РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 1241/2012 НА СЪВЕТА
от 11 декември 2012 година
за изменение на Регламент за изпълнение (ЕС) № 1138/2011 на Съвета за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на някои мастни алкохоли и техните смеси с произход от Индия, Индонезия и Малайзия
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 г. за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (1) („основният регламент“), и по-специално член 9, параграф 4 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия („Комисията“), представено след консултация с Консултативния комитет,
като има предвид, че:
(1)
През август 2010 г. с известие за откриване на антидъмпингова процедура, публикувано на 13 август 2010 г. (2), Комисията откри процедура във връзка с вноса на някои мастни алхохоли и техните смеси („МАТС“) с произход от Индия, Индонезия и Малайзия („разглежданите държави“).
(2)
През май 2011 г. с Регламент (ЕС) № 446/2011 (3) („регламентът за временните мерки“) Комисията наложи временно антидъмпингово мито върху вноса на МАТС с произход от Индия, Индонезия и Малайзия, а през ноември 2011 г. с Регламент за изпълнение (ЕС) № 1138/2011 на Съвета (4) („регламентът за окончателните мерки“) върху същия внос беше наложено окончателно антидъмпингово мито.
(3)
На 21 януари 2012 г. PT Ecogreen Oleochemicals - индонезийски производител износител на МАТС, Ecogreen Oleochemicals (Сингапур) Pte. Ltd и Ecogreen Oleochemicals GmbH (наричани по-нататък заедно „Ecogreen“) подадоха жалба пред Общия съд (дело T-28/12) с искане за отмяна на регламента за окончателните мерки, доколкото той засяга антидъмпинговото мито по отношение на Ecogreen. Ecogreen оспорва корекцията на неговата експортна цена, извършена на основание член 2, параграф 10, буква и) от основния регламент с цел тя да бъде сравнена с нормалната стойност, установена за дружеството.
(4)
На 16 февруари 2012 г. Съдът на Европейския съюз произнесе своето решение по съединени дела C-191/09 P и C-200/09 P Съвет на Европейския съюз и Европейска комисия срещу Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT (Interpipe Niko Tube ZAT) и Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT (Interpipe NTRP VAT). Съдът отхвърли жалбите и насрещните жалби срещу решението на Общия съд по дело T-249/06 Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT (Interpipe Niko Tube ZAT) и Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT (Interpipe NTRP VAT) срещу Съвет на Европейския съюз. Общият съд бе отменил член 1 от Регламент (ЕО) № 954/2006 на Съвета (5) по отношение на Interpipe NTRP VAT, inter alia, на основание явна грешка в преценката при извършването на корекцията по член 2, параграф 10, буква и), а по отношение на Interpipe Niko Tube ZAT - на други основания.
(5)
Като се има предвид, че фактическите обстоятелства на Ecogreen са сходни с тези на Interpipe NTRP VAT по отношение на корекцията, извършена съгласно член 2, параграф 10, буква и) от основния регламент, и по-специално комбинацията от следните фактори: обемът на преките продажби за трети държави представлява по-малко от 8 % (1-5 %) от всички експортни продажби; съществува обща собственост/контрол върху търговеца и производителя износител; естеството на функциите на търговеца и на производителя износител, се смята, че е целесъобразно дъмпинговият марж за Ecogreen да бъде преизчислен, без да се извършва корекция съгласно член 2, параграф 10, буква и), а регламентът за окончателните мерки да бъде съответно изменен.
А. НОВА ОЦЕНКА НА КОНСТАТАЦИИТЕ НА БАЗАТА НА РЕШЕНИЕТО НА ОБЩИЯ СЪД
(6)
След премахването на корекцията, извършена съгласно член 2, параграф 10, буква и), установеният за Ecogreen дъмпингов марж, изразен като процент от вносната цена CIF на границата на Съюза, без платено мито, е под 2 % и следователно се смята за de mimimis в съответствие с член 9, параграф 3 от основния регламент. Предвид този факт разследването по отношение на Ecogreen следва да бъде прекратено, без да бъдат наложени мерки.
