ДИРЕКТИВА 2014/47/ЕС НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 3 април 2014 година
относно крайпътната техническа проверка на изправността на търговски превозни средства, които се движат на територията на Съюза, и за отмяна на Директива 2000/30/ЕО
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 91 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
след консултация с Комитета на регионите,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
В своята Бяла книга от 28 март 2011 г., озаглавена „Пътна карта за постигането на Единно европейско транспортно пространство - към конкурентоспособна транспортна система с ефективно използване на ресурсите“ Комисията постави като цел постигането на нулева смъртност при пътния транспорт („zero-vision“), до която Съюзът следва да се доближи до 2050 г. За да се постигне тази цел, от технологиите в автомобилостроенето се очаква съществен принос за подобряването на безопасността на пътния транспорт.
(2)
В съобщението си, озаглавено „Към европейско пространство на пътна безопасност: насоки за политиката в областта на пътната безопасност през периода 2011-2020 г.“, Комисията предложи да се намали още веднъж наполовина броят на жертвите от пътнотранспортни произшествия в Съюза до 2020 г., считано от 2010 г. За да се постигне тази цел, Комисията определи седем стратегически цели и установи действия за подобряване безопасността на превозните средства, стратегия за намаляване на броя на нараняванията и мерки за подобряване на безопасността на уязвимите участници в движението по пътищата, по-специално мотоциклетистите.
(3)
Прегледите за проверка на техническата изправност са част от по-широк режим, създаден, за да гарантира, че превозните средства се поддържат в безопасно и приемливо спрямо околната среда състояние по време на използването им. Този режим следва да обхваща периодични прегледи за проверки на техническата изправност на превозните средства и крайпътни технически проверки на превозни средства, използвани за търговски дейности, както и да предвиди разпоредби относно процедурите за регистрация на превозните средства, позволяващи временно отнемане на разрешението превозното средство да се използва в пътното движение, когато превозното средство представлява непосредствен риск за пътната безопасност. Периодичните прегледи за проверка следва да бъдат основният инструмент за гарантиране на техническата изправност. Крайпътните проверки на търговски превозни средства следва само да допълват периодичните прегледи за проверка.
(4)
В Съюза са приети редица технически стандарти и изисквания по отношение на безопасността на превозните средства и за техните екологични характеристики. Необходимо е посредством режим на внезапни крайпътни технически проверки да се гарантира, че превозните средства все още са технически изправни.
(5)
Крайпътните технически проверки са жизнено важен елемент за постигането на трайно високо ниво на техническа изправност за търговските превозни средства през целия им жизнен цикъл. Такива проверки допринасят не само за пътната безопасност и намаляването на емисиите от превозни средства, но също и за избягването на нелоялната конкуренция в автомобилния транспорт, породена от приемането на различни нива на проверка в различните държави членки.
(6)
Регламент (ЕО) № 1071/2009 на Европейския парламент и на Съвета (3) създаде Европейския регистър на предприятията за автомобилни превози (ЕРПАП). ЕРПАП позволява взаимовръзка между националните електронни регистри на предприятията за автомобилни превози в целия Съюз при спазване на правилата на Съюза за защита на личните данни. Използването на тази система, експлоатирана от компетентния орган на всяка държава членка, улеснява сътрудничеството между държавите членки.
(7)
Настоящата директива следва да се прилага спрямо някои търговски превозни средства с максимална конструктивна скорост над 25 km/h от категориите, определени в Директива 2007/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (4). Тя обаче не следва да пречи на държавите членки да провеждат крайпътни технически проверки на превозни средства извън обхвата ѝ или да проверяват други аспекти на автомобилния транспорт, по-специално свързаните с времето за шофиране и почивка или превоза на опасни товари.
(8)
Колесни трактори с максимална конструктивна скорост, надхвърляща 40 km/h, все повече се използват за заместване на товарните автомобили в транспортни дейности на местно равнище и за целите на търговски автомобилен превоз на товари. Техният рисков потенциал е съпоставим с този на товарните автомобили и следователно превозни средства от тази категория, които се използват главно по пътища, отворени за обществено ползване, следва да бъдат третирани по същия начин, както товарните автомобили по отношение на крайпътните технически проверки.
(9)
Докладите за изпълнението на Директива 2000/30/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (5) ясно показват колко са важни крайпътните технически проверки. През периода 2009-2010 г. при повече от 350 000 превозни средства, подложени на крайпътни технически проверки в целия Съюз, е констатирано състояние, изискващо спирането им от движение. Тези доклади показват и значителни разлики между резултатите от проверките, проведени в различни държави членки. За периода 2009-2010 г. процентният дял на разкриване на някои неизправности варира от 2,1 % от всички проверени превозни средства в една държава членка до 48,3 % в друга. Не на последно място, тези доклади показват съществените разлики в броя на проведените крайпътни технически проверки в различните държави членки. С цел постигането на по-балансиран подход, държавите членки следва да се ангажират да провеждат подходящ брой проверки, пропорционален на броя на търговските превозни средства, регистрирани и/или извършващи дейност на тяхна територия.
(10)
Микробусите, например превозните средства от категория N1, и ремаркетата към тях не подлежат на същите изисквания за пътна безопасност на равнището на Съюза като тежкотоварните превозни средства, като например изискванията, свързани с времето на шофиране, обучението за професионални шофьори или инсталирането на устройства за ограничаване на скоростта. Макар превозните средства от категория N1 да не попадат в обхвата на настоящата директива, държавите членки следва да вземат предвид такива преводни средства в стратегиите си за цялостна пътна безопасност и за крайпътни технически проверки.
(11)
За избягването на излишни административни тежести и разходи, както и за подобряването на ефективността на проверките, следва да е възможно компетентните национални органи да изберат като приоритет превозните средства, експлоатирани от предприятия, които не спазват стандартите за пътна безопасност и опазване на околната среда, докато превозни средства, които са експлоатирани и добре поддържани от отговорни и загрижени за безопасността ползватели, следва да се поощряват с по-редки проверки. Подборът на превозните средства за крайпътна проверка, основан на рисковия профил на техните ползватели, би могъл да се окаже подходящ инструмент за целите на проверяването на високорискови предприятия по-внимателно и по-често.
(12)
Крайпътните проверки следва да бъдат подкрепяни от система за оценка на риска. Регламент (ЕО) № 1071/2009 изисква от държавите членки да разширят системата за класифициране на риска, установена с Директива 2006/22/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (6) по отношение на изпълнението на правилата във връзка с времето за шофиране и почивка, за да бъдат обхванати други специфични области, свързани с автомобилния транспорт, включително изправността на търговските превозни средства. Следователно информацията относно броя и сериозността на установените в превозните средства неизправности следва да бъде въвеждана в системата за оценка на риска, установена съгласно член 9 от Директива 2006/22/ЕО. Следва да е възможно за държавите членки да вземат решения за подходящи технически и административни договорености за функционирането на системите за класифициране на риска. Ефективността и хармонизацията на системите за оценка на риска в целия Съюз следва да се анализират допълнително.
(13)
Титулярят на удостоверението за регистрация и - ако е приложимо, ползвателят на превозното средство следва да отговарят за поддържането му в състояние на техническа изправност.
(14)
При извършване на крайпътни технически проверки проверяващите следва да действат по независим начин и тяхната преценка не следва да се влияе от конфликти на интереси, включително такива от икономическо или лично естество, по-специално по отношение на водача, ползвателя или титуляря на свидетелството за регистрация, които биха могли да повлияят по какъвто и да е начин на безпристрастността и обективността на техните решения. Поради това не следва да има пряка връзка между възнаграждението на проверяващите и резултатите от крайпътните технически проверки. Това не следва да пречи на държава членка да разреши на частни образувания да извършват както по-подробни крайпътни технически проверки, така и поправки на превозни средства, дори и на едно и също превозно средство.
(15)
Крайпътните технически проверки следва да се състоят от първоначални и когато е необходимо, по-подробни проверки. И в двата случая те следва да обхващат съществени части и системи на превозните средства. С цел постигане на хармонизация на подробните проверки на равнището на Съюза, следва да се въведат препоръчителни методи за проверка и примери за неизправности и тяхната категоризация според сериозността за всеки подлежащ на проверка елемент.
(16)
Обезопасяването на товара е от решаващо значение за пътната безопасност. Ето защо товарът следва да бъде обезопасен така, че да се справи с ускоряванията, произтичащи от използването на превозното средство на пътя. В името на практичността стойностите на „маса-сили“, произтичащи от такиваускорявания, следва да се използват като гранични стойности на базата на европейските стандарти. Персоналът, участващ в проверките за адекватно обезопасяване на товара, следва да бъде подходящо обучен.
(17)
Всички страни, участващи в логистичния процес, включително опаковчици, товарачи, транспортни дружества, ползватели и шофьори, имат функция за гарантиране, че товарът е правилно опакован и натоварен на подходящо превозно средство.
(18)
В няколко държави членки докладите за крайпътни технически проверки се изготвят в електронен вид. В такива случаи на шофьора следва да се предоставя копие от доклада за проверката. Всички данни и информация, събрани при крайпътни технически проверки, следва да се предават в обща база данни на съответната държава членка, за да може данните да се обработват лесно и съответната информация да бъде прехвърлена без допълнителна административна тежест.
