.
ДЯЛ V
СХЕМА ЗА ДРЕБНИ ЗЕМЕДЕЛСКИ СТОПАНИ
Член 61
Общи правила
1. Държавите членки могат да установят схема за дребни земеделски стопани в съответствие с условията, определени в настоящия дял(„схема за дребни земеделски стопани“).
Земеделските стопани, които през 2015 г. притежават или са взели под аренда права на плащане или, в държавите членки, които прилагат член 36, са подали заявление по схемата за единно плащане на площ и отговарят на минималните изисквания, предвидени в член 10, параграф 1, могат да изберат да участват в схемата за дребни земеделски стопани.
2. Плащанията по схемата за дребни земеделски стопани заместват плащанията, отпускани по дялове III и IV.
Първата алинея не се прилага, когато дадена държава членка избере метода на плащане, предвиден в член 63, параграф 2, първа алинея, буква а). В този случай плащането зависи от съответните условия, предвидени в дялове III и IV, без да се засяга параграф 3 от настоящия член.
3. Земеделските стопани, които участват в схемата за дребни земеделски стопани, са освободени от селскостопанските практики, предвидени в дял III, глава 3.
4. Не се дава никакво предимство, предвидено съгласно настоящия дял, в полза на земеделски стопани, по отношение на които е установено, че след 18 октомври 2011 г. изкуствено са създали условията за възползване от схемата за дребни земеделски стопани.
Член 62
Участие
1. Земеделските стопани, които желаят да участват в схемата за дребни земеделски стопани, подават заявление до дата, която се определя от държавите членки, която не трябва да бъде след 15 октомври 2015 г. Датата, определена от държавите членки, не може обаче да е по-ранна от последния ден за подаване на заявление по схемата за основно плащане или по схемата за единно плащане на площ.
Земеделските стопани, които не са подали заявление за участие в схемата за дребни земеделски стопани до определената от държавата членка дата, или са решили да се оттеглят от нея след тази дата, или са избрани за подпомагане съгласно член 19, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) № 1305/2013, вече нямат право да участват в тази схема.
2. Чрез дерогация от параграф 1 държавите членки могат да предвидят, че земеделските стопани, чиято сума на директни плащания съгласно дялове III и IV е по-ниска от максималната сума, определена от държавата членка в съответствие с член 63, се включват автоматично в схемата за дребни земеделски стопани, освен ако изрично не се оттеглят от нея до дата, определена от държавата членка в съответствие с параграф 1, или през някоя от следващите години. Държавите членки, които се възползват от тази възможност, своевременно уведомяват съответните земеделски стопани за правото им да се оттеглят от схемата.
3. Всяка държава членка прави необходимото прогнозният размер на плащането, посочено в член 63, да е известен на земеделските стопани преди определената от същата държава членка дата за подаване на заявлението за подпомагане или за оттегляне.
Член 63
Размер на плащането
1. Държавите членки определят размера на годишното плащане за всеки земеделски стопанин, участващ в схемата за дребни земеделски стопани, на едно от следните равнища:
а)
сума, която не надхвърля 25 % от средното национално плащане на бенефициер, което се определя от държавата членка въз основа на националния таван, определен в приложение II за календарната 2019 година, и броя на земеделските стопани, декларирали хектари, отговарящи на условията за подпомагане, съгласно член 33, параграф 1 или член 36, параграф 2, през 2015 г.;
б)
сума, която съответства на средното национално плащане на хектар, умножена по число, което съответства на броя хектари, но не е по-голямо от пет, което се определя от държавите членки. Средното национално плащане на хектар се определя от държавите членки въз основа на националния таван, предвиден в приложение II за календарната 2019 година, и броя на хектарите, отговарящи на условията за подпомагане, декларирани в съответствие с член 33, параграф 1 или член 36, параграф 2, през 2015 г.
Сумата, посочена в първа алинея, букви а) или б), не е по-малка от 500 EUR и не надвишава 1 250 EUR.
Когато прилагането на първа алинея, букви а) и б) води до сума, по-малка от 500 EUR или надвишаваща 1 250 EUR, сумата се закръгля съответно нагоре или надолу до тази минимална или максималнасума.
2. Чрез дерогация от параграф 1 дадена държава членка може да реши да предостави на участващите земеделски стопани:
а)
сума, равна на общата стойност на правата на плащане, които трябва да се разпределят на земеделските стопани всяка година съгласно дялове III и IV, или
б)
сума, равна на общата стойност на правата на плащане, които трябва да се разпределят на земеделските стопани през 2015 г. съгласно дялове III и IV, която държавата членка може да коригира през следващите години, за да отчетат пропорционално промените в националния таван, посочен в приложение II.
Сумата, посочена в първа алинея, букви а) или б) не надхвърля определен от държавата членка размер между 500 EUR и 1 250 EUR.
Когато прилагането на първа алинея, буква а) или б) води до сума, по-малка от 500 EUR, съответната държава членка може да реши да закръгли тази сума на 500 EUR.
3. Чрез дерогация от параграфи 1 и 2 в Кипър, Хърватия, Малта и Словения сумата, посочена в тези параграфи, може да бъде определена на стойност, по-ниска от 500 EUR, но не по-ниска от 200 EUR или, за Малта, не по-ниска от 50 EUR.
Член 64
Специални условия
1. По време на участието си в схемата за дребни земеделски стопани, земеделските стопани:
а)
поддържат най-малко такъв брой хектари, отговарящи на условията за подпомагане, който съответства на броя притежавани или взети под аренда права на плащане, или на броя на отговарящите на условията за подпомагане хектари, декларирани през 2015 г. в съответствие с член 36, параграф 2;
б)
изпълняват минималното изискване, предвидено в член 10, параграф 1, буква б).
2. Правата на плащане, активирани през 2015 г. съгласно членове 32 и 33 от земеделски стопанин, който участва в схемата за дребни земеделски стопани, се считат за активирани права за периода на участие на земеделския стопанин в тази схема.
Притежаваните или взети под аренда права на плащане, притежавани от земеделския стопанин през периода на участие в тази схема, не се считат за неизползвани права на плащане, които подлежат на връщане в националния резерв или регионалните резерви в съответствие с член 31, параграф 1, буква б).
В държавите членки, които прилагат член 36, отговарящите на условията за подпомагане хектари, декларирани през 2015 г. в съответствие с член 36, параграф 2 от земеделски стопанин, който участва в схемата за дребни земеделски стопани, се считат за декларирани за периода на участие на земеделския стопанин в тази схема.
3. Чрез дерогация от член 34 правата на плащане, притежавани от земеделски стопани, които участват в схемата за дребни земеделски стопани, не могат да се прехвърлят, освен в случай на действително или бъдещо наследяване.
Земеделски стопани, които чрез действително или бъдещо наследяване, получат права на плащане от земеделски стопанин, участващ в схемата за дребни земеделски стопани, отговарят на условията за участие в тази схема, при условие че изпълняват изискванията за подпомагане по схемата за основно плащане и че наследяват всички права на плащане, които притежава земеделският стопанин, от когото получават правата на плащане.
4. Когато дадена държава членка избере метода на плащане, предвиден в член 63, параграф 2, първа алинея, буква а), без да прилага член 63, параграф 2, трета алинея, не се прилагат параграфи 1 и 2, както и параграф 3, първа алинея, от настоящия член.
5. С цел гарантиране на правна сигурност, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 70 за определяне на условията за участие в схемата при промяна на положението на участващия земеделски стопанин.
Член 65
Финансови разпоредби
1. За да се финансира плащането, предвидено в настоящия дял, държавите членки удържат от общите суми, които са на разположение за съответните плащания, сумите, на които имат право дребните земеделски стопани:
а)
по схемата за основно плащане или по схемата за единно плащане на площ съгласно дял III, глава 1;
б)
като преразпределително плащане съгласно дял III, глава 2;
в)
като плащане за селскостопански практики, благоприятни за климата и околната среда съгласно дял III, глава 3;
г)
като плащане за райони с природни ограничения съгласно дял III, глава 4;
д)
като плащане за млади земеделски стопани съгласно дял III, глава 5;
е)
като обвързано с производството подпомагане съгласно дял IV.
За държавите членки, които са избрали да изчислят размера на плащането съгласно член 63, параграф 2, първа алинея, буква а), когато сборът от тези суми за отделен земеделски стопанин надхвърли максималната сума, която те са определили, всяка сума се намалява пропорционално.
2. Разликата между сумата на всички плащания, дължими по схемата за дребни земеделски стопани, и общата финансирана сума в съответствие с параграф 1, се финансира по един или повече от следните начини:
а)
като се приложи член 30, параграф 7 през съответната година;
б)
като се използват средства за финансиране на плащането за млади земеделски стопани, предвидено вдял III, глава 5, които са неоползотворени през съответната година;
в)
като се приложи линейно намаление на всички плащания, които предстои да бъдат отпуснати в съответствие с член 32 или член 36.
3. Освен когато дадена държава членка е избрала да определя сумата на годишното плащане съгласно член 63, параграф 2, първа алинея, буква а), елементите, въз основа на които са определени сумите, посочени в параграф 1 от настоящия член, остават непроменени за целия период на участие на земеделския стопанин в схемата за дребни земеделски стопани.
4. Ако общата сума на плащанията, дължими по схемата за дребните земеделски стопани, надхвърля 10 % от годишния национален таван, определен в приложение II, държавите членки прилагат линейно намаление на сумите, които трябва да бъдат изплатени в съответствие с настоящия дял, за да спазят този процент, освен ако не са определили размера на плащането в съответствие с член 63, параграф 2, първа алинея, буква а), без да прилагат член 63, параграф 2 трета алинея.
Същото изключение се прилага за държави членки, които са определили размера на плащането в съответствие с член 63, параграф 2, първа алинея, буква б), без да прилагат член 63, параграф 2, трета алинея, чийто национален таван, предвиден в приложение II за 2019 година е по-висок от този за 2015 година и които прилагат метода на изчисление, предвиден в член 25, параграф 1 или в член 36, параграф 2.
ДЯЛ VI
НАЦИОНАЛНИ ПРОГРАМИ ЗА ПРЕСТРУКТУРИРАНЕ НА СЕКТОРА НА ПАМУКА
Член 66
Използване на годишния бюджет за програми за преструктуриране
1. За държави членки, които прилагат член 4, параграф 1, първа алинея от Регламент (ЕО) № 637/2008, съответният годишен бюджет, който е на разположение съгласно член 5, параграф 1 от същия регламент, се прехвърля, считано от 1 януари 2014 г., и представлява допълнителни средства от Съюза за мерки по програми за развитие на селските райони, финансирани съгласно Регламент (ЕС) № 1305/2013.
2. За държавите членки, които прилагат член 4, параграф 1, втора алинея от Регламент (ЕО) № 637/2008, съответният годишен бюджет на разположение съгласно член 5, параграф 1 от същия регламент, се включва, считано от 1 януари 2017 г., към националните им тавани, определени в приложение II към настоящия регламент.
ДЯЛ VII
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
ГЛАВА 1
Уведомления и спешни случаи
Член 67
Изисквания за уведомяване
1. С цел да се осигури правилното прилагане на залегналите в настоящия регламент правила, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 70 за необходимите мерки във връзка с уведомленията, които държавите членки отправят до Комисията за целите на настоящия регламент с цел проверка, контрол, наблюдение, оценяване и одит на директните плащания, или за целите на спазването на изискванията, заложени в международни споразумения, които са били сключени с решение на Съвета, включително изискванията за уведомяване съгласно посочените споразумения. В този процес Комисията отчита необходимостта от данни и единодействие между потенциалните източници на данни.
По целесъобразност получената информация може да бъде предавана или предоставяна на разположение на международни организации и на компетентните органи на трети държави и може да бъде оповестявана публично, при спазване на разпоредбите за защита на личните данни и законния интерес на предприятията във връзка с опазването на техните търговски тайни.
2. С цел да бъдат направени посочените в параграф 1 уведомления бързи, ефективни, точни и ефективни от гледна точка на разходите, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 70 за определяне на допълнителни правила за:
а)
естеството и вида на информацията, подлежаща на съобщаване;
б)
категориите данни, които трябва да се обработват, и максималните срокове за съхранението им;
в)
правата за достъп до информация или до информационни системи, които са предоставени;
г)
условията за публикуване на информацията.
3. Комисията приема актове за изпълнение за определяне на:
а)
методите за уведомяване;
б)
правила за предоставяне на информацията, която е необходима за прилагането на настоящия член;
в)
реда и условията за управление на информацията, подлежаща на съобщаване, както и правила относно съдържанието, формата, графика, периодичността и крайните срокове за уведомленията;
г)
механизми за предаване или предоставяне на информация и документи на разположение на държавите членки, международните организации, компетентните органи в трети държави или на обществеността, при спазване на разпоредбите за защита на личните данни и законния интерес на земеделските стопани и предприятията при опазването на техните търговски тайни.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 71, параграф 2.
Член 68
Обработване и защита на личните данни
1. Държавите членки и Комисията събират лични данни за целите, посочени в член 67, параграф 1. Те не обработват данните по начин, несъвместим с тези цели.
2. Когато лични данни се обработват за целите на наблюдението и оценяването съгласно член 67, параграф 1, те се правят анонимни и се обработват единствено в обобщен вид.
3. Личните данни се обработват в съответствие с Директива 95/46/ЕО и Регламент (ЕО) № 45/2001. По-конкретно такива данни не се съхраняват във вид, който позволява идентифицирането на субекта на данните, за период, по-дълъг от необходимото за целите, за които са събрани или за които са подложени на допълнителна обработка, като се имат предвид минималните срокове за съхранение на данни, предвидени в приложимите национално право и право на Съюза.
4. Държавите членки информират субектите на данни, че личните им данни могат да бъдат обработвани от национални органи и органи на Съюза в съответствие с параграф 1 и че във връзка с това те могат да се ползват от правата, предвидени в съответно Директива 95/46/ЕО и в Регламент (ЕО) № 45/2001.
5. За настоящия член се прилагат членове 111-114 от Регламент (ЕС) № 1306/2013
Член 69
Мерки за решаване на специфични проблеми
1. За решаване на специфични проблеми Комисията приема актове за изпълнение, които са едновременно необходими и обосновани при спешни случаи. Тези актове за изпълнение могат да бъдат в дерогация от някои разпоредби на настоящия регламент в степен и за срок, за които това е строго необходимо. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 71, параграф 2.
2. Когато това се налага поради надлежно обосновани основания за спешност, за да бъдат разрешени такива специфични проблеми, като същевременно се осигури непрекъснатост на системата за директни плащания в случай на извънредни обстоятелства, Комисията приема актове за изпълнение с незабавно приложение в съответствие с процедурата, посочена в член 71, параграф 3.
3. Мерките, приети съгласно параграфи 1 или 2, остават в сила за срок, който не превишава дванадесет месеца. Ако след изтичането на този срок посочените в тези параграфи специфични проблеми продължават да са налице, Комисията може да представи необходимото законодателно предложение с цел да се намери трайно решение.
4. Комисията уведомява Европейския парламент и Съвета относно приетите съгласно параграф 1 или 2 мерки в срок от два работни дни след приемането им.
ГЛАВА 2
Делегиране на правомощия и разпоредби за изпълнение
Член 70
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на определените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 2, член 4, параграф 3, член 6, параграф 3, член 7, параграф 3, член 8, параграф 3, член 9, параграф 5, член 20, параграф 6, член 35, член 36, параграф 6, член 39, параграф 3, член 43, параграф 12, член 44, параграф 5, член 45, параграфи 5 и 6, член 46, параграф 9, член 50, параграф 11, член 52, параграф 9, член 57, параграф 3, член 58, параграф 5, член 59, параграф 3, член 64, параграф 5, член 67, параграфи 1 и 2 и член 73 се предоставя на Комисията за срок от седем години, считано от 1 януари 2014 г.. Комисията изготвя доклад относно делегирането на правомощия не по-късно от девет месеца преди изтичането на седемгодишния срок. Делегирането на правомощия се продължава мълчаливо за срокове с еднаква продължителност освен ако Европейският парламент или Съветът не възразят срещу подобно продължаване не по-късно от три месеца преди изтичането на всеки срок.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 2, член 4, параграф 3, член 6, параграф 3, член 7, параграф 3, член 8, параграф 3, член 9, параграф 5, член 20, параграф 6, член 35, член 36, параграф 6, член 39, параграф 3, член 43, параграф 12, член 44, параграф 5, член 45, параграфи 5 и 6, член 46, параграф 9, член 50, параграф 11, член 52, параграф 9, член 57, параграф 3, член 58, параграф 5, член 59, параграф 3, член 64, параграф 5, член 67, параграфи 1 и 2 и член 73, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 2, член 4, параграф 3, член 6, параграф 3, член 7, параграф 3, член 8, параграф 3, член 9, параграф 5, член 20, параграф 6, член 35, член 36, параграф 6, член 39, параграф 3, член 43, параграф 12, член 44, параграф 5, член 45, параграфи 5 и 6, член 46, параграф 9, член 50, параграф 11, член 52, параграф 9, член 57, параграф 3, член 58, параграф 5, член 59, параграф 3, член 64, параграф 5, член 67, параграфи 1 и 2 и член 73, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът не са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета за или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 71
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от комитет, наречен „Комитет за директните плащания“. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
При актовете, посочени в член 24, параграф 11, член 31, параграф 2 и член 67, параграф 3, когато комитетът не даде становище, Комисията не приема проекта на акт за изпълнение и се прилага член 5, параграф 4, трета алинея от Регламент (ЕС) № 182/2011.
3. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 8 от Регламент (ЕС) № 182/2011 във връзка с член 5 от него.
ГЛАВА 3
Преходни и заключителни разпоредби
Член 72
Отмяна
1. Регламент (ЕО) № 637/2008 се отменя, считано от 1 януари 2014 г.
Въпреки това той продължава да се прилага до 31 декември 2017 г. по отношение на държавите членки, които са използвали възможността, предвидена в член 4, параграф 1, втора алинея от посочения регламент.
2. Регламент (ЕО) № 73/2009 се отменя.
Без да се засяга параграф 3, позоваванията на отменения регламент се считат за позовавания на настоящия регламент или на Регламент (ЕС) № 1306/2013 и се четат съгласно таблицата на съответствието, поместена в приложение ХI към настоящия регламент.
3. Позоваванията в настоящия регламент на регламенти (ЕО) № 73/2009 и (ЕО) № 1782/2003 се считат за позовавания на тези регламенти във вида, в който са били в сила преди отменянето им.
Член 73
Преходни разпоредби
С цел да се осигури плавният преход от разпоредбите, предвидени в Регламент (ЕО) № 73/2009, към определените в настоящия регламент, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 70 във връзка с необходимите мерки за защита на всички придобити права и оправдани правни очаквания на земеделските стопани.
Член 74
Влизане в сила и прилагане
Настоящият регламент влиза в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Прилага се от 1 януари 2015 г.
Въпреки това член 8, член 9, параграф 6, член 11, параграф 6, член 14, член 16, член 21, параграфи 2 и 3, член 22, параграф 2, член 23, параграф 1, първа алинея, член 23, параграф 6, член 24, параграф 10,член 29, член 36, параграф 1, първа алинея, член 41, параграф 1, член 42, параграф 1, член 43, параграф 2 и параграф 13, член 45, параграф 2, четвърта алинея, член 46, параграф 2а и параграф 8, член 49, параграф 1, член 51, параграф 1, член 53, член 54, член 66, параграф 1, членове 67 и 70, и член 72, параграф 1 се прилагат от датата на влизане в сила на настоящия регламент.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 17 декември 2013 година.
REGULATION (EU) No 1307/2013 OF THE EUROPEAN PARLIAMENT AND OF THE COUNCIL
of 17 December 2013
establishing rules for direct payments to farmers under support schemes within the framework of the common agricultural policy and repealing Council Regulation (EC) No 637/2008 and Council Regulation (EC) No 73/2009
THE EUROPEAN PARLIAMENT AND THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION,
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union, and in particular Article 42 and Article 43(2) thereof,
Having regard to the 1979 Act of Accession, and in particular paragraph 6 of Protocol No 4 on cotton attached thereto,
Having regard to the proposal from the European Commission,
After transmission of the draft legislative act to the national parliaments,
Having regard to the opinion of the Court of Auditors (1),
Having regard to the opinions of the European Economic and Social Committee (2),
Having regard to the opinion of the Committee of the Regions (3),
Acting in accordance with the ordinary legislative procedure (4),
Whereas:
(1)
The Communication from the Commission to the European Parliament, the Council, the European Economic and Social Committee and the Committee of the Regions entitled "The CAP towards 2020: Meeting the food, natural resources and territorial challenges of the future" set out potential challenges, objectives and orientations for the Common Agricultural Policy ("the CAP") after 2013. In the light of the debate on that Communication, the CAP should be reformed with effect from 1 January 2014. That reform should cover all the main instruments of the CAP, including Council Regulation (EC) No 73/2009 (5). In view of the scope of the reform, it is appropriate to repeal Regulation (EC) No 73/2009 and to replace it with a new text. The reform should also streamline and simplify the relevant provisions.
(2)
One of the core objectives, and one of the key requirements, of the CAP reform is the reduction of the administrative burden. This should be taken firmly into account when shaping the relevant provisions for the direct support scheme.
(3)
All the basic elements pertaining to the payment of Union support to farmers should be included in this Regulation, which should also fix the conditions of access to payments which are inextricably linked to those basic elements.
(4)
It is necessary to clarify that Regulation (EU) No 1306/2013 of the European Parliament and of Council (6) and the provisions adopted pursuant to it are to apply in relation to the measures set out in this Regulation. For the sake of consistency with other legal instruments relating to the CAP, some rules currently provided for in Regulation (EC) No 73/2009 are now laid down in Regulation (EU) No 1306/2013, in particular the rules to guarantee compliance with the obligations laid down by direct payment provisions, including checks and the application of administrative measures and administrative penalties in the case of non-compliance, the rules related to cross-compliance such as the statutory management requirements, the good agricultural and environmental condition, the monitoring and evaluation of relevant measures and the rules related to the payment of advances and the recovery of undue payments.
(5)
In order to supplement or amend certain non-essential elements of this Regulation, the power to adopt acts in accordance with Article 290 of the Treaty on the Functioning of the European Union (TFEU) should be delegated to the Commission. It is of particular importance that the Commission carry out appropriate consultations during its preparatory work, including at expert level. The Commission, when preparing and drawing-up delegated acts, should ensure a simultaneous, timely and appropriate transmission of relevant documents to the European Parliament and to the Council.
(6)
This Regulation should contain a list of the direct payment support schemes covered by it. In order to take into account new legislation on support schemes which may be adopted after the entry into force of this Regulation, the power to adopt certain acts should be delegated to the Commission in respect of the amendment of that list.
(7)
In order to ensure legal certainty, the power to adopt certain acts should be delegated to the Commission in respect of establishing the framework within which Member States are to define the criteria to be met by farmers in order to fulfil the obligation to maintain the agricultural area in a state suitable for grazing or cultivation, and the minimum activities to be carried out on areas naturally kept in a state suitable for grazing or cultivation, as well as the criteria to determine the predominance of grasses and other herbaceous forage and to determine the established local practices as regards permanent grassland and permanent pasture ('permanent grassland').
