РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 1081/2012 НА КОМИСИЯТА
от 9 ноември 2012 година
за целите на Регламент (ЕО) № 116/2009 на Съвета относно износа на паметници на културата
(кодифициран текст)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 116/2009 на Съвета от 18 декември 2008 г. относно износа на паметници на културата (1), и по-специално член 7 от него,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕИО) № 752/93 на Комисията от 30 март 1993 г. за установяване на разпоредби за прилагането на Регламент (ЕИО) № 3911/92 на Съвета относно износа на паметници на културата (2) е бил неколкократно и съществено изменян (3). С оглед постигане на яснота и рационалност посоченият регламент следва да бъде кодифициран.
(2)
Необходими са разпоредби за прилагането на Регламент (ЕО) № 116/2009, който предвижда, inter alia, установяването на система за разрешаване на износа на определени категории паметници на културата, изброени в приложение I към въпросния регламент.
(3)
За да се гарантира, че разрешенията за износ, предвидени в посочения регламент, са уеднаквени, са необходими правила относно попълването, издаването и използването на формуляр. За тази цел следва да се установи образец на разрешението.
(4)
С цел да се премахне ненужната административна работа, е необходима концепция за отворени разрешения за временен износ на паметници на културата от отговорни лица или организации за използване и/или за изложби в трети страни.
(5)
Държавите-членки, които желаят да се възползват от тези облекчения, следва да могат да осъществяват това във връзка със своите собствени паметници на културата, лица и организации. Условията, които следва да бъдат изпълнени, ще се различават в рамките на различните държави-членки. Държавите-членки следва да могат да преценяват небходимостта от използването на отворени разрешения и да определят условията по издаването им.
(6)
Разрешенията за износ следва да бъдат на един от официалните езици на Съюза.
(7)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на комитета, посочен в член 8 от Регламент (ЕО) № 116/2009,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
РАЗДЕЛ I
ФОРМУЛЯР НА РАЗРЕШЕНИЕТО
Член 1
1. Въвеждат се три вида разрешения за износ на паметници на културата, които се издават и използват в съответствие с Регламент (ЕО) № 116/2009, както и с настоящия регламент:
а)
стандартно разрешение;
б)
специфично отворено разрешение;
в)
общо отворено разрешение.
2. Използването на разрешения за износ по никакъв начин не засяга задълженията, свързани с формалностите по износа или свързаните с тях документи.
3. Формулярите на разрешенията за износ се предоставят при поискване от компетентния орган или органи, посочени в член 2, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 116/2009.
Член 2
1. Стандартно разрешение обикновено се използва за всеки износ, който е предмет на Регламент (ЕО) № 116/2009.
Въпреки това всяка отделна държава членка може да реши дали да издава или не специфични или общи отворени разрешения, които могат да се използват, когато са изпълнени специфичните условия, свързани с тях, определени в членове 10 и 13.
2. Специфично отворено разрешение се издава за повтарящ се временен износ на определен паметник на културата от конкретно лице или организация съгласно член 10.
3. Общо отворено разрешение се издава за временен износ на паметници на културата, които са част от постоянна колекция на музей или на друга институция съгласно член 13.
4. Държава членка може да отмени по всяко време специфично или общо отворено разрешение, ако не са изпълнени условията, при които то е издадено. Тя незабавно информира Комисията, ако въпросното разрешение не е получено обратно и би могло да се използва неправомерно. Комисията информира незабавно останалите държави-членки.
5. Държавите-членки могат да въведат разумни мерки, които считат за необходими на своя територия, за осъществяването на наблюдение върху използването на издадените от тях отворени разрешения.
РАЗДЕЛ II
СТАНДАРТНО РАЗРЕШЕНИЕ
Член 3
1. Стандартните разрешения се издават върху формуляр, чийто образец се съдържа в приложение I. Използваната за формуляра хартия е бяла, без механични примеси, обработена за писане и не по-лека от 55 g/m2.