(19)
За да се намали административната тежест върху проверяващите органи, докладите от първоначални крайпътни технически проверки, включително на превозни средства, регистрирани в трети държави, следва да съдържат само съществената информация, за да се регистрира фактът, че на определено превозно средство е извършена подобна проверка, и резултатът от нея. Подробен доклад следва да се изисква само когато се извърши по-подробна проверка след първоначалната.
(20)
Комисията следва да разгледа възможността да обедини формуляра за докладване, съдържащ се в приложение IV, с други доклади.
(21)
Използването на подвижни станции за проверка намалява забавянето и разходите за ползвателите, тъй като на място могат да се провеждат по-подробни проверки. Може да се използват също така най-близките от практична гледна точка контролно-технически пунктове и предназначени за крайпътна проверка съоръжения, за да се извършват по-подробни проверки.
(22)
Служителите, извършващи крайпътни технически проверки, следва да бъдат подходящо обучени или квалифицирани, включително за целите на извършване на визуални проверки по ефективен начин. Проверяващите, които извършват подробните крайпътни технически проверки, следва да имат най-малко същите умения и да удовлетворяват същите изисквания като тези, които извършват прегледи за проверка на техническата изправност съгласно Директива 2014/45/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (7). Държавите членки следва да изискват проверяващите, които извършват проверки в предназначени за крайпътна проверка съоръжения или използват подвижни станции за проверка, да отговарят на тези или на равностойни изисквания, одобрени от компетентния орган.
(23)
За да се намалят разходите от използването на техническо оборудване за по-подробни крайпътни проверки, държавите членки следва да могат да изискват заплащане, когато са открити неизправности. Размерът на това заплащане следва да бъде разумен и пропорционален.
(24)
Сътрудничеството и обменът на най-добри практики между държавите членки е от ключово значение за постигането на по-хармонизирана система за крайпътни технически проверки в целия Съюз. Следователно държавите членки следва да си сътрудничат по-тясно и по време на оперативни действия, когато това е възможно. Такова сътрудничество следва да включва периодичното организиране на координирани крайпътни технически проверки.
(25)
За да се гарантира ефективният обмен на информация между държавите членки, във всяка от тях следва да има точка за контакт при връзката с други съответни компетентни органи. Тази точка за контакт следва също така да събира подходящите статистически данни. Освен това държавите членки следва да използват съгласувана национална стратегия за прилагане на тяхна територия и следва да могат да определят орган, който да координира изпълнението ѝ. Компетентните органи на всяка държава членка следва да въведат процедури, поставящи срокове и определящи съдържанието на препращаната информация.
(26)
При определянето на звена за контакт следва да се спазват конституционните разпоредби и произтичащите от тях равнища на компетентност.
(27)
За да стане възможно режимът за крайпътни проверки, прилаган в Съюза, да бъде предмет на мониторинг, държавите членки следва да съобщават на Комисията преди 31 март 2021 г. и преди 31 март на всяка втора година след това, резултатите от извършените крайпътни технически проверки. Комисията следва да докладва събраните данни на Европейския парламент и на Съвета.
(28)
За да се сведе до минимум загубата на време за предприятията и водачите и да се увеличи цялостната ефективност на крайпътните проверки, следва да се насърчи извършването на крайпътни технически проверки заедно с проверки на спазването на социалното законодателство в сферата на автомобилния транспорт, и по-конкретно Регламент (ЕО) № 561/2006 на Европейския парламент и на Съвета (8), Директива 2006/22/ЕО и Регламент (ЕИО) № 3821/85 на Съвета (9).
(29)
Държавите членки следва да предвидят правила относно приложимите санкции при нарушаване на разпоредбите на настоящата директива и следва да осигурят тяхното прилагане. Тези санкции следва да бъдат ефективни, съразмерни, възпиращи и недискриминационни. По-конкретно държавите членки следва да включат подходящи мерки в случай на отказ на водача или ползвателя да сътрудничат с проверяващия и за неразрешено използване на превозно средство с опасни неизправности.
(30)
За да се осигурят еднакви условия за изпълнение на настоящата директива, на Комисията следва да се предоставят изпълнителни правомощия. Изпълнителните правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (10).
(31)
Комисията не следва да приема актовете за изпълнение относно процедурите за уведомяване на точката за контакт на държавата членка на регистрация за превозни средства със значителни или опасни неизправности, както и тези за определяне на формата на данните при предаване по електронен път на Комисията на информацията, събрана от държавите членки относно проверените превозни средства, когато комитетът, установен съгласно настоящата директива, не даде становище относно проекта за акт за изпълнение, представен от Комисията.
(32)
С цел да се актуализира член 2, параграф 1 и приложение IV, точка 6, когато е уместно, без да се засяга обхватът на настоящата директива, да се актуализира приложение II, точка 2 по отношение на методите, и да се адаптира приложение II, точка 2, по отношение на списъка от елементи, подлежащи на проверка, методите, причините за неизправност и оценката на неизправностите, на Комисията следва да се делегира правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(33)
Доколкото целта на настоящата директива, а именно подобряването на безопасността по пътищата чрез създаване на минимални общи изисквания и хармонизирани правила относно крайпътни технически проверки на превозни средства, движещи се на територията на Съюза, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите членки, а поради обхвата и последиците на действието може да бъде по-добре постигната на равнището на Съюза, Съюзът може да приема мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящата директива не надхвърля необходимото за постигането на тази цел.
(34)
Настоящата директива зачита основните права и съблюдава принципите, признати от Хартата на основните права на Европейския съюз, както е посочено в член 6 от Договора за Европейския съюз.
(35)
Настоящата директива развива съществуващия режим на крайпътни технически проверки, актуализира техническите изисквания на Директива 2000/30/ЕО и интегрира правилата, съдържащи се в Препоръка 2010/379/ЕС на Комисията (11). Поради това Директива 2000/30/ЕО следва да бъде отменена,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
ГЛАВА I
ПРЕДМЕТ, ОПРЕДЕЛЕНИЯ И ОБХВАТ
Член 1
Предмет
За подобряване на пътната безопасност и на състоянието на околната среда с настоящата директива се установяват минимални изисквания за режим на крайпътни технически проверки на техническата изправност на търговските превозни средства, които се движат на територията на държавите членки.
Член 2
Обхват
1. Настоящата директива се прилага спрямо търговски превозни средства с максимална конструктивна скорост над 25 km/h от следните категории, както са определени в Директива 2003/37/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (12) и Директива 2007/46/ЕО:
а)
моторни превозни средства, проектирани и конструирани основно за превоз на пътници и техния багаж, с повече от осем места за сядане без мястото на водача - превозно средство от категории М2 и М3;
б)
моторни превозни средства, проектирани и конструирани основно за превоз на стоки, с максимална маса над 3,5 тона - превозно средство от категории N2 и N3;
в)
ремаркета и полуремаркета, проектирани и конструирани за превоз на стоки или хора, както и за настаняване на хора, и с максимална допустима маса над 3,5 тона - превозно средство от категории O3 и O4;
г)
колесни трактори от категория T5, използването на които се извършва главно по пътища, отворени за обществено ползване за целите на търговски автомобилен превоз на товари, и чиято максимална конструктивна скорост надвишава 40 km/h.
2. Настоящата директива не засяга правото на държавите членки да извършват крайпътни технически проверки на превозни средства, които не попадат в обхвата на настоящата директива, като например лекотоварните превозни средства от категория N1 с максимална маса, която не надвишава 3,5 тона да проверяват други аспекти на пътния транспорт и безопасност или да извършват проверки на места, различни от пътищата, отворени за обществено ползване. Нито една разпоредба на настоящата директива не възпрепятства държавите членки да ограничат използването на даден вид превозни средства до определени участъци от пътната си мрежа от съображения за пътна безопасност.