(8)
With a view to ensuring that the amounts for the financing of the CAP comply with the annual ceilings referred to in Article 16(1) of Regulation (EU) No 1306/2013, an adjustment of the level of direct support in any calendar year should be made as provided for under Article 25 of that Regulation. In order to ensure that it contributes to achieving the objective of a more balanced distribution of payments between small and large beneficiaries, the adjustment of the direct payments should only be applied to payments to be granted to farmers in excess of EUR 2 000 in the corresponding calendar year. Taking into account the levels of direct payments to farmers in Bulgaria, Croatia and Romania in the framework of the application of the phasing-in mechanism to all direct payments granted in those Member States, this instrument of financial discipline should only apply in Bulgaria and Romania from 1 January 2016, and in Croatia from 1 January 2022. Specific rules should be laid down in respect of that instrument of financial discipline and of certain other provisions in the case of a legal person, or a group of natural or legal persons, where national law provides for individual members' rights and obligations comparable to those of individual farmers who have the status of a head of holding, in order to strengthen the agricultural structures and promote the establishment of the legal persons or groups concerned.
(9)
In order to ensure the correct application of the adjustment of direct payments with respect to financial discipline, the power to adopt certain acts should be delegated to the Commission in respect of rules on the basis for calculation of reductions to be applied by Member States to farmers pursuant to the application of the financial discipline.
(10)
Experience acquired in the application of the various support schemes for farmers has shown that support was in a number of cases granted to natural or legal persons whose business purpose was not, or was only marginally targeted at an agricultural activity. To ensure that support is better targeted, Member States should refrain from granting direct payments to certain natural and legal persons unless such persons can demonstrate that their agricultural activity is not marginal. Member States should also have the possibility of not granting direct payments to other natural or legal persons whose agricultural activity is marginal. However, Member States should be allowed to grant direct payments to smaller part-time farmers, since those farmers contribute directly to the vitality of rural areas. Member States should also refrain from granting direct payments to natural or legal persons whose agricultural areas are mainly areas naturally kept in a state suitable for grazing or cultivation and who do not carry out a certain minimum activity.
(11)
In order to guarantee the protection of the rights of farmers, the power to adopt certain acts should be delegated to the Commission in respect of laying down criteria for determining the cases where a farmer's agricultural area is to be considered to be mainly an area naturally kept in a state suitable for grazing or cultivation, criteria to establish the distinction between receipts resulting from agricultural and from non-agricultural activities and the amount of direct payments relevant for applying the marginality test, and criteria to be met by farmers in order to prove that their agricultural activity is not marginal.
(12)
To avoid the excessive administrative burden caused by managing payments of small amounts, Member States should in general refrain from granting direct payments where the amount would be lower than EUR 100, or where the eligible area of the holding for which support is claimed would be less than one hectare. However, as Member States' farming structures vary considerably and may differ significantly from the average farming structure in the Union, Member States should be allowed to apply minimum thresholds that reflect their particular situation. Due to the very specific farming structure in the outermost regions and the smaller Aegean Islands, Member States should be able to decide whether any minimum threshold should apply in those regions. Moreover, Member States should opt for the implementation of one of the two types of minimum threshold, taking account of the particularities of the structures of their farming sectors. Since payment could be granted to farmers with so-called 'landless' holdings, the application of the hectare-based threshold would be ineffective. The support-related minimum amount should therefore apply to such farmers. To ensure the equal treatment of farmers in Bulgaria, Croatia and Romania whose direct payments are subject to phasing-in, the minimum threshold should, in those Member States, be based on the final amounts to be granted at the end of the phasing-in process.
(13)
The distribution of direct income support among farmers is characterised by the allocation of disproportionate amounts of payments to a rather small number of large beneficiaries. Larger beneficiaries, due to their ability to exploit economies of size, do not require the same level of unitary support in order for the objective of income support to be efficiently achieved. Moreover, the potential to adapt makes it easier for larger beneficiaries to operate with lower levels of unitary support. Member States should therefore reduce by at least 5 % the part of the basic payment to be granted to farmers which exceeds EUR 150 000. To avoid disproportionate effects on large farms with high employment numbers, Member States may decide to take into account salaried labour intensity when applying the mechanism. In order to make such reduction of the support level effective, no advantage should be granted to farmers who artificially create the conditions to avoid its effects. The proceeds of the reduction of payments to large beneficiaries should remain in the Member States where they were generated and should be made available as Union support for measures financed under the European Agricultural Fund for Rural Development (EAFRD).
(14)
Net ceilings should be determined for each Member State in order to limit the payments to be made to farmers following the application of the reduction of payments. To take into account the specific characteristics of CAP support granted in accordance with Regulation (EU) No 228/2013 of the European Parliament and of the Council (7) and Regulation (EU) No 229/2013 of the European Parliament and of the Council (8), and the fact that these direct payments are not subject to reduction of payments, the net ceiling for the Member States concerned should not include those direct payments.
(15)
In order to take account of the developments relating to the total maximum amounts of direct payments that may be granted, including those resulting from the decisions to be taken by the Member States regarding transfers between the first and second pillars and the application of the reduction and, where applicable, capping of payments, as well as those resulting from the notifications to be made by Croatia regarding the de-mined land that has returned to use for agricultural activities, the power to adopt certain acts should be delegated to the Commission in respect of adapting the national and net ceilings set out in this Regulation.
(16)
It should be specified that those provisions of this Regulation which could give rise to behaviour of a Member State capable of constituting State aid are excluded from the application of the State aid rules, given that the provisions concerned include appropriate conditions for the granting of support, or envisage the adoption of such conditions by the Commission, in order to prevent any undue distortion of competition.
(17)
With a view to strengthening their rural development policy, Member States should be given the possibility to transfer funds from their direct payments ceiling to their support assigned for rural development. Member States should also be given the possibility to transfer funds from their support assigned for rural development to their direct payments ceiling. To ensure the effectiveness of this tool, Member States should be given the possibility to review their initial decision once, with effect from claim year 2018, provided that any decision based on such review does not entail any decrease in the amounts assigned for rural development.
(18)
In order to achieve the objectives of the CAP, the support schemes may need to be adapted to changing developments, if necessary within short time-limits. Therefore, it is necessary to provide for a possible review of the support schemes, in particular in the light of economic developments or the budgetary situation, with the result that beneficiaries cannot assume that support conditions remain unchanged.
(19)
Farmers in Member States which acceded to the Union on or after 1 May 2004 received direct payments following a phasing-in mechanism provided for in the respective Acts of Accession. For Bulgaria and Romania, such mechanism will still be in force in 2015, and for Croatia, it will be in force until 2021. Furthermore, those Member States were allowed to grant complementary national direct payments. The possibility for granting such payments should be maintained for Croatia and, as a complement to the basic payment scheme for Bulgaria and Romania, until they are fully phased-in. As regards authorising Croatia to grant complementary national direct payments, the Commission should be empowered to adopt implementing acts without applying Regulation (EU) No 182/2011 of the European Parliament and of the Council (9).
(20)
Regulation (EC) No 73/2009, as amended by the Act of Accession of 2011, provides for a special national de-mining reserve for Croatia in order to finance, for a period of ten years after its accession to the Union, the allocation of payment entitlements to land which is de-mined and returned to agricultural use every year. It is appropriate to set the rules for determining the amounts allotted to funding support for that land under the support schemes provided for in this Regulation and the rules for the management of that reserve. In order to take account of the amounts resulting from the notifications to be made by Croatia regarding the de-mined land that has returned to use for agricultural activities, the power to adopt certain acts should be delegated to the Commission in respect of reviewing certain financial provisions applying to Croatia.
(21)
In order to ensure a better distribution of support across agricultural land in the Union, including in those Member States which applied the single area payment scheme established under Regulation (EC) No 73/2009, a new basic payment scheme should replace the single payment scheme established under Council Regulation (EC) No 1782/2003 (10), and continued under Regulation (EC) No 73/2009, which combined previously existing support mechanisms in a single scheme of decoupled direct payments. Such a move should, in principle, result in the expiry of payment entitlements obtained under those Regulations and the allocation of new ones. That allocation of new payment entitlements should be based, as a general rule, on the number of eligible hectares at the disposal of farmers in the first year of implementation of the scheme. However, Member States which currently operate the single payment scheme on a regional or regional hybrid basis should have the possibility of keeping their existing payment entitlements. In order to avoid a situation in a given Member State in which an increase in the eligible area dilutes disproportionately the amount of direct payments per hectare and thus affects the internal convergence process, Member States should be allowed, when carrying out the first allocation of payment entitlements, to apply certain limitations for the purpose of establishing the number of payment entitlements.
(22)
Due to the successive integration of various sectors into the single payment scheme and the subsequent period of adjustment granted to farmers, it has become increasingly difficult to justify the existence of significant individual differences in the level of support per hectare resulting from use of historical references. Therefore, direct income support should be more equitably distributed between Member States, by reducing the link to historical references and having regard to the overall context of the Union budget. To ensure a more equal distribution of direct support, while taking account of the differences that still exist in wage levels and input costs, the levels of direct support per hectare should be progressively adjusted. Member States that have direct payments below the level of 90 % of the Union average should close one third of the gap between their current level and this level, with all Member States arriving at a minimum level by financial year 2020. This convergence should be financed proportionally by all Member States that have direct payment levels above the Union average level.
(23)
In addition, as a general rule, all payment entitlements activated in 2019 in a Member State or in a region should have a uniform unit value. However, in order to avoid disruptive financial consequences for farmers, Member States should be allowed to take historical factors into account when calculating the value of payment entitlements which farmers should have in 2019, provided that no payment entitlements in 2019 have a value lower than 60 % of the average. Member States should finance this convergence by reducing, on the basis of objective and non-discriminative criteria which they are to establish, the value of payment entitlements that exceeds the 2019 average. In this context and in order to avoid unacceptably disruptive losses for certain farmers, Member States may limit this reduction to 30 % of the initial value of the concerned entitlements, even if such a limitation does not allow for all payment entitlements to reach 60 % of the average value for 2019. Except for those Member States that opt for a uniform unit value from the first year of implementation of the scheme, the convergence should be made in equal steps. The convergence of the payment entitlements with a value above the average should also take account of the estimated resources available for payment entitlements. However, for those Member States which keep their existing payment entitlements and which have already opted for convergence steps in accordance with Article 63(3) of Regulation (EC) No 1782/2003, those convergence steps should be implemented, where applicable, and the value of all payment entitlements should be adjusted to take account of the estimated resources available for payment entitlements.
(24)
The experience gained through applying the single payment scheme has shown that some of its main elements should be kept, including the determination of national ceilings to ensure that the total level of support does not exceed current budgetary constraints. Member States should also continue to operate a national reserve, or should be allowed to establish regional reserves. Such national or regional reserves should be used, as a matter of priority, to facilitate the participation of young farmers and farmers commencing their agricultural activity in the scheme and using them should be allowed in order to take account of certain other specific situations. Rules on the transfer and use of payment entitlements should be retained.
(25)
The experience gained through applying Regulation (EC) No 73/2009 has shown that Member States did not use the entire amount of the funds available under the national ceilings laid down in that Regulation. While, compared to the system under that Regulation, this Regulation reduces the risk of unspent funds Member States should nonetheless have the possibility of distributing payment entitlements for a higher value than the amount available for their basic payment scheme, in order to facilitate a more efficient use of the funds. Member States should therefore be allowed, within certain common limits and in respect of the net ceilings for direct payments, to calculate the necessary amount by which their basic payment ceiling may be increased.
(26)
As a general rule, any agricultural area of the holding, including areas that were not in good agricultural condition on 30 June 2003 in Member States acceding to the Union on 1 May 2004 that opted to apply the single area payment scheme, that is used for an agricultural activity is eligible to benefit from the basic payment. Given the potential for non-agricultural activities to contribute to the income diversification of agricultural holdings and to the vitality of rural areas, an agricultural area of a holding that is used also for non-agricultural activities is to be considered eligible on condition that it is used predominantly for agricultural activities. For the purpose of assessing that predominance, common criteria should be set for all Member States. In this context and in order to ensure better targeting of direct payments, it should be possible for Member States to draw up, in the interests of legal certainty and clarity, a list of areas which are predominantly used for non-agricultural activities and are hence ineligible. Furthermore, in order to maintain the eligibility of land that was eligible for the purpose of activating set-aside entitlements prior to the abolition of the set-aside obligation, it should be provided that certain afforested areas, including those afforested under national schemes complying with the relevant rules in Council Regulation (EC) No 1698/2005 (11) or Regulation (EU) No 1305/2013 of the European Parliament and of the Council (12), or areas subject to certain environmental commitments, are eligible to benefit from the basic payment.
(27)
In order to avoid a situation in which, in a given Member State, an increase in the eligible area dilutes disproportionately the amount of direct payments per hectare and thus affects the internal convergence process, Member States should be allowed to use a reduction coefficient for determining the eligible area of permanent grassland where grasses and other herbaceous forage are traditionally not predominant in grazing areas, but form part of established local practices.
(28)
As regards hemp, specific measures should be kept to ensure that illegal crops cannot be hidden among the crops eligible for the basic payment, thereby adversely affecting the market for hemp. Hence, payments should continue to be granted only for areas sown with varieties of hemp offering certain guarantees with regard to its psychotropic substance content.
(29)
In order to ensure legal certainty, and in order to clarify the specific situations that may arise in the application of the basic payment scheme, the power to adopt certain acts should be delegated to the Commission in respect of rules on eligibility and access in respect of the basic payment scheme of farmers, in the case of inheritance and anticipated inheritance, inheritance under a lease, change of legal status or denomination, transfer of payment entitlements, and in the case of a merger or scission of the holding and in the case of a contract clause regarding the right to receive payment entitlements in the first year of allocation of payment entitlements. Moreover, that delegation of power should also cover rules on the calculation of the value and number or on the change in the value of payment entitlements in relation to the allocation of payment entitlements, including rules on the possibility of a provisional value and number or of a provisional increase of payment entitlements allocated on the basis of the application from the farmer, on the conditions for establishing the provisional and definitive value and number of the payment entitlements and on the cases where a sale or lease contract could affect the allocation of payment entitlements. Furthermore, that delegation of power should also cover rules on the establishment and calculation of the value and number of payment entitlements received from the national reserve or regional reserves; rules on the modification of the unit value of payment entitlements in the case of fractions of payment entitlements and the transfer of payment entitlements without land. In addition, that delegation of power should also cover criteria for the allocation of payment entitlements to farmers who did not receive direct payments in 2013 or pursuant to the use of the national or regional reserve; criteria for applying limitations on the number of payment entitlements to be allocated; and criteria for setting the reduction coefficient for conversion of certain permanent grassland to eligible hectares.
(30)
In order to ensure the proper management of payment entitlements, the power to adopt certain acts should be delegated to the Commission in respect of rules on the content of the declaration and the requirements for the activation of payment entitlements.
(31)
In order to preserve public health, the power to adopt certain acts should be delegated to the Commission in respect of laying down rules making the granting of payments conditional upon the use of certified seeds of certain hemp varieties and defining the procedure for the determination of hemp varieties and the verification of their tetrahydrocannabinol content.
(32)
In view of the considerable administrative, technical and logistical difficulties the transition to the basic payment scheme represents for the Member States applying the single area payment scheme under Regulation (EC) No 73/2009, they should be allowed to apply the single area payment scheme for the purpose of granting the basic payment for a further transitional period until the end of 2020 at the latest. If a Member State decides to introduce the basic payment scheme by 2018, it may opt for differentiating the payments under the single area payment scheme according to the level of certain payments granted in 2014 under the regimes for specific support and separate payments provided for in Regulation (EC) No 73/2009, or, in the case of Cyprus, under the sector-specific financial envelopes for transitional national aid.
(33)
In order to guarantee the protection of the rights of beneficiaries and in order to clarify the specific situations that may arise in the application of the single area payment scheme, the power to adopt certain acts should be delegated to the Commission in respect of laying down rules on eligibility and access in respect of the single area payment scheme of farmers.
(34)
In Member States applying the single area payment scheme which were allowed to grant transitional national aid, such aid has played an important role in supporting the income of farmers in specific sectors. For that reason, and in order to avoid a sudden and substantial decrease of support from 2015 in those sectors benefiting, until 2014, from transitional national aid, it is appropriate to provide, in those Member States, for the possibility to grant that aid as a complement to the single area payment scheme. In order to ensure the continuity of the support with the transitional national aid granted so far, it is appropriate to limit the conditions to those applicable in 2013 to that aid, or in the case of Bulgaria and Romania to complementary national direct payments, authorised by the Commission following the requests from Member States. It is also appropriate to limit the maximum amounts of aid by sector, compared to their levels in 2013, to ensure a steady decrease of the aid levels and to ensure their compatibility with the convergence mechanism.
(35)
Specific rules should be provided for the first allocation and for the calculation of the value of payment entitlements when Member States having applied the single area payment scheme pursuant to this Regulation introduce the basic payment scheme. In order to ensure a smooth transition between those schemes, the power to adopt certain acts should be delegated to the Commission in respect of further rules on the introduction of the basic payment scheme in Member States having applied the single area payment scheme.
(36)
Taking into account the need for the unitary support to farmers with smaller holdings to be sufficient in order to achieve the objective of income support effectively, Member States should be allowed to redistribute direct support between farmers by granting them an extra payment for the first hectares.
(37)
One of the objectives of the new CAP is the enhancement of environmental performance through a mandatory "greening" component of direct payments which will support agricultural practices beneficial for the climate and the environment applicable throughout the Union. For that purpose, Member States should use part of their national ceilings for direct payments in order to grant, on top of the basic payment, an annual payment which may take account of internal convergence in the Member State or region, for compulsory practices to be followed by farmers addressing, as a priority, both climate and environment policy goals. Those practices should take the form of simple, generalised, non-contractual and annual actions that go beyond cross-compliance and that are linked to agriculture, such as crop diversification, the maintenance of permanent grassland, including traditional orchards where fruit trees are grown in low density on grassland, and the establishment of ecological focus areas. In order to better achieve the objectives of "greening" and to allow for its efficient administration and control, such practices should apply to the whole eligible area of the holding. The compulsory nature of those practices should also concern farmers whose holdings are fully or partly situated in "Natura 2000" areas covered by Council Directive 92/43/EEC (13) and by Directive 2009/147/EC of the European Parliament and of the Council (14), or in areas covered by Directive 2000/60/EC of the European Parliament and of the Council (15), as long as those practices are compatible with the objectives of those Directives.
(38)
Given the recognised environmental benefits of the organic farming systems, farmers should, for those units of their holding on which they fulfil the conditions laid down in Council Regulation (EC) No 834/2007 (16), benefit from the "greening" component without needing to fulfil any further obligation.
(39)
Failure to respect the "greening" component should lead to penalties on the basis of Regulation (EU) No 1306/2013.
(40)
In order to accommodate the diversity of agricultural systems and the different environmental situations across the Union, it is justified to recognise, in addition to the three greening practices established in this Regulation, practices covered by agri-environment-climate measures or certification schemes that are similar to greening and that yield an equivalent or higher level of benefit for the climate and the environment. For reasons of legal clarity these practices should be laid down in an Annex to this Regulation. Member States should decide whether to offer to farmers the possibility of using equivalent practices and the greening practices established in this Regulation in order to require the farmer to observe the practices best suited to ensure the objectives of the measure and they should notify the Commission of their decisions. For reasons of legal certainty, the Commission should assess whether the practices covered by the notified equivalent measures are covered by the Annex. If the Commission considers this not to be the case, it should notify Member States accordingly by means of an implementing act adopted without applying Regulation (EU) No 182/2011. In order to allow a simpler implementation of equivalence and for reasons of controllability, rules should be laid down as regards the area coverage of equivalent measures, taking into account the specific characteristics of agri-environment-climate measures and certification schemes. In order to ensure that equivalent practices are properly applied and that double funding is avoided, the power to adopt certain acts should be delegated to the Commission for the purpose of adding practices to the list of equivalent practices, establishing requirements for the national or regional certification schemes and, where necessary, establishing detailed rules for the calculation of related amounts.
(41)
The obligations relating to crop diversification should be applied in a way that takes into account the difficulty for smaller farms to diversify, while continuing to make progress towards enhanced environmental benefit, and in particular the improvement of soil quality. Exceptions should be provided for farms that already fulfil the objectives of crop diversification as a result of being covered to a significant extent by grassland or fallowland, for specialised farms rotating their parcels each year or for farms that because of their geographical localisation would have excessive difficulties in introducing a third crop. In order to ensure that the obligations referred to in the crop diversification measure are applied in a proportionate and non-discriminatory way and lead to an enhanced environmental protection, the power to adopt certain acts should be delegated to the Commission in respect of recognising further genera and species and laying down rules concerning the application of the precise calculation of shares of different crops.
(42)
For the sake of the environmental benefits of permanent grassland and in particular carbon sequestration, provision should be made for the maintenance of permanent grassland. This protection should consist of a ban on ploughing and conversion on the environmentally most sensitive areas in "Natura 2000" areas covered by Directives 92/43/EEC and 2009/147/EC, and of a more general safeguard, based on a ratio of permanent grassland, against conversion to other uses. Member States should be empowered to delineate further environmentally sensitive areas not covered by those Directives. In addition, they should choose at which territorial level the ratio should apply. In order to assure an efficient protection of permanent grassland, the power to adopt certain acts should be delegated to the Commission for the purpose of defining the framework for the designation, by Member States, of permanent grasslands not covered by Directives 92/43/EEC or 2009/147/EC.
(43)
In order to ensure that the ratio of permanent grassland to the total agricultural area is correctly determined and maintained, the power to adopt certain acts should be delegated to the Commission in respect of the establishment of detailed methods for the determination of that ratio, detailed rules on maintenance of permanent grassland and the relevant time frame for an obligation upon individual farmers to reconvert land.
(44)
Ecological focus areas should be established, in particular, in order to safeguard and improve biodiversity on farms. The ecological focus area should therefore consist of areas directly affecting biodiversity such as land lying fallow, landscape features, terraces, buffer strips, afforested areas and agro-forestry areas, or indirectly affecting biodiversity through a reduced use of inputs on the farm, such as areas covered by catch crops and winter green cover. The obligations laid down in respect of the ecological focus area should be applied in a way that avoids putting a disproportionate burden on smaller farms in comparison to the additional enhanced environmental benefit. Exceptions should be provided for farms that already fulfil the objectives of ecological focus areas by being covered to a significant extent by grassland or fallowland. Exceptions should also be provided, in the case of predominantly forested Member States, for farmers that pursue an agricultural activity in areas facing natural constraints in certain predominantly forested areas where there is a significant risk of land abandonment. In addition, provision should be made for the possibility for Member States and farmers to implement at a regional or collective level the obligation in order to obtain adjacent ecological focus areas that are more beneficial for the environment. For the sake of simplification, Member States should have the option to standardise the measurement of the ecological focus areas.
(45)
In order to ensure the that ecological focus areas are established in an efficient and coherent way, while taking into account Member States' specific characteristics, the power to adopt certain acts should be delegated to the Commission in respect of laying down further criteria for the qualification of areas as ecological focus areas; recognising other types of ecological focus areas; establishing conversion and weighting factors for certain types of ecological focus area; establishing rules for the implementation, by Member States, of a part of the ecological focus area at regional level; laying down rules for collective implementation of the obligation to keep ecological focus areas by holdings in close proximity; establishing the framework for the criteria, to be defined by Member States, for identifying such close proximity; and establishing the methods of determination of the ratio of forest to agricultural land. When adding other types of ecological focus area, the Commission should ensure that they aim to improve the general environmental performance of the holding, in particular as regards biodiversity, the improvement of soil and water quality, the preservation of landscape and meeting the climate change mitigation and adaptation objectives.
(46)
In order to promote the sustainable development of agriculture in areas with specific natural constraints, Member States should be able to use part of their direct payments ceilings to grant an annual area-based payment, on top of the basic payment, to all farmers operating in those areas or in some of those areas, where decided by the Member State. That payment should not replace the support given under rural development programmes and should not be granted to farmers in areas which were designated in accordance with Regulation (EC) No 1698/2005 but have not been designated in accordance with Regulation (EU) No 1305/2013.
