РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 15 юли 2013 година
за упълномощаване на някои държави членки да ратифицират или да се присъединят в интерес на Европейския съюз към Протокола за изменение на Виенската конвенция за гражданска отговорност за ядрена вреда от 21 май 1963 г. и да направят декларация относно прилагането на съответните вътрешни правила от правото на Съюза
(2013/434/ЕС)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 81, параграф 2, във връзка с член 218, параграф 6, буква а) от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като взе предвид одобрението на Европейския парламент,
като има предвид, че:
(1)
Съюзът работи за установяването на общо съдебно пространство въз основа на принципа на взаимно признаване на съдебни решения.
(2)
Протоколът от 12 септември 1997 г. (наричан по-долу „Протоколът от 1997 г.“) за изменение на Виенската конвенция от 21 май 1963 г. за гражданска отговорност за ядрена вреда (наричана по-долу „Виенската конвенция“) беше договорен с оглед на осигуряването на по-добро обезщетение на пострадалите от вреди, причинени от ядрени аварии. Следователно е желателно разпоредбите на Протокола от 1997 г. да се прилагат в държавите членки, които са договарящи се страни по Виенската конвенция.
(3)
Съюзът има изключителна компетентност по отношение на членове XI и XII от Виенската конвенция, изменена с Протокола от 1997 г., доколкото тези разпоредби засягат правилата, установени в Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 г. относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (1). От 10 януари 2015 г. Регламент (ЕО) № 44/2001 ще бъде заменен от Регламент (ЕС) № 1215/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2012 г. относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (2). Държавите членки запазват своята компетентност по въпросите, уредени с Протокола от 1997 г., които не засягат правото на Съюза. Предвид предмета и целта на Протокола от 1997 г. приемането на разпоредбите от протокола, които попадат в рамките на компетентност на Съюза, не може да бъде изолирано от разпоредбите, които попадат в рамките на компетентност на държавите членки.
(4)
Виенската конвенция и Протоколът от 1997 г. не са отворени за участие от страна на регионални организации за икономическа интеграция. В резултат на това Съюзът не е в позиция да стане договаряща се страна по Протокола от 1997 г.
(5)
Поради тази причина държавите членки, които са договарящи се страни по Виенската конвенция и не са ратифицирали Протокола от 1997 г. преди присъединяването си към Съюза, следва да бъдат упълномощени да ратифицират или да се присъединят в интерес на Съюза към Протокола от 1997 г.
(6)
Дванадесет от държавите - членки на Съюза, а именно Белгия, Германия, Гърция, Испания, Франция, Италия, Нидерландия, Португалия, Словения, Финландия, Швеция и Обединеното кралство са договарящи се страни по Парижката конвенция от 29 юли 1960 г. за отговорността на трети страни в областта на ядрената енергетика, изменена с Допълнителния протокол от 28 януари 1964 г. и с Протокола от 16 ноември 1982 г. (наричана по-долу „Парижката конвенция“). Парижката конвенция въвежда режим за обезщетение на пострадалите от вреди, причинени от ядрени аварии, основан на принципи, сходни с тези на Виенската конвенция. Протоколът от 12 февруари 2004 г. (наричан по-долу „Протоколът от 2004 г.“) за изменение на Парижката конвенция осигурява по-добро обезщетение за вреди, причинени от ядрени аварии. С решения 2004/294/ЕО (3) и 2007/727/ЕО (4) на Съвета държавите членки, които са договарящи се страни по Парижката конвенция, бяха упълномощени да ратифицират или да се присъединят към Протокола от 2004 г. в интерес на тогавашната Общност. Ето защо има обективно основание това решение да не бъде адресирано към държавите членки, които са договарящи се страни по Парижката конвенция и не са договарящи се страни по Виенската конвенция.
(7)
Освен това пет от държавите - членки на Съюза, а именно Ирландия, Кипър, Люксембург, Малта и Австрия, не са договарящи се страни нито по Виенската, нито по Парижката конвенция. Предвид факта, че Протоколът от 1997 г. внася изменения във Виенската конвенция и че Регламент (ЕО) № 44/2001 упълномощава държавите членки, обвързани от посочената конвенция, да продължат да прилагат предвидените в нея правила относно юрисдикцията и относно признаването и изпълнението, има обективно основание настоящото решение да бъде адресирано единствено към държавите членки, които са договарящи се страни по Виенската конвенция. В съответствие с това Ирландия, Кипър, Люксембург, Малта и Австрия следва да продължат да спазват правилата, предвидени в Регламент (ЕО) № 44/2001, и да ги прилагат в областта, която е обхваната от Виенската конвенция и от Протокола от 1997 г. за изменение на тази конвенция.