Член 3
Определения
Следните определения се прилагат единствено за целите на настоящата директива:
1)
„превозно средство“ означава всяко нерелсово моторно превозно средство или неговото ремарке;
2)
„моторно превозно средство“ означава всяко превозно средство на колела, което се задвижва с двигател и се придвижва на собствен ход, с максимална конструктивна скорост, надвишаваща 25 km/h;
3)
„ремарке“ означава всяко превозно средство на колела, което не се придвижва на собствен ход и което е проектирано и произведено с цел да бъде теглено от моторно превозно средство;
4)
„полуремарке“ означава всяко ремарке, проектирано да бъде прикачено към моторно превозно средство така, че една част от него да лежи върху моторното превозно средство и значителна част от масата му и от теглото на масата му да бъдат носени от моторното превозно средство;
5)
„товар“ означава всички стоки, които обикновено биха се поставили във или върху частта от превозното средство, предназначена за превоз на товари, които не са постоянно прикрепени към него, включително предмети в носители на товари, като касети, подвижни тела или контейнери в превозни средства;
6)
„търговско превозно средство“ означава моторно превозно средство и ремаркето или полуремаркето към него, предназначени за превоз на стоки или пътници с търговска цел, като превоз за чужда сметка или срещу възнаграждение или превоз за собствена сметка, или за друга професионална цел;
7)
„превозно средство, регистрирано в държава членка“ означава превозно средство, регистрирано или въведено в експлоатация в държава членка;
8)
„титуляр на удостоверение за регистрация“ означава юридическо или физическо лице, на чието име е регистрирано превозното средство;
9)
„предприятие“ означава предприятие съгласно определението в член 2, точка 4 от Регламент (ЕО) № 1071/2009;
10)
„крайпътна техническа проверка“ означава неочаквана техническа проверка на техническата изправност на търговско превозно средство, която се извършва от компетентните органи на държава членка или под прекия им надзор;
11)
„път, отворен за обществено ползване“ означава път, който се използва от широката общественост, като местен, регионален или национален път или автомагистрала;
12)
„преглед за проверка на техническата изправност“ означава проверка съгласно член 3, точка 9 от Директива 2014/45/ЕС;
13)
„удостоверение за техническа изправност“ означава доклад от прегледа за проверка на техническата изправност, издаден от компетентния орган или от контролно-технически пункт, който съдържа резултатите от прегледа за проверка на техническата изправност;
14)
„компетентен орган“ означава орган или публична организация, упълномощен от държава членка и носещ отговорност за за управлението на системата за крайпътни технически проверки, включително, когато е целесъобразно, и за извършването на такива проверки;
15)
„проверяващ“ означава лице, оправомощено от държава членка или от неин компетентен орган да извършва първоначални и/или по-подробни крайпътни технически проверки;
16)
„неизправности“ означава технически дефекти или други случаи на несъответствие, установени при крайпътна техническа проверка;
17)
„координирана крайпътна проверка“ означава крайпътна техническа проверка, предприета съвместно от компетентните органи на две или повече държави членки;
18)
„ползвател“ означава физическо или юридическо лице, което експлоатира превозното средство като негов собственик или което е оправомощено от собственика на превозното средство да експлоатира това превозно средство;
19)
„подвижна станция за проверка“ означава транспортируема система с оборудване за проверки, необходима за извършване на по-подробни крайпътни технически проверки, с персонал от проверяващи, които са компетентни да извършват по-подробни крайпътни технически проверки;
20)
„предназначено за крайпътна проверка съоръжение“ означава установена зона за извършване на първоначални и/или по-подробни крайпътни технически проверки, която може също така да бъде оборудвана с постоянно инсталирано оборудване за проверка.
ГЛАВА II
СИСТЕМА ЗА КРАЙПЪТНИ ТЕХНИЧЕСКИ ПРОВЕРКИ И ОБЩИ ЗАДЪЛЖЕНИЯ
Член 4
Система за крайпътни проверки
Системата за крайпътни технически проверки включва първоначални крайпътни технически проверки, както е посочено в член 10, параграф 1, и по-подробни крайпътни технически проверки, както е посочено в член 10, параграф 2.
Член 5
Процентен дял на подлежащите на проверка превозни средства
1. За превозни средства, посочени в член 2, параграф 1, букви а), б) и в), общият брой на първоначалните крайпътни технически проверки в Съюза през всяка календарна година отговаря на поне 5 % от общия брой на тези превозни средства, които са регистрирани в държавите членки.
2. Всяка държава членка полага усилия да извърши подходящ брой първоначални крайпътни технически проверки, пропорционален на общия брой на подобни превозни средства, които са регистрирани на нейна територия.
3. Информацията за проверените превозни средства се съобщава на Комисията в съответствие с член 20, параграф 1.
Член 6
Система за оценка на риска
За превозните средства, посочени в член 2, параграф 1, букви а), б) и в), държавите членки гарантират, че информацията за броя и сериозността на посочените в приложение II и по целесъобразност в приложение III неизправности, установени в експлоатирани от отделни предприятия превозни средства, се въвежда в системата за оценка на риска, установена съгласно член 9 от Директива 2006/22/ЕО. За определяне на рисков профил за дадено предприятие държавите членки могат да използват критериите, посочени в приложение I. Тази информация се използва за извършване на по-задълбочени и по-чести проверки на предприятията, оценени като високорискови. Системата за оценка на риска се прилага от компетентни органи на държавите членки.
За целите на прилагането на първата алинея държавата членка на регистрация използва информацията, получена от други държави членки съгласно член 18, параграф 1.
Държавите членки могат да позволяват допълнителни доброволни прегледи за проверка на техническата изправност. Информацията за съответствието с изискванията за техническа изправност, получена чрез доброволни прегледи, може да се взема предвид за подобряване на рисковия профил на дадено предприятие.
Член 7
Задължения
1. Държавите членки изискват удостоверението за техническа изправност от последния периодичен преглед за проверка на техническата изправност или копие от него, или - в случай на удостоверение за техническа изправност, издадено в електронен формат - заверена или оригинална разпечатка на това удостоверение, както и доклад за последната крайпътна техническа проверка да се съхраняват в превозното средство, ако са налични. Държавите членки могат да разрешат на своите органи да приемат електронни доказателства за такива проверки, когато информация за тях е достъпна.
2. Държавите членки изискват от предприятията и шофьорите на превозните средства, които подлежат на крайпътна техническа проверка, да съдействат на проверяващите и да предоставят достъп до превозното средство, неговите части и цялата необходима документация за целите на проверката.
3. Държавите членки гарантират, че отговорностите на предприятията за поддържане на техните превозни средства в безопасно и технически изправно състояние са определени, без да се засягат отговорностите на водачите на тези превозни средства.
Член 8
Проверяващи
1. Проверяващите се въздържат от всякакви прояви на дискриминация на основание националност на водача, държава на регистрация или въвеждане в експлоатация на превозното средство при избора на превозно средство за крайпътна техническа проверка и при провеждане на проверката.
2. При извършване на крайпътни технически проверки проверяващият не трябва да се намира в положение на каквито и да било конфликти на интереси, които биха могли да повлияят по някакъв начин на безпристрастността и обективността на неговото решение.
3. Възнаграждението на проверяващите не е пряко обвързано от резултатите от първоначалните или от по-подробната крайпътни технически проверки.
4. По-подробните крайпътни технически проверки се провеждат от проверяващи, които изпълняват минималните изисквания за компетентност и обучение, предвидени в член 13 и в приложение IV към Директива 2014/45/ЕС. Държавите членки могат да предвидят задължение за проверяващите, които извършват проверки в предназначени за крайпътна проверка съоръжения или използват подвижни станции за проверка, да отговарят на тези изисквания или на равностойни изисквания, одобрени от компетентния орган.
ГЛАВА III
ПРОЦЕДУРИ ЗА ПРОВЕРКА
Член 9
Избор на превозни средства за първоначална крайпътна проверка
При определянето на превозни средства, които да бъдат подложени на първоначална крайпътна техническа проверка, проверяващите могат да подбират приоритетно превозни средства, експлоатирани от предприятия с високорисков профил, както е посочено в Директива 2006/22/ЕО. Превозните средства може да бъдат подбирани за проверка и произволно, когато е налице подозрение, че те представляват заплаха за пътната безопасност или за околната среда.
Член 10
Съдържание и методи на крайпътните технически проверки
1. Държавите членки гарантират, че избраните съгласно член 9 превозни средства се подлагат на първоначална крайпътна техническа проверка.
При всяка първоначална крайпътна техническа проверка на превозно средство проверяващият:
а)
проверява последното удостоверение за техническа изправност и доклада от крайпътната техническа проверка, ако има такива, които се съхраняват в превозното средство, или електронно доказателство за тях, съгласно член 7, параграф 1;
б)
извършва визуална оценка на техническото състояние на превозното средство;
в)
може да извърши визуална оценка на обезопасяването на товара на превозното средство в съответствие с член 13;
г)
може да извърши технически проверки по всеки метод, сметнат за подходящ. Тези технически проверки могат да се извършват единствено с цел да се обоснове решение за подлагане на превозното средство на по-подробна крайпътна техническа проверка или да се отправи искане за незабавно отстраняване на неизправностите в съответствие с член 14, параграф 1.
Проверяващият проверява дали неизправности, посочени в доклада от предишната крайпътна техническа проверка, са отстранени.
2. Въз основа на резултата от първоначалната проверка проверяващият преценява дали превозното средство или ремаркето му следва да бъдат подложени на по-подробна крайпътна проверка.
3. По-подробната крайпътна техническа проверка обхваща тези елементи, изброени в приложение II, които се считат за необходими и от значение, като взема предвид по-специално безопасността на спирачките, гумите, колелата, шасито и вредното въздействие, както и препоръчителните методи, приложими за проверка на тези елементи.
4. Когато удостоверението за техническа изправност или докладът от крайпътна проверка показват, че на един от изброените в приложение II елементи е извършена проверка в течение на предходните три месеца, проверяващият не проверява този елемент, освен ако такава проверка е оправдана поради очевидна неизправност.
Член 11
Съоръжения за проверка
1. По-подробната крайпътна техническа проверка се извършва чрез подвижна станция за проверка, или предназначено за крайпътна проверка съоръжение, или в контролно-технически пункт, както е посочено в Директива 2014/45/ЕС.
2. Когато по-подробните проверки трябва да се извършват в контролно-технически пункт или предназначено за крайпътна проверка съоръжение, те се извършват възможно най-скоро в един от най-близките от практическа гледна точка пунктове или съоръжения.
3. Подвижните станции за проверка и предназначените за крайпътна проверка съоръжения съдържат подходящо оборудване за извършване на по-подробна крайпътна техническа проверка, което включва оборудването, необходимо за оценяване на състоянието на спирачките и спирачната ефективност, кормилната уредба, окачването и вредното въздействие на превозното средство съгласно изискванията. Когато подвижната станция за проверка или предназначеното за крайпътна проверка съоръжение не включват оборудването, необходимо за проверка на посочен в първоначалната проверка елемент, превозното средство се насочва към пункт или съоръжение за проверка, където може да се извърши подробна проверка на този елемент.