(47)
The creation and development of new economic activity in the agricultural sector by young farmers is financially challenging and constitutes an element that should be considered in the allocation and targeting of direct payments. This development is essential for the competitiveness of the agricultural sector in the Union and, for that reason, an income support to young farmers commencing their agricultural activities should be established in order to facilitate the initial establishment of young farmers and the structural adjustment of their holdings after the initial setting up. For that purpose, Member States should use part of their national ceilings for direct payments to grant to young farmers an annual payment, on top of the basic payment. Member States should be able to decide on a calculation method for that payment and, if that method implies an obligation to set a limit on the payment per farmer, such a limit is to be set in respect of the general principles of Union law. Since it should only cover the initial period of the life of the business and should not become an operating aid, that payment should only be granted during a maximum period of five years. It should be available to young farmers commencing their agricultural activity who are no more than 40 years of age in the year of the first submission of the application under the basic payment scheme or under the single area payment scheme.
(48)
In order to guarantee the protection of the rights of beneficiaries and to avoid discrimination between them, the power to adopt certain acts should be delegated to the Commission in respect of defining the conditions under which a legal person may be considered eligible for receiving the payment for young farmers.
(49)
Member States should be allowed to use part of their national ceilings for direct payments for coupled support in certain sectors or regions in clearly defined cases. The resources that may be used for any coupled support should be limited to an appropriate level, while allowing such support to be granted in Member States in their specific sectors or regions facing particular situations where specific types of farming or specific agricultural sectors are particularly important for economic, environmental and/or social reasons. Member States should be allowed to use up to 8 % of their national ceilings for this support, or 13 % where their level of coupled support exceeds 5 % in at least one of the years of the period 2010-2014 or where they apply the single area payment scheme until 31 December 2014. Furthermore, in order to maintain the protein-based autonomy of the breeding sector, Member States which decide to use at least 2 % of their national ceilings to support the production of protein crops should be allowed to increase those percentages by up to two percentage points. In duly justified cases where certain sensitive needs in a sector or a region are demonstrated, and upon approval by the Commission, Member States should be allowed to use more than 13 % of their national ceiling. As an alternative to those percentages, Member States may choose to use up to EUR 3 million per year for financing the coupled support. Coupled support should only be granted to the extent necessary to create an incentive to maintain current levels of production in the sectors or regions concerned. That support should also be available to farmers holding, on31 December 2013, special payment entitlements allocated under Regulation (EC) No 1782/2003 and Regulation (EC) No 73/2009, and who do not have eligible hectares for the activation of payment entitlements. As regards the approval of voluntary coupled support exceeding 13 % of the annual national ceiling fixed per Member State, the Commission should be further empowered to adopt implementing acts without applying Regulation (EU) No 182/2011.
(50)
In order to ensure efficient and targeted use of Union funds and to avoid double funding under other similar support instruments, the power to adopt certain acts should be delegated to the Commission in respect of establishing the conditions for granting voluntary coupled support, as well as rules on its consistency with other Union measures and on the cumulation of support.
(51)
In order to ensure against any risk of disruption to production in the cotton producing regions, a part of support to the cotton sector under Regulation (EC) No 73/2009 continued to be linked to the cultivation of cotton through a crop-specific payment per eligible hectare, taking into account all relevant factors. This situation should be maintained in accordance with the objectives set out in Protocol No 4 on cotton attached to the 1979 Act of Accession.
(52)
In order to ensure the efficient application and management of the crop-specific payment for cotton, the power to adopt certain acts should be delegated to the Commission in respect of establishing rules and conditions for the authorisation of land and varieties for the purposes of the crop-specific payment for cotton; rules on the conditions for the granting of that payment, on the eligibility requirements and the agronomic practices; criteria for the approval of interbranch organisations; obligations for producers; and rules governing the situation where the approved interbranch organisation does not satisfy those criteria.
(53)
Chapter 2 of Council Regulation (EC) No 637/2008 (17) required each cotton producing Member State to submit to the Commission either every four years and for the first time by 1 January 2009 a draft four-year restructuring programme, or by 31 December 2009 a single draft modified eight-year restructuring programme. Experience has shown that the restructuring of the cotton sector would be better served through other measures, including those under rural development programming financed under Regulation (EU) No 1305/2013. Such measures would also allow for a greater co-ordination with measures in other sectors. The acquired rights and legitimate expectations of undertakings already involved in restructuring programmes should, however, be respected. Therefore, the ongoing programmes of four or eight years should be allowed to run their course, with no possiblity of extension. Funds available from the four-year programmes could then be integrated into the available Union funds for measures under rural development from 2014. Given the programming period, funds available after the end of the eight-year programmes would not be useful in rural development programmes in 2018, and could therefore be more usefully transferred to support schemes under this Regulation, as already provided for in Regulation (EC) No 637/2008. Regulation (EC) No 637/2008 will therefore become obsolete from 1 January 2014 or 1 January 2018 as regards Member States which have, respectively, four or eight-year programmes and should therefore be repealed.
(54)
Member States should be allowed to establish a simple and specific scheme for small farmers in order to reduce the administrative costs linked to the management and control of direct support. For that purpose, Member States should be allowed to establish either a lump-sum payment that replaces all direct payments, or a payment based on the amount due to the farmers each year. Rules simplifying formalities should be introduced by reducing, inter alia, the obligations imposed on small farmers, such as those related to the application for support, to agricultural practices beneficial for the climate and the environment, to cross-compliance and to controls as laid down in Regulation (EU) No 1306/2013 without jeopardising the achievement of the overall objectives of the reform, it being understood that Union legislation as referred to in Annex II to Regulation (EU) No 1306/2013 applies to small farmers. The objective of that scheme should be to support the existing agricultural structure of small farms in the Union without countering the development towards more competitive structures. For that reason, access to the scheme should, in principle, be limited to existing holdings. Participation of farmers in the scheme should be optional. However, in order to further increase the impact of the scheme in terms of simplification, Member States should be allowed to include certain farmers in the scheme automatically, subject to the possibility for them to opt-out.
(55)
In order to ensure legal certainty, the power to adopt certain acts should be delegated to the Commission in respect of establishing conditions for participation in the small farmers scheme if the situation of the participating farmer changes.
(56)
In the interest of simplification and in order to take into account the specific situation of the outermost regions, direct payments in those regions should be managed within the support programmes established by Regulation (EU) No 228/2013. As a consequence, provisions in this Regulation relating to the basic payment and related payments, to coupled support and to the small farmers scheme should not apply to those regions.
(57)
Notifications are needed from Member States for the purpose of applying this Regulation, and for the purpose of monitoring, analysing and managing direct payments. In order to ensure the correct application of the rules set out in this Regulation and to make such notifications fast, efficient, accurate, cost-effective and compatible with the protection of personal data, the power to adopt certain acts should be delegated to the Commission in respect of establishing the necessary measures regarding notifications to be made by Member States to the Commission or for the purpose of checking, controlling, monitoring, evaluating and auditing direct payments and for complying with requirements laid down in international agreements, including notification requirements under those agreements and in respect of further rules on the nature and type of the information to be notified, the categories of data to be processed and maximum period of retention, the access rights to the information or information systems and the conditions of publication of the information.
(58)
Personal data collected for the purposes of the application of direct payments should be processed in a way that is compatible with those purposes. It should also be made anonymous, be aggregated when processed for monitoring or evaluation purposes, and be protected in accordance with Union law concerning the protection of individuals with regard to the processing of personal data and on the free movement of such data, in particular Directive 95/46/EC of the European Parliament and of the Council (18) and Regulation (EC) No 45/2001 of the European Parliament and of the Council (19). Data subjects should be informed of such processing and of their data protection rights.
(59)
The European Data Protection Supervisor was consulted and delivered an opinion on 14 December 2011 (20).
(60)
In order to ensure a smooth transition from the arrangements provided for in Regulation (EC) No 73/2009 to those laid down in this Regulation, the power to adopt certain acts should be delegated to the Commission in respect of establishing the necessary measures to protect any acquired rights and legitimate expectations of farmers.
(61)
In order to ensure uniform conditions for the implementation of this Regulation and to avoid unfair competition or discrimination between farmers, implementing powers should be conferred on the Commission in respect of: setting the amount to be included in the special national de-mining reserve for Croatia; fixing the annual national ceiling for the basic payment scheme; adopting rules on applications for allocation of payment entitlements; adopting measures regarding the reversion of non-activated payment entitlements to the national reserve; adopting modalities of the notification of transfer of payment entitlements to the national authorities and the deadlines within which such notifications are to take place; fixing the annual national ceiling for the single area payment scheme; adopting rules on applications for allocation of payment entitlements submitted in the year of allocation of payment entitlements where Member States change to the basic payment scheme; fixing annual ceilings for the redistributive payment. Those powers should be exercised in accordance with Regulation (EU) No 182/2011.
(62)
In order to ensure uniform conditions for the implementation of this Regulation and to avoid unfair competition or discrimination between farmers, implementing powers should also be conferred on the Commission in respect of: adopting rules on the procedure, including on the timetables for their submission, for the Member States' notifications and the Commission assessment as regards equivalent practices; adopting certain limits within which the obligation to maintain permanent grassland is considered to be being complied with; setting out the annual ceiling for the payment for agricultural practices beneficial for the climate and the environment; setting out the annual ceiling for the payment for areas with natural constraints; setting out the annual ceiling for the payment for young farmers. Those powers should be exercised in accordance with Regulation (EU) No 182/2011.
(63)
In order to ensure uniform conditions for the implementation of this Regulation and to avoid unfair competition or discrimination between farmers, implementing powers should also be conferred on the Commission in respect of: setting out the annual ceilings for the voluntary coupled support; adopting rules on the procedure for the assessment and approval of decisions in the framework of the voluntary coupled support; adopting rules on the authorisation procedure and on the notifications to the producers related to the authorisation of land and varieties for the purposes of the crop-specific payment for cotton; adopting rules on the calculation of the reduction of the amount of the crop-specific payment for cotton; adopting rules concerning general notification requirements and methods; and adopting necessary and justifiable measures to resolve specific problems in an emergency. Those powers should be exercised in accordance with Regulation (EU) No 182/2011.
(64)
In order to solve urgent problems occurring in one or more Member States while ensuring the continuity of the direct payments system, the Commission should adopt immediately applicable implementing acts where, in duly justified cases, extraordinary circumstances affect the granting of support and jeopardise the effective implementation of the payments under the support schemes listed in this Regulation.
(65)
Since the objectives of this Regulation cannot be sufficiently achieved by the Member States but can rather, by reason of the links between this Regulation and the other instruments of the CAP, the disparities between the various rural areas and the limited financial resources of the Member States in an enlarged Union, be better achieved at Union level through the multiannual guarantee of Union financing and by concentrating on clearly identified priorities, the Union may adopt measures, in accordance with the principle of subsidiarity as set out in Article 5 of the Treaty on European Union (TEU). In accordance with the principle of proportionality as set out in that Article, this Regulation does not go beyond what is necessary in order to achieve those objectives.
(66)
Given that Regulation (EC) No 73/2009 is to continue to apply in 2014, this Regulation should apply in general from 1 January 2015. However, the provisions of this Regulation on flexibility between pillars provide for the possibility for Member States to take decisions and notify them to the Commssion by 31 December 2013. In addition, some other provisions of this Regulation require action to be taken in 2014. Those provisions should, therefore, apply from the entry into force of this Regulation.
(67)
Due to the urgency of preparing the smooth implementation of the measures envisaged, this Regulation should enter into force on the day of its publication in the Official Journal of the European Union,
HAVE ADOPTED THIS REGULATION:
TITLE I
SCOPE AND DEFINITIONS
Article 1
Scope
This Regulation establishes:
(a)
common rules on payments granted directly to farmers under the support schemes listed in Annex I ("direct payments");
(b)
specific rules concerning:
(i)
a basic payment for farmers ("the basic payment scheme" and a transitional simplified scheme, "the single area payment scheme");
(ii)
a voluntary transitional national aid for farmers;
(iii)
a voluntary redistributive payment;
(iv)
a payment for farmers observing agricultural practices beneficial for the climate and the environment;
(v)
a voluntary payment for farmers in areas with natural constraints;
(vi)
a payment for young farmers commencing their agricultural activity;
(vii)
a voluntary coupled support scheme;
(viii)
a crop-specific payment for cotton;
(ix)
a voluntary simplified scheme for small farmers;
(x)
a framework within which Bulgaria, Croatia and Romania may complement direct payments.
Article 2
Amendment of Annex I
In order to ensure legal certainty, the Commission shall be empowered to adopt delegated acts in accordance with Article 70 amending the list of support schemes set out in Annex I to the extent necessary to take account of any new legislative acts on support schemes which may be adopted after the adoption of this Regulation.
Article 3
Application to the outermost regions and the smaller Aegean islands
Article 11 shall not apply to the regions of the Union referred to in Article 349 TFEU ("the outermost regions") and to the direct payments granted in the smaller Aegean islands in accordance with Regulation (EU) No 229/2013.
Titles III, IV and V of this Regulation shall not apply to the outermost regions.
Article 4
Definitions and related provisions
1. For the purposes of this Regulation, the following definitions shall apply:
(a)
"farmer" means a natural or legal person, or a group of natural or legal persons, regardless of the legal status granted to such group and its members by national law, whose holding is situated within the territorial scope of the Treaties, as defined in Article 52 TEU in conjunction with Articles 349 and 355 TFEU, and who exercises an agricultural activity;
(b)
"holding" means all the units used for agricultural activities and managed by a farmer situated within the territory of the same Member State;
(c)
"agricultural activity" means:
(i)
production, rearing or growing of agricultural products, including harvesting, milking, breeding animals, and keeping animals for farming purposes,
(ii)
maintaining an agricultural area in a state which makes it suitable for grazing or cultivation without preparatory action going beyond usual agricultural methods and machineries, based on criteria established by Member States on the basis of a framework established by the Commission, or
(iii)
carrying out a minimum activity, defined by Member States, on agricultural areas naturally kept in a state suitable for grazing or cultivation;
(d)
"agricultural products" means the products, with the exception of fishery products, listed in Annex I to the Treaties as well as cotton;
(e)
"agricultural area" means any area taken up by arable land, permanent grassland and permanent pasture, or permanent crops;
(f)
"arable land" means land cultivated for crop production or areas available for crop production but lying fallow, including areas set aside in accordance with Articles 22, 23 and 24 of Regulation (EC) No 1257/1999, with Article 39 of Regulation (EC) No 1698/2005 and with Article 28 of Regulation (EU) No 1305/2013, irrespective of whether or not that land is under greenhouses or under fixed or mobile cover;
(g)
"permanent crops" means non-rotational crops other than permanent grassland and permanent pasture that occupy the land for five years or more and yield repeated harvests, including nurseries and short rotation coppice;
(h)
"permanent grassland and permanent pasture" (together referred to as "permanent grassland") means land used to grow grasses or other herbaceous forage naturally (self-seeded) or through cultivation (sown) and that has not been included in the crop rotation of the holding for five years or more; it may include other species such as shrubs and/or trees which can be grazed provided that the grasses and other herbaceous forage remain predominant as well as, where Member States so decide, land which can be grazed and which forms part of established local practices where grasses and other herbaceous forage are traditionally not predominant in grazing areas;
(i)
"grasses or other herbaceous forage" means all herbaceous plants traditionally found in natural pastures or normally included in mixtures of seeds for pastures or meadows in the Member State, whether or not used for grazing animals;
(j)
"nurseries" means the following areas of young ligneous (woody) plants grown in the open air for subsequent transplantation:
-
vine and root-stock nurseries,
-
fruit tree and berries nurseries,
-
ornamental nurseries,
-
commercial nurseries of forest trees excluding those for the holding's own requirements grown within woodland,
-
nurseries of trees and bushes for planting in gardens, parks, at the roadside and on embankments (e.g. hedgerow plants, rose trees and other ornamental bushes, ornamental conifers), including in all cases their stocks and young seedlings;
(k)
"short rotation coppice" means areas planted with tree species of CN code 0602 90 41 to be defined by Member States that consist of woody, perennial crops, the rootstock or stools of which remain in the ground after harvesting, with new shoots emerging in the following season and with a maximum harvest cycle to be determined by the Member States;
(l)
"sale" means the sale or any other definitive transfer of ownership of land or payment entitlements; it does not include the sale of land where land is transferred to public authorities or for use in the public interest and where the transfer is carried out for non-agricultural purposes;
(m)
"lease" means a rental agreement or similar temporary transaction;
(n)
"transfer" means the lease or sale or actual inheritance or anticipated inheritance of land or payment entitlements or any other definitive transfer thereof; it does not cover the reversion of entitlements upon expiry of a lease.
2. Member States shall:
(a)
establish criteria to be met by farmers in order to fulfil the obligation to maintain an agricultural area in a state suitable for grazing or cultivation, as referred to in point (c)(ii) of paragraph 1;
(b)
where applicable in a Member State, define the minimum activity to be carried out on agricultural areas naturally kept in a state suitable for grazing or cultivation, as referred to in point (c)(iii) of paragraph 1;
(c)
define the tree species qualifying for short rotation coppice and determine the maximum harvest cycle in respect of those tree species, as referred to in point (k) of paragraph 1.
Member States may decide that land which can be grazed and which forms part of established local practices where grasses and other herbaceous forage are traditionally not predominant in grazing areas is to be considered to be permanent grassland, as referred to in point (h) of paragraph 1.
3. In order to ensure legal certainty, the Commission shall be empowered to adopt delegated acts in accordance with Article 70 establishing:
(a)
the framework within which Member States are to establish the criteria to be met by farmers in order to fulfil the obligation to maintain an agricultural area in a state suitable for grazing or cultivation, as referred to in point (c)(ii) of paragraph 1;
(b)
the framework within which Member States shall define the minimum activity to be carried out on agricultural areas naturally kept in a state suitable for grazing or cultivation, as referred to in point (c)(iii) of paragraph 1;
(c)
the criteria to determine the predominance of grasses and other herbaceous forage and the criteria to determine the established local practices referred to in point (h) of paragraph 1.
TITLE II
GENERAL PROVISIONS ON DIRECT PAYMENTS
CHAPTER 1
Common rules on direct payments
Article 5
General common agricultural policy provisions
Regulation (EU) No 1306/2013 and the provisions adopted pursuant thereto shall apply to the schemes provided for in this Regulation.
Article 6
National ceilings
1. For each Member State and for each year, the national ceiling comprising the total value of all allocated payment entitlements, of the national reserve or the regional reserves and of the ceilings fixed in accordance with Articles 42, 47, 49, 51 and 53 shall be as set out in Annex II.
Where a Member State makes use of the option provided for in Article 22(2), the national ceiling set out in Annex II for that Member State for the respective year may be exceeded by the amount calculated in accordance with that paragraph.
2. By way of derogation from paragraph 1, for each Member State applying the single area payment scheme and for each year, the national ceiling, comprising the ceilings fixed in accordance with Articles 36, 42, 47, 49, 51 and 53, shall be as set out in Annex II.
3. In order to take account of the developments relating to the total maximum amounts of direct payments that may be granted, including those resulting from the decisions to be taken by Member States in accordance with Article 14 and those resulting from the application of Article 20(2), the Commission shall be empowered to adopt delegated acts in accordance with Article 70 adapting the national ceilings set out in Annex II.
Article 7
Net ceilings
1. Without prejudice to Article 8, the total amount of direct payments which may be granted in a Member State pursuant to Titles III, IV and V in respect of a calendar year, after application of Article 11, shall not be higher than the corresponding ceiling set out in Annex III.
Where the total amount of direct payments to be granted in a Member State would be higher than the ceiling set out in Annex III, that Member State shall make a linear reduction in the amounts of all direct payments with the exception of direct payments granted under Regulation (EU) No 228/2013 and Regulation (EU) No 229/2013.
2. For each Member State and for each calendar year, the estimated product of the reduction of payments referred to in Article 11 (which is reflected by the difference between the national ceiling set out in Annex II, to which is added the amount available in accordance with Article 58, and the net ceiling set out in Annex III) shall be made available as Union support for measures under rural development programming financed under the European Agricultural Fund for Rural Development (EAFRD) as specified in Regulation (EU) No 1305/2013.
3. In order to take account of the developments relating to the total maximum amounts of direct payments that may be granted, including those resulting from the decisions taken by Member States pursuant to Article 14, the Commission shall be empowered to adopt delegated acts in accordance with Article 70 adapting the ceilings set out in Annex III.
Article 8
Financial discipline
1. The adjustment rate determined in accordance with Article 26 of Regulation (EU) No 1306/2013 shall only apply to direct payments in excess of EUR 2 000 to be granted to farmers in the corresponding calendar year.
2. As a result of the gradual introduction of direct payments provided for in Article 16, paragraph 1 of this Article shall apply to Bulgaria and Romania from 1 January 2016.
As a result of the gradual introduction of direct payments provided for in Article 17, paragraph 1 of this Article shall apply to Croatia from 1 January 2022.
3. In order to ensure the correct application of the adjustments of direct payments with respect to financial discipline, the Commission shall be empowered to adopt delegated acts in accordance with Article 70 laying down rules on the basis for calculation of reductions to be applied by Member States to farmers pursuant to paragraph 1 of this Article.
4. In the case of a legal person, or a group of natural or legal persons, Member States may apply the adjustment rate referred to in paragraph 1 at the level of the members of those legal persons or groups where national law provides for the individual members to assume rights and obligations comparable to those of individual farmers who have the status of a head of holding, in particular as regards their economic, social and tax status, provided that they have contributed to strengthening the agricultural structures of the legal persons or groups concerned.
Article 9
Active farmer
1. No direct payments shall be granted to natural or legal persons, or to groups of natural or legal persons, whose agricultural areas are mainly areas naturally kept in a state suitable for grazing or cultivation and who do not carry out on those areas the minimum activity defined by Member States in accordance with point (b) of Article 4(2).
2. No direct payments shall be granted to natural or legal persons, or to groups of natural or legal persons, who operate airports, railway services, waterworks, real estate services, permanent sport and recreational grounds.
Where appropriate, Member States may, on the basis of objective and non-discriminatory criteria, decide to add to the list in the first subparagraph any other similar non-agricultural businesses or activities, and may subsequently decide to withdraw any such additions.
A person or group of persons falling within the scope of the first or second subparagraph shall, however, be regarded as an active farmer if it provides verifiable evidence, in the form that is required by Member States, which demonstrates any of the following:
(a)
that the annual amount of direct payments is at least 5 % of the total receipts that it obtained from non-agricultural activities in the most recent fiscal year for which such evidence is available;
(b)
that its agricultural activities are not insignificant;
(c)
that its principal business or company objects consist of exercising an agricultural activity.
3. In addition to paragraphs 1 and 2, Member States may decide, on the basis of objective and non-discriminatory criteria, that no direct payments are to be granted to natural or legal persons, or to groups of natural or legal persons:
(a)
whose agricultural activities form only an insignificant part of their overall economic activities; and/or
(b)
whose principal activity or company objects do not consist of exercising an agricultural activity.
4. Paragraphs 2 and 3 shall not apply to farmers who only received direct payments not exceeding a certain amount for the previous year. Such amount shall be decided by Member States on the basis of objective criteria such as their national or regional characteristics, and shall not be higher than EUR 5 000.
5. In order to guarantee the protection of the rights of farmers, the Commission shall be empowered to adopt delegated acts in accordance with Article 70 laying down:
(a)
criteria for determining the cases where a farmer's agricultural area is to be considered to be mainly an area naturally kept in a state suitable for grazing or cultivation;
(b)
criteria for establishing the distinction between receipts resulting from agricultural and non-agricultural activities;
(c)
criteria for establishing the amounts of direct payments referred to in paragraphs 2 and 4, especially concerning direct payments in the first year of allocation of payment entitlements where the value of the payment entitlements is not yet definitively established, as well as concerning direct payments for new farmers;
(d)
criteria that farmers are to meet in order to prove for the purposes of paragraphs 2 and 3 that their agricultural activities are not insignificant and that their principal business or company objects consist of exercising an agricultural activity.