2. Форматът на формуляра е 210 × 297 mm.
3. Формулярите се изготвят в печатен или електронен вид и се попълват на официалния език на Съюза, определен от компетентните органи на издаващата държава членка.
Компетентните органи на държавата членка, в която се представя формулярът, могат да поискат той да бъде преведен на езика или на един от официалните езици на тази държава членка. В този случай разходите, свързани с превода, са за сметка на титуляря на разрешението.
4. Държавите-членки са отговорни:
а)
да отпечатат формулярите, на които трябва да са отбелязани името и адресът на печатницата или идентификационен знак;
б)
да вземат всички необходими мерки с цел да се избегне подправянето на формулярите. Средствата за идентификация, въведени с тази цел от държавите-членки, се изпращат на Комисията, за да бъдат информирани за тях компетентните органи на останалите държави-членки.
5. За предпочитане е формулярът да се попълва по механичен или електронен път. Въпреки това той може да се попълни четливо на ръка; в последния случай той се попълва с печатни главни букви и с химикал.
Какъвто и да е използваният начин, формулярът не трябва да съдържа изтривания, задрасквания или други промени.
Член 4
1. Без да се засяга параграф 3, отделно разрешение за износ се издава за всяка пратка паметници на културата.
2. За целите на параграф 1 пратка може да означава един паметник на културата или няколко паметника на културата.
3. Когато пратката се състои от няколко паметника на културата, компетентните органи са тези, които решават дали трябва да се издаде едно или няколко разрешения за износ във връзка с тази пратка.
Член 5
Формулярът съдържа три екземпляра:
а)
един екземпляр, отбелязан с № 1, който представлява заявлението;
б)
един екземпляр, отбелязан с № 2, предназначен за титуляря;
в)
един екземпляр, отбелязан с № 3, предназначен за връщане на издаващия орган.
Член 6
1. Заявителят попълва клетки 1, 3, 6 - 21, 24, и ако е необходимо, 25 от заявлението и другите екземпляри, с изключение на клетката или клетките, чието предварително отпечатване е разрешено.
Въпреки това държавите-членки могат да предвидят да се попълва само заявлението.
2. Към заявлението трябва да бъдат приложени:
а)
документация, предоставяща всички необходими сведения за паметника/паметниците на културата и неговия/техния законен статус към момента на подаване на заявлението, когато е подходящо - чрез всякакви доказателствени документи (фактури, експертизи и др.);
б)
автентична снимка или, когато е подходящо и по преценка на компетентните органи, черно-бели или цветни снимки (най-малко с размери 8 × 12 cm) на въпросните паметници на културата.
Това изискване може да се замени, когато е подходящо и по преценка на компетентните органи, с подробен списък на паметниците на културата.
3. Компетентните органи могат, с оглед на издаването на разрешението за износ, да поискат физическото представяне на изнасяните паметници на културата.
4. Разходите, възникнали от прилагането на параграфи 2 и 3, са за сметка на заявителя на разрешението за износ.
5. За да може да бъде издадено разрешение за износ, надлежно попълненият формуляр се представя на компетентните органи, определени от държавите членки съгласно член 2, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 116/2009. Когато органът издаде разрешението за износ, екземпляр № 1 от формуляра се запазва от него, а останалите екземпляри се връщат на титуляря на разрешението за износ или на негов упълномощен представител.
Член 7
Към декларацията за износ се прилагат следните документи:
а)
екземплярът, предназначен за титуляря;
б)
екземплярът, предназначен за връщане на издаващия орган.
Член 8
1. Митническото учреждение, отговорно за обработката на декларацията за износ, се уверява, че вписванията в декларацията за износ или, ако се използва, АТА карнета съответстват на вписванията в разрешението за износ и позоваването на разрешението за износ е вписано в клетка 44 от декларацията за износ или във волета на АТА карнета.