Член 12
Оценка на неизправностите
1. За всеки подлежащ на проверка елемент в приложение II се съдържа списък с възможни неизправности и тяхната степен на сериозност, който да се използва по време на крайпътни технически проверки.
2. Неизправностите, открити по време на крайпътни технически проверки на превозните средства, се категоризират в една от следните групи:
а)
незначителни неизправности без значителни последствия за безопасността на превозното средство или без значително въздействие за околната среда, както и други незначителни несъответствия,
б)
значителни неизправности, които могат да засегнат безопасността на превозното средство или да имат въздействие върху околната среда или да породят риск за други участници в движението по пътищата, или други по-значителни несъответствия;
в)
опасни неизправности, които представляват пряк и непосредствен риск за безопасността на движението по пътищата или имат въздействие върху околната среда.
3. Превозно средство с неизправности в повече от една от посочените в параграф 2 групи неизправности се класифицира в групата, съответстваща на по-сериозната неизправност. Превозно средство, показващо няколко неизправности в рамките на едни и същи области, подлежащи на проверка, както е определено в обхвата на техническата крайпътна проверка, посочена в приложение II, точка 1, може да бъде класифицирано в следващата по сериозност група неизправности, ако се счете, че комбинираното въздействие на тези неизправности води до по-висок риск за безопасността на движението по пътищата.
Член 13
Проверка на обезопасяването на товара
1. По време на крайпътна проверка превозно средство може да бъде подложено на проверка на обезопасяването на товара съгласно приложение III, за да се гарантира, че товарът е обезопасен по начин, който не пречи на безопасното управление на превозното средство, не застрашава живот, здраве или имущество, нито околната среда. Проверките могат да се извършват, за да се провери дали при всички видове експлоатация на превозното средство, включително аварийни ситуации или маневри за потегляне при изкачване по наклон:
-
товарите могат само минимално да променят положението си един спрямо друг, спрямо стените или повърхностите на превозното средство, и
-
товарите не могат да излязат извън товарното отделение или да се придвижат извън площта, определена за товара.
2. Без да се засягат изискванията, приложими към превоза на определени категории стоки, като включените в Европейската спогодба за международен превоз на опасни товари по шосе („ADR“) (13), обезопасяването на товара и проверките на обезопасяването на товара може да се извършват в съответствие с принципите и където е уместно - със стандартите, установени в приложение III, раздел I. Може да се използва последният вариант на стандартите, установени в приложение III, раздел I, точка 5.
3. Последващите процедури, посочени в член 14, се прилагат и в случай на значителни или опасни неизправности във връзка с обезопасяването на товара.
4. Държавите членки правят необходимото, така че персоналът, участващ в проверките на обезопасяването на товара, да получи подходящо обучение за тази цел.
Член 14
Последващи действия при значителни или опасни неизправности
1. Без да се засяга член 14, параграф 3, държавите членки предвиждат разпоредби, съгласно които всяка значителна или опасна неизправност, установена при първоначална или по-подробна проверка, трябва да се отстрани преди превозното средство да се използва отново по пътищата, отворени за обществено ползване.
2. Проверяващият може да реши, че превозното средство трябва да бъде подложено на цялостен преглед за проверка на техническата изправност в определени срокове, ако то е регистрирано в държавата членка, където е извършена крайпътната техническа проверка. Ако превозното средство е регистрирано в друга държава членка, компетентният орган може да се обърне към компетентния орган на тази друга държава членка чрез звената за контакт, посочени в член 17, с искане за провеждане на нов преглед за проверка на техническата изправност на това превозно средство, следвайки процедурата, определена в член 18, параграф 2. При установяването на значителни или опасни неизправности в превозно средство, регистрирано извън Съюза, държавата членка може да реши да информира компетентния орган на държавата на регистрация на превозното средство.
3. В случай на неизправности, налагащи бързо или незабавно поправяне поради пряк и непосредствен риск за пътната безопасност, държавата членка или съответният компетентен орган предвиждат разпоредби, които да ограничат или да забранят използването на въпросното превозно средство, докато тези неизправности не бъдат отстранени. Използването на такова превозно средство може да бъде разрешено за достигане до някой от най-близките сервизи, където тези неизправности могат да бъдат отстранени, при условие че въпросните опасни неизправности са поправени дотолкова, че позволяват превозното средство да достигне сервиза без непосредствен риск за безопасността на пътниците в него или на други участници в движението. В случай на неизправности, които не налагат незабавно поправяне, държавата членка или съответният компетентен орган могат да вземат решение относно условията и разумен срок, в който превозното средство може да бъде използвано преди отстраняването на неизправностите.
Ако превозното средство не може да бъде поправено дотолкова, че да е възможно то да достигне сервиза, превозното средство може да бъде транспортирано до налично място, където то може да бъде ремонтирано.
Член 15
Такси за проверка
При установяването на неизправности след по-подробна проверка държавите членки могат да изискат плащането на разумна и пропорционална такса, която следва да бъде свързана с разходите за извършване на тази проверка.
Член 16
Доклад за проверката и бази данни за крайпътни технически проверки
1. За всяка извършена първоначална крайпътна техническа проверка на компетентния орган се съобщава следната информация:
а)
държава на регистрация на превозното средство;
б)
категория на превозното средство;
в)
резултат от първоначалната крайпътна техническа проверка.
2. При завършването на по-подробна проверка проверяващият съставя доклад съгласно приложение IV. Държавите членки гарантират, че на водача на превозното средство се предоставя копие от доклада за проверката.
3. Проверяващият съобщава на компетентния орган резултатите от по-подробните крайпътни технически проверки в разумен срок след извършването на тази проверка. Компетентният орган съхранява тази информация в съответствие с приложимото право относно защита на данните не по-малко от 36 месеца след датата на получаването ѝ.
ГЛАВА IV
СЪТРУДНИЧЕСТВО И ОБМЕН НА ИНФОРМАЦИЯ
Член 17
Определяне на точка за контакт
1. Държавите членки определят точка за контакт, която:
-
осигурява координацията със звена за контакт, определени от други държави членки във връзка с действия по член 18,
-
предава данните, посочени в член 20, на Комисията,
-
осигурява, когато е уместно, всеки друг обмен на информация със и предоставяне на подпомагане за звената за контакт на други държави членки.
2. Държавите членки предават на Комисията имената и данните за контакт на своите национални звена за контакт най-късно до 20 май 2015 г. и я информират незабавно за всички промени в тях. Комисията съставя списък с всички звена за контакт и го предава на държавите членки.
Член 18
Сътрудничество между държавите членки
1. В случаи, когато при превозно средство, което не е регистрирано в държавата членка, където се извършва проверката, се установят значителни или опасни неизправности или неизправности, водещи до ограничение или забрана за използване на превозното средство, точката за контакт уведомява за резултатите от проверката точката за контакт на държавата членка на регистрация. Това уведомление съдържа елементите от доклада за крайпътна проверка съгласно посоченото в приложение IV и се предава за предпочитане чрез националния електронен регистър, посочен в член 16 от Регламент (ЕО) № 1071/2009. Комисията приема подробни правила относно процедурите за уведомяване на точката за контакт на държавата членка на регистрация за превозни средства със значителни или опасни неизправности съгласно процедурата по разглеждане, посочена в член 23, параграф 2.
2. В случаи на установяването на значителни или опасни неизправности в превозно средство, точката за контакт на държавата членка, където е извършена проверката, може да поиска чрез точката за контакт от компетентния орган на държавата членка на регистрация да предприеме съответните последващи действия, например да подложи превозното средство на още един преглед за проверка на техническата изправност, както е предвидено в член 14.
Член 19
Координирани крайпътни технически проверки
На годишна база държавите членки извършват редовно координирани крайпътни проверки. Държавите членки могат да съчетаят тези действия с предвидените в член 5 от Директива 2006/22/ЕО.
Член 20
Предоставяне на информация на Комисията
1. Преди 31 март 2021 г. и преди 31 март на всяка втора година след това държавите членки предоставят по електронен път на Комисията данните, събрани във връзка с проверените на тяхна територия превозни средства през предходните две календарни години. Тези данни съдържат:
а)
броя на проверените превозни средства;
б)
категорията на проверените превозни средства;
в)
държавата на регистрация на всяко проверено превозно средство;
г)
в случаите на по-подробни проверки, проверените области и неизправните елементи в съответствие с приложение IV, точка 10.
Първият доклад обхваща период от две години, считано от 1 януари 2019 г.
2. Комисията приема подробни правила в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 23, параграф 2, относно формата, в който посочените в параграф 1 данни трябва да се предоставят по електронен път. До установяването на такива правила се използва стандартният формуляр за докладване, определен в приложение V.
Комисията докладва събраните данни на Европейския парламент и на Съвета.
ГЛАВА V
ДЕЛЕГИРАНИ АКТОВЕ И АКТОВЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ
Член 21
Делегирани актове
На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 22 относно:
-
актуализирането на член 2, параграф 1, и приложение IV, точка 6, по целесъобразност, за да се отчетат промените в категориите на превозните средства, произтичащи от изменения в посочените в същия член законодателни актове, без да се засяга обхватът на настоящата директива,
-
актуализирането на приложение II, точка 2, по отношение на методите в случай на наличие на по-ефикасни и ефективни методи за проверка, без да се разширява списъкът на елементите, подлежащи на проверка,
-
адаптирането на приложение II, точка 2, след положителна оценка на разходите и ползите, по отношение на списъка на елементите, подлежащи на проверка, методите, причините за неизправност и оценката на неизправностите в случай на изменение на задължителните изисквания, отнасящи се за одобрение на типа, в законодателството на Съюза в областта на безопасността или на околната среда.