6. Member States shall notify the Commission by 1 August 2014 of any decision referred to in paragraphs 2, 3 or 4 and, in the case of amendments thereto, within two weeks of the date on which any decision to amend was taken.
Article 10
Minimum requirements for receiving direct payments
1. Member States shall decide in which one of the following cases not to grant direct payments to a farmer:
(a)
where the total amount of direct payments claimed or due to be granted before the application of Article 63 of Regulation (EU) No 1306/2013 in a given calendar year is less than EUR 100;
(b)
where the eligible area of the holding for which direct payments are claimed or due to be granted before the application of Article 63 of Regulation (EU) No 1306/2013 is less than one hectare.
2. In order to take account of the structure of their agricultural economies, Member States may adjust the thresholds set out in points (a) and (b) of paragraph 1 within the limits set out in Annex IV.
3. Where a Member State has decided to apply an area threshold pursuant to point (b) of paragraph 1, it shall nevertheless apply point (a) of that paragraph to those farmers receiving the animal-related coupled support referred to in Title IV who hold fewer hectares than the area threshold.
4. The Member States concerned may decide not to apply paragraph 1 to the outermost regions and to the smaller Aegean Islands.
5. In Bulgaria and Romania, for the year 2015, the amount claimed or due to be granted as referred to in point (a) of paragraph 1 shall be calculated on the basis of the relevant amount set out in point A of Annex V.
In Croatia, for the years 2015-2021, the amount claimed or due to be granted as referred to in point (a) of paragraph 1 shall be calculated on the basis of the amount set out in point A of Annex VI.
Article 11
Reduction of payments
1. Member States shall reduce the amount of direct payments to be granted to a farmer pursuant to Chapter 1 of Title III for a given calendar year by at least 5 % for the part of the amount exceeding EUR 150 000.
2. Before applying paragraph 1, Member States may subtract the salaries linked to an agricultural activity actually paid and declared by the farmer in the previous calendar year, including taxes and social contributions related to employment, from the amount of direct payments to be granted to a farmer pursuant to Chapter 1 of Title III in a given calendar year. Where no data is available on the salaries actually paid and declared by the farmer in the previous calendar year, the most recent data available shall be used.
3. Where a Member State decides to grant a redistributive payment to farmers pursuant to Chapter 2 of Title III and to use more than 5 % of the annual national ceiling set out in Annex II for that purpose, it may decide not to apply this Article.
Where a Member State decides to grant a redistributive payment to farmers pursuant to Chapter 2 of Title III and the application of the maximum limits set out in Article 41(4) prevents it from using more than 5 % of the annual national ceiling set out in Annex II for that purpose, that Member State may decide not to apply this Article.
4. No advantage by means of avoiding reductions of the payment shall be granted in favour of farmers in respect of whom it is established that they artificially created, after 18 October 2011, the conditions to avoid the effects of this Article.
5. In the case of a legal person, or a group of natural or legal persons, Member States may apply the reduction referred to in paragraph 1 at the level of the members of those legal persons or groups where national law provides for the individual members to assume rights and obligations comparable to those of individual farmers who have the status of a head of holding, in particular as regards their economic, social and tax status, provided that they have contributed to strengthening the agricultural structures of the legal persons or groups concerned.
6. Member States shall notify the Commission by 1 August 2014 of the decisions taken in accordance with this Article and of any estimated product of reductions for the years 2015 to 2019.
Article 12
Multiple claims
The area corresponding to the number of eligible hectares in respect of which an application for a basic payment has been submitted by a farmer pursuant to Chapter 1 of Title III may be the subject of an application for any other direct payment, as well as for any other aid not covered by this Regulation, save as explicitly provided otherwise in this Regulation.
Article 13
State aid
By way of derogation from Article 211(1) of Regulation (EU) No 1308/2013 of the European Parliament and of the Council (21), Articles 107, 108 and 109 TFEU shall not apply to payments made by Member States in conformity with this Regulation.
Article 14
Flexibility between pillars
1. By 31 December 2013, Member States may decide to make available, as additional support for measures under rural development programming financed under the EAFRD as specified under Regulation (EU) No 1305/2013, up to 15 % of their annual national ceilings for calendar year 2014 set out in Annex VIII to Regulation (EC) No 73/2009 and of their annual national ceilings for calendar years 2015 to 2019 set out in Annex II to this Regulation. As a result, the corresponding amount shall no longer be available for granting direct payments.
The decision referred to in the first subparagraph shall be notified to the Commission by 31 December 2013. That decision shall set out the percentage referred to in that subparagraph, which may vary by calendar year.
Member States which do not take the decision referred to in the first subparagraph in respect of calendar year 2014 may, by 1 August 2014, take that decision in respect of calendar years 2015 to 2019. They shall notify the Commission of any such decision by that date.
Member States may decide to review the decisions referred to in this paragraph with effect from calendar year 2018. Any decisions based on such review shall not result in a decrease of the percentage notified to the Commission in accordance with the first, second and third subparagraphs. Member States shall notify the Commission of any decision based on such review by 1 August 2017.
2. By 31 December 2013, Member States which do not take the decision referred to in paragraph 1 may decide to make available as direct payments up to 15 % or, in the case of Bulgaria, Estonia, Spain, Latvia, Lithuania, Poland, Portugal, Romania, Slovakia, Finland, Sweden and the United Kingdom, up to 25 % of the amount allocated to support for measures under rural development programming financed under the EAFRD in the period 2015-2020, as specified in Regulation (EU) No 1305/2013. As a result, the corresponding amount shall no longer be available for support measures under rural development programming.
The decision referred to in the first subparagraph shall be notified to the Commission by 31 December 2013. That decision shall set out the percentage referred to in that subparagraph, which may vary by calendar year.
Member States which do not take the decision referred to in the first subparagraph in respect of financial year 2015 may, by 1 August 2014, take that decision in respect of financial years 2016 to 2020. They shall notify the Commission of any such decision by that date.
Member States may decide to review the decisions referred to in this paragraph with effect for financial years 2019 and 2020. Any decisions based on such review shall not result in an increase of the percentage notified to the Commission in accordance with the first, second and third subparagraphs. Member States shall notify the Commission of any decision based on such review by 1 August 2017.
Article 15
Review
Support schemes listed in Annex I shall apply without prejudice to a possible review at any time in the light of economic developments and the budgetary situation. That review may lead to the adoption of legislative acts, delegated acts under Article 290 TFEU or implementing acts under Article 291 TFEU.
CHAPTER 2
Provisions applying to Bulgaria, Croatia and Romania
Article 16
Gradual introduction of direct payments in Bulgaria and Romania
For Bulgaria and Romania, the ceilings fixed in accordance with Articles 42, 47, 49, 51, 53 and 65 shall, for 2015, be established on the basis of the amount set out in point A of Annex V.
Article 17
Gradual introduction of direct payments in Croatia
In Croatia, direct payments shall be introduced in accordance with the following schedule of increments expressed as a percentage of the corresponding level of the direct payments as applied from 2022:
25 % in 2013,
30 % in 2014,
35 % in 2015,
40 % in 2016,
50 % in 2017,
60 % in 2018,
70 % in 2019,
80 % in 2020,
90 % in 2021,
100 % from 2022.
Article 18
Complementary national direct payments and direct payments in Bulgaria and Romania
1. In 2015, Bulgaria and Romania may use national direct payments in order to complement payments granted under the basic payment scheme referred to in Sections 1, 2 and 3 of Chapter 1 of Title III. The total amount of those payments shall not exceed the relevant amount set out in point B of Annex V.
2. In 2015, Bulgaria may use national direct payments in order to complement payments granted under the crop-specific payment for cotton referred to in Chapter 2 of Title IV. The total amount of those payments shall not exceed the amount set out in point C of Annex V.
3. Complementary national direct payments shall be granted in accordance with objective criteria and in such a way as to ensure the equal treatment of farmers and to avoid distortions of the market and of competition.
Article 19
Complementary national direct payments for Croatia
1. Subject to authorisation by the Commission, Croatia may complement any of the support schemes listed in Annex I, where relevant.
2. The amount of complementary national direct payments which may be granted in a given year and for a given support scheme shall be limited by a specific financial envelope. This envelope shall be established as the difference between:
(a)
the amount of direct support available per support scheme concerned after the full introduction of direct payments in accordance with Article 17 for the calendar year 2022, and
(b)
the amount of direct support available per support scheme concerned after the application of the schedule of increments in accordance with Article 17 for the calendar year concerned.
3. The total amount of complementary national direct payments granted shall not be higher than the ceiling set out in point B of Annex VI for a corresponding calendar year.
4. Croatia may decide, on the basis of objective criteria and after authorisation by the Commission, on the amounts of complementary national direct payments to be granted.
5. The Commission shall adopt implementing acts authorising the payments under this Article, specifying the relevant support schemes and defining the level up to which the complementary national direct payments may be paid.
As regards complementary national direct payments intended to complement the voluntary coupled support referred to in Chapter 1 of Title IV, the implementing acts shall also specify the specific types of farming or the specific agricultural sectors referred to in Article 52(3) to which the complementary national direct payments may relate.
Those implementing acts shall be adopted without applying the procedure referred to in Article 71(2) or (3).
6. The eligibility conditions for complementary national direct payments for Croatia shall be identical to those for support under corresponding support schemes as laid down in this Regulation.
7. Complementary national direct payments for Croatia shall be subject to any adjustments which may be rendered necessary by developments in the CAP. They shall be granted in accordance with objective criteria and in such a way as to ensure equal treatment between farmers and to avoid distortions of the market and of competition.
8. Croatia shall submit a report providing information on the measures for the implementation of the complementary national direct payments by 30 June of the year following their implementation. The report shall cover at least the following:
(a)
any changes in the situation affecting the complementary national direct payments;
(b)
for each complementary national direct payment, the numbers of beneficiaries and the total amount of complementary national direct payment granted, as well as the hectares and the number of animals or other units for which that complementary national direct payment has been granted;
(c)
a report on control measures applied in relation to the complementary national direct payments granted.
Article 20
Special national de-mining reserve for Croatia
1. From 2015 onwards, Croatia shall notify the Commission by 31 January of each year of the areas which have been identified in accordance with Article 57a(10) of Regulation (EC) No 73/2009 and which were returned to use for agricultural activities in the previous calendar year.
Croatia shall also notify the Commission of the number of payment entitlements available to farmers on 31 December of the previous calendar year, as well as the amount remained unspent in the special national de-mining reserve on that same date.
Where applicable, the notifications provided in the first and second subparagraphs shall be made per region as defined in accordance with Article 23(1) of this Regulation.
2. When adapting Annex II pursuant to Article 6(3), the Commission shall calculate on a yearly basis the amount to be added to the amounts set for Croatia in that Annex in order to finance the support to be granted under the schemes listed in Annex I for the areas referred to in paragraph 1 of this Article. This amount shall be calculated on the basis of the data notified by Croatia in accordance with paragraph 1 of this Article and the estimated average direct payments per hectare in Croatia for the year concerned.
The maximum amount to be added in accordance with the first subparagraph, on the basis of all the areas notified by Croatia in accordance with paragraph 1 of this Article until 2022, shall be EUR 9 600 000 and shall be subject to the schedule of introduction of direct payments in accordance with Article 17. The resulting maximum annual amounts are set out in Annex VII.
3. The Commission shall adopt implementing acts setting the share of the amount to be added in accordance with paragraph 2 which Croatia shall include in the special national de-mining reserve in order to allocate payment entitlements for the areas referred to in paragraph 1. That share shall be calculated on the basis of the ratio between the ceiling for the basic payment scheme and the national ceiling set out in Annex II before the national ceiling's increase in accordance with paragraph 2. Those implementing acts shall be adopted in accordance with the examination procedure referred to in Article 71(2).
4. For the years 2015 to 2022, Croatia shall use the special national de-mining reserve to allocate payment entitlements to farmers on the basis of de-mined land declared by the farmers in the year in question where:
(a)
such land consists of eligible hectares within the meaning of Article 32(2) to (5);
(b)
the land in question was returned to use for agricultural activities during the previous calendar year; and
(c)
the land has been notified to the Commission in accordance with paragraph 1 of this Article.
5. The value of the payment entitlements established under this Article shall be the national or regional average value of payment entitlements in the year of allocation within the limits of the amount available in the special national de-mining reserve.
6. In order to take account of the consequences of the return of de-mined land to use for agricultural activities as notified by Croatia in accordance with this Article, the Commission shall be empowered to adopt delegated acts in accordance with Article 70 adapting the amounts set out in Annex VI.
TITLE III
BASIC PAYMENT SCHEME, SINGLE AREA PAYMENT SCHEME AND RELATED PAYMENTS
CHAPTER 1
Basic payment scheme and single area payment scheme
Section 1
Setting up of the basic payment scheme
Article 21
Payment entitlements
1. Support under the basic payment scheme shall be available to farmers:
(a)
who obtain payment entitlements under this Regulation through allocation pursuant to Article 20(4), through first allocation pursuant to Article 24 or Article 39, through allocation from the national reserve or regional reserves pursuant to Article 30 or through transfer pursuant to Article 34; or
(b)
who comply with Article 9 and hold owned or leased-in payment entitlements in a Member State which has decided, in accordance with paragraph 3, to keep its existing payment entitlements.
2. Payment entitlements obtained under the single payment scheme in accordance with Regulation (EC) No 1782/2003 and with Regulation (EC) No 73/2009 shall expire on 31 December 2014.
3. By way of derogation from paragraph 2, Member States which established the single payment scheme in accordance with Section I of Chapter 5 of Title III or Chapter 6 of Title III of Regulation (EC) No 1782/2003 or Chapter 3 of Title III of Regulation (EC) No 73/2009 may, by 1 August 2014, decide to keep the existing payment entitlements. They shall notify any such decision to the Commission by that date.
4. As regards Member States which take the decision referred to in paragraph 3, when the number of owned or leased-in payment entitlements established in accordance with Regulation (EC) No 1782/2003 and with Regulation (EC) No 73/2009 which a farmer holds on the final date for submission of applications to be set in accordance with point (b) of the first subparagraph of Article 78 of Regulation (EU) No 1306/2013 exceeds the number of eligible hectares which the farmer declares in his aid application in accordance with point (a) of the first subparagraph of Article 72(1) of Regulation (EU) No 1306/2013 for 2015, and which are at his disposal on a date fixed by the Member State, which shall be no later than the date fixed in that Member State for amending such an aid application, the number of payment entitlements exceeding the number of eligible hectares shall expire on the latter date.
Article 22
Basic payment scheme ceiling
1. The Commission shall adopt implementing acts setting, for each Member State, the annual national ceiling for the basic payment scheme by deducting from the annual national ceiling set out in Annex II the ceilings fixed in accordance with Articles 42, 47, 49, 51 and 53. Those implementing acts shall be adopted in accordance with the examination procedure referred to in Article 71(2).
2. For each Member State, the amount calculated in accordance with the paragraph 1 of this Article may be increased by a maximum of 3 % of the relevant annual national ceiling set out in Annex II after deduction of the amount resulting from the application of Article 47(1) for the relevant year. When a Member State applies such an increase, that increase shall be taken into account by the Commission when setting the annual national ceiling for the basic payment scheme pursuant to paragraph 1 of this Article. For that purpose, Member States shall notify the Commission by 1 August 2014 of the annual percentages by which the amount calculated pursuant to paragraph 1 of this Article is to be increased.
3. Member States may review their decision referred to in paragraph 2 on an annual basis and shall notify the Commission of any decision based on such review by 1 August of the year preceding its application.
4. For each Member State and each year, the total value of all payment entitlements and the national reserve or the regional reserves shall equal the respective annual national ceiling set by the Commission pursuant to paragraph 1.
5. If the ceiling for a Member State set by the Commission pursuant to paragraph 1 is different from that of the previous year as a result of any decision taken by that Member State in accordance with paragraph 3 of this Article, the third and fourth subparagraphs of Article 14(1), the third and fourth subparagraphs of Article 14(2), Article 42(1), the second subparagraph of Article 49(1), the second subparagraph of Article 51(1), or Article 53, that Member State shall linearly reduce or increase the value of all payment entitlements in order to ensure compliance with paragraph 4 of this Article.
Article 23
Regional allocation of the national ceilings
1. Member States may decide, by 1 August 2014, to apply the basic payment scheme at regional level. In such cases, they shall define the regions in accordance with objective and non-discriminatory criteria such as their agronomic and socio-economic characteristics, their regional agricultural potential, or their institutional or administrative structure.
Member States applying Article 36 may take the decision referred to in the first subparagraph by 1 August of the year preceding the first year of implementation of the basic payment scheme.
2. Member States shall divide the annual national ceiling for the basic payment scheme referred to in Article 22(1) between the regions in accordance with objective and non-discriminatory criteria.
Member States not applying Article 30(2) shall make that division after applying the linear reduction provided for in Article 30(1).
3. Member States may decide that the regional ceilings shall be subject to annual progressive modifications in accordance with pre-established annual steps and objective and non-discriminatory criteria such as agricultural potential or environmental criteria.
4. To the extent necessary to respect the applicable regional ceilings determined in accordance with paragraph 2 or 3, Member States shall make a linear reduction or increase in the value of the payment entitlements in each of the relevant regions.
5. Member States applying paragraph 1 may decide to cease the application of the basic payment scheme at regional level from a date to be set by them.
6. Member States applying the first subparagraph of paragraph 1 shall notify the Commission of the decision referred to in that subparagraph and of the measures taken for the application of paragraphs 2 and 3 by 1 August 2014.
Member States applying the second subparagraph of paragraph 1 shall notify the Commission of any decision referred to in that subparagraph and of the measures taken for the application of paragraphs 2 and 3 by 1 August of the relevant year.
Member States applying paragraph 1 shall notify the Commission of any decision referred to in paragraph 5 by 1 August of the year preceding the first year of implementation of that decision.
Article 24
First allocation of payment entitlements
1. Payment entitlements shall be allocated to farmers who are entitled to be granted direct payments in accordance with Article 9 of this Regulation provided that:
(a)
they apply for allocation of payment entitlements under the basic payment scheme by the final date for submission of applications in 2015 to be set in accordance with point (b) of the first subparagraph of Article 78 of Regulation (EU) No 1306/2013, except in case of force majeure or exceptional circumstances; and
(b)
they were entitled to receive payments, before any reduction or exclusion provided for in Chapter 4 of Title II of Regulation (EC) No 73/2009, in respect of an aid application for direct payments, for transitional national aid or for complementary national direct payments in accordance with Regulation (EC) No 73/2009 for 2013.
The first subparagraph shall not apply in Member States applying Article 21(3) of this Regulation.
Member States may allocate payment entitlements to farmers who are entitled to be granted direct payments in accordance with Article 9 of this Regulation, who fulfil the condition provided for in point (a) of the first subparagraph and who:
(a)
did not receive payments for 2013 in respect of an aid application as referred to in the first subparagraph of this paragraph and who, on the date fixed by the Member State concerned in accordance with Article 11(2) of Commission Regulation (EC) No 1122/2009 (22) for the claim year 2013:
(i)
in Member States applying the single payment scheme:
-
were producing fruits, vegetables, ware potatoes, seed potatoes or ornamental plants, and did so on a minimum area expressed in hectares if the Member State concerned decides to adopt such a requirement, or
-
were cultivating vineyards; or
(ii)
in Member States applying the single area payment scheme, had only agricultural land that was not in good agricultural condition on 30 June 2003 as provided for in Article 124(1) of Regulation (EC) No 73/2009;
(b)
in 2014, are allocated payment entitlements from the national reserve under the single payment scheme pursuant to Article 41 or 57 of Regulation (EC) No 73/2009; or
(c)
never held owned or leased-in payment entitlements established under Regulation (EC) No 73/2009 or Regulation (EC) No 1782/2003 and who submit verifiable evidence that, on the date fixed by the Member State in accordance with Article 11(2) of Regulation (EC) No 1122/2009 for the claim year 2013, they produced, reared or grew agricultural products, including through harvesting, milking, breeding animals and keeping animals for farming purposes. Member States may establish their own additional objective and non-discriminatory eligibility criteria for this category of farmers as regards appropriate skills, experience or education.
2. Except in the case of force majeure or exceptional circumstances, the number of payment entitlements allocated per farmer in 2015 shall be equal to the number of eligible hectares, which the farmer declares in his aid application in accordance with point (a) of the first subparagraph of Article 72(1) of Regulation (EU) No 1306/2013 for 2015 and which are at his disposal on a date fixed by the Member State. That date shall be no later than the date fixed in that Member State for amending such an aid application.
3. Member States may apply one or more of the limitations, as set out in paragraphs 4 to 7, on the number of payment entitlements to be allocated under paragraph 2.
4. Member States may decide that the number of payment entitlements to be allocated shall be equal to either the number of eligible hectares which the farmer declared in accordance with Article 34(2) of Regulation (EC) No 73/2009 in 2013, or the number of eligible hectares referred to in paragraph 2 of this Article, whichever is the lowest. For Croatia, the use of this option shall be without prejudice to the allocation of payment entitlements for de-mined hectares in accordance with Article 20(4) of this Regulation.
5. Where the total number of eligible hectares referred to in paragraph 2 of this Article declared in a Member State would result in an increase of more than 35 % of the total number of eligible hectares declared in accordance with Article 35 of Regulation (EC) No 73/2009 in 2009, or in the case of Croatia in 2013, Member States may limit the number of payment entitlements to be allocated in 2015 to a minimum of either 135 % or 145 % of the total number of eligible hectares declared in 2009, or, in the case of Croatia, of the total number of eligible hectares declared in 2013, in accordance with Article 35 of Regulation (EC) No 73/2009.
When using this option, Member States shall allocate a reduced number of payment entitlements to farmers. That number shall be calculated by applying a proportional reduction to the additional number of eligible hectares declared by each farmer in 2015 compared to the number of eligible hectares within the meaning of Article 34(2) of Regulation (EC) No 73/2009 that that farmer declared in his aid application in 2011 or, in the case of Croatia, in 2013, without prejudice to the de-mined hectares for which payment entitlements are to be allocated in accordance with Article 20(4) of this Regulation.
6. Member States may decide to apply, for the purposes of establishing the number of payment entitlements to be allocated to a farmer, a reduction coefficient to those eligible hectares referred to in paragraph 2 which consist of permanent grassland located in areas with difficult climate conditions, especially due to their altitude and other natural constraints such as poor soil quality, steepness and water supply.
7. Member States may decide that the number of payment entitlements to be allocated to a farmer shall be equal to the number of eligible hectares referred to in paragraph 2 of this Article which were not hectares of vineyards on the date fixed by the Member State in accordance with Article 11(2) of Regulation (EC) No 1122/2009 for the claim year 2013 or hectares of arable land under permanent greenhouses.
8. In the case of the sale or lease of their holding or part of it, natural or legal persons complying with paragraph 1 of this Article may, by contract signed before the final date for submitting applications in 2015 to be set in accordance with point (b) of the first subparagraph of Article 78 of Regulation (EU) No 1306/2013, transfer the right to receive payment entitlements in accordance with paragraph 1 of this Article to one or more farmers provided that the latter comply with the conditions laid down in Article 9 of this Regulation.
9. A Member State may decide to fix a minimum size per holding, expressed in eligible hectares, in respect of which the farmer may apply for an allocation of payment entitlements. That minimum size shall not exceed the threshold set out in point (b) of Article 10(1) in conjunction with paragraph 2 of that Article.