(7)
Дъмпинговият марж за всички останали дружества в Индонезия (с изключение на другия производител износител с индивидуален марж на митото), който беше изчислен на базата на дъмпинговия марж на оказалия съдействие индонезийски производител износител с най-висок дъмпингов марж, следва да бъде преразгледан, за да се вземе предвид преизчисленият дъмпингов марж за Ecogreen.
Б. РАЗГЛАСЯВАНЕ
(8)
Засегнатите заинтересовани страни бяха уведомени за предложението за преразглеждане на ставките на антидъмпинговото мито с две известия за разгласяване на информация. Първото бе изпратено на 13 юни 2012 г., а второто - на 25 септември 2012 г. След всяко разгласяване на всички страни бе предоставен срок, в който те да изложат забележките си в съответствие с разпоредбите на основния регламент.
(9)
Във връзка с изпратеното на 13 юни 2012 г. известие бяха получени коментари от P.T. Musim Mas (PTMM) - вторият производител износител от Индонезия, от един производител от Съюза и от един производител износител от Малайзия. PTMM поиска също така възможност за изслушване от службите на Комисията и тя му бе предоставена.
(10)
Дружеството PTMM, за което също бе извършена корекция по член 2, параграф 10, буква и), заяви, че в резултат на решението на Съда по съединени дела C-191/09 P и C-200/09 P би следвало неговият дъмпингов марж също да бъде преизчислен подобно на този на Ecogreen, без да се извършва корекция по член 2, параграф 10, буква и), тъй като след като е установено наличието на единен стопански субект, включващ производителя износител и търговеца, не може да се извършват корекции по член 2, параграф 10, буква и). Дружеството също така заяви, че тежестта за доказване на необходимостта от корекция се носи от институциите, а в случая на PTMM те не са доказали това. То допълни, че неговите обстоятелства са идентични с тези на Ecogreen и следователно всяка разлика в третирането ще представлява дискриминация.
(11)
По отношение на коментарите, направени от PTMM, следва да се отбележи, че от решението на Съда по съединени дела C-191/09 P и C-200/09 P не следва, че след като бъде установено наличието на единен стопански субект не може да се извършват корекции по член 2, параграф 10, буква и) от основния регламент. Както бе обяснено в регламента за окончателните мерки, в хода на комуникацията с дружеството и по-долу, в случая на PTMM корекцията по член 2, параграф 10, буква и) се смята за основателна.
(12)
Съществуват редица различия между обстоятелствата на двамата индонезийски производители износители, и по-специално комбинацията от следните: равнището на преките експортни продажби, извършени от производителя; значението на дейностите и функциите на търговеца във връзка с продуктите, набавени от несвързани дружества; съществуването на договор между търговеца и производителя, в който се предвижда, че търговецът ще получава комисиона за експортните продажби. Предвид различията в обстоятелствата на двете дружества твърдението за дискриминация трябва да бъде отхвърлено.
(13)
Отбелязва се, че PTMM също внесе жалба пред Общия съд (дело T-26/12) за отмяна на регламента за окончателните мерки, доколкото той засяга антидъмпинговото мито по отношение на PTMM.
(14)
Един производител износител от Малайзия заяви, че преизчисляването на маржа за Ecogreen, без да се извършва корекция по член 2, параграф 10, буква и), не се основава нито на решението по съединени дела C-191/09 P и C-200/09 P, нито на изложените в него факти. Той изтъква, че по дело T-249/06 Общият съд е открил явна грешка в преценката при прилагането на член 2, параграф 10, буква и) от основния регламент, дотолкова, доколкото Съветът е извършил корекция на експортната цена, прилагана от Sepco при операции във връзка с тръбите, произвеждани от Interpipe NTRP VAT, но не и с тръбите, произвеждани от Interpipe Niko Tube ZAT. Следователно фактическите обстоятелства на Ecogreen не могат да бъдат сходни едновременно с тези на Interpipe NTRP VAT и на Interpipe Niko Tube ZAT поради различните ситуации на посочените дружества.
(15)
Този довод се приема. Ситуацията на Ecogreen действително е сходна с тази на Interpipe NTRP VAT. Тази констатация обуславя необходимостта от предприемане на необходимите стъпки за преизчисляване на дъмпинговия марж за Ecogreen, без да се извършва корекция по член 2, параграф 10, буква и).