Член 22
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 21, се предоставя на Комисията за срок от пет години, считано от 19 май 2014 г. Комисията изготвя доклад относно делегирането на правомощия не по-късно от девет месеца преди изтичането на петгодишния срок. Делегирането на правомощия се удължава с мълчаливо съгласие за срокове със същата продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не възразят срещу подобно удължаване не по-късно от три месеца преди изтичането на всеки срок.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 21, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира за него едновременно Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 21, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът не са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета, или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 23
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от Комитета по техническата изправност, посочен в Директива 2014/45/ЕС. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011. Когато комитетът не даде становище, Комисията не приема проекта за акт за изпълнение и се прилага член 5, параграф 4, трета алинея от Регламент (ЕС) № 182/2011.
ГЛАВА VI
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 24
Докладване
1. До 20 май 2016 г. Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета доклад относно прилагането на настоящата директива и последствията от нея. В доклада се анализират по-специално нейното въздействие по отношение на подобряването на безопасността по пътищата, както и разходите и ползите от евентуалното включване на категориите превозни средства N1 и O2 в обхвата на настоящата директива.
2. Не по-късно от 20 май 2022 г. Комисията представя доклад на Европейския парламент и на Съвета относно прилагането и въздействието от настоящата директива, по-специално по отношение на ефективността и хармонизацията на системите за оценка на риска, по-конкретно при определянето на взаимно сравним рисков профил на различните засегнати предприятия. Този доклад се придружава от подробна оценка на въздействието, в която се анализират разходите и ползите в целия Съюз. Оценката на въздействието се предоставя на Европейския парламент и на Съвета поне шест месеца преди внасянето на законодателно предложение, ако такова е уместно, за включване на нови категории превозни средства в обхвата на настоящата директива.
Член 25
Санкции
Държавите членки установяват система от санкции за нарушаване на разпоредбите на настоящата директива и вземат всички мерки, за да гарантират прилагането им. Тези санкции следва да бъдат ефективни, пропорционални, възпиращи и недискриминационни.
Член 26
Транспониране
1. Преди 20 май 2017 г. държавите членки приемат и публикуват законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива. Те незабавно информират Комисията за това.
Те прилагат тези мерки от 20 май 2018 г.
По отношение на системата за оценка на риска, посочена в член 6 от настоящата директива, те прилагат тези мерки, считано от 20 май 2019 г.
Когато държавите членки приемат тези мерки, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът за позоваването се определят от държавите членки.
2. Държавите членки съобщават на Комисията текста на основните мерки от националното право, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 27
Отмяна
Директива 2000/30/ЕО се отменя, считано от 20 май 2018 г.
Член 28
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след деня на публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 29
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите членки.
Съставено в Брюксел на 3 април 2014 година.
DIRECTIVE 2014/47/EU OF THE EUROPEAN PARLIAMENT AND OF THE COUNCIL
of 3 April 2014
on the technical roadside inspection of the roadworthiness of commercial vehicles circulating in the Union and repealing Directive 2000/30/EC
(Text with EEA relevance)
THE EUROPEAN PARLIAMENT AND THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION,
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union, and in particular Article 91 thereof,
Having regard to the proposal from the European Commission,
After transmission of the draft legislative act to the national parliaments,
Having regard to the opinion of the European Economic and Social Committee (1),
After consulting the Committee of the Regions,
Acting in accordance with the ordinary legislative procedure (2),
Whereas:
(1)
In its White Paper of 28 March 2011 entitled ‘Roadmap to a Single European Transport Area - Towards a competitive and resource efficient transport system’, the Commission set out a ‘zero-vision’ objective whereby the Union should move close to zero fatalities in road transport by 2050. With a view to attaining that objective, vehicle technology is expected to contribute greatly to the improvement of the safety record of road transport.
(2)
In its Communication entitled ‘Towards a European road safety area: policy orientations on road safety 2011-2020’, the Commission proposed a further halving of the overall number of road fatalities in the Union by 2020, starting from 2010. With a view to attaining that goal, the Commission set out seven strategic objectives, and identified actions for safer vehicles, a strategy to reduce the number of injuries and measures to improve the safety of vulnerable road users, in particular motorcyclists.
(3)
Roadworthiness testing is a part of a wider regime designed to ensure that vehicles are kept in a safe and environmentally acceptable condition during their use. That regime should cover periodic roadworthiness testing of vehicles and technical roadside inspection of vehicles used for commercial road transport activities, as well as providing for a vehicle registration procedure allowing for the suspension of a vehicle’s authorisation to be used in road traffic where the vehicle constitutes an immediate risk to road safety. Periodic testing should be the main tool to ensure roadworthiness. Roadside inspections of commercial vehicles should merely be complementary to periodic testing.
(4)
A number of technical standards and requirements in respect of vehicle safety and environmental characteristics have been adopted within the Union. It is necessary to ensure, through a regime of unexpected technical roadside inspections, that vehicles remain roadworthy.
(5)
Technical roadside inspections are a crucial element for the achievement of a continuous high level of roadworthiness of commercial vehicles throughout their use. Such inspections contribute not only to road safety and a reduction of vehicle emissions but also to avoiding unfair competition in road transport due to acceptance of different inspection levels as between the Member States.
(6)
Regulation (EC) No 1071/2009 of the European Parliament and of the Council (3) established the European Register of Road Transport Undertakings (ERRU). ERRU allows national electronic registers of transport undertakings to be interconnected throughout the Union, in compliance with the Union rules on the protection of personal data. The use of that system, operated by the competent authority of each Member State, facilitates cooperation among Member States.
(7)
This Directive should apply to certain commercial vehicles with a design speed exceeding 25 km/h of the categories defined in Directive 2007/46/EC of the European Parliament and the Council (4). It should not, however, prevent the Member States from carrying out technical roadside inspections on vehicles not covered by this Directive or checking other aspects of road transport, in particular those relating to driving and resting time or the transport of dangerous goods.
(8)
Wheeled tractors with a maximum design speed exceeding 40 km/h are increasingly used to replace trucks in local transport activities and for commercial road haulage purposes. Their risk potential is comparable to that of trucks, and vehicles in that category, which are used mainly on public roads, should therefore be treated in the same way as trucks when it comes to technical roadside inspections.
(9)
Reports on the implementation of Directive 2000/30/EC of the European Parliament and of the Council (5) clearly show the importance of technical roadside inspections. During the period from 2009 to 2010, more than 350 000 vehicles subject to technical roadside inspections throughout the Union were reported to be in a condition requiring their immobilisation. Those reports also show very significant differences between the results of inspections carried out in different Member States. During the period from 2009 to 2010, the rate of detection for certain deficiencies ranged from 2,1 % of all vehicles inspected in one Member State to 48,3 % in another. Finally, those reports show the significant differences in the number of technical roadside inspections performed as between Member States. In order to arrive at a more balanced approach, Member States should commit to carrying out an appropriate number of inspections, proportionate to the number of commercial vehicles registered and/or operating on their territory.
(10)
Vans, such as N1 vehicles, and their trailers are not subject to the same road safety requirements at Union level as heavy duty vehicles such as those relating to driving time, training for professional drivers or the installation of speed limitation devices. Although N1 vehicles do not fall within the scope of this Directive, Member States should take such vehicles into account in their overall road safety and roadside inspection strategies.
(11)
In order to avoid unnecessary administrative burdens and costs, and to improve the efficiency of inspections, it should be possible for competent national authorities to select, as a priority, vehicles operated by undertakings not complying with road safety and environmental standards, while vehicles which are operated by responsible and safety-minded operators and properly maintained should be rewarded with less frequent inspections. The selection of vehicles for roadside inspection based on the risk profile of their operators could prove to be a useful tool for the purposes of checking high-risk undertakings more closely and more often.
(12)
Roadside inspections should be supported by the use of a risk rating system. Regulation (EC) No 1071/2009 requires Member States to extend the risk classification system established under Directive 2006/22/EC of the European Parliament and of the Council (6), as regards implementation of the rules on driving time and resting-periods, to cover other specified areas relating to road transport, including the roadworthiness of commercial vehicles. Consequently, the information concerning the number and severity of deficiencies found in vehicles should be introduced into the risk rating system established under Article 9 of Directive 2006/22/EC. It should be possible for Member States to decide on the appropriate technical and administrative arrangements for the operation of risk rating systems. The effectiveness and harmonisation of risk rating systems throughout the Union should be further analysed.
(13)
The holder of the registration certificate and, where applicable, the operator of the vehicle should be responsible for keeping the vehicle in a roadworthy condition.
(14)
Inspectors, when performing technical roadside inspections, should act independently, and their judgement should not be affected by conflicts of interest, including those of an economic or personal nature, in particular as regards the driver, the operator or the holder of the registration certificate, that could have any influence on the impartiality and objectivity of their decisions. There should therefore be no direct correlation between the reward of inspectors and the results of technical roadside inspections. This should not prevent a Member State from authorising private bodies to perform both more detailed technical roadside inspections and vehicle repairs, even on the same vehicle.