То предприема необходимите мерки за целите на идентификацията. Те могат да се състоят в поставянето на пломба или печат на митническото учреждение. Екземплярът на разрешението за износ, който трябва да се върне на издаващия орган, се прилага към екземпляр № 3 на единния административен документ.
2. След попълване на клетка 23 в екземпляри № 2 и 3 митническото учреждение, оправомощено да приеме декларацията за износ, връща на декларатора или на негов упълномощен представител екземпляра, предназначен за титуляря.
3. Екземплярът на разрешението, който трябва да се върне на издаващия орган, трябва да придружава пратката до митническото учреждение, където пратката напуска митническата територия на Съюза.
Митническото учреждение поставя своя печат в клетка 26 от формуляра и го връща на издаващия орган.
Член 9
1. Срокът на валидност на разрешенията за износ не може да надхвърля дванадесет месеца, считано от датата на издаване.
2. В случай на заявление за временно изнасяне компетентните органи могат да определят срока, в рамките на който паметниците на културата трябва да бъдат реимпортирани в издаващата държава членка.
3. Когато срокът на валидност на дадено разрешение за износ изтече, без то да е било използвано, титулярят незабавно връща екземплярите, които се намират в негово притежание, на издаващия орган.
РАЗДЕЛ III
СПЕЦИФИЧНИ ОТВОРЕНИ РАЗРЕШЕНИЯ
Член 10
1. Специфично отворено разрешение може да се издава за определен паметник на културата, за който съществува вероятност да бъде предмет на повтарящ се временен износ от Съюза за използване и/или за изложба в трета страна. Паметникът на културата трябва да е притежание или в законово владение от лицето или организацията, които го използват и/или излагат.
2. Разрешението може да се издава само когато органите са убедени, че въпросното лице или организация предоставят всички гаранции, счетени за необходими, за да се върне паметникът в Съюза в добро състояние, както и че паметникът може да бъде описан или маркиран по такъв начин, че да няма никакво съмнение към момента на временния износ, че паметникът, който се изнася, е същият, описан в специфичното отворено разрешение.
3. Разрешението не може да е валидно за период, по-дълъг от пет години.
Член 11
Разрешението се представя заедно с писмената декларация за износ или при поискване в други случаи на проверка при износа на придружаваните от него паметници на културата.
Компетентните органи на държавата членка, където се представя разрешението, могат да изискат превода му на езика или на един от официалните езици на тази държава членка. В този случай разходите, свързани с превода, се поемат от титуляря на разрешението.
Член 12
1. Митническото учреждение, оправомощено да приеме декларацията за износ, се уверява, че представените паметници са описаните в разрешението за износ и че това разрешение е вписано в клетка 44 от декларацията за износ, ако се изисква писмена декларация.
2. Когато се изисква писмена декларация за износ, разрешението трябва да е прикрепено към екземпляр № 3 на единния административен документ и да придружава паметника до митническото учреждение, където паметникът напуска митническата територия на Съюза. Когато на износителя или на неговия представител се връчи екземпляр № 3 на единния административен документ, разрешението също му се предоставя за използване впоследствие при необходимост.
РАЗДЕЛ IV
ОБЩИ ОТВОРЕНИ РАЗРЕШЕНИЯ
Член 13
1. Общите отворени разрешения могат да се издават на музеи или други институции за временен износ на паметници, включени в постоянната им колекция, за които съществува верояност да бъдат предмет на повтарящ се временен износ от Съюза за излагане в трета страна.
2. Разрешение може да се издава само когато компетентните органи са убедени, че институцията предоставя всички гаранции, счетени за необходими, за да се върне паметникът в Съюза в добро състояние. Разрешението може да се използва за всякаква комбинация от паметници, част от постоянната колекция, всеки път когато се осъществява временен износ. Допуска се използването му за групи от различни комбинации паметници, било последователно или едновременно.