10. Member States shall, where relevant, notify the Commission of the decisions referred to in this Article by 1 August 2014.
11. The Commission shall adopt implementing acts laying down rules on applications for the allocation of payment entitlements submitted in the year of allocation of payment entitlements where those payment entitlements may not yet be definitively established and where that allocation is affected by specific circumstances. Those implementing acts shall be adopted in accordance with the examination procedure referred to in Article 71(2).
Article 25
Value of payment entitlements and convergence
1. In 2015, Member States shall calculate the unit value of payment entitlements by dividing a fixed percentage of the national ceiling set out in Annex II for each relevant year by the number of payment entitlements in 2015 at national or regional level, excluding those allocated from the national reserve or regional reserves in 2015.
The fixed percentage referred to in the first subparagraph shall be calculated by dividing the national or regional ceiling for the basic payment scheme to be set in accordance with, respectively, Article 22(1) or Article 23(2) of this Regulation for 2015, after applying the linear reduction provided for in paragraph 1 or, where applicable, paragraph 2 of Article 30, by the national ceiling for 2015 set out in Annex II. The payment entitlements shall be expressed in a number that corresponds to a number of hectares.
2. By way of derogation from the calculation method referred to in paragraph 1, Member States may decide to differentiate the value of payment entitlements in 2015, excluding those allocated from the national reserve or regional reserves in 2015, for each relevant year on the basis of their initial unit value as calculated in accordance with Article 26.
3. From claim year 2019 at the latest, all payment entitlements in a Member State or, where Article 23 is applied, in a region shall have a uniform unit value.
4. By way of derogation from paragraph 3, a Member State may decide that payment entitlements with an initial unit value as calculated in accordance with Article 26 that is lower than 90 % of the national or regional unit value in 2019 shall, for claim year 2019 at the latest, have their unit value increased by at least one third of the difference between their initial unit value and 90 % of the national or regional unit value in 2019.
Member States may decide to set the percentage referred to in the first subparagraph at a level higher than 90 % but not above 100 %.
In addition, Member States shall provide that, at the latest for claim year 2019, no payment entitlement shall have a unit value lower than 60 % of the national or regional unit value in 2019, unless this would, in Member States applying the threshold referred to in paragraph 7, result in a maximum decrease exceeding that threshold. In such cases, the minimum unit value shall be set at a level necessary to respect that threshold.
5. The national or regional unit value in 2019 referred to in the paragraph 4 shall be calculated by dividing a fixed percentage of the national ceiling set out in Annex II, or of the regional ceiling, for calendar year 2019 by the number of payment entitlements in 2015 in the Member State or region concerned, excluding those allocated from the national reserve or regional reserves in 2015. That fixed percentage shall be calculated by dividing the national or regional ceiling for the basic payment scheme to be set in accordance with, respectively, Article 22(1) or Article 23(2) for the year 2015, after applying the linear reduction provided for in paragraph 1 or, where applicable, paragraph 2 of Article 30, by the national ceiling set out in Annex II, or the regional ceiling, for 2015.
6. The regional ceilings referred to in the paragraph 5 shall be calculated by applying a fixed percentage to the national ceiling set out in Annex II for the year 2019. That fixed percentage shall be calculated by dividing the respective regional ceilings established in accordance with Article 23(2) for the year 2015 by the national ceiling to be set in accordance with Article 22(1) for the year 2015, after applying the linear reduction provided for in Article 30(1) where the second subparagraph of Article 23(2) applies.
7. In order to finance the increases in the value of payment entitlements referred to in paragraph 4, where payment entitlements have an initial unit value higher than the national or regional unit value in 2019, the difference between their initial unit value and the national or regional unit value in 2019 shall be decreased on the basis of objective and non-discriminative criteria to be determined by Member States. Such criteria may include the fixing of a maximum decrease of the initial unit value of 30 %.
8. When applying paragraph 2 of this Article, the transition from the initial unit value of payment entitlements as calculated in accordance with Article 26 to their final unit value in 2019 as established in accordance with paragraph 3 or paragraphs 4 to 7 of this Article shall be made in equal steps starting from 2015.
In order to ensure compliance with the fixed percentage referred to in paragraph 1 of this Article for each year, the value of the payment entitlements with an initial unit value that is higher than the national or regional unit value in 2019 shall be adjusted.
9. By way of derogation from paragraph 8 of this Article, where Member States which, in accordance with Article 21(3), decide to keep their existing entitlements apply paragraph 2 of this Article, the transition from the initial unit value of payment entitlements as established in accordance with Article 26(5) to their final unit value in 2019 as established in accordance with paragraph 3 or paragraphs 4 to 7 of this Article shall, where applicable, be made by applying the steps decided nationally in accordance with Article 63(3) of Regulation (EC) No 1782/2003.
In order to ensure compliance with the fixed percentage referred to in paragraph 1 of this Article for each year, the value of all payment entitlements shall be linearly adjusted.
10. In 2015, Member States shall inform farmers of the value of their payment entitlements as calculated in accordance with this Article and Articles 26 and 27 for each year of the period covered by this Regulation.
Article 26
Calculation of the initial unit value
1. The initial unit value of payment entitlements referred to in Article 25(2) in Member States which apply the single payment scheme in calendar year 2014 and which have not decided to keep their existing payment entitlements in accordance with Article 21(3) shall be set in accordance with either of the methods set out in paragraphs 2 or 3.
2. A fixed percentage of the payments the farmer received for 2014 under the single payment scheme, in accordance with Regulation (EC) No 73/2009, before reductions and exclusions provided for in Chapter 4 of Title II of that Regulation, shall be divided by the number of payment entitlements he is allocated in 2015, excluding those allocated from the national reserve or regional reserves in 2015.
That fixed percentage shall be calculated by dividing the national or regional ceiling for the basic payment scheme to be set in accordance with, respectively, Article 22(1) or Article 23(2) of this Regulation for the year 2015, after applying the linear reduction provided for in paragraph 1 or, where applicable, paragraph 2 of Article 30 of this Regulation, by the amount of the payments for 2014 under the single payment scheme in the Member State or region concerned, before reductions and exclusions provided for in Chapter 4 of Title II of Regulation (EC) No 73/2009.
3. A fixed percentage of the value of the entitlements, including special entitlements, which the farmer held on the date of submission of his application for 2014 under the single payment scheme, in accordance with Regulation (EC) No 73/2009, shall be divided by the number of payment entitlements he is allocated in 2015, excluding those allocated from the national reserve or regional reserves in 2015.
That fixed percentage shall be calculated by dividing the national or regional ceiling for the basic payment scheme to be set in accordance with, respectively, Article 22(1) or Article 23(2) of this Regulation for the year 2015, after applying the linear reduction provided for in paragraph 1 or, where applicable, paragraph 2 of Article 30 of this Regulation, by the total value of all entitlements, including special entitlements, in the Member State or region concerned for 2014, under the single payment scheme.
For the purpose of this paragraph, a farmer shall be considered to hold payment entitlements on the date of submission of his application for 2014 where payment entitlements were allocated or definitively transferred to him by that date.
4. Member States which apply the single area payment scheme in calendar year 2014 shall calculate the initial unit value of payment entitlements referred to in Article 25(2) of this Regulation by dividing a fixed percentage of the total value of aid the farmer received for 2014 under the single area payment scheme in accordance with Regulation (EC) No 73/2009 and under Articles 132 and 133a of that Regulation, before reductions and exclusions provided for in Chapter 4 of Title II of that Regulation, by the number of payment entitlements he is allocated in 2015, excluding those allocated from the national reserve or regional reserves in 2015.
That fixed percentage shall be calculated by dividing the national or regional ceiling for the basic payment scheme to be set in accordance with, respectively, Article 22(1) or Article 23(2) of this Regulation for the year 2015, after applying the linear reduction provided for in paragraph 1 or, where applicable, paragraph 2 of Article 30 of this Regulation, by the total value of aid granted under the single area payment scheme in accordance with Regulation (EC) No 73/2009 and under Articles 132 and 133a of that Regulation for 2014 in the Member State or region concerned, before reductions and exclusions provided for in Chapter 4 of Title II of that Regulation.
5. Member States which apply the single payment scheme in calendar year 2014 and which, in accordance with Article 21(3) of this Regulation, decide to keep their existing payment entitlements shall calculate the initial unit value of payment entitlements referred to in Article 25(2) of this Regulation by multiplying the unit value of the entitlements by a fixed percentage. That fixed percentage shall be calculated by dividing the national or regional ceiling for the basic payment scheme to be set in accordance with, respectively, Article 22(1) or Article 23(2) of this Regulation for the year 2015, after applying the linear reduction provided for in paragraph 1 or, where applicable, paragraph 2 of Article 30 of this Regulation, by the amount of the payments for 2014 under the single payment scheme in the Member State or region concerned, before reductions and exclusions provided for in Chapter 4 of Title II of Regulation (EC) No 73/2009.
6. For the purposes of calculation methods provided for in this Article, provided that the relevant sectors do not receive any voluntary coupled support pursuant to Title IV of this Regulation, Member States may also take into account the support granted for calendar year 2014 under one or more of the schemes pursuant to Article 52, Article 53(1) and points (a) and (b) of Article 68(1) of Regulation (EC) No 73/2009 and, as regards Member States which applied the single area payment scheme in accordance with Regulation (EC) No 73/2009, pursuant to point (c) of Article 68(1) and Articles 126, 127 and 129 of that Regulation.
Member States which decide to apply the voluntary coupled support pursuant to Title IV of this Regulation may take into account the differences between the level of support granted in calendar year 2014 and the level of support to be granted in accordance with Title IV of this Regulation when applying a calculation method provided for in this Article, provided that:
(a)
the voluntary coupled support pursuant to Title IV of this Regulation is granted to a sector which was granted support in calendar year 2014 pursuant to Article 52, Article 53(1) and points (a) and (b) of Article 68(1) and, for Member States which applied the single area payment scheme, pursuant to point (c) of Article 68(1) and Articles 126, 127 and 129 of Regulation (EC) No 73/2009; and
(b)
the amount per unit of the voluntary coupled support is lower than the amount per unit of the support in 2014.
Article 27
Inclusion of the special national de-mining reserve
For Croatia, any reference in Articles 25 and 26 to the national reserve shall be read as including the special national de-mining reserve referred to in Article 20.
In addition, the amount arising from the special national de-mining reserve shall be deducted from the ceilings of the basic payment scheme referred to in the second subparagraph of Article 25(1), in paragraphs 5 and 6 of that Article and in Article 26.
Article 28
Windfall profit
For the purposes of Article 25(4) to (7) and Article 26, a Member State may, on the basis of objective criteria, provide that, in cases of sale or grant or expiry of all or part of a lease of agricultural areas after the date fixed pursuant to Article 35 or Article 124(2) of Regulation (EC) No 73/2009 and before the date fixed pursuant to Article 33(1) of this Regulation, the increase, or part of the increase, in the value of payment entitlements that would be allocated to the farmer concerned is to revert to the national reserve or regional reserves where the increase would lead to a windfall profit for the farmer concerned.
Those objective criteria shall be established in such a way as to ensure the equal treatment of farmers and to avoid distortions of the market and of competition and shall include, at least, the following:
(a)
a minimum duration for the lease; and
(b)
the proportion of the payment received which shall revert to the national reserve or regional reserves.
Article 29
Notifications concerning the value of payment entitlements and convergence
Member States shall notify the Commission of any decision referred to in Articles 25, 26 and 28 by 1 August 2014.
Section 2
National reserve and regional reserves
Article 30
Establishment and use of the national reserve or regional reserves
1. Each Member State shall establish a national reserve. In order to do so, Member States shall proceed, in the first year of implementation of the basic payment scheme, to a linear percentage reduction of the basic payment scheme ceiling at national level.
2. By way of derogation from paragraph 1, Member States exercising the option in Article 23(1) may establish regional reserves. In order to do so, Member States shall proceed, in the first year of implementation of the basic payment scheme, to a linear percentage reduction of the relevant basic payment scheme ceiling at regional level referred to in the first subparagraph of Article 23(2).
3. The reduction referred to in paragraphs 1 and 2 shall not be higher than 3 %, unless a higher percentage is required to cover any allocation needs pursuant to paragraph 6 or to points (a) and (b) of paragraph 7 for the year 2015 or, for Member States applying Article 36, for the first year of implementation of the basic payment scheme.
4. Member States shall allocate payment entitlements from their national or regional reserves in accordance with objective criteria and in such a way as to ensure the equal treatment of farmers and to avoid distortions of the market and of competition.
5. Payment entitlements referred to in paragraph 4 shall only be allocated to farmers entitled to be granted direct payments in accordance with Article 9.
6. Member States shall use their national or regional reserves to allocate payment entitlements, as a matter of priority, to young farmers and to farmers commencing their agricultural activity.
7. Member States may use their national or regional reserves to:
(a)
allocate payment entitlements to farmers in order to prevent land from being abandoned, including in areas subject to restructuring or development programmes relating to a form of public intervention;
(b)
allocate payment entitlements to farmers in order to compensate them for specific disadvantages;
(c)
allocate payment entitlements to farmers who were prevented from being allocated payment entitlements under this Chapter as a result of force majeure or exceptional circumstances;
(d)
allocate, in cases where they apply Article 21(3) of this Regulation, payment entitlements to farmers whose number of eligible hectares that they declared in 2015 in accordance with point (a) of the first subparagraph of Article 72(1) of Regulation (EU) No 1306/2013 and that are at their disposal on a date fixed by the Member State, which shall be no later than the date fixed in that Member State for amending such an aid application, is higher than the number of owned or leased-in payment entitlements established in accordance with Regulation (EC) No 1782/2003 and with Regulation (EC) No 73/2009 that they hold on the final date for submission of applications to be set in accordance with point (b) of the first subparagraph of Article 78 of Regulation (EU) No 1306/2013;
(e)
linearly increase, on a permanent basis, the value of all payment entitlements under the basic payment scheme at national or regional level if the relevant national or regional reserve exceeds 0,5 % of the annual national or regional ceiling for the basic payment scheme, provided that sufficient amounts remain available for allocations under paragraph 6, under points (a) and (b) of this paragraph and under paragraph 9 of this Article;
(f)
cover the yearly needs for payments to be granted in accordance with Article 51(2) and Article 65(1), (2) and (3) of this Regulation.
For the purpose of this paragraph, Member States shall decide on the priorities between the different uses referred to herein.
8. When applying paragraph 6 and points (a), (b) and (d) of paragraph 7, Member States shall fix the value of payment entitlements allocated to farmers at the national or regional average value of payment entitlements in the year of allocation.
The national or regional average value shall be calculated by dividing the national or regional ceiling for the basic payment scheme set in accordance with, respectively, Article 22(1) or Article 23(2) for the year of allocation, excluding the amount of the national reserve or regional reserves and, in the case of Croatia, the special de-mining reserve, by the number of allocated payment entitlements.
Member States shall fix the steps for annual progressive modifications of the value of payment entitlements allocated from the national reserve or regional reserves, taking account of the modifications of the national or regional ceiling for the basic payment scheme set in accordance with, respectively, Article 22(1) and Article 23(2) that result from the variations in the level of the national ceilings set out in Annex II.
9. Where a farmer is entitled to receive payment entitlements or to increase the value of the existing ones by virtue of a definitive court ruling or by virtue of a definitive administrative act of the competent authority of a Member State, the farmer shall receive the number and value of payment entitlements established in that ruling or act at a date to be fixed by the Member State. However, that date shall not be later than the latest date for lodging an application under the basic payment scheme following the date of the court ruling or the administrative act, taking into account the application of Articles 32 and 33.
10. When applying paragraph 6, points (a) and (b) of paragraph 7 and paragraph 9, Member States may either allocate new entitlements or increase the unit value of all of the existing entitlements of a farmer up to the national or regional average value.
11. For the purposes of this Article, the following definitions shall apply:
(a)
'young farmers' means farmers fulfilling the conditions laid down in Article 50(2) and, where relevant, the conditions referred to in Article 50(3) and (11);
(b)
'farmers commencing their agricultural activity' means natural or legal persons who, in the five years preceding the start of the agricultural activity, did not have any agricultural activity in their own name and at their own risk or did not have the control of a legal person exercising an agricultural activity. In the case of a legal person, the natural person or persons in control of the legal person must not have had any agricultural activity in their own name and at their own risk or must not have had the control of a legal person exercising an agricultural activity in the five years preceding the start of the agricultural activity by the legal person; Member States may establish their own additional objective and non-discriminative eligibility criteria for this category of farmers as regards appropriate skills, experience or education.
Article 31
Replenishment of the national reserve or regional reserves
1. The national reserve or regional reserves shall be replenished by amounts resulting from:
(a)
payment entitlements not giving right to payments during two consecutive years due to the application of:
(i)
Article 9,
(ii)
Article 10(1), or
(iii)
Article 11(4) of this Regulation;
(b)
a number of payment entitlements equivalent to the total number of payment entitlements which have not been activated by farmers in accordance with Article 32 of this Regulation for a period of two consecutive years, except where their activation has been prevented by force majeure or exceptional circumstances; when establishing the owned or leased-in payment entitlements held by a farmer that shall revert to the national reserve or regional reserves, priority shall be given to those entitlements which have the lowest value;
(c)
payment entitlements voluntarily returned by farmers;
(d)
the application of Article 28 of this Regulation;
(e)
unduly allocated payment entitlements in accordance with Article 63 of Regulation (EU) No 1306/2013;
(f)
a linear reduction of the value of payment entitlements under the basic payment scheme at national or regional level where the national reserve or regional reserves are not sufficient to cover the cases referred to in Article 30(9) of this Regulation;
(g)
where Member States consider it necessary, a linear reduction of the value of payment entitlements under the basic payment scheme at national or regional level to cover cases referred to in Article 30(6) of this Regulation;
(h)
the application of Article 34(4) of this Regulation.
2. The Commission shall adopt implementing acts laying down necessary measures regarding the reversion of non-activated payment entitlements to the national reserve or regional reserves. Those implementing acts shall be adopted in accordance with the examination procedure referred to in Article 71(2).
Section 3
Implementation of the basic payment scheme
Article 32
Activation of payment entitlements
1. Support under the basic payment scheme shall be granted to farmers, by means of declaration in accordance with Article 33(1), upon activation of a payment entitlement per eligible hectare in the Member State where it has been allocated. Activated payment entitlements shall give a right to the annual payment of the amounts fixed therein, without prejudice to the application of financial discipline, of reduction of payments in accordance with Article 11 and of linear reductions in accordance with Article 7, Article 51(2) and point (c) of Article 65(2) of this Regulation, and to the application of Article 63 of Regulation (EU) No 1306/2013.
2. For the purposes of this Title, 'eligible hectare' means:
(a)
any agricultural area of the holding, including areas that were not in good agricultural condition on 30 June 2003 in Member States acceding to the Union on 1 May 2004 that opted upon accession to apply the single area payment scheme, that is used for an agricultural activity or, where the area is also used for non-agricultural activities, is predominantly used for agricultural activities; or
(b)
any area which gave a right to payments in 2008 under the single payment scheme or the single area payment scheme laid down, respectively, in Titles III and IVA of Regulation (EC) No 1782/2003, and which:
(i)
no longer complies with the definition of 'eligible hectare' under point (a) as a result of the implementation of Directive 92/43/EEC, Directive 2000/60/EC and Directive 2009/147/EC;
(ii)
for the duration of the relevant commitment by the individual farmer, is afforested pursuant to Article 31 of Regulation (EC) No 1257/1999 or to Article 43 of Regulation (EC) No 1698/2005 or to Article 22 of Regulation (EU) No 1305/2013 or under a national scheme the conditions of which comply with Article 43(1), (2) and (3) of Regulation (EC) No 1698/2005 or Article 22 of Regulation (EU) No 1305/2013; or
(iii)
for the duration of the relevant commitment of the individual farmer, is set aside pursuant to Articles 22, 23 and 24 of Regulation (EC) No 1257/1999, to Article 39 of Regulation (EC) No 1698/2005 or to Article 28 of Regulation (EU) No 1305/2013.
3. For the purposes of point (a) of paragraph 2:
(a)
where an agricultural area of a holding is also used for non-agricultural activities, that area shall be considered to be used predominantly for agricultural activities provided that those agricultural activities can be exercised without being significantly hampered by the intensity, nature, duration and timing of the non-agricultural activities;
(b)
Member States may draw up a list of areas which are predominantly used for non-agricultural activities.
Member States shall establish criteria for the implementation of this paragraph on their territory.
4. Areas shall be considered to be eligible hectares only if they comply with the definition of eligible hectare throughout the calendar year, except in the case of force majeure or exceptional circumstances.
5. For the purposes of determining 'eligible hectare', Member States having taken the decision referred to in the second subparagraph of Article 4(2) may apply a reduction coefficient to convert the hectares concerned into 'eligible hectares'.
6. Areas used for the production of hemp shall only be eligible hectares if the varieties used have a tetrahydrocannabinol content not exceeding 0,2 %.
Article 33
Declaration of eligible hectares
1. For the purposes of the activation of payment entitlements provided for in Article 32(1), the farmer shall declare the parcels corresponding to the eligible hectares accompanying any payment entitlement. Except in the case of force majeure or exceptional circumstances, the parcels declared shall be at the farmer's disposal on a date fixed by the Member State, which shall be no later than the date fixed in that Member State for amending the aid application as referred to in Article 72(1) of Regulation (EU) No 1306/2013.
2. Member States may, in duly justified circumstances, authorise the farmer to modify his declaration provided that he maintains at least the number of hectares corresponding to his payment entitlements and respects the conditions for granting the payment under the basic payment scheme for the area concerned.
Article 34
Transfer of payment entitlements
1. Payment entitlements may be transferred only to a farmer entitled to be granted direct payments in accordance with Article 9 established in the same Member State, except in the case of transfer by actual or anticipated inheritance.
Payment entitlements, including in the case of actual or anticipated inheritance, may be activated only in the Member State where they were allocated.
2. Where Member States exercise the option in Article 23(1), payment entitlements may be transferred or activated only within the same region, except in the case of actual or anticipated inheritance.
Payment entitlements, including in the case of actual or anticipated inheritance, may be activated only in the region where they were allocated.
3. Member States not exercising the option in Article 23(1) may decide that payment entitlements may be transferred or activated only within the same region, except in the case of actual or anticipated inheritance.
Such regions shall be defined at the appropriate territorial level in accordance with objective criteria and in a way that ensures the equal treatment of farmers and avoids distortions of the market and of competition.
4. Where payment entitlements are transferred without land, Member States may, acting in compliance with the general principles of Union law, decide that a part of the payment entitlements transferred are to revert to the national reserve or regional reserves or that their unit value is to be reduced in favour of the national reserve or regional reserves. Such reduction may be applied to one or more types of transfer.
5. The Commission shall adopt implementing acts laying down detailed rules governing the notification by farmers of transfer of payment entitlements to the national authorities and the deadlines within which such notification is to take place. Those implementing acts shall be adopted in accordance with the examination procedure referred to in Article 71(2).