(16)
Производителят износител от Малайзия добави също така, че ситуацията на Ecogreen, така както е описана в регламента за окончателните мерки, дори не е сходна с тази на Interpipe NTRP VAT. След повторна преценка на точните фактически обстоятелства на Ecogreen все пак се смята, че те са сходни в достатъчна степен с тези на Interpipe NTRP VAT, тъй като установената форма на контрол за Ecogreen е същата като формата на контрол, установена от Общия съд за Interpipe NTRP VAT при извършването на преценката на това дали дружеството, което извършва дейностите по продажбата, се намира под контрола на производителя износител, или съществува общ контрол. Това обстоятелство, заедно с редица други фактори, посочени в съображение 4, води до заключението, че корекцията по член 2, параграф 10, буква и) от основния регламент не е трябвало да бъде извършвана.
(17)
Същият производител износител от Малайзия заяви - като алтернатива на своя довод относно приликите между ситуацията на Ecogreen и обстоятелствата по дело T-249/06 - че изпратеното на 13 юни 2012 г. известие е било недостатъчно и че следва да бъде направено допълнително разгласяване на основните факти и съображения, които обосновават преизчисляването за Ecogreen. Един производител от Съюза също така отбеляза, че и двете разгласявания, посочени в съображение 8, са били недостатъчни и заяви, че е бил лишен от правото си на защита.
(18)
В тази връзка се припомня, че някои сведения от поверително естество, свързани с конкретни дружества, не може да бъдат разгласявани на трети страни. Въпреки това естеството на фактическите обстоятелства на Ecogreen, които са сходни с тези на Interpipe NTRP VAT, както бе отбелязано в съображение 5, бе разгласено на заинтересованите страни на 13 юни2012 г. и на 25 септември 2012 г., като бе предоставен срок, в който заинтересованите страни да изложат забележките си след всяко разгласяване в съответствие с разпоредбите на основния регламент.
(19)
В отговор на второто известие, изпратено на 25 септември 2012 г., страните като цяло повториха твърденията от отговорите си на първото известие от 13 юни 2012 г.
(20)
Дружеството PTMM обосновава коментарите си със своето основно твърдение, а именно - че съществуването на единен стопански субект („ЕСС“), съставен от PTMM и неговия търговец, изключва извършването на корекция по член 2, параграф 10, буква и) от основния регламент, твърдейки че институциите преминават от установената от Съда и Общия съд доктрина за ЕСС към функционален подход, изискващ анализ на функциите на свързания търговец.
(21)
Отбелязва се, че този въпрос е свързан с правен въпрос, който е предмет на висящо дело.
(22)
Освен това PTMM заяви, че твърденията, изложени в съображение 12 по-горе, не са убедителни и не са достатъчни, за да бъде направено разграничение между обстоятелствата съответно на Ecogreen и на PTMM.
(23)
По този въпрос е достатъчно да се отбележи, че съгласно установената съдебна практика различното третиране на дружества, които не се намират в идентична ситуация, не представлява дискриминация (6). В този контекст всеки отделен случай бе оценен според конкретните му особености, като бяха отчетени констатациите от решенията по дело T-249/09 и по съединени дела C-191/09 P и C-200/09 P.
(24)
Първи довод: равнище на преките експортни продажби, извършени от производителя. Дружеството PTMM отбеляза, че не разполага с подразделение за маркетинг и продажби, и заяви, че всички продажби, извършени директно от производителя в Индонезия (а не от свързания търговец), са осъществени единствено с цел да бъдат спазени законовите изисквания. Функциите по маркетинг и продажба са се извършвали от неговия търговец в Сингапур. Поради тази причина PTMM заяви, че този довод не оправдава извършването на корекцията по член 2, параграф 10, буква и) от основния регламент, нито разграничението, което се прави между PTMM и Interpipe NTRP VAT.
(25)
В член 2, параграф 10 от основния регламент се посочва, че се извършва обективно сравнение между експортната цена и нормалната стойност на едно и също ниво на търговията, като се вземат под внимание разликите, които засягат сравнимостта на цените. Когато нормалната стойност и експортната цена не са определени на сравнима основа, се държи сметка - за всеки конкретен случай съобразно особеностите му - под формата на корекции за разлики в онези фактори, за които се твърди и е установено, че засягат цените и тяхната сравнимост.