(15)
Technical roadside inspections should consist of initial and, where necessary, more detailed inspections. In both cases they should cover relevant parts and systems of vehicles. In order to achieve harmonisation of more detailed inspections at Union level, recommended test methods and examples of deficiencies and their categorisation according to their severity should be introduced for each test item.
(16)
Securing of cargo is crucial for road safety. Cargo should therefore be secured in such a way as to cope with accelerations occurring during the use of the vehicle on road. For the sake of practicality, the mass-forces resulting from such accelerations should be used as limit values based on European standards. Personnel involved in checking whether cargo is adequately secured should be appropriately trained.
(17)
All parties involved in the logistics process, including packers, loaders, transport companies, operators and drivers, have a role to play in ensuring that cargo is properly packed and loaded on a suitable vehicle.
(18)
In several Member States, reports of technical roadside inspections are drawn up by electronic means. In such cases, a copy of the inspection report should be provided to the driver. All the data and information gathered during technical roadside inspections should be transferred to a common database of the Member State concerned, so that the data can be easily processed and the relevant information can be transferred without any additional administrative burden.
(19)
In order to reduce the administrative burden on inspection authorities, reports of initial technical roadside inspections, including on vehicles registered in third countries, should contain only essential information recording that a check took place on a particular vehicle and the outcome of that check. A detailed report should be required only where a more detailed inspection takes place following an initial inspection.
(20)
The Commission should examine the possibility of combining the report form contained in Annex IV with other reports.
(21)
The use of mobile inspection units reduces the delay and costs for operators as more detailed inspections can be performed directly at the roadside. The closest practicable testing centres and designated roadside inspection facilities may also be used to carry out more detailed inspections.
(22)
Personnel conducting technical roadside inspections should be appropriately trained or qualified, including for the purpose of carrying out visual inspections in an efficient manner. Inspectors performing more detailed technical roadside inspections should have at least the same skills and fulfil the same requirements as those performing roadworthiness tests in accordance with Directive 2014/45/EU of the European Parliament and of the Council (7). Member States should require inspectors carrying out inspections in designated roadside inspection facilities or using mobile inspection units to fulfil these or equivalent requirements approved by the competent authority.
(23)
In order to mitigate the costs arising from the use of technical equipment for a more detailed roadside inspection, Member States should be able to require a payment where deficiencies have been found. The amount of that payment should be reasonable and proportionate.
(24)
Cooperation and exchange of best practices between Member States is crucial in order to achieve a more harmonised system of technical roadside inspections throughout the Union. Consequently, Member States should work more closely together, also during operational activities, where possible. Such cooperation should include the periodical organisation of concerted technical roadside inspections.
(25)
In order to ensure the efficient exchange of information between Member States, there should be, within each Member State, a contact point for liaising with other relevant competent authorities. That contact point should also compile relevant statistics. Furthermore, Member States should apply a coherent national enforcement strategy on their territory and should be able to designate a body to coordinate its implementation. The competent authorities in each Member State should designate procedures setting out time limits and the contents of the information to be forwarded.
(26)
When designating contact points, constitutional provisions and the resulting level of competencies should be respected.
(27)
In order to allow the roadside inspection regime implemented in the Union to be monitored, Member States should communicate to the Commission, before 31 March 2021 and before 31 March every two years thereafter, the results of the technical roadside inspections performed. The Commission should report the data collected to the European Parliament and to the Council.
(28)
In order to minimise the time loss for undertakings and drivers and to increase the overall efficiency of roadside checks, the performance of technical roadside inspections, along with inspections to check compliance with social legislation in the field of road transport, in particular Regulation (EC) No 561/2006 of the European Parliament and of the Council (8), Directive 2006/22/EC and Council Regulation (EEC) No 3821/85 (9), should be encouraged.
(29)
Member States should lay down rules on penalties applicable to infringements of the provisions of this Directive and should ensure that they are implemented. Those penalties should be effective, proportionate, dissuasive and non-discriminatory. Member States should, in particular, include appropriate measures to address a failure by a driver or operator to cooperate with the inspector and for the unauthorised use of a vehicle with dangerous deficiencies.
(30)
In order to ensure uniform conditions for the implementation of this Directive, implementing powers should be conferred on the Commission. Those powers should be exercised in accordance with Regulation (EU) No 182/2011 of the European Parliament and of the Council (10).
(31)
The Commission should not adopt implementing acts concerning the procedures for the notification of vehicles with major or dangerous deficiencies to the contact points of the Member States of registration, as well as those laying down the data format for the communication to the Commission of the information collected by the Member States concerning vehicles inspected, where the Committee established pursuant to this Directive delivers no opinion on the draft implementing act presented by the Commission.
(32)
In order to update Article 2(1) and Annex IV point 6 as appropriate, without affecting the scope of this Directive, to update point 2 of Annex II in respect of methods, and to adapt point 2 of Annex II in respect of the list of test items, methods, reasons for failure and assessment of deficiencies, the power to adopt acts in accordance with Article 290 of the Treaty on the Functioning of the European Union should be delegated to the Commission. It is of particular importance that the Commission carry out appropriate consultations during its preparatory work, including at expert level. The Commission, when preparing and drawing up delegated acts, should ensure simultaneous, timely and appropriate transmission of relevant documents to the European Parliament and to the Council.
(33)
Since the objective of this Directive, namely to improve road safety by laying down minimum common requirements and harmonised rules concerning technical roadside inspections of vehicles circulating within the Union, cannot be sufficiently achieved by the Member States but can rather, by reason of the scale of the action, be better achieved at Union level, the Union may adopt measures, in accordance with the principle of subsidiarity as set out in Article 5 of the Treaty on European Union. In accordance with the principle of proportionality, as set out in that Article, this Directive does not go beyond what is necessary in order to achieve that objective.
(34)
This Directive respects fundamental rights and observes the principles recognised by the Charter of Fundamental Rights of the European Union as referred to in Article 6 of the Treaty on European Union.
(35)
This Directive develops the existing regime of technical roadside inspections, updates the technical requirements of Directive 2000/30/EC and integrates the rules contained in Commission Recommendation 2010/379/EU (11). As a result, Directive 2000/30/EC should be repealed,
HAVE ADOPTED THIS DIRECTIVE:
CHAPTER I
SUBJECT MATTER, DEFINITIONS AND SCOPE
Article 1
Subject matter
In order to improve road safety and the environment, this Directive establishes minimum requirements for a regime of technical roadside inspections of the roadworthiness of commercial vehicles circulating within the territory of the Member States.
Article 2
Scope
1. This Directive shall apply to commercial vehicles with a design speed exceeding 25 km/h of the following categories, as defined in Directive 2003/37/EC of the European Parliament and of the Council (12) and Directive 2007/46/EC:
(a)
motor vehicles designed and constructed primarily for the carriage of persons and their luggage comprising more than eight seating positions in addition to the driver’s seating position - vehicle categories M2 and M3;
(b)
motor vehicles designed and constructed primarily for the carriage of goods and having a maximum mass exceeding 3,5 tonnes - vehicle categories N2 and N3;
(c)
trailers designed and constructed for the carriage of goods or persons, as well as for the accommodation of persons, having a maximum mass exceeding 3,5 tonnes - vehicle categories O3 and O4;
(d)
wheeled tractors of category T5, the use of which mainly takes place on public roads for commercial road haulage purposes, with a maximum design speed exceeding 40 km/h.
2. This Directive does not affect the right of Member States to carry out technical roadside inspections on vehicles not covered by this Directive, such as light commercial vehicles of category N1 having a maximum mass not exceeding 3,5 tonnes, and to check other aspects of road transport and safety, or to carry out inspections in places other than public roads. Nothing in this Directive prevents a Member State from limiting the use of a particular type of vehicle to certain parts of its road network for reasons of road safety.
Article 3
Definitions
The following definitions shall only apply for the purposes of this Directive:
(1)
‘vehicle’ means any not rail-borne motor vehicle or its trailer;
(2)
‘motor vehicle’ means any power-driven vehicle on wheels which is moved by its own means with a maximum design speed exceeding 25 km/h;
(3)
‘trailer’ means any non-self propelled vehicle on wheels which is designed and constructed to be towed by a motor vehicle;
(4)
‘semi-trailer’ means any trailer designed to be coupled to a motor vehicle in such a way that part of it rests on the motor vehicle and a substantial part of its mass and the mass of its load is borne by the motor vehicle;
(5)
‘cargo’ means all goods that would normally be placed in or on the part of the vehicle designed to carry a load and that are not permanently fixed to the vehicle, including objects within load carriers such as crates, swap bodies or containers on vehicles;
(6)
‘commercial vehicle’ means a motor vehicle and its trailer or semi-trailer used primarily for the transport of goods or passengers for commercial purposes, such as transport for hire and reward or own-account transport, or for other professional purposes;
(7)
‘vehicle registered in a Member State’ means a vehicle which is registered or put into service in a Member State;
(8)
‘holder of a registration certificate’ means the legal or natural person in whose name the vehicle is registered;
(9)
‘undertaking’ means an undertaking as defined in point 4 of Article 2 of Regulation (EC) No 1071/2009;
(10)
‘technical roadside inspection’ means an unexpected technical inspection of the roadworthiness of a commercial vehicle carried out by the competent authorities of a Member State or under their direct supervision;
(11)
‘public road’ means a road that is of general public utility, such as a local, regional or national road, highway, expressway or motorway;
(12)
‘roadworthiness test’ means an inspection in accordance with point (9) of Article 3 of Directive 2014/45/EU;
(13)
‘roadworthiness certificate’ means a roadworthiness test report issued by the competent authority or a testing centre containing the result of the roadworthiness test;
(14)
‘competent authority’ means an authority or public body entrusted by a Member State with responsibility for managing the system of technical roadside inspections, including, where appropriate, the carrying-out of such inspections;
(15)
‘inspector’ means a person authorised by a Member State or by its competent authority to carry out initial and/or more detailed technical roadside inspections;
(16)
‘deficiencies’ mean technical defects and other instances of non-compliance found during a technical roadside inspection;
(17)
‘concerted roadside inspection’ means a technical roadside inspection undertaken jointly by the competent authorities of two or more Member States;
(18)
‘operator’ means a natural or legal person operating the vehicle as its owner or authorised to operate the vehicle by its owner;
(19)
‘mobile inspection unit’ means a transportable system of test equipment needed to carry out more detailed technical roadside inspections, staffed by inspectors who are competent to carry out more detailed roadside inspection;
(20)
‘designated roadside inspection facility’ means a fixed area for the performance of initial and/or more detailed technical roadside inspections which may also be equipped with permanently installed test equipment.