3. Разрешението не може да е валидно за период, по-дълъг от пет години.
Член 14
Разрешението се представя заедно с декларацията за износ.
Компетентните органи на държавата членка, където се представя разрешението, могат да изискат превода му на езика или на един от официалните езици на тази държава членка. В този случай разходите, свързани с превода, се поемат от титуляря на разрешението.
Член 15
1. Митническото учреждение, оправомощено да приеме декларацията за износ, се уверява, че разрешението за износ се представя заедно със списък на паметниците, които се изнасят, и че същите са описани в декларацията за износ. Списъкът се представя на бланка на въпросната институция и всяка страница се подписва от едно от лицата от институцията, посочени в разрешението. Освен това всяка страница се подпечатва с печата на институцията, така както е поставен върху разрешението. Разрешението се вписва в клетка 44 от декларацията за износ.
2. Разрешението се прикрепя към екземпляр № 3 на единния административен документ и трябва да придружава пратката до митническото учреждение, където пратката напуска митническата територия на Съюза. Когато на износителя или на неговия представител се предостави екземпляр № 3 на единния административен документ, разрешението също му се предоставя за използване впоследствие при необходимост.
РАЗДЕЛ V
ОБРАЗЦИ НА ОТВОРЕНИТЕ РАЗРЕШЕНИЯ
Член 16
1. Специфичните отворени разрешения се издават върху формуляр, чийто образец е посочен в приложение II.
2. Общите отворени разрешения се издават върху формуляр, чийто образец е посочен в приложение III.
3. Формулярът на разрешението се изготвя в печатен или електронен вид на един или повече от официалните езици на Съюза.
4. Форматът на разрешението е 210 × 297 mm. Допустимо е отклонение до минус 5 mm или плюс 8 mm по дължината на листа.
Използваната хартия е бяла, без механични примеси, обработена за писане и не по-лека от 55 g/m2. Фонът ѝ се състои от светлосиня плетеница, която разкрива подправяне, извършено по механичен или химически път.
5. Вторият екземпляр на разрешението, който е без плетеница, е предназначен единствено за използване от износителя или за неговия архив.
Формулярът на заявлението, който трябва да се използва, се определя от съответната държава членка.
6. Държавите-членки могат да си запазят правото да отпечатват сами формулярите на разрешението или да възложат отпечатването им на одобрени печатници. В последния случай всеки формуляр трябва да съдържа препратка към това одобрение. Всеки формуляр трябва да съдържа името и адреса на печатницата или знак, с който печатницата може да бъде идентифицирана. Освен това той трябва да съдържа и сериен номер, отпечатан или поставен с печат, с който може да бъде идентифициран.
7. Държавите-членки са отговорни за предприемането на всички мерки, необходими за предотвратяване на подправянето на разрешенията.
Средствата за идентификация, въведени с тази цел от държавите-членки, се изпращат на Комисията, за да бъдат информирани за тях компетентните органи на останалите държави членки.
8. Разрешенията се попълват по механичен или електронен начин. При изключителни обстоятелства могат да се попълват с черен химикал с главни печатни букви.
Те не могат да съдържат изтривания, задрасквания или други промени.
РАЗДЕЛ VI
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 17
Регламент (ЕИО) № 752/93 се отменя.
Позоваванията на отменения регламент се считат за позовавания на настоящия регламент и се четат съгласно таблицата на съответствието в приложение V.
Член 18
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 9 ноември 2012 година.
COMMISSION IMPLEMENTING REGULATION (EU) No 1081/2012
of 9 November 2012
for the purposes of Council Regulation (EC) No 116/2009 on the export of cultural goods
(codification)
THE EUROPEAN COMMISSION,
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union,
Having regard to Council Regulation (EC) No 116/2009 of 18 December 2008 on the export of cultural goods (1), and in particular Article 7 thereof,
Whereas:
(1)
Commission Regulation (EEC) No 752/93 of 30 March 1993 laying down provisions for the implementation of Council Regulation (EEC) No 3911/92 on the export of cultural goods (2) has been substantially amended several times (3). In the interests of clarity and rationality the said Regulation should be codified.