Article 35
Delegated powers
1. In order to ensure legal certainty and to clarify the specific situations that may arise in the application of the basic payment scheme, the Commission shall be empowered to adopt delegated acts in accordance with Article 70 concerning:
(a)
rules on eligibility and access in respect of the basic payment scheme of farmers in the case of inheritance and anticipated inheritance, inheritance under a lease, change of legal status or denomination, transfer of payment entitlements, merger or scission of the holding, and the application of the contract clause referred to in Article 24(8);
(b)
rules on the calculation of the value and number or on the increase or reduction in the value of payment entitlements in relation to the allocation of payment entitlements under any provision of this Title, including rules:
(i)
on the possibility of a provisional value and number or of a provisional increase of payment entitlements allocated on the basis of the application from the farmer,
(ii)
on the conditions for establishing the provisional and definitive value and number of the payment entitlements,
(iii)
on the cases where a sale or lease contract may affect the allocation of payment entitlements;
(c)
rules on the establishment and calculation of the value and number of payment entitlements received from the national reserve or regional reserves;
(d)
rules on the modification of the unit value of payment entitlements in the case of fractions of payment entitlements and in the case of transfer of payment entitlements referred to in Article 34(4);
(e)
criteria for applying options under points (a), (b) and (c) of the third subparagraph of Article 24(1);
(f)
criteria for applying limitations on the number of payment entitlements to be allocated in accordance with Article 24(4) to (7);
(g)
criteria for the allocation of payment entitlements pursuant to Article 30(6) and (7);
(h)
criteria for setting the reduction coefficient referred to in Article 32(5).
2. In order to ensure the proper management of payment entitlements, the Commission shall be empowered to adopt delegated acts in accordance with Article 70 laying down rules on the content of the declaration and the requirements for the activation of payment entitlements.
3. In order to preserve public health, the Commission shall be empowered to adopt delegated acts in accordance with Article 70 laying down rules making the granting of payments conditional upon the use of certified seeds of certain hemp varieties and the procedure for the determination of hemp varieties and the verification of their tetrahydrocannabinol content referred to in Article 32(6).
Section 4
Single area payment scheme
Article 36
Single area payment scheme
1. Member States applying in 2014 the single area payment scheme laid down in Chapter 2 of Title V of Regulation (EC) No 73/2009 may, under the conditions set out in this Regulation, decide to continue to apply that scheme until 31 December 2020 at the latest. They shall notify the Commission of their decision and of the end date of the application of that scheme by 1 August 2014.
During the period of application of the single area payment scheme, Sections 1, 2 and 3 of this Chapter shall not apply to those Member States, with the exception of the second subparagraph of Article 23(1), Article 23(6) as well as Article 32(2) to (6).
2. The single area payment shall be granted on an annual basis for each eligible hectare declared by the farmer in accordance with point (a) of the first subparagraph of Article 72(1) of Regulation (EU) No 1306/2013. It shall be calculated each year by dividing the annual financial envelope established in accordance with paragraph 4 of this Article by the total number of eligible hectares declared in the Member State concerned in accordance with point (a) of the first subparagraph of Article 72(1) of Regulation (EU) No 1306/2013.
3. By way of derogation from paragraph 2 of this Article, Member States that decide to apply Article 38 of this Regulation from 1 January 2018 at the latest may use, for the period during which they apply this Article, up to 20 % of the annual financial envelope referred to in paragraph 2 of this Article to differentiate the single area payment per hectare.
When doing so, they shall take into account the support granted for calendar year 2014 under one or more of the schemes pursuant to points (a), (b) and (c) of Article 68(1) and Articles 126, 127 and 129 of Regulation (EC) No 73/2009.
Cyprus may differentiate the aid taking into account the sector-specific financial envelopes set out in Annex XVIIa of Regulation (EC) No 73/2009, reduced by any aid granted to the same sector pursuant to Article 37 of this Regulation.
4. The Commission shall adopt implementing acts setting, for each Member State, the annual national ceiling for the single area payment scheme by deducting from the annual national ceiling set out in Annex II the ceilings fixed in accordance with Articles 42, 47, 49, 51 and 53. Those implementing acts shall be adopted in accordance with the examination procedure referred to in Article 71(2).
5. Except in the case of force majeure or exceptional circumstances, the hectares referred to in paragraph 2 shall be at the farmer's disposal on a date fixed by the Member State, which shall be no later than the date fixed in that Member State for amendment of the aid application referred to in Article 72(1) of Regulation (EU) No 1306/2013.
6. The Commission shall be empowered to adopt delegated acts in accordance with Article 70 concerning rules on eligibility and the access of farmers to the single area payment scheme.
Article 37
Transitional national aid
1. Member States applying the single area payment scheme in accordance with Article 36 may decide to grant transitional national aid in the period 2015-2020.
2. Transitional national aid may be granted to farmers in sectors in respect of which this aid or, in the case of Bulgaria and Romania, complementary national direct payments were granted in 2013.
3. The conditions for granting transitional national aid shall be identical to those authorised for the granting of payments pursuant to Article 132(7) or Article 133a of Regulation (EC) No 73/2009 in respect of 2013, with the exception of the reduction of the payments resulting from the application of Article 132(2) in conjunction with Articles 7 and 10 of that Regulation.
4. The total amount of transitional national aid that may be granted to farmers in any of the sectors referred to in paragraph 2 shall be limited to the following percentage of the sector-specific financial envelopes authorised by the Commission in accordance with Article 132(7) or Article 133a(5) of Regulation (EC) No 73/2009 in 2013:
-
75 % in 2015,
-
70 % in 2016,
-
65 % in 2017,
-
60 % in 2018,
-
55 % in 2019,
-
50 % in 2020.
For Cyprus, the percentage shall be calculated on the basis of the sector-specific financial envelopes set out in Annex XVIIa to Regulation (EC) No 73/2009.
5. Paragraphs 2 and 3 shall not apply to Cyprus.
6. Member States shall notify any decision referred to in paragraph 1 to the Commission by 31 March of each year. The notification shall include the following information:
(a)
the sector-specific financial envelope;
(b)
the maximum rate of transitional national aid, where appropriate.
7. Member States may decide, on the basis of objective criteria and within the limits set out in paragraph 4, on the amounts of transitional national aid to be granted.
Section 5
Implementation of the basic payment scheme in the member states having applied the single area payment scheme
Article 38
Introduction of the basic payment scheme in the Member States having applied the single area payment scheme
Save as otherwise provided for in this Section, this Title shall apply to the Member States having applied the single area payment scheme provided for in Section 4 of this Chapter.
Articles 24 to 29 shall not apply to those Member States.
Article 39
First allocation of payment entitlements
1. Payment entitlements shall be allocated to farmers who are entitled to be granted direct payments in accordance with Article 9 of this Regulation provided that:
(a)
they apply for allocation of payment entitlements under the basic payment scheme by a final date for submission of applications to be set in accordance with point (b) of the first subparagraph of Article 78 of Regulation (EU) No 1306/2013 in the first year of implementation of the basic payment scheme, except in case of force majeure or exceptional circumstances; and
(b)
they were entitled to receive payments, before any reduction or exclusion provided for in Chapter 4 of Title II of Regulation (EC) No 73/2009, in respect of an aid application for direct payments, for transitional national aid or for complementary national direct payments in accordance with Regulation (EC) No 73/2009 for 2013.
Member States may allocate payment entitlements to farmers who are entitled to be granted direct payments in accordance with Article 9 of this Regulation, who fulfil the condition provided for in point (a) of the first subparagraph, who did not receive payments for 2013 in respect of an aid application referred to in point (b) of the first subparagraph of this paragraph and who, on the date fixed by the Member State concerned in accordance with Article 11(2) of Regulation (EC) No 1122/2009 for the claim year 2013, had only agricultural land that was not in good agricultural condition on the 30 June 2003, as provided for in Article 124(1) of Regulation (EC) No 73/2009.
2. Except in the case of force majeure or exceptional circumstances, the number of payment entitlements allocated per farmer in the first year of implementation of the basic payment scheme shall be equal to the number of eligible hectares which the farmer declares in his aid application in accordance with point (a) of the first subparagraph of Article 72(1) of Regulation (EU) No 1306/2013 for the first year of implementation of the basic payment scheme and which are at his disposal on a date fixed by the Member State. That date shall be no later than the date fixed in that Member State for amending such aid application.
3. The Commission shall be empowered to adopt delegated acts in accordance with Article 70 laying down further rules on the introduction of the basic payment scheme in Member States having applied the single area payment scheme.
4. The Commission shall adopt implementing acts laying down rules on applications for the allocation of payment entitlements submitted in the year of allocation of payment entitlements where those payment entitlements may not yet be definitively established and where that allocation is affected by specific circumstances.
Those implementing acts shall be adopted in accordance with the examination procedure referred to in Article 71(2).
Article 40
Value of payment entitlements
1. In the first year of implementation of the basic payment scheme, Member States shall calculate the unit value of payment entitlements by dividing a fixed percentage of the national ceiling set out in Annex II for each relevant year by the number of payment entitlements in the first year of implementation of the basic payment scheme, excluding those allocated from the national reserve or regional reserves.
The fixed percentage referred to in the first subparagraph shall be calculated by dividing the national or regional ceiling for the basic payment scheme to be set in accordance with, respectively, Article 22(1) or Article 23(2) of this Regulation for the first year of implementation of the basic payment scheme, after applying the linear reduction provided for in paragraph 1 or, where applicable, paragraph 2 of Article 30 by the national ceiling set out in Annex II for the first year of implementation of the basic payment scheme. The payment entitlements shall be expressed in a number that corresponds to a number of hectares.
2. By way of derogation from the calculation method referred to in paragraph 1, Member States may decide to differentiate the value of payment entitlements in the first year of implementation of the basic payment scheme, excluding those allocated from the national reserve or regional reserves for each relevant year, on the basis of their initial unit value.
3. The initial unit value of payment entitlements referred to in paragraph 2 shall be set by dividing a fixed percentage of the total value of aid, excluding aid pursuant to Articles 41, 43, 48 and 50 and Title IV of this Regulation, received by a farmer in accordance with this Regulation for the calendar year preceding the implementation of the basic payment scheme, before the application of Article 63 of Regulation (EU) No 1306/2013, by the number of payment entitlements allocated to that farmer in the first year of implementation of the basic payment scheme, excluding those allocated from the national reserve or regional reserves.
That fixed percentage shall be calculated by dividing the national or regional ceiling for the basic payment scheme to be set in accordance with, respectively, Article 22(1) or Article 23(2) of this Regulation for the first year of implementation of the basic payment scheme, after applying the linear reduction provided for in paragraph 1 or, where applicable, paragraph 2 of Article 30, by the total value of aid, excluding aid pursuant to Articles 41, 43, 48 and 50 and Title IV of this Regulation, granted for the calendar year preceding the implementation of the basic payment scheme within the Member State or region concerned, before the application of Article 63 of Regulation (EU) No 1306/2013.
4. When applying paragraph 2, Member States, acting in compliance with the general principles of Union law, shall move towards approximating the value of the payment entitlements at national or regional level. To this end, Member States shall fix the steps to be taken and the method of calculation to be used and shall notify them to the Commission by 1 August of the year preceding the implementation of the basic payment scheme. Those steps shall include annual progressive modifications of the initial value of payment entitlements referred to in paragraph 3 in accordance with objective and non-discriminatory criteria, starting from the first year of implementation of the basic payment scheme.
In the first year of implementation of the basic payment scheme, Member States shall inform the farmers of the value of their entitlements, calculated in accordance with this Article, for each year of the period covered by this Regulation.
5. For the purposes of paragraph 3, a Member State may, on the basis of objective criteria, provide that, in cases of sale or grant or expiry of all or part of a lease of agricultural areas after the date fixed pursuant to Article 36(5) and before the date fixed pursuant to Article 33(1), the increase, or a part thereof, in the value of payment entitlements that would be allocated to the farmer concerned is to revert to the national reserve or regional reserves where the increase would lead to a windfall profit for the farmer concerned.
Those objective criteria shall be established in such a way as to ensure the equal treatment of farmers and to avoid distortions of the market and of competition and shall include, at least, the following:
(a)
a minimum duration for the lease;
(b)
the proportion of the payment received which is to revert to the national reserve or regional reserves.
CHAPTER 2
Redistributive payment
Article 41
General rules
1. Member States may decide by 1 August of any given year to grant, from the following year, an annual payment to farmers who are entitled to a payment under the basic payment scheme referred to in Sections 1, 2, 3 and 5 of Chapter 1 or under the single area payment scheme referred to in Section 4 of Chapter 1 ("the redistributive payment").
Member States shall notify the Commission of any such decision by the date referred to in the first subparagraph.
2. Member States which have decided to apply the basic payment scheme at regional level in accordance with Article 23 may apply the redistributive payment at regional level.
3. Without prejudice to the application of financial discipline, of reduction of payments in accordance with Article 11, of linear reductions as referred in Article 7 of this Regulation, and to the application of Article 63 of Regulation (EU) No 1306/2013, the redistributive payment shall be granted annually upon activation of payment entitlements by the farmer, or, in Member States applying Article 36 of this Regulation, upon declaration of eligible hectares by the farmer.
4. The redistributive payment shall be calculated each year by Member States by multiplying a figure to be set by the Member State, which shall not be higher than 65 % of the national or regional average payment per hectare, by the number of payment entitlements activated by the farmer in accordance with Article 33(1) or by the number of eligible hectares declared by the farmer in accordance with Article 36(2). The number of such payment entitlements or hectares shall not exceed a maximum to be set by Member States which shall not be higher than 30 hectares or the average size of agricultural holdings set out in Annex VIII if that average size exceeds 30 hectares in the Member State concerned.
5. Provided that the maximum limits set out in paragraph 4 are respected, Member States may, at national level, establish a graduation in the number of hectares set in accordance with that paragraph, which shall apply identically to all farmers.
6. The national average payment per hectare referred to in paragraph 4 of this Article shall be established by the Member States on the basis of the national ceiling set out in Annex II for calendar year 2019 and the number of eligible hectares declared in accordance with Article 33(1) or Article 36(2) in 2015.
The regional average payment per hectare referred to in paragraph 4 of this Article shall be established by the Member States by using a share of the national ceiling set out in Annex II for calendar year 2019 and the number of eligible hectares declared in the region concerned in accordance with Article 33(1) in 2015. For each region, this share shall be calculated by dividing the respective regional ceiling set in accordance with Article 23(2) by the national ceiling set in accordance with Article 22(1), after applying the linear reduction provided for in paragraph 1 of Article 30 where paragraph 2 of that Article is not applied.
7. Member States shall ensure that no advantage provided for under this Chapter is granted to farmers in respect of whom it is established that, after 18 October 2011, they divided their holding with the sole purpose of benefiting from the redistributive payment. This shall also apply to farmers whose holdings result from that division.
8. In the case of a legal person, or a group of natural or legal persons, Member States may apply the maximum number of payment entitlements or hectares referred to in paragraph 4 at the level of the members of those legal persons or groups where national law provides for the individual members to assume rights and obligations comparable to those of individual farmers who have the status of a head of holding, in particular as regards their economic, social and tax status, provided that they have contributed to strengthening the agricultural structures of the legal persons or groups concerned.
Article 42
Financial provisions
1. In order to finance the redistributive payment, Member States may decide, by the date referred to in Article 41(1), to use up to 30 % of the annual national ceiling set out in Annex II. They shall notify the Commission of any such decision by that date.
2. On the basis of the percentage of the national ceiling to be used by Member States pursuant to paragraph 1 of this Article, the Commission shall adopt implementing acts fixing the corresponding ceilings for the redistributive payment on a yearly basis. Those implementing acts shall be adopted in accordance with the examination procedure referred to in Article 71(2).
CHAPTER 3
Payment for agricultural practices beneficial for the climate and the environment
Article 43
General rules
1. Farmers entitled to a payment under the basic payment scheme or the single area payment scheme shall observe, on all their eligible hectares within the meaning of Article 32(2) to (5), the agricultural practices beneficial for the climate and the environment referred to in paragraph 2 of this Article or the equivalent practices referred to in paragraph 3 of this Article.
2. The agricultural practices beneficial for the climate and the environment shall be the following:
(a)
crop diversification;
(b)
maintaining existing permanent grassland; and
(c)
having ecological focus area on the agricultural area.
3. The equivalent practices shall be those which include similar practices that yield an equivalent or higher level of benefit for the climate and the environment compared to one or several of the practices referred to in paragraph 2. Those equivalent practices and the practice or practices referred to in paragraph 2 to which they are equivalent are listed in Annex IX and shall be covered by any of the following:
(a)
commitments undertaken in accordance with either Article 39(2) of Regulation (EC) No 1698/2005 or Article 28(2) of Regulation (EU) No 1305/2013;
(b)
national or regional environmental certification schemes, including those for the certification of compliance with national environmental legislation, going beyond the relevant mandatory standards established pursuant to Chapter I of Title VI of Regulation (EU) No 1306/2013, which aim to meet objectives relating to soil and water quality, biodiversity, landscape preservation, and climate change mitigation and adaptation. Those certification schemes may include the practices listed in Annex IX to this Regulation, the practices referred to in paragraph 2 of this Article, or a combination of those practices.
4. The equivalent practices referred to in paragraph 3 shall not be the subject of double funding.
5. Member States may decide, including, where appropriate, at regional level, to restrict the choice of the farmers to use the options referred to in points (a) and (b) of paragraph 3.
6. Member States may decide, including, where appropriate, at regional level, that farmers shall carry out all of their relevant obligations under paragraph 1 in accordance with national or regional environmental certification schemes referred to in point (b) of paragraph 3.
7. Subject to the decisions of Member States referred to in paragraphs 5 and 6, a farmer may observe one or more of the practices referred to in point (a) of paragraph 3 only if these fully replace the related practice or practices referred to in paragraph 2. A farmer may use certification schemes referred to in point (b) of paragraph 3 only if these cover the entire obligation referred to in paragraph 1.
8. Member States shall notify the Commission of their decisions referred to in paragraphs 5 and 6 and of the specific commitments or certification schemes which they intend to apply as equivalent practices within the meaning of paragraph 3.
The Commission shall assess whether the practices included in the specific commitments or certification schemes are covered by the list in Annex IX, and if it considers this not to be the case, notify Member States accordingly by means of implementing acts adopted without applying the procedure referred to in Article 71(2) or (3). Where the Commission notifies a Member State that those practices are not covered by the list in Annex IX, that Member State shall not recognise as equivalent practices within the meaning of paragraph 3 of this Article the specific commitments or certification schemes covered by the Commission notification.
9. Without prejudice to paragraphs 10 and 11 of this Article, to the application of financial discipline and of linear reductions in accordance with Article 7 of this Regulation and to the application of Article 63 of Regulation (EU) No 1306/2013, Member States shall grant the payment referred to in this Chapter to farmers who observe the practices referred to in paragraph 1 of this Article that are relevant for them, and to the extent that those farmers comply with Articles 44, 45 and 46 of this Regulation.
This payment shall take the form of an annual payment per eligible hectare declared in accordance with Article 33(1) or Article 36(2), the amount of which shall be calculated annually by dividing the amount resulting from the application of Article 47 by the total number of eligible hectares declared in accordance with Article 33(1) or Article 36(2) in the Member State or the region concerned.
By way of derogation from the second subparagraph, Member States deciding to apply Article 25(2) may decide to grant the payment referred to in this paragraph as a percentage of the total value of the payment entitlements that the farmer has activated in accordance with Article 33(1) for each relevant year.
For each year and each Member State or region, that percentage shall be calculated by dividing the amount resulting from the application of Article 47 by the total value of all payment entitlements activated in accordance with Article 33(1) in that Member State or region.
10. Farmers whose holdings are fully or partly situated in areas covered by Directives 92/43/EEC, 2000/60/EC, or 2009/147/EC shall be entitled to the payment referred to in this Chapter provided that they observe the practices referred to in this Chapter to the extent that those practices are compatible in the holding concerned with the objectives of those Directives.
11. Farmers complying with the requirements laid down in Article 29(1) of Regulation (EC) No 834/2007 as regards organic farming shall be entitled ipso facto to the payment referred to in this Chapter.
The first subparagraph shall apply only to the units of a holding that are used for organic production in accordance with Article 11 of Regulation (EC) No 834/2007.
12. The Commission shall be empowered to adopt delegated acts in accordance with Article 70:
(a)
adding equivalent practices to the list set out in Annex IX;
(b)
establishing appropriate requirements applicable to the national or regional certification schemes referred to in point (b) of paragraph 3 of this Article, including the level of assurance to be provided by those schemes;
(c)
establishing detailed rules for the calculation of the amount referred to in Article 28(6) of Regulation (EU) No 1305/2013 for the practices referred to in points 3 and 4 of Section I and point 7 of Section III of Annex IX to this Regulation, and any further equivalent practices added to that Annex pursuant to point (a) of this paragraph for which a specific calculation is needed in order to avoid double funding.
13. The Commission shall adopt implementing acts establishing rules on the procedure for the notifications, including on timetables for their submission, and the Commission assessment referred to in paragraph 8. Those implementing acts shall be adopted in accordance with the examination procedure referred to in Article 71(2).
Article 44
Crop diversification
1. Where the arable land of the farmer covers between 10 and 30 hectares and is not entirely cultivated with crops under water for a significant part of the year or for a significant part of the crop cycle, there shall be at least two different crops on that arable land. The main crop shall not cover more than 75 % of that arable land.
Where the arable land of the farmer covers more than 30 hectares and is not entirely cultivated with crops under water for a significant part of the year or for a significant part of the crop cycle, there shall be at least three different crops on that arable land. The main crop shall not cover more than 75 % of that arable land and the two main crops together shall not cover more than 95 % of that arable land.
2. Without prejudice to the number of crops required pursuant to paragraph 1, the maximum thresholds set out therein shall not apply to holdings where grasses or other herbaceous forage or land lying fallow cover more than 75 % of the arable land. In such cases, the main crop on the remaining arable area shall not cover more than 75 % of that remaining arable land, except where this remaining area is covered by grasses or other herbaceous forage or land lying fallow.
3. Paragraphs 1 and 2 shall not apply to holdings:
(a)
where more than 75 % of the arable land is used for the production of grasses or other herbaceous forage, is land lying fallow, or is subject to a combination of these uses, provided that the arable area not covered by these uses does not exceed 30 hectares;
(b)
where more than 75 % of the eligible agricultural area is permanent grassland, is used for the production of grasses or other herbaceous forage or for the cultivation of crops under water for a significant part of the year or for a significant part of the crop cycle, or is subject to a combination of these uses, provided that the arable area not covered by these uses does not exceed 30 hectares;
(c)
where more than 50 % of the areas of arable land declared were not declared by the farmer in his aid application of the previous year and, where based on a comparison of the geo-spatial aid applications, all arable land is being cultivated with a different crop compared to that of the previous calendar year;
(d)
that are situated in areas north of 62nd parallel or certain adjacent areas. Where the arable land of such holdings covers more than 10 hectares, there shall be at least two crops on the arable land, and none of these crops shall cover more than 75 % of the arable land, unless the main crop is grasses or other herbaceous forage, or land lying fallow.
4. For the purposes of this Article, a "crop" means any of the following:
(a)
a culture of any of the different genera defined in the botanical classification of crops;
(b)
a culture of any of the species in the case of Brassicaceae, Solanaceae, and Cucurbitaceae;
(c)
land lying fallow;
(d)
grasses or other herbaceous forage.
Winter crop and spring crop shall be considered to be distinct crops even if they belong to the same genus.
5. The Commission shall be empowered to adopt delegated acts in accordance with Article 70:
(a)
recognising other types of genera and species than those referred to in paragraph 4 of this Article; and
(b)
laying down the rules concerning the application of the precise calculation of shares of different crops.
Article 45
Permanent grassland
1. Member States shall designate permanent grasslands which are environmentally sensitive in areas covered by Directives 92/43/EEC or 2009/147/EC, including in peat and wetlands situated in these areas, and which need strict protection in order to meet the objectives of those Directives.
Member States may, in order to ensure the protection of environmentally valuable permanent grasslands, decide to designate further sensitive areas situated outside areas covered by Directives 92/43/EEC or 2009/147/EC, including permanent grasslands on carbon-rich soils.
Farmers shall not convert or plough permanent grassland situated in areas designated by Member States under the first subparagraph and, where applicable, the second subparagraph.