CHAPTER II
TECHNICAL ROADSIDE INSPECTION SYSTEM AND GENERAL OBLIGATIONS
Article 4
Roadside inspection system
The technical roadside inspection system shall include initial technical roadside inspections as referred to in Article 10(1) and more detailed technical roadside inspections as referred to in Article 10(2).
Article 5
Percentage of vehicles to be inspected
1. For vehicles referred to in points (a), (b) and (c) of Article 2(1), the total number of initial technical roadside inspections in the Union shall, in every calendar year, correspond to at least 5 % of the total number of these vehicles that are registered in the Member States.
2. Each Member State shall make efforts to carry out an appropriate number of initial technical roadside inspections, proportionate to the total number of such vehicles that are registered in its territory.
3. Information on vehicles inspected shall be communicated to the Commission in accordance with Article 20(1).
Article 6
Risk rating system
For vehicles referred to in points (a), (b) and (c) of Article 2(1), Member States shall ensure that the information concerning the number and severity of deficiencies set out in Annex II and, where applicable, Annex III found on vehicles operated by individual undertakings is introduced into the risk rating system established under Article 9 of Directive 2006/22/EC. For the attribution of a risk profile to an undertaking, Member States may use the criteria set out in Annex I. That information shall be used to check undertakings with a high risk rating more closely and more often. The risk rating system shall be operated by the competent authorities of the Member States.
For the purpose of implementing the first subparagraph, the Member State of registration shall use the information received from other Member States pursuant to Article 18(1).
Member States may allow additional voluntary roadworthiness tests. Information on compliance with roadworthiness requirements obtained from voluntary tests may be taken into account in order to improve the risk profile of an undertaking.
Article 7
Responsibilities
1. Member States shall require that the roadworthiness certificate corresponding to the most recent periodic roadworthiness test or a copy thereof or, in the case of an electronically produced roadworthiness certificate, a certified or original printout of that certificate, and the report of the most recent technical roadside inspection, be kept on board the vehicle when they are available. Member States may allow their authorities to accept electronic evidence of such inspections when information in that regard is accessible.
2. Member States shall require undertakings and drivers of a vehicle subject to a technical roadside inspection to cooperate with the inspectors and to provide access to the vehicle, its parts and all relevant documentation for the purposes of the inspection.
3. Member States shall ensure that the responsibilities of undertakings for keeping their vehicles in a safe and roadworthy condition are defined, without prejudice to the responsibilities of the drivers of those vehicles.
Article 8
Inspectors
1. When selecting a vehicle for a technical roadside inspection and when carrying out that inspection, inspectors shall refrain from any discrimination on grounds of the nationality of the driver or of the country of registration or entry into service of the vehicle.
2. When carrying out a technical roadside inspection, the inspector shall be free from any conflict of interest that could have any influence on the impartiality and objectivity of his decision.
3. The reward of inspectors shall not be directly related to the results of initial or more detailed technical roadside inspections.
4. More detailed technical roadside inspections shall be carried out by inspectors who fulfil the minimum competence and training requirements laid down in Article 13 and in Annex IV to Directive 2014/45/EU. Member States may provide that inspectors carrying out inspections in designated roadside inspection facilities or using mobile inspection units are to fulfil those requirements or equivalent requirements approved by the competent authority.
CHAPTER III
INSPECTION PROCEDURES
Article 9
Selection of vehicles for initial technical roadside inspection
When identifying vehicles to be subject to an initial technical roadside inspection, inspectors may select, as a priority, vehicles operated by undertakings with a high-risk profile as referred to in Directive 2006/22/EC. Vehicles may also be selected randomly for inspection, or where there is a suspicion that the vehicle presents a risk to road safety or to the environment.
Article 10
Contents and methods of technical roadside inspections
1. Member States shall ensure that vehicles selected in accordance with Article 9 are subject to an initial technical roadside inspection.
In each initial technical roadside inspection of a vehicle, the inspector:
(a)
shall check the latest roadworthiness certificate and technical roadside inspection report, where available, kept on board, or electronic evidence thereof in accordance with Article 7(1);
(b)
shall carry out a visual assessment of the technical condition of the vehicle;
(c)
may carry out a visual assessment of the securing of the vehicle’s cargo in accordance with Article 13;
(d)
may carry out technical checks by any method deemed appropriate. Such technical checks may be carried out in order to substantiate a decision to submit the vehicle to a more detailed technical roadside inspection, or to request that the deficiencies be rectified without delay in accordance with Article 14(1).
The inspector shall verify whether any deficiencies indicated in the previous technical roadside inspection report have been rectified.
2. On the basis of the outcome of the initial inspection, the inspector shall decide whether the vehicle or its trailer should be subject to a more detailed roadside inspection.
3. A more detailed technical roadside inspection shall cover those items listed in Annex II that are considered necessary and relevant, taking into account in particular the safety of the brakes, tyres, wheels, chassis and nuisance, and the recommended methods applicable to the testing of those items.
4. Where the roadworthiness certificate or a roadside inspection report demonstrates that an inspection of one of the items listed in Annex II has been carried out in the course of the preceding three months, the inspector shall not check that item, except where such a check is justified on the grounds of an obvious deficiency.
Article 11
Inspection facilities
1. A more detailed technical roadside inspection shall be carried out using a mobile inspection unit or a designated roadside inspection facility, or in a testing centre as referred to in Directive 2014/45/EU.
2. Where a more detailed inspection is to be carried out in a testing centre or designated roadside inspection facility, it shall be carried out as soon as possible in one of the closest practicable centres or facilities.
3. Mobile inspection units and designated roadside inspection facilities shall include appropriate equipment for carrying out a more detailed technical roadside inspection, including the equipment necessary to assess the condition of the brakes and brake efficiency, steering, suspension and nuisance of the vehicle as required. Where mobile inspection units or designated roadside inspection facilities do not include the equipment required to check an item indicated in an initial inspection, the vehicle shall be directed to a testing centre or facility where a detailed check of that item can be performed.
Article 12
Assessment of deficiencies
1. For each item to be inspected, Annex II provides a list of possible deficiencies and their level of severity to be used during technical roadside inspections.
2. Deficiencies found during technical roadside inspections of vehicles shall be categorised in one of the following groups:
(a)
minor deficiencies having no significant effect on the safety of the vehicle or impact on the environment, and other minor non-compliances,
(b)
major deficiencies that may prejudice the safety of the vehicle or have an impact on the environment or put other road users at risk, or other more significant non-compliances;
(c)
dangerous deficiencies constituting a direct and immediate risk to road safety or having an impact on the environment.
3. A vehicle having deficiencies falling into more than one of the deficiency groups referred to in paragraph 2 shall be classified in the group corresponding to the more serious deficiency. A vehicle showing several deficiencies within the same inspection areas as defined in the scope of the technical roadside inspection referred to in point 1 of Annex II may be classified in the next most serious deficiency group if it is considered that the combined effect of those deficiencies results in a higher risk to road safety.
Article 13
Inspection of cargo securing
1. During a roadside inspection a vehicle may be subject to an inspection of its cargo securing in accordance with Annex III, in order to ensure that the cargo is secured in such a way that it does not interfere with safe driving, or pose a threat to life, health, property or the environment. Checks may be carried out to verify that during all kinds of operation of the vehicle, including emergency situations or uphill starting manoeuvres:
-
loads can only minimally change their position relative to each other, against walls or surfaces of the vehicle, and
-
loads cannot leave the cargo space or move outside the loading surface.
2. Without prejudice to the requirements applicable to transport of certain categories of goods, such as those covered by the European Agreement concerning the International Carriage of Dangerous Goods by Road (ADR) (13), cargo securing and inspection of the securing of cargo may be carried out in accordance with the principles and, where appropriate, the standards laid down in Section I of Annex III. The latest version of the standards laid down in point 5 of Section I of Annex III may be used.
3. The follow-up procedures referred to in Article 14 may also apply in the case of major or dangerous deficiencies related to cargo securing.
4. Member States shall provide that personnel involved in cargo securing checks are to be appropriately trained for that purpose.