(8)
В резултат на това разпоредбите на Протокола от 1997 г. ще се прилагат по отношение на Съюза единствено от тези държави членки, които са договарящи се страни по Виенската конвенция към момента на приемане на настоящото решение.
(9)
Правилата за признаване и изпълнение на съдебни решения, определени в член XII от Виенската конвенция и изменени с член 14 от Протокола от 1997 г., не следва да се прилагат с предимство пред правилата, уреждащи процедурата за признаване и изпълнение на съдебни решения, установени с Регламент (ЕО) № 44/2001. Следователно държавите членки, които са упълномощени с настоящото решение да ратифицират или да се присъединят към Протокола от 1997 г., следва да направят декларацията, предвидена в настоящото решение, за да се гарантира прилагането на подходящите правила на Съюза.
(10)
Обединеното кралство и Ирландия, към които се прилага Протокол № 21 относно позицията на Обединеното кралство и Ирландия по отношение на пространството на свобода, сигурност и правосъдие, приложен към Договора за Европейския съюз и Договора за функционирането на Европейския съюз, участват в приемането и прилагането на настоящото решение.
(11)
В съответствие с членове 1 и 2 от Протокол № 22 относно позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз, Дания не участва в приемането на това решение и не е обвързана от него, нито от неговото прилагане,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Съветът упълномощава България, Чешката република, Естония, Литва, Унгария, Полша и Словакия да ратифицират или да се присъединят в интерес на Съюза към Протокола от 12 септември 1997 г. за изменение на Виенската конвенция за гражданска отговорност за ядрена вреда от 21 май 1963 г.
Текстът на Протокола от 1997 г. е приложен към настоящото решение.
Член 2
Съветът упълномощава България, Чешката република, Естония, Литва, Унгария, Полша и Словакия да направят следната декларация:
„Съдебните решения по въпроси, уредени с Протокола от 12 септември 1997 г. за изменение на Виенската конвенция за гражданска отговорност за ядрена вреда от 21 май 1963 г., които са постановени от съд на държава - членка на ЕС, която е договаряща се страна по Протокола, се признават и изпълняват в [име на държавата членка, която прави декларацията] в съответствие с приложимите по предмета на делото правила на Европейския съюз.“
Член 3
Настоящото решение влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 4
Адресати на настоящото решение са Република България, Чешката република, Република Естония, Република Литва, Унгария, Република Полша и Словашката република, в съответствие с Договорите.
Съставено в Брюксел на 15 юли 2013 година.
COUNCIL DECISION
of 15 July 2013
authorising certain Member States to ratify, or to accede to, the Protocol amending the Vienna Convention on Civil Liability for Nuclear Damage of 21 May 1963, in the interest of the European Union, and to make a declaration on the application of the relevant internal rules of Union law
(2013/434/EU)
THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION,
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union, and in particular Article 81(2), in conjunction with point (a) of Article 218(6) thereof,
Having regard to the proposal from the European Commission,
Having regard to the consent of the European Parliament,
Whereas:
(1)
The Union is working towards the establishment of a common judicial area based on the principle of mutual recognition of judicial decisions.
(2)
The Protocol of 12 September 1997 (hereinafter ‘the 1997 Protocol’) amending the Vienna Convention on Civil Liability for Nuclear Damage of 21 May 1963 (hereinafter ‘the Vienna Convention’) was negotiated with a view to improving compensation for victims of damage caused by nuclear incidents. It is therefore desirable that the provisions of the 1997 Protocol be applied in the Member States which are Contracting Parties to the Vienna Convention.
(3)
The Union has exclusive competence with regard to Articles XI and XII of the Vienna Convention as amended by the 1997 Protocol in so far as those provisions affect the rules laid down in Council Regulation (EC) No 44/2001 of 22 December 2000 on jurisdiction and the recognition and enforcement of judgments in civil and commercial matters (1). Regulation (EC) No 44/2001 is to be replaced as of 10 January 2015 by Regulation (EU) No 1215/2012 of the European Parliament and of the Council of 12 December 2012 on jurisdiction and the recognition and enforcement of judgments in civil and commercial matters (2). The Member States retain their competence for matters covered by the 1997 Protocol which do not affect Union law. Given the subject matter and the aim of the 1997 Protocol, acceptance of the provisions of the Protocol which fall under Union competence cannot be dissociated from the provisions which fall under the competence of the Member States.
(4)
The Vienna Convention and the 1997 Protocol are not open to participation by regional economic integration organisations. As a result, the Union is not in a position to become a Contracting Party to the 1997 Protocol.