2. Member States shall ensure that the ratio of areas of permanent grassland to the total agricultural area declared by the farmers in accordance with point (a) of the first subparagraph of Article 72(1) of Regulation (EU) No 1306/2013 does not decrease by more than 5 % compared to a reference ratio to be established by Member States in 2015 by dividing areas of permanent grassland referred to in point (a) of the second subparagraph of this paragraph by the total agricultural area referred to in point (b) of that subparagraph.
For the purposes of establishing the reference ratio referred to in the first subparagraph:
(a)
"areas of permanent grassland" means the land under permanent pasture declared in 2012, or 2013 in the case of Croatia, in accordance with Regulation (EC) No 73/2009 by the farmers subject to the obligations under this Chapter, as well as the areas of permanent grassland declared in 2015 in accordance with point (a) of the first subparagraph of Article 72(1) of Regulation (EU) No 1306/2013 by the farmers subject to the obligations under this Chapter that have not been declared as land under permanent pasture in 2012 or, in the case of Croatia, 2013;
(b)
"total agricultural area" means the agricultural area declared in 2015 in accordance with point (a) of the first subparagraph of Article 72(1) of Regulation (EU) No 1306/2013 by farmers subject to the obligations under this Chapter.
The reference ratio of permanent grassland shall be recalculated in cases where farmers subject to the obligations under this Chapter have an obligation to reconvert an area into permanent grassland in 2015 or in 2016 in accordance with Article 93 of Regulation (EU) No 1306/2013. In such cases, these areas shall be added to the areas of permanent grassland referred to in point (a) of the second subparagraph of this paragraph.
The ratio of permanent grassland shall be established each year on the basis of the areas declared by the farmers subject to the obligations under this Chapter for that year in accordance with point (a) of the first subparagraph of Article 72(1) of Regulation (EU) No 1306/2013.
The obligation under this paragraph shall apply at national, regional or the appropriate sub-regional level. Member States may decide to apply an obligation to maintain permanent grassland at holding level in order to ensure that the ratio of permanent grassland does not decrease by more than 5 %. Member States shall notify the Commission of any such decision by 1 August 2014.
Member States shall notify the reference ratio and the ratio referred to in this paragraph to the Commission.
3. Where it is established that the ratio referred to in paragraph 2 has decreased by more than 5 % at regional or sub-regional level or, where applicable, at national level, the Member State concerned shall impose obligations at holding level to reconvert land into permanent grassland for those farmers who have land at their disposal which was converted from land under permanent pasture or from permanent grassland into land for other uses during a period in the past.
However, where the amount of areas of permanent grassland in absolute terms established in accordance with point (a) of the second subparagraph of paragraph 2 is maintained within certain limits, the obligation set out in the first subparagraph of paragraph 2 shall be considered to have been complied with.
4. Paragraph 3 shall not apply where the decrease below the threshold is the result of afforestation that is compatible with the environment and does not include plantations of short rotation coppice, Christmas trees or fast growing trees for energy production.
5. In order to ensure that the ratio of permanent grassland is maintained, the Commission shall be empowered to adopt delegated acts in accordance with Article 70 laying down detailed rules on maintenance of permanent grassland, including rules on reconversion in the case of non-respect of the obligation in paragraph 1 of this Article, rules applying to Member States for setting up obligations at holding level for maintaining permanent grassland as referred to in paragraphs 2 and 3 and any adjustment of the reference ratio referred to in paragraph 2 that may become necessary.
6. The Commission shall be empowered to adopt delegated acts in accordance with Article 70:
(a)
laying down the framework for the designation of further sensitive areas referred to in the second subparagraph of paragraph 1 of this Article;
(b)
establishing detailed methods for the determination of the ratio of permanent grassland and of the total agricultural area that has to be maintained pursuant to paragraph 2 of this Article;
(c)
defining the period in the past referred to in the first subparagraph of paragraph 3 of this Article.
7. The Commission shall adopt implementing acts fixing the limits referred to in the second subparagraph of paragraph 3 of this Article. Those implementing acts shall be adopted in accordance with the examination procedure referred to in Article 71(2).
Article 46
Ecological focus area
1. Where the arable land of a holding covers more than 15 hectares, the farmer shall ensure that, from 1 January 2015, an area corresponding to at least 5 % of the arable land of the holding that the farmer declared in accordance with point (a) of the first subparagraph of Article 72(1) of Regulation (EU) No 1306/2013 and, if they are considered to be ecological focus area by the Member State in accordance with paragraph 2 of this Article, including the areas mentioned in points (c), (d), (g) and (h) of that paragraph is ecological focus area.
The percentage referred to in the first subparagraph of this paragraph shall be increased from 5 % to 7 % subject to a legislative act of the European Parliament and of the Council in accordance with Article 43(2) TFEU.
By 31 March 2017, the Commission shall present an evaluation report on the implementation of the first subparagraph of this paragraph accompanied, where appropriate, by a proposal for a legislative act as referred to in the second subparagraph.
2. By 1 August 2014, Member States shall decide that one or more of the following are to be considered to be ecological focus area:
(a)
land lying fallow;
(b)
terraces;
(c)
landscape features, including such features adjacent to the arable land of the holding which, by way of derogation from Article 43(1) of this Regulation, may include landscape features that are not included in the eligible area in accordance with point (c) of Article 76(2) of Regulation (EU) No 1306/2013;
(d)
buffer strips, including buffer strips covered by permanent grassland, provided that these are distinct from adjacent eligible agricultural area;
(e)
hectares of agro-forestry that receive, or have received, support under Article 44 of Regulation (EC) No 1698/2005 and/or Article 23 of Regulation (EU) No 1305/2013;
(f)
strips of eligible hectares along forest edges;
(g)
areas with short rotation coppice with no use of mineral fertiliser and/or plant protection products;
(h)
afforested areas referred to in point (b)(ii) of Article 32(2) of this Regulation;
(i)
areas with catch crops, or green cover established by the planting and germination of seeds, subject to the application of weighting factors referred to in paragraph 3 of this Article;
(j)
areas with nitrogen-fixing crops.
With the exception of the areas of the holding referred to in points (g) and (h) of the first subparagraph of this paragraph, the ecological focus area shall be located on the arable land of the holding. In the case of areas mentioned in points (c) and (d) of the first subparagraph of this paragraph, the ecological focus area may also be adjacent to the arable land of the holding the farmer declared in accordance with point (a) of the first subparagraph of Article 72(1) of Regulation (EU) No 1306/2013.
3. In order to simplify administration and to take account of the characteristics of the types of ecological focus area listed in the first subparagraph of paragraph 2, as well as to facilitate their measurement, Member States may, when calculating the total hectares represented by the ecological focus area of the holding, make use of the conversion and/or weighting factors set out in Annex X. If a Member State decides to consider to be ecological focus area the area under point (i) of the first subparagraph of paragraph 2 or any other area that is subject to a weighting of less than 1, the use of the weighting factors set out in Annex X shall be mandatory.
4. Paragraph 1 shall not apply to holdings:
(a)
where more than 75 % of the arable land is used for the production of grasses or other herbaceous forage, is land lying fallow, is used for cultivation of leguminous crops, or is subject to a combination of those uses, provided that the arable area not covered by those uses does not exceed 30 hectares;
(b)
where more than 75 % of the eligible agricultural area is permanent grassland, is used for the production of grasses or other herbaceous forage or for the cultivation of crops under water either for a significant part of the year or for a significant part of the crop cycle, or is subject to a combination of those uses, provided that the arable area not covered by these uses does not exceed 30 hectares.
5. Member States may decide to implement up to half of the percentage points of the ecological focus area referred to in paragraph 1 at regional level in order to obtain adjacent ecological focus areas. Member States shall designate the areas and the obligations of participating farmers or groups of farmers. The aim of the designation of areas and obligations shall be to underpin the implementation of Union policies on the environment, climate and biodiversity.
6. Member States may decide to allow farmers whose holdings are in close proximity to fulfil the obligation referred to in paragraph 1 collectively ("collective implementation"), provided that the ecological focus areas concerned are contiguous. In order to underpin the implementation of Union policies on the environment, climate and biodiversity, Member States may designate the areas on which collective implementation is possible and may impose further obligations upon farmers or groups of farmers participating in such collective implementation.
Each farmer participating in collective implementation shall ensure that at least 50 % of the area subject to the obligation in paragraph 1 is located on the land of his holding and is in accordance with the second subparagraph of paragraph 2. The number of farmers participating in such collective implementation shall not exceed ten.
7. Member States with more than 50 % of their total land surface area covered by forest may decide that paragraph 1 of this Article shall not apply to holdings situated in areas designated by those Member States as areas facing natural constraints in accordance with point (a) or (b) of Article 32(1) of Regulation (EU) No 1305/2013, provided that more than 50 % of the land surface area of the unit referred to in the second subparagraph of this paragraph is covered by forest and the ratio of forest land to agricultural land is higher than 3:1.
The area covered by forest and the ratio of forest land to agricultural land shall be assessed on an area level equivalent to the LAU2 level or on the level of another clearly delineated unit which covers a single clear contiguous geographical area having similar agricultural conditions.
8. Member States shall notify the Commission of the decisions referred to in paragraph 2 by 1 August 2014, and of any decisions referred to in paragraphs 3, 5, 6 or 7 by 1 August of the year preceding their application.
9. The Commission shall be empowered to adopt delegated acts in accordance with Article 70:
(a)
laying down further criteria for the types of areas referred to in paragraph 2 of this Article to qualify as ecological focus area;
(b)
adding other types of areas than those referred to in paragraph 2 that can be taken into account for the purpose of respecting the percentage referred to in paragraph 1;
(c)
adapting Annex X in order to establish the conversion and weighting factors referred to in paragraph 3 and in order to take into account the criteria and/or types of areas to be defined by the Commission under points (a) and (b) of this paragraph;
(d)
setting rules for the implementation referred to in paragraphs 5 and 6, including the minimum requirements on such implementation;
(e)
establishing the framework within which Member States are to define the criteria to be met by holdings in order to be considered to be in close proximity for the purposes of paragraph 6;
(f)
establishing the methods for determination of the percentage of total land surface area covered by forest and the ratio of forest land to agricultural land referred to in paragraph 7.
Article 47
Financial provisions
1. In order to finance the payment referred to in this Chapter, Member States shall use 30 % of the annual national ceiling set out in Annex II.
2. Member States shall apply the payment referred to in this Chapter at national level.
Member States applying Article 23 may decide to apply the payment at regional level. In such cases, they shall use in each region a share of the ceiling set pursuant to paragraph 3 of this Article. For each region, this share shall be calculated by dividing the respective regional ceiling set in accordance with Article 23(2) by the national ceiling set in accordance with Article 22(1), after applying the linear reduction provided for in paragraph 1 of Article 30 where paragraph 2 of that Article is not applied.
3. The Commission shall adopt implementing acts fixing the corresponding ceilings for the payment referred to in this Chapter on a yearly basis. Those implementing acts shall be adopted in accordance with the examination procedure referred to in Article 71(2).
CHAPTER 4
Payment for areas with natural constraints
Article 48
General rules
1. Member States may grant a payment to farmers who are entitled to a payment under the basic payment scheme or the single area payment scheme referred to in Chapter 1 and whose holdings are fully or partly situated in areas with natural constraints designated by Member States in accordance with Article 32(1) of Regulation (EU) No 1305/2013 ("payment for areas with natural constraints").
2. Member States may decide to grant the payment for areas with natural constraints to all areas falling within the scope of paragraph 1, or to restrict the payment to some of those areas on the basis of objective and non-discriminatory criteria.
3. Without prejudice to paragraph 2 of this Article, to the application of financial discipline, of reduction of payments in accordance with Article 11 and of linear reduction in accordance with Article 7 of this Regulation, and to the application of Article 63 of Regulation (EU) No 1306/2013, the payment for areas with natural constraints shall be granted annually per eligible hectare situated in the areas for which a Member State has decided to grant a payment in accordance with paragraph 2 of this Article. It shall be paid upon activation of payment entitlements in respect of those hectares held by the farmer concerned or, in Member States applying Article 36 of this Regulation, upon declaration of those eligible hectares by the farmer concerned.
4. The payment for areas with natural constraints, per hectare, shall be calculated by dividing the amount resulting from the application of Article 49 by the number of eligible hectares declared in accordance with Article 33(1) or Article 36(2) which are situated in the areas for which a Member State has decided to grant a payment in accordance with paragraph 2 of this Article.
Member States may, on the basis of objective and non-discriminatory criteria, also set a maximum number of hectares per holding for which support under this Chapter can be granted.
5. Member States may apply the payment for areas with natural constraints at regional level under the conditions laid down in this paragraph provided that they identified the regions concerned in accordance with objective and non-discriminatory criteria and, in particular, their natural constraint characteristics, including the severity of the constraints, and their agronomic conditions.
Member States shall divide the national ceiling referred to in Article 49(1) between the regions in accordance with objective and non-discriminatory criteria.
The payment for areas with natural constraints at regional level shall be calculated by dividing the regional ceiling calculated in accordance with the second subparagraph of this paragraph by the number of eligible hectares declared in the respective region in accordance with Article 33(1) or Article 36(2) which are situated in the areas for which a Member State has decided to grant a payment in accordance with paragraph 2 of this Article.
Article 49
Financial provisions
1. In order to finance the payment for areas with natural constraints, Member States may decide, by 1 August 2014, to use up to 5 % of their annual national ceiling set out in Annex II. They shall notify the Commission of any such decision by that date.
Member States may, by 1 August 2016, review their decision and amend it with effect from 1 January 2017. They shall notify the Commission of any such decision by 1 August 2016.
2. On the basis of the percentage of the national ceiling to be used by Member States pursuant to paragraph 1, the Commission shall adopt implementing acts fixing the corresponding ceilings for the payment for areas with natural constraints on a yearly basis. Those implementing acts shall be adopted in accordance with the examination procedure referred to in Article 71(2).
CHAPTER 5
Payment for young farmers
Article 50
General rules
1. Member States shall grant an annual payment to young farmers who are entitled to a payment under the basic payment scheme or the single area payment scheme referred to in Chapter 1 ("payment for young farmers").
2. For the purposes of this Chapter, 'young farmers', means natural persons:
(a)
who are setting up for the first time an agricultural holding as head of the holding, or who have already set up such a holding during the five years preceding the first submission of an application under the basic payment scheme or the single area payment scheme referred to in Article 72(1) of Regulation (EU) No 1306/2013; and
(b)
who are no more than 40 years of age in the year of submission of the application referred to in point (a).
3. Member States may define further objective and non-discriminatory eligibility criteria for young farmers applying for the payment for young farmers as regards appropriate skills and/or training requirements.
4. Without prejudice to the application of financial discipline, of reduction of payments in accordance with Article 11 and of linear reductions in accordance with Article 7 of this Regulation, and to the application of Article 63 of Regulation (EU) No 1306/2013, the payment for young farmers shall be granted annually upon activation of payment entitlements by the farmer or, in Member States applying Article 36 of this Regulation, upon declaration of eligible hectares by the farmer.
5. The payment for young farmers shall be granted per farmer for a maximum period of five years. That period shall be reduced by the number of years elapsed between the setting up referred to in point (a) of paragraph 2 and the first submission of the application for the payment for young farmers.
6. Each year, Member States not applying Article 36 shall calculate the amount of the payment for young farmers by multiplying the number of entitlements the farmer has activated in accordance with Article 32(1) by a figure corresponding to:
(a)
25 % of the average value of the owned or leased-in payment entitlements held by the farmer; or
(b)
25 % of an amount calculated by dividing a fixed percentage of the national ceiling for the calendar year 2019 set out in Annex II by the number of all eligible hectares declared in 2015 in accordance with Article 33(1). That fixed percentage shall be equal to the share of the national ceiling remaining for the basic payment scheme in accordance with Article 22(1) for 2015.
7. Member States applying Article 36 shall each year calculate the amount of the payment for young farmers by multiplying a figure corresponding to 25 % of the single area payment calculated in accordance with Article 36 by the number of eligible hectares that the farmer has declared in accordance with Article 36(2).
8. By way of derogation from the paragraphs 6 and 7, Member States may calculate each year the amount of the payment for young farmers by multiplying a figure corresponding to 25 % of the national average payment per hectare by the number of entitlements that the farmer has activated in accordance with Article 32(1), or by the number of eligible hectares that the farmer has declared in accordance with Article 36(2).
The national average payment per hectare shall be calculated by dividing the national ceiling for the calendar year 2019 set out in Annex II by the number of eligible hectares declared in 2015 in accordance with Article 33(1) or Article 36(2).
9. Member States shall set a single maximum limit applicable to the number of payment entitlements activated by the farmer or to the number of eligible hectares declared by the farmer. That limit shall not be below 25 or above 90. Member States shall respect that limit when applying paragraphs 6, 7 and 8.
10. Instead of applying paragraphs 6 to 9, Member States may allocate an annual lump sum amount per farmer calculated by multiplying a fixed number of hectares by a figure corresponding to 25 % of the national average payment per hectare, as established in accordance with paragraph 8.
The fixed number of hectares referred to in the first subparagraph of this paragraph shall be calculated by dividing the total number of eligible hectares declared pursuant to Article 33(1) or Article 36(2) by the young farmers applying for the payment for young farmers in 2015 by the total number of young farmers applying for that payment in 2015.
A Member State may recalculate the fixed number of hectares in any year after 2015 in the case of significant changes in the number of young farmers applying for the payment or in the size of the holdings of young farmers, or both.
The annual lump sum amount that a farmer may be granted shall not exceed the total amount of his basic payment before application of Article 63 of Regulation (EU) No 1306/2013 in the given year.
11. In order to guarantee the protection of the rights of beneficiaries and to avoid discrimination among them, the Commission shall be empowered to adopt delegated acts in accordance with Article 70 concerning the conditions under which a legal person may be considered to be eligible to receive the payment for young farmers.
Article 51
Financial provisions
1. In order to finance the payment for young farmers, Member States shall use a percentage, which shall not be higher than 2 %, of the annual national ceiling set out in Annex II. The Member States shall notify the Commission, by 1 August 2014, of the estimated percentage necessary to finance that payment.
Member States may, by 1 August of each year, revise their estimated percentage with effect from the subsequent year. They shall notify the Commission of the revised percentage by 1 August of the year preceding its application.
2. Without prejudice to the maximum of 2 % laid down in paragraph 1 of this Article, where the total amount of the payment for young farmers applied for in a Member State in a particular year exceeds the ceiling set pursuant to paragraph 4 of this Article, and where that ceiling is lower than that maximum, that Member State shall finance the difference by applying point (f) of the first subparagraph of Article 30(7) in the relevant year, by applying a linear reduction to all payments to be granted to all farmers in accordance with Article 32 or Article 36(2), or by both means.
3. Where the total amount of the payment for young farmers applied for in a Member State in a particular year exceeds the ceiling set pursuant to paragraph 4 of this Article, and where that ceiling amount to 2 % of the annual national ceiling set out in Annex II, Member States shall apply a linear reduction to the amounts to be paid pursuant to Article 50 in order to comply with that ceiling.
4. On the basis of the percentage notified by Member States pursuant to paragraph 1 of this Article, the Commission shall adopt implementing acts fixing the corresponding ceilings for the payment for young farmers on a yearly basis.
Those implementing acts shall be adopted in accordance with the examination procedure referred to in Article 71(2).
TITLE IV
COUPLED SUPPORT
CHAPTER 1
Voluntary coupled support
Article 52
General rules
1. Member States may grant coupled support to farmers under the conditions laid down in this Chapter (in this Chapter referred to as "coupled support").
2. Coupled support may be granted to the following sectors and productions: cereals, oilseeds, protein crops, grain legumes, flax, hemp, rice, nuts, starch potato, milk and milk products, seeds, sheepmeat and goatmeat, beef and veal, olive oil, silkworms, dried fodder, hops, sugar beet, cane and chicory, fruit and vegetables and short rotation coppice.
3. Coupled support may only be granted to those sectors or to those regions of a Member State where specific types of farming or specific agricultural sectors that are particularly important for economic, social or environmental reasons undergo certain difficulties.
4. By way of derogation from paragraph 3, coupled support may also be granted to farmers who:
(a)
on 31 December 2014, have payment entitlements granted in accordance with Section 2 of Chapter 3 of Title III and Article 71m of Regulation (EC) No 1782/2003 and in accordance with Article 60 and the fourth paragraph of Article 65 of Regulation (EC) No 73/2009; and
(b)
have at their disposal no eligible hectares for the activation of payment entitlements under the basic payment scheme as referred to in Chapter 1 of Title III of this Regulation.
5. Coupled support may only be granted to the extent necessary to create an incentive to maintain current levels of production in the sectors or regions concerned.
6. Coupled support shall take the form of an annual payment and shall be granted within defined quantitative limits and be based on fixed areas and yields or on a fixed number of animals.
7. In the case of a legal person, or a group of natural or legal persons, Member States may apply the limits referred to in paragraph 6 at the level of the members of those legal persons or groups where national law provides for the individual members to assume rights and obligations comparable to those of individual farmers who have the status of a head of holding, in particular as regards their economic, social and tax status, provided that they have contributed to strengthening the agricultural structures of the legal persons or groups concerned.
8. Any coupled support granted under this Article shall be consistent with other Union measures and policies.
9. In order to ensure efficient and targeted use of Union funds and to avoid double funding under other similar support instruments, the Commission shall be empowered to adopt delegated acts in accordance with Article 70 laying down:
(a)
the conditions for granting coupled support;
(b)
rules on consistency with other Union measures and on the cumulation of support.
Article 53
Financial provisions
1. In order to finance the coupled support, Member States may, by 1 August of the year preceding the first year of implementation of such support, decide to use up to 8 % of their annual national ceiling set out in Annex II.
2. By way of derogation from paragraph 1, Member States may decide to use up to 13 % of the annual national ceiling set out in Annex II, provided that:
(a)
until 31 December 2014:
(i)
they apply the single area payment scheme laid down in Title V of Regulation (EC) No 73/2009,
(ii)
they finance measures under Article 111 of that Regulation, or
(iii)
they are covered by the derogation provided for in Article 69(5) or, in the case of Malta, in Article 69(1) of that Regulation; and/or
(b)
they allocate, in total, during at least one year in the period 2010-2014, more than 5 % of their amount available for granting the direct payments provided for in Title III, Title IV, with the exception of Section 6 of Chapter 1 thereof, and Title V of Regulation (EC) No 73/2009 for financing:
(i)
the measures laid down in Section 2 of Chapter 2 of Title III of Regulation (EC) No 73/2009,
(ii)
the support provided for in subpoints (i) to (iv) of point (a) and in points (b) and (e) of Article 68(1) of that Regulation, or
(iii)
the measures under Chapter 1, with the exception of Section 6 of Title IV of that Regulation.
3. The percentages of the annual national ceiling referred to in paragraphs 1 and 2 may be increased by up to two percentage points for those Member States which decide to use at least 2 % of their annual national ceiling set out in Annex II to support the production of protein crops under this Chapter.
4. By way of derogation from paragraphs 1 and 2, Member States allocating, in total, during at least one year in the period 2010-2014, more than 10 % of their amount available for granting the direct payments provided for in Title III, Title IV, with the exception of Section 6 of Chapter 1 thereof, and Title V of Regulation (EC) No 73/2009 for financing:
(a)
the measures laid down in Section 2 of Chapter 2 of Title III of Regulation (EC) No 73/2009;
(b)
the support provided for in subpoints (i) to (iv) of point (a) and in points (b) and (e) of Article 68(1) of that Regulation; or
(c)
the measures under Chapter 1, with the exception of Section 6, of Title IV of that Regulation
may decide to use more than 13 % of the annual national ceiling set out in Annex II to this Regulation, upon approval by the Commission in accordance with Article 55 of this Regulation.