(2)
Provisions are required for the implementation of Regulation (EC) No 116/2009, which provides, inter alia, for the establishment of an export licensing system for certain categories of cultural goods listed in Annex I to that Regulation.
(3)
In order to ensure that the export licences provided for by the said Regulation are uniform, rules governing the drawing up, issuing and use of the form are necessary. To that end a specimen licence should be made available.
(4)
In order to eliminate unnecessary administrative work, a concept of open licences for the temporary export of cultural goods by responsible persons or organisations for use and/or for exhibition in third countries is required.
(5)
Member States that wish to take advantage of such facilities should be able to do so in relation to their own cultural goods, persons and organisations. The conditions to be fulfilled will differ from Member State to Member State. The Member States should be able to opt for the use of open licences or not and lay down the conditions to be met for their issue.
(6)
Export licences should be made out in one of the official languages of the Union.
(7)
The measures provided for in this Regulation are in accordance with the opinion of the Committee referred to in Article 8 of Regulation (EC) No 116/2009,
HAS ADOPTED THIS REGULATION:
SECTION I
FORM OF LICENCE
Article 1
1. There shall be three types of licences for the export of cultural goods which shall be issued and used in accordance with Regulation (EC) No 116/2009 and with this Regulation:
(a)
the standard licence;
(b)
the specific open licence;
(c)
the general open licence.
2. The use of export licences shall in no way affect obligations connected with export formalities or related documents.
3. Export licence forms shall be provided on request by the competent authority or authorities referred to in Article 2(2) of Regulation (EC) No 116/2009.
Article 2
1. A standard licence shall normally be used for each export subject to Regulation (EC) No 116/2009.
However, each individual Member State concerned may decide whether or not it wishes to issue any specific or general open licences which may be used instead if the specific conditions relating to them are fulfilled as set out in Articles 10 and 13.
2. A specific open licence shall cover the repeated temporary export of a specific cultural good by a particular person or organisation as set out in Article 10.
3. A general open licence shall cover any temporary export of any of those cultural goods that form part of the permanent collection of a museum or other institution, as set out in Article 13.
4. A Member State may revoke any specific or general open licence at any time if the conditions under which it was issued are no longer met. It shall inform the Commission immediately if the licence issued is not recovered and could be used irregularly. The Commission shall immediately inform the other Member States.
5. Member States may introduce whatever reasonable measures they deem necessary in their national territory to monitor the use of their own open licences.
SECTION II
THE STANDARD LICENCE
Article 3
1. Standard licences shall be issued on the form, a model of which is set out in Annex I. The form shall be printed on white paper without mechanical pulp, dressed for writing purposes and weighing not less than 55 g/m2.
2. Forms shall measure 210 × 297 mm.
3. Forms shall be produced in printed or electronic form and filled out in an official language of the Union designated by the competent authorities of the issuing Member State.
The competent authorities of the Member State in which the form is presented may ask for it to be translated into the language, or one of the official languages, of that Member State. In this case, the translation costs shall be met by the licence holder.
4. Member States shall be responsible:
(a)
for having the forms printed, bearing the printer’s name and address or identifying mark;
(b)
for taking any measure necessary in order to avoid the forging of forms. The means of identification adopted by Member States for this purpose shall be notified to the Commission, for communication to the competent authorities of the other Member States.
5. Forms shall preferably be filled in by mechanical or electronic means. However, the application may be filled in legibly by hand; in the latter case it shall be written in ink and in block capitals.
Whatever the process used, forms shall not contain erasures, overwritten words or other alterations.
Article 4
1. Without prejudice to paragraph 3, a separate export licence shall be issued for each consignment of cultural goods.
2. For the purposes of paragraph 1, a consignment shall mean either a single cultural object or a number of cultural objects.