(5)
The Member States which are Contracting Parties to the Vienna Convention and which did not ratify the 1997 Protocol prior to their accession to the Union should therefore be authorised to ratify, or to accede to, the 1997 Protocol in the interest of the Union.
(6)
Twelve of the Member States of the Union, namely Belgium, Germany, Greece, Spain, France, Italy, the Netherlands, Portugal, Slovenia, Finland, Sweden and the United Kingdom, are Contracting Parties to the Paris Convention on Third Party Liability in the Field of Nuclear Energy of 29 July 1960, as amended by the Additional Protocol of 28 January 1964 and by the Protocol of 16 November 1982 (hereinafter ‘the Paris Convention’). The Paris Convention establishes a regime for the compensation of victims for damage caused by nuclear incidents based on principles similar to those of the Vienna Convention. The Protocol of 12 February 2004 (hereinafter ‘the 2004 Protocol’) amending the Paris Convention improves compensation for damage caused by nuclear incidents. By Council Decisions 2004/294/EC (3) and 2007/727/EC (4) the Member States which are Contracting Parties to the Paris Convention were authorised to ratify, or to accede to, the 2004 Protocol in the interest of the then Community. It is therefore objectively justified that this Decision should not be addressed to those Member States which are Contracting Parties to the Paris Convention and not to the Vienna Convention.
(7)
Furthermore, five of the Member States of the Union, namely Ireland, Cyprus, Luxembourg, Malta and Austria, are neither Contracting Parties to the Vienna Convention nor to the Paris Convention. Given that the 1997 Protocol amends the Vienna Convention and that Regulation (EC) No 44/2001 authorises the Member States bound by that Convention to continue to apply the rules on jurisdiction and on recognition and enforcement provided for in it, it is objectively justified that this Decision should be addressed only to those Member States which are Contracting Parties to the Vienna Convention. Accordingly, Ireland, Cyprus, Luxembourg, Malta and Austria should continue to base themselves on the rules contained in Regulation (EC) No 44/2001 and to apply them in the area covered by the Vienna Convention and the 1997 Protocol amending that Convention.
(8)
As a consequence, the provisions of the 1997 Protocol will be applied, as regards the Union, only by those Member States which are Contracting Parties to the Vienna Convention at the time of the adoption of this Decision.
(9)
The rules on recognition and enforcement of judgments laid down in Article XII of the Vienna Convention, as amended by Article 14 of the 1997 Protocol, should not take precedence over the rules governing the procedure for recognition and enforcement of judgments established by Regulation (EC) No 44/2001. Therefore, the Member States which are authorised to ratify, or to accede to, the 1997 Protocol by this Decision should make the declaration provided for in this Decision with the aim of ensuring application of the relevant Union rules.
(10)
The United Kingdom and Ireland, to which Protocol No 21 on the position of the United Kingdom and Ireland in respect of the Area of Freedom, Security and Justice, annexed to the Treaty on European Union and to the Treaty on the Functioning of the European Union, applies, are taking part in the adoption and application of this Decision.
(11)
In accordance with Articles 1 and 2 of Protocol No 22 on the position of Denmark, annexed to the Treaty on European Union and to the Treaty on the Functioning of the European Union, Denmark is not taking part in the adoption of this Decision and is not bound by it or subject to its application,
HAS ADOPTED THIS DECISION:
Article 1
The Council hereby authorises Bulgaria, the Czech Republic, Estonia, Lithuania, Hungary, Poland and Slovakia to ratify, or to accede to, the Protocol of 12 September 1997 amending the Vienna Convention on Civil Liability for Nuclear Damage of 21 May 1963, in the interest of the Union.
The text of the 1997 Protocol is attached to this Decision.
Article 2
The Council hereby authorises Bulgaria, the Czech Republic, Estonia, Lithuania, Hungary, Poland and Slovakia to make the following declaration:
‘Judgments on matters covered by the Protocol of 12 September 1997 amending the Vienna Convention on Civil Liability for Nuclear Damage of 21 May 1963, when given by a court of a Member State of the European Union, which is a Contracting Party to that Protocol, shall be recognised and enforceable in [name of the Member State making the declaration] in accordance with the relevant rules of the European Union on the subject.’
Article 3
This Decision shall enter into force on the day following that of its publication in the Official Journal of the European Union.
Article 4
This Decision is addressed to the Republic of Bulgaria, the Czech Republic, the Republic of Estonia, the Republic of Lithuania, Hungary, the Republic of Poland and the Slovak Republic in accordance with the Treaties.
Done at Brussels, 15 July 2013.