Article 14
Follow-up in the case of major or dangerous deficiencies
1. Without prejudice to Article 14(3), Member States shall provide that any major or dangerous deficiency revealed by an initial or more detailed inspection is to be rectified before the vehicle is further used on public roads.
2. The inspector may decide that the vehicle is to be subject to a full roadworthiness test within a specified time limit if it is registered in the Member State where the technical roadside inspection has been carried out. If the vehicle is registered in another Member State, the competent authority may request the competent authority of that other Member State, via the contact points referred to in Article 17, to carry out a new roadworthiness test of the vehicle following the procedure laid down in Article 18(2). Where major or dangerous deficiencies are found in a vehicle registered outside the Union, Member States may decide to inform the competent authority of the country of registration of the vehicle.
3. In the case of any deficiencies which require prompt or immediate rectification due to any direct and immediate risk to road safety, the Member State or the competent authority concerned shall provide that the use of the vehicle in question is to be restricted or prohibited until those deficiencies have been rectified. The use of such a vehicle may be permitted in order to enable it to reach one of the closest workshops where those deficiencies can be rectified, on condition that the dangerous deficiencies in question have been fixed in such a way as to allow it to reach that workshop and that there is no immediate risk to the safety of its occupants or other road users. In the case of deficiencies that do not require immediate rectification, the Member State or the competent authority concerned may decide on the conditions and a reasonable timespan under which the vehicle may be used before the deficiencies are rectified.
Where the vehicle cannot be fixed in such a way to allow it to reach the workshop, the vehicle may be brought to an available location where it can be repaired.
Article 15
Inspection fees
Where deficiencies have been found following a more detailed inspection, Member States may require the payment of a reasonable and proportionate fee that should be linked to the cost of carrying out that inspection.
Article 16
Inspection report and databases on technical roadside inspections
1. For each initial technical roadside inspection carried out, the following information shall be communicated to the competent authority:
(a)
country of registration of the vehicle;
(b)
category of the vehicle;
(c)
outcome of the initial technical roadside inspection.
2. On completion of a more detailed inspection, the inspector shall draw up a report in accordance with Annex IV. Member States shall ensure that the driver of the vehicle is provided with a copy of the inspection report.
3. The inspector shall communicate to the competent authority the results of the more detailed technical roadside inspection within a reasonable time following that inspection. The competent authority shall keep that information in accordance with the applicable legislation on data protection for not less than 36 months from the date of its receipt.
CHAPTER IV
COOPERATION AND EXCHANGE OF INFORMATION
Article 17
Designation of a contact point
1. Member States shall designate a contact point which shall:
-
ensure coordination with contact points designated by other Member States as regards actions taken under Article 18;
-
forward the data referred to in Article 20 to the Commission;
-
ensure, where appropriate, any other exchange of information with, and the provision of assistance to, the contact points of other Member States.
2. Member States shall forward to the Commission the names and contact details of their national contact point by 20 May 2015, and shall inform it without delay of any changes thereto. The Commission shall draw up a list of all contact points and forward it to the Member States.
Article 18
Cooperation between Member States
1. In cases where major or dangerous deficiencies, or deficiencies resulting in a restriction or prohibition on the use the vehicle, are found in a vehicle not registered in the Member State of inspection, the contact point shall notify the results of the inspection to the contact point of the Member State of registration of the vehicle. That notification shall contain the elements of the roadside inspection report as set out in Annex IV and shall be communicated preferably through the national electronic register referred to in Article 16 of Regulation (EC) No 1071/2009. The Commission shall adopt detailed rules concerning the procedures for the notification of vehicles with major or dangerous deficiencies to the contact point of the Member State of registration in accordance with the examination procedure referred to in Article 23(2).
2. In cases where major or dangerous deficiencies are found in a vehicle, the contact point of the Member State in which the vehicle has been inspected may request the competent authority of the Member State in which the vehicle is registered, via the contact point of the latter Member State, to take appropriate follow-up action, such as submitting the vehicle to a further roadworthiness test as provided for in Article 14.
Article 19
Concerted technical roadside inspections
On a yearly basis, Member States shall regularly undertake concerted roadside inspection activities. Member States may combine those activities with those provided for by Article 5 of Directive 2006/22/EC.
Article 20
Communication of information to the Commission
1. Before 31 March 2021 and before 31 March every two years thereafter, Member States shall communicate to the Commission, by electronic means, the data collected relating to the previous two calendar years and concerning the vehicles inspected in their territory. Those data shall indicate:
(a)
the number of vehicles inspected;
(b)
the category of vehicles inspected;
(c)
the country of registration of each vehicle inspected;
(d)
in the case of more detailed inspections, the areas checked and the items failed, in accordance with point 10 of Annex IV.
The first report shall cover the period of two years beginning on 1 January 2019.
2. The Commission shall adopt detailed rules, in accordance with the examination procedure referred to in Article 23(2), concerning the format in which the data referred to in paragraph 1 are to be communicated by electronic means. Pending the establishment of such rules, the standard reporting form set out in Annex V shall be used.
The Commission shall report the data collected to the European Parliament and to the Council.
CHAPTER V
DELEGATED AND IMPLEMENTING ACTS
Article 21
Delegated acts
The Commission shall be empowered to adopt delegated acts in accordance with Article 22 in order to:
-
update Article 2(1) and point 6 of Annex IV as appropriate in order to take account of changes to the vehicle categories stemming from amendments to the legislation referred to in that Article, without affecting the scope of this Directive;
-
update point 2 of Annex II in respect of methods in the event that more efficient and effective test methods become available, without extending the list of items to be tested;
-
adapt point 2 of Annex II, following a positive assessment of the costs and benefits involved, in respect of the list of test items, methods, reasons for failure and assessment of deficiencies in the event of a modification of mandatory requirements relevant for type-approval in Union safety or environmental legislation.
Article 22
Exercise of delegation
1. The power to adopt delegated acts is conferred on the Commission subject to the conditions laid down in this Article.
2. The delegation of power referred to in Article 21 shall be conferred on the Commission for a period of five years from 19 May 2014. The Commission shall draw up a report in respect of the delegation of power not later than nine months before the end of the five-year period. The delegation of power shall be tacitly extended for periods of an identical duration, unless the European Parliament or the Council opposes such extension not later than three months before the end of each period.
3. The delegation of powers referred to in Article 21 may be revoked at any time by the European Parliament or by the Council. A decision to revoke shall put an end to the delegation of the power specified in that decision. It shall take effect the day following the publication of the decision in the Official Journal of the European Union or at a later date specified therein. It shall not affect the validity of any delegated acts already in force.
4. As soon as it adopts a delegated act, the Commission shall notify it simultaneously to the European Parliament and to the Council.
5. A delegated act adopted pursuant to Article 21 shall enter into force only if no objection has been expressed by either the European Parliament or the Council within a period of two months of notification of that act to the European Parliament and the Council or if, before the expiry of that period, the European Parliament and the Council have both informed the Commission that they will not object. That period shall be extended by two months at the initiative of the European Parliament or of the Council.
Article 23
Committee procedure
1. The Commission shall be assisted by the Roadworthiness Committee referred to in Directive 2014/45/EU. That committee shall be a committee within the meaning of Regulation (EU) No 182/2011.
2. Where reference is made to this paragraph, Article 5 of Regulation (EU) No 182/2011 shall apply. Where the committee delivers no opinion, the Commission shall not adopt the draft implementing act and the third paragraph of Article 5(4) of Regulation (EU) No 182/2011 shall apply.
CHAPTER VI
FINAL PROVISIONS
Article 24
Reporting
1. By 20 May 2016, the Commission shall submit a report to the European Parliament and the Council on the implementation and effects of this Directive. The report shall analyse, in particular, its effect in terms of improvement of road safety as well as the costs and benefits of the possible inclusion of N1 and O2 category vehicles within the scope of this Directive.
2. No later than 20 May 2022, the Commission shall submit to the European Parliament and to the Council a report on the application and effects of this Directive, in particular as regards the effectiveness and harmonisation of risk rating systems, notably in the definition of a mutually comparable risk profile of the different undertakings concerned. That report shall be accompanied by a detailed impact assessment analysing the costs and benefits throughout the Union. The impact assessment shall be made available to the European Parliament and to the Council at least six months prior to the submission of any legislative proposal, if appropriate, to include new categories of vehicles within the scope of this Directive.
Article 25
Penalties
The Member States shall lay down the rules on penalties applicable to infringements of the provisions of this Directive and shall take all measures necessary to ensure that they are implemented. Those penalties shall be effective, proportionate, dissuasive and non-discriminatory.
Article 26
Transposition
1. Member States shall adopt and publish, by 20 May 2017, the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with this Directive. They shall immediately inform the Commission thereof.
They shall apply those measures from 20 May 2018.
With regard to the risk rating system referred to in Article 6 of this Directive, they shall apply those measures from 20 May 2019.
When Member States adopt those measures, they shall contain a reference to this Directive or shall be accompanied by such reference on the occasion of their official publication. The methods of making such reference shall be laid down by Member States.
2. Member States shall communicate to the Commission the text of the main measures of national law which they adopt in the field covered by this Directive.
Article 27
Repeal
Directive 2000/30/EC is repealed with effect from 20 May 2018.
Article 28
Entry into force
This Directive shall enter into force on the twentieth day following that of its publication in the Official Journal of the European Union.
Article 29
Addressees
This Directive is addressed to the Member States.
Done at Brussels, 3 April 2014.