3. Where a consignment consists of a number of cultural objects, it is for the competent authorities to determine whether one or several export licences should be issued for the consignment in question.
Article 5
The form shall comprise three sheets:
(a)
one sheet, marked as No 1, which shall constitute the application;
(b)
one sheet, marked as No 2, for the holder;
(c)
one sheet, marked as No 3, which shall be returned to the issuing authority.
Article 6
1. The applicant shall complete boxes 1, 3, 6 to 21, 24 and, if necessary, 25 of the application and the other sheets, except where pre-printing of the box or boxes is authorised.
However, Member States may provide that only the application need be completed.
2. The application shall be accompanied by:
(a)
documentation providing all relevant information on the cultural object(s) and its (their) legal status at the time when the application is made, by means of any supporting documents (invoices, expert appraisals etc.) where appropriate;
(b)
a duly authenticated photograph or, where appropriate and at the discretion of the competent authorities, photographs in black and white or in colour (measuring at least 8 cm by 12 cm) of the cultural goods in question.
This requirement may be replaced, where appropriate and at the discretion of the competent authorities, by a detailed list of the cultural goods.
3. The competent authorities may require, for the purposes of issuing an export licence, the physical presentation of the cultural goods to be exported.
4. Any costs incurred by the application of paragraphs 2 and 3 shall be met by the applicant requesting the export licence.
5. In order that an export licence may be granted, the duly completed form shall be presented to the competent authorities designated by the Member States pursuant to Article 2(2) of Regulation (EC) No 116/2009. When the authority has granted the export licence, sheet 1 shall be kept by that authority and the remaining sheets shall be returned to the holder of the export licence or to his authorised representative.
Article 7
The following shall be presented in support of the export declaration:
(a)
the sheet for the holder;
(b)
the sheet to be returned to the issuing authority.
Article 8
1. The customs office responsible for handling the export declaration shall ensure that the entries on the export declaration or, if applicable, the ATA carnet, correspond to the entries on the export licence and that a reference to the export licence is entered in box 44 of the export declaration or on the counterfoil of the ATA carnet.
It shall take suitable measures for identification purposes. The measures may consist in the affixation of a seal or stamp of the customs office. The sheet of the export licence form which is to be returned to the issuing authority shall be attached to copy 3 of the single administrative document.
2. After completing box 23 in sheets 2 and 3, the customs office authorised to accept the export declaration shall return to the declarant or to his/her authorised representative the sheet intended for the holder.
3. The sheet of the licence form which is to be returned to the issuing authority, must accompany the consignment to the customs office at the point of exit from the customs territory of the Union.
The customs office shall affix its stamp to box 26 of the form and return it to the issuing authority.
Article 9
1. The period of validity of export licences shall not exceed 12 months from the date of issue.
2. In the case of an application for temporary exportation, the competent authorities may specify the time limit within which the cultural goods must be reimported into the issuing Member State.
3. Where an export licence expires without having been used, the holder shall immediately return to the issuing authority the sheets in his possession
SECTION III
SPECIFIC OPEN LICENCES
Article 10
1. Specific open licences may be issued for a specific cultural good which is liable to be temporarily exported from the Union on a regular basis for use and/or exhibition in a third country. The cultural good must be owned by, or be in the legitimate possession of, the particular person or organisation that uses and/or exhibits the good.
2. A licence may only be issued provided the authorities are convinced that the person or organisation concerned offers all the guarantees considered necessary for the good to be returned in good condition to the Union and that the good can be so described or marked that there will be no doubt at the moment of temporary export that the good being exported is that described in the specific open licence.
3. A licence may not be valid for a period that exceeds five years.
Article 11
The licence shall be presented in support of a written export declaration or be available in other cases for production with the cultural goods for examination upon request.