5. By way of derogation from the percentages set out in paragraphs 1 to 4, Member States may choose to use up to EUR 3 million per year for financing coupled support.
6. Member States may, by 1 August 2016, review their decision pursuant to paragraphs 1 to 4 and decide, with effect from 2017:
(a)
to leave unchanged, increase or decrease the percentage fixed pursuant to paragraphs 1, 2 and 3, within the limits laid down therein where applicable, or to leave unchanged or decrease the percentage fixed pursuant to paragraph 4;
(b)
to modify the conditions for granting the support;
(c)
to cease granting the support under this Chapter.
7. On the basis of the decision taken by each Member State pursuant to paragraphs 1 to 6 of this Article, the Commission shall adopt implementing acts fixing the corresponding ceilings for coupled support on a yearly basis. Those implementing acts shall be adopted in accordance with the examination procedure referred to in Article 71(2).
Article 54
Notification
1. Member States shall notify the Commission of the decisions referred to in Article 53 by the dates referred to in that Article. Except for the decision referred to in point (c) of Article 53(6), the notification shall include information on the regions targeted, the selected types of farming or sectors, and the level of support to be granted.
2. The decisions referred to in Article 53(2) and (4), or, where appropriate, in point (a) of Article 53(6), shall include a detailed description of the particular situation in the region targeted and of the particular characteristics of the types of farming or specific agricultural sectors, which make the percentage referred to in Article 53(1) insufficient to address the difficulties referred to in Article 52(3) and which justify an increased level of support.
Article 55
Approval by the Commission
1. The Commission shall adopt implementing acts, without applying the procedure referred to in Article 71(2) or (3), approving the decision referred to in Article 53(4), or, where appropriate, in point (a) of Article 53(6), where one of the following needs in the sector or region concerned is demonstrated:
(a)
the need to sustain a certain level of specific production due to the lack of alternatives, and to reduce the risk of production abandonment with the resulting social and/or environmental problems;
(b)
the need to provide stable supply to the local processing industry, thereby avoiding the negative social and economic consequence of any ensuing restructuring;
(c)
the need to compensate disadvantages affecting farmers in a particular sector which are the consequence of continuing disturbances on the related market;
(d)
the need to intervene where the existence of any other support available under this Regulation, Regulation (EU) No 1305/2013 or any approved State aid scheme is deemed to be insufficient to meet the needs referred to in points (a), (b) and (c) of this paragraph.
2. The Commission shall adopt implementing acts laying down rules on the procedure for the assessment and approval of the decisions referred to in paragraph 1 of this Article. Those implementing acts shall be adopted in accordance with the examination procedure referred to in Article 71(2).
CHAPTER 2
Crop-specific payment for cotton
Article 56
Scope
Aid shall be granted to farmers producing cotton falling within CN code 5201 00 under the conditions laid down in this Chapter ("crop-specific payment for cotton").
Article 57
Eligibility
1. The crop-specific payment for cotton shall be granted per hectare of eligible area of cotton. The area shall be eligible only if it is located on agricultural land authorised by the Member State for cotton production, sown with varieties authorised by the Member State and actually harvested under normal growing conditions.
The crop-specific payment for cotton shall be paid for cotton of sound, fair and marketable quality.
2. Member States shall authorise the land and the varieties referred to in paragraph 1 in accordance with the rules and conditions to be adopted pursuant to paragraph 3.
3. In order to ensure an efficient management of the crop-specific payment for cotton, the Commission shall be empowered to adopt delegated acts in accordance with Article 70 concerning rules and conditions for the authorisation of land and varieties for the purposes of the crop-specific payment for cotton.
4. The Commission shall adopt implementing acts laying down rules on the procedure for the authorisation of land and varieties for the purposes of the crop-specific payment for cotton and on the notifications to the producers related to this authorisation. Those implementing acts shall be adopted in accordance with the examination procedure referred to in Article 71(2).
Article 58
Base areas, fixed yields and reference amounts
1. The following national base areas are established:
-
Bulgaria: 3 342 ha,
-
Greece: 250 000 ha,
-
Spain: 48 000 ha,
-
Portugal: 360 ha.
2. The following fixed yields in the reference period are established:
-
Bulgaria: 1,2 tonne/ha,
-
Greece: 3,2 tonne/ha,
-
Spain: 3,5 tonne/ha,
-
Portugal: 2,2 tonne/ha.
3. The amount of the crop-specific payment per hectare of eligible area shall be calculated by multiplying the yields established in paragraph 2 with the following reference amounts:
-
Bulgaria: EUR 584,88 in 2015; and EUR 649,45 for 2016 and onwards,
-
Greece: EUR 234,18,
-
Spain: EUR 362,15,
-
Portugal: EUR 228,00.
4. If the eligible area of cotton in a given Member State and in a given year exceeds the base area established in paragraph 1, the amount referred to in paragraph 3 for that Member State shall be reduced proportionately to the overrun of the base area.
5. In order to make it possible to apply the crop-specific payment for cotton, the Commission shall be empowered to adopt delegated acts in accordance with Article 70 concerning rules on the conditions for the granting of that payment, on the eligibility requirements and on agronomic practices.
6. The Commission may adopt implementing acts laying down rules on the calculation of the reduction provided for in paragraph 4. Those implementing acts shall be adopted in accordance with the examination procedure referred to in Article 71(2).
Article 59
Approved interbranch organisations
1. For the purpose of this Chapter, an 'approved interbranch organisation' means a legal entity made up of farmers producing cotton and at least one ginner, carrying out activities such as:
(a)
helping to better coordinate the way cotton is placed on the market, particularly through research studies and market surveys;
(b)
drawing up standard forms of contract compatible with Union rules;
(c)
orienting production towards products that are better adapted to market needs and consumer demand, particularly in terms of quality and consumer protection;
(d)
updating methods and means to improve product quality;
(e)
developing marketing strategies to promote cotton via quality certification schemes.
2. The Member State where the ginners are established shall approve interbranch organisations that satisfy the criteria to be laid down pursuant to paragraph 3.
3. In order to ensure the efficient application of the crop-specific payment for cotton, the Commission shall be empowered to adopt delegated acts in accordance with Article 70 laying down:
(a)
criteria for the approval of interbranch organisations;
(b)
obligations for producers;
(c)
rules governing the situation where the approved interbranch organisation does not satisfy the criteria referred to in point (a).
Article 60
Granting of the payment
1. Farmers shall be granted the crop-specific payment for cotton per eligible hectare as established in Article 58.
2. In the case of farmers who are members of an approved interbranch organisation, the crop-specific payment for cotton per eligible hectare within the base area laid down in Article 58(1) shall be increased by an amount of EUR 2.
TITLE V
SMALL FARMERS SCHEME
Article 61
General rules
1. Member States may establish a scheme for small farmers in accordance with the conditions laid down in this Title ("small farmers scheme").
Farmers who, in 2015, hold owned or leased-in payment entitlements or, in Member States applying Article 36, claim for the single area payment scheme, and fulfil the minimum requirements provided for in Article 10(1) may opt to participate in the small farmers scheme.
2. Payments under the small farmers scheme shall replace the payments to be granted pursuant to Titles III and IV.
The first subparagraph shall not apply where a Member State opts for the payment method laid down in point (a) of the first subparagraph of Article 63(2). In that case, the payment shall be subject to the respective conditions laid down in Titles III and IV, without prejudice to paragraph 3 of this Article.
3. Farmers participating in the small farmers scheme shall be exempted from the agricultural practices provided for in Chapter 3 of Title III.
4. No advantage provided for under this Title shall be granted in favour of farmers in respect of whom it is established that they artificially created, after 18 October 2011, the conditions to benefit from the small farmers scheme.
Article 62
Participation
1. Farmers wishing to participate in the small farmers scheme shall submit an application by a date to be fixed by Member States which shall not be later than 15 October 2015. The date fixed by Member States cannot, however, be earlier than the last day for submitting an application under the basic payment scheme or the single area payment scheme.
Farmers who have not applied to participate in the small farmers scheme on the date fixed by the Member State, who decide to withdraw from it after that date or who have been selected for support under point (c) of Article 19(1) of Regulation (EU) No 1305/2013 shall no longer be entitled to participate in that scheme.
2. By way of derogation from paragraph 1, Member States may provide that farmers whose amount of direct payments under Titles III and IV is lower than the maximum amount fixed by the Member State in accordance with Article 63 are to be included in the small farmers scheme automatically, unless they expressly withdraw from it by the date fixed by the Member State in accordance with paragraph 1 or in any subsequent year. Member States making use of this possibility shall inform the relevant farmers in due time about their right to withdraw from the scheme.
3. Each Member State shall ensure that an estimate of the amount of the payment referred to in Article 63 is made known to farmers in due time before the date for submitting applications or for withdrawal fixed by that Member State.
Article 63
Amount of the payment
1. Member States shall set the amount of the annual payment for each farmer participating in the small farmers scheme at one of the following levels:
(a)
an amount not exceeding 25 % of the national average payment per beneficiary, which shall be established by the Member States on the basis of the national ceiling set out in Annex II for calendar year 2019 and the number of farmers who have declared eligible hectares, pursuant to Article 33(1) or Article 36(2), in 2015;
(b)
an amount corresponding to the national average payment per hectare multiplied by a figure corresponding to a number of hectares not exceeding five, to be set by the Member States. The national average payment per hectare shall be established by the Member States on the basis of the national ceiling set out in Annex II for calendar year 2019 and the number of eligible hectares declared in accordance with Article 33(1) or Article 36(2) in 2015.
The amount referred to in points (a) or (b) of the first subparagraph shall not be lower than EUR 500 and shall not be higher than EUR 1 250.
Where the application of points (a) and (b) of the first subparagraph results in an amount lower than EUR 500 or higher than EUR 1 250, the amount shall be rounded up or down, respectively, to that minimum or maximum amount.
2. By way of derogation from paragraph 1, a Member State may decide to grant participating farmers:
(a)
an amount equal to the total value of the payments to be allocated to the farmer each year under Titles III and IV; or
(b)
an amount equal to the total value of the payments to be allocated to the farmer in 2015 under Titles III and IV, that the Member State may adjust in subsequent years to proportionately take into account the changes in the national ceiling set out in Annex II.
The amount referred to in point (a) or (b) of the first subparagraph shall not be higher than an amount fixed by that Member State which shall be between EUR 500 and EUR 1 250.
Where the application of point (a) or (b) of the first subparagraph results in an amount lower than EUR 500, the Member State concerned may decide to round up this amount to EUR 500.
3. By way of derogation from paragraphs 1 and 2, in Cyprus, Croatia, Malta and Slovenia, the amount referred to in those paragraphs may be set at a value lower than EUR 500, but not less than EUR 200 or, in the case of Malta, not less than EUR 50.
Article 64
Special conditions
1. During the participation in the small farmers scheme, farmers shall:
(a)
keep at least a number of eligible hectares corresponding to the number of owned or leased-in payment entitlements held, or to the number of eligible hectares declared in 2015 in accordance with Article 36(2);
(b)
fulfil the minimum requirement provided for in point (b) of Article 10(1).
2. Payment entitlements activated in 2015 pursuant to Articles 32 and 33 by a farmer participating in the small farmers scheme shall be considered to be activated entitlements for the duration of the farmer's participation in that scheme.
The owned or leased-in payment entitlements held by the farmer during the participation in that scheme shall not be considered to be unused payment entitlements which are to revert to the national reserve or regional reserves in accordance with point (b) of Article 31(1).
In Member States applying Article 36, the eligible hectares declared in 2015 in accordance with Article 36(2) by a farmer participating in the small farmers scheme shall be considered to be declared for the duration of the participation of the farmer in that scheme.
3. By way of derogation from Article 34, payment entitlements held by farmers participating in the small farmers scheme shall not be transferable, except in the case of inheritance or anticipated inheritance.
Farmers who, by way of inheritance or anticipated inheritance, receive payment entitlements from a farmer participating in the small farmers scheme shall be eligible to participate in that scheme provided that they meet the requirements to benefit from the basic payment scheme and that they inherit all the payment entitlements held by the farmer from whom they receive the payment entitlements.
4. Where a Member State opts for the payment method laid down in point (a) of the first subparagraph of Article 63(2) without applying the third subparagraph of Article 63(2), paragraphs 1 and 2 as well as the first subparagraph of paragraph 3 of this Article shall not apply.
5. In order to ensure legal certainty, the Commission shall be empowered to adopt delegated acts in accordance with Article 70 setting out the conditions for participation in the scheme where the situation of the participating farmer has changed.
Article 65
Financial provisions
1. In order to finance the payment referred to in this Title, Member States shall deduct from the total amounts available for the respective payments the amounts to which the small farmers would be entitled:
(a)
under the basic payment scheme or the single area payment scheme referred to in Chapter 1 of Title III;
(b)
as a redistributive payment referred to in Chapter 2 of Title III;
(c)
as a payment for agricultural practices beneficial for the climate and the environment referred to in Chapter 3 of Title III;
(d)
as a payment for areas with natural constraints referred to in Chapter 4 of Title III;
(e)
as a payment for young farmers referred to in Chapter 5 of Title III; and
(f)
as coupled support referred to in Title IV.
In the case of Member States having opted to calculate the amount of the payment pursuant to point (a) of the first subparagraph of Article 63(2), where the sum of those amounts for an individual farmer exceeds the maximum amount that they have fixed, each amount shall be proportionately reduced.
2. The difference between the sum of all payments due under the small farmers scheme and the total amount financed in accordance with paragraph 1 shall be financed in one or more of the following ways:
(a)
by applying Article 30(7) in the relevant year;
(b)
by using the funds for financing the payment for young farmers laid down in Chapter 5 of Title III which are left unused in the relevant year;
(c)
by applying a linear reduction to all payments to be granted in accordance with Articles 32 or 36.
3. Except where a Member State has opted to set the amount of the annual payment pursuant to point (a) of the first subparagraph of Article 63(2), the elements on the basis of which the amounts referred to in paragraph 1 of this Article are established shall remain the same for the entire duration of the participation of the farmer in the small farmers scheme.
4. If the total amount of payments due under the small farmers scheme exceeds 10 % of the annual national ceiling set out in Annex II, Member States shall apply a linear reduction to the amounts to be paid in accordance with this Title in order to respect that percentage, unless they have set the amount of the payment in accordance with point (a) of the first subparagraph of Article 63(2) without applying the third subparagraph of Article 63(2).
The same exception applies for Member States which have set the amount of the payment in accordance with point (b) of the first subparagraph of Article 63(2) without applying the third subparagraph of Article 63(2), whose national ceiling set out in Annex II for year 2019 is higher than for year 2015 and which apply the calculation method set out in Article 25(1) or in Article 36(2).
TITLE VI
NATIONAL RESTRUCTURING PROGRAMMES FOR THE COTTON SECTOR
Article 66
Use of the annual budget for the restructuring programmes
1. For Member States which have applied the first subparagraph of Article 4(1) of Regulation (EC) No 637/2008, the relevant annual budget available pursuant to Article 5(1) of that Regulation shall be transferred with effect from 1 January 2014 and shall constitute additional Union funds for measures under rural development programming financed under Regulation (EU) No 1305/2013.
2. For Member States which have applied the second subparagraph of Article 4(1) of Regulation (EC) No 637/2008, the relevant annual budget available pursuant to Article 5(1) of that Regulation shall be included with effect from 1 January 2017 in their national ceilings as set out in Annex II to this Regulation.
TITLE VII
FINAL PROVISIONS
CHAPTER 1
Notifications and emergency
Article 67
Notification requirements
1. In order to ensure the correct application of the rules set out in this Regulation, the Commission shall be empowered to adopt delegated acts in accordance with Article 70 on the necessary measures regarding notifications to be made by Member States to the Commission for the purposes of this Regulation, for the purpose of checking, controlling, monitoring, evaluating and auditing direct payments or for the purpose of complying with requirements laid down in international agreements which have been concluded by a Council decision, including notification requirements under those agreements. In so doing, the Commission shall take into account the data needs and synergies between potential data sources.
Where appropriate, the information obtained may be transmitted or be made available to international organisations and the competent authorities of third countries and may be made public, subject to the protection of personal data and the legitimate interest of undertakings in the protection of their business secrets.
2. In order to make notifications referred to in paragraph 1 fast, efficient, accurate and cost-effective, the Commission shall be empowered to adopt delegated acts in accordance with Article 70 laying down further rules on:
(a)
the nature and type of the information to be notified;
(b)
the categories of data to be processed and maximum retention periods;
(c)
access rights to the information or information systems made available;
(d)
the conditions of publication of the information.
3. The Commission shall adopt implementing acts laying down:
(a)
the methods of notification;
(b)
rules on providing the information necessary for the application of this Article;
(c)
arrangements for the management of the information to be notified, as well as rules on content, form, timing, frequency and deadlines of the notifications;
(d)
arrangements for transmitting, or making information and documents available, to the Member States, international organisations, the competent authorities in third countries, or the public, subject to the protection of personal data and the legitimate interest of farmers and undertakings in the protection of their business secrets.
Those implementing acts shall be adopted in accordance with the examination procedure referred to in Article 71(2).
Article 68
Processing and protection of personal data
1. Member States and the Commission shall collect personal data for the purposes set out in Article 67(1). They shall not process this data in a way that is incompatible with those purposes.
2. Where personal data are processed for monitoring and evaluation purposes as referred to in Article 67(1), they shall be made anonymous and processed in aggregated form only.
3. Personal data shall be processed in accordance with Directive 95/46/EC and Regulation (EC) No 45/2001. In particular, such data shall not be stored in a form which permits identification of data subjects for longer than is necessary for the purposes for which they were collected or for which they are further processed, taking into account the minimum retention periods laid down in the applicable national and Union law.
4. Member States shall inform the data subjects that their personal data may be processed by national and Union bodies in accordance with paragraph 1, and that in this respect they enjoy the rights set out in Directive 95/46/EC and Regulation (EC) No 45/2001, respectively.
5. This Article shall be subject to Articles 111 to 114 of Regulation (EU) No 1306/2013.
Article 69
Measures to resolve specific problems
1. In order to resolve specific problems, the Commission shall adopt implementing acts which are both necessary and justifiable in an emergency. Such implementing acts may derogate from provisions of this Regulation, to the extent and for such a period as is strictly necessary. Those implementing acts shall be adopted in accordance with the examination procedure referred to in Article 71(2).
2. Where duly justified imperative grounds of urgency so require, and in order to resolve such specific problems while ensuring the continuity of the direct payments system in the case of extraordinary circumstances, the Commission shall adopt immediately applicable implementing acts in accordance with the procedure referred to in Article 71(3).
3. Measures adopted under paragraph 1 or 2 shall remain in force for a period not exceeding twelve months. If after this period the specific problems referred to in those paragraphs persist, the Commission may, in order to establish a permanent solution, submit an appropriate legislative proposal.
4. The Commission shall inform the European Parliament and the Council of any measure adopted under paragraph 1 or 2 within two working days of its adoption.
CHAPTER 2
Delegations of powers and implementing provisions
Article 70
Exercise of the delegation
1. The power to adopt the delegated acts is conferred on the Commission subject to the conditions laid down in this Article.
2. The power to adopt delegated acts referred to in Article 2, Article 4(3), Article 6(3), Article 7(3), Article 8(3), Article 9(5), Article 20(6), Article 35, Article 36(6), Article 39(3), Article 43(12), Article 44(5), Article 45(5) and (6), Article 46(9), Article 50(11), Article 52(9), Article 57(3), Article 58(5), Article 59(3), Article 64(5), Article 67(1) and (2) and Article 73 shall be conferred on the Commission for a period of seven years from 1 January 2014. The Commission shall draw up a report in respect of the delegation of power not later than nine months before the end of the seven-year period. The delegation of power shall be tacitly extended for periods of an identical duration, unless the European Parliament or the Council opposes such extension not later than three months before the end of each period.
3. The delegation of power referred to in Article 2, Article 4(3), Article 6(3), Article 7(3), Article 8(3), Article 9(5), Article 20(6), Article 35, Article 36(6), Article 39(3), Article 43(12), Article 44(5), Article 45(5) and (6), Article 46(9), Article 50(11), Article 52(9), Article 57(3), Article 58(5), Article 59(3), Article 64(5), Article 67(1) and (2) and Article 73 may be revoked at any time by the European Parliament or by the Council. A decision to revoke shall put an end to the delegation of the power specified in that decision. It shall take effect the day following the publication of the decision in the Official Journal of the European Union or at a later date specified therein. It shall not affect the validity of any delegated acts already in force.
4. As soon as it adopts a delegated act, the Commission shall notify it simultaneously to the European Parliament and to the Council.
5. A delegated act adopted pursuant to Article 2, Article 4(3), Article 6(3), Article 7(3), Article 8(3), Article 9(5), Article 20(6), Article 35, Article 36(6), Article 39(3), Article 43(12), Article 44(5), Article 45(5) and (6), Article 46(9), Article 50(11), Article 52(9), Article 57(3), Article 58(5), Article 59(3), Article 64(5), Article 67(1) and (2) and Article 73 shall enter into force only if no objection has been expressed either by the European Parliament or the Council within a period of two months of notification of that act to the European Parliament and the Council or if, before the expiry of that period, the European Parliament and the Council have both informed the Commission that they will not object. That period shall be extended by two months at the initiative of the European Parliament or of the Council.
Article 71
Committee procedure
1. The Commission shall be assisted by a Committee called the "Committee for Direct Payments". That Committee shall be a committee within the meaning of Regulation (EU) No 182/2011.
2. Where reference is made to this paragraph, Article 5 of Regulation (EU) No 182/2011 shall apply.
In the case of acts referred to in Article 24(11), Article 31(2) and Article 67(3), where the committee delivers no opinion, the Commission shall not adopt the draft implementing act and the third subparagraph of Article 5(4) of Regulation (EU) No 182/2011 shall apply.
3. Where reference is made to this paragraph, Article 8 of Regulation (EU) No 182/2011, in conjunction with Article 5 thereof, shall apply.
CHAPTER 3
Transitional and final provisions
Article 72
Repeals
1. Regulation (EC) No 637/2008 is repealed with effect from 1 January 2014.
However, it shall continue to apply until 31 December 2017 in respect of Member States which have exercised the option laid down in the second subparagraph of Article 4(1) of that Regulation.
2. Regulation (EC) No 73/2009 is repealed.
Without prejudice to paragraph 3, references to the repealed Regulation shall be construed as references to this Regulation or Regulation (EU) No 1306/2013 and shall be read in accordance with the correlation table set out in Annex XI to this Regulation.
3. The references made in this Regulation to Regulations (EC) No 73/2009 and (EC) No 1782/2003 shall be understood as being made to those Regulations such as they were in force before their repeal.
Article 73
Transitional rules
In order to ensure a smooth transition from the arrangements provided for in Regulation (EC) No 73/2009 to those laid down in this Regulation, the Commission shall be empowered to adopt delegated acts in accordance with Article 70 concerning the necessary measures to protect any acquired rights and legitimate expectations of farmers.
Article 74
Entry into force and application
This Regulation shall enter into force on the day of its publication in the Official Journal of the European Union.
It shall apply from 1 January 2015.
However, Article 8, Article 9(6), Article 11(6), Article 14, Article 16, Article 21(2) and (3), Article 22(2), the first subparagraph of Article 23(1), Article 23(6), Article 24(10), Article 29, the first subparagraph of Article 36(1), Article 41(1), Article 42(1), Article 43(8) and (13), the fifth subparagraph of Article 45(2), Article 46(2) and (8), Article 49(1), Article 51(1), Article 53, Article 54, Article 66(1), Articles 67 and 70 and Article 72(1) shall apply from the date of entry into force of this Regulation.
This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States.
Done at Brussels, 17 December 2013.