The competent authorities of the Member State in which the licence is presented may ask for it to be translated into the language, or one of the official languages, of that Member State. In that case, the translation costs shall be met by the licence holder.
Article 12
1. The customs office authorised to accept the export declaration shall ensure that the goods presented are those described on the export licence and that a reference is made to that licence in box 44 of the export declaration if a written declaration is required.
2. If a written declaration is required then the licence must be attached to copy 3 of the single administrative document and accompany the good to the customs office at the point of exit from the customs territory of the Union. Where copy 3 of the single administrative document is made available to the exporter or his representative, the licence shall also be made available to him for use on a subsequent occasion.
SECTION IV
GENERAL OPEN LICENCES
Article 13
1. General open licences may be issued to museums or other institutions to cover the temporary export of any of the goods that belong to their permanent collection that are liable to be temporarily exported from the Union on a regular basis for exhibition in a third country.
2. A licence may only be issued if the competent authorities are convinced that the institution offers all the guarantees considered necessary for the goods to be returned in good condition to the Union. The licence may be used to cover any combination of goods in the permanent collection at any one occasion of temporary export. It may be used to cover a series of different combinations of goods either consecutively or concurrently.
3. A licence may not be valid for a period that exceeds five years.
Article 14
The licence shall be presented in support of the export declaration.
The competent authorities of the Member State in which the licence is presented may ask for it to be translated into the language, or one of the official languages, of that Member State. In that case, the translation costs shall be met by the licence holder.
Article 15
1. The customs office authorised to accept the export declaration shall ensure that the licence is presented together with a list of the goods being exported and which are also described in the export declaration. The list shall be on the headed paper of the institution and each page shall be signed by one of the persons from the institution and named on the licence. Each page shall also be stamped with the stamp of the institution as placed on the licence. A reference to the licence must be made in box 44 of the export declaration.
2. The licence shall be attached to copy 3 of the single administrative document and must accompany the consignment to the customs office at the point of exit from the customs territory of the Union. Where copy 3 of the single administrative document is made available to the exporter or his representative the licence shall also be made available to him for use on a subsequent occasion.
SECTION V
FORMS FOR THE OPEN LICENCES
Article 16
1. Specific open licences shall be issued on the form, a model of which is set out in Annex II.
2. General open licences shall be issued on the form, a model of which is set out in Annex III.
3. The licence form shall be produced in printed or electronic form in one or more of the official languages of the Union.
4. The licence shall measure 210 × 297 mm. A tolerance of up to minus 5 mm or plus 8 mm in the length shall be allowed.
The paper used shall be white, free of mechanical pulp, dressed for writing purposes and weigh at least 55 g/m2. It shall have a printed guilloche pattern background in light blue such as to reveal any falsification by mechanical or chemical means.
5. The second sheet of the licence, which shall not have a guilloche pattern background, is for the exporter’s own use or records only.
The application form to be used shall be prescribed by the Member State concerned.
6. Member States may reserve the right to print the licence forms or may have them printed by approved printers. In the latter case, each form must bear a reference to such approval.
Each form must bear the name and address of the printer or a mark by which the printer can be identified. It shall also bear a serial number, either printed or stamped, by which it can be identified.
7. Member States shall be responsible for taking any measure necessary in order to avoid the forging of licences.
The means of identification adopted by Member States for this purpose shall be notified to the Commission, for communication to the competent authorities of the other Member States.
8. Licences shall be made out by mechanical or electronic means. In exceptional circumstances they may be made out by black ball point pen in block capitals.
They shall not contain erasures, overwritten words or other alterations.
SECTION VI
FINAL PROVISIONS
Article 17
Regulation (EEC) No 752/93 is repealed.
References to the repealed Regulation shall be construed as references to this Regulation and shall be read in accordance with the correlation table in Annex V.
Article 18
This Regulation shall enter into force on the twentieth day following that of its publication in the Official Journal of the European Union.
This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States.
Done at Brussels, 9 November 2012.