(26)
На тази основа и както бе обяснено в съображение 38 от регламента за временните мерки, извършените при първоначалните разследвания корекции за, inter alia, разлики в комисионите между експортните цени и продажните цени на вътрешния пазар бяха приети за основателни поради разликите в каналите на продажба между експортните продажби за Европейския съюз и продажбите на вътрешния пазар.
(27)
Представените от PTMM аргументи не са в противоречие с първия довод, а именно - че равнището на преките експортни продажби, извършени от PTMM, е по-високо от това на Interpipe NTRP VAT и че този факт отличава PTMM от Ecogreen. Предвид равнището на преките експортни продажби действително може да се заключи, че експортните продажби на PTMM се извършват не само от свързания с него търговец в Сингапур, но и от Индонезия.
(28)
Втори довод: значение на дейностите и функциите на търговеца във връзка с продуктите, набавени от несвързани дружества. Макар и да не отрича, че свързаният с него търговец е участвал в дейности, свързани с широка гама различни продукти на основата на палмовото масло, PTMM заяви, че този аргумент е невалиден, тъй като се основава на дейности извън обхвата на първоначалното разследване.
(29)
За да може да се прецени дали даден търговец не изпълнява функциите на вътрешен отдел по продажбите, а дейността му е сравними с тази на агент, работещ на базата на комисиона по смисъла на решението на Общия съд по дело T-249/06, следва да се извърши преценка на дейностите на търговеца в светлината на икономическата действителност. Съществуват сходства във функциите на търговеца по отношение на разглеждания продукт и останалите продукти, с които търгува. Както е разяснено в съображения 30 и 31 по-долу, това се потвърждава от факта, че за повечето продукти, ако не и за всички, в т.ч. за разглеждания продукт, отношенията между PTMM и свързания с него търговец, в т.ч. функциите на последния, се управляват от един-единствен договор, в който не се прави разграничение между продуктите. Следва да се отбележи, че общите дейности на търговеца са се основавали в значителна степен на доставки с произход от несвързани дружества. Следователно функциите на търговеца са сходни с тези на агент, работещ на базата на комисиона.
(30)
Трети довод: съществуването на договор между търговеца и производителя, в който се предвижда, че търговецът ще получава комисиона за експортните продажби. PTMM заяви, че този договор е рамково споразумение за уреждане на трансферните цени между свързаните страни с цел спазване на приложимите насоки в областта на данъчното облагане в Индонезия/Сингапур, както и на международно приетите насоки за трансферните цени.
(31)
Фактът, че това споразумение може да се използва и за изчисляване на цената, която би била постигната при сделка между несвързани лица в условията на конкуренция в съответствие с приложимите насоки в областта на данъчното облагане, не е в противоречие с констатацията, че съгласно споразумението търговецът е получавал комисиона под формата на фиксиран марж само за своите международни дейности по продажба и маркетинг. Самото наименование и условията на споразумението водят до констатацията, че договорът е бил предназначен да урежда отношенията между PTMM и търговеца, а не е бил ограничен до трансферните цени или до данъчните въпроси. Следователно договорът представлява индиция за факта, че функциите на търговеца са сходни с тези на агент, работещ на базата на комисиона.
(32)
Предвид изложените по-горе доводи институциите са спазили степента на доказване, изисквана съгласно установената съдебна практика (7): констатациите им се основават на доказателства или поне на индиции. Поради гореизложените причини в случая на PTMM корекцията на експортните цени, извършена съгласно член 2, параграф 10, буква и) от основния регламент, е основателна и поради това настоящото равнище на антидъмпингово мито следва да бъде запазено.
В. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(33)
Предвид изложеното по-горе ставките на митото, приложими за Ecogreen и за всички останали дружества в Индонезия (с изключение на P.T. Musim Mas), следва да бъдат изменени. Изменените ставки следва да се прилагат с обратна сила от датата на влизане в сила на Регламент за изпълнение (ЕС) № 1138/2011, в т.ч. за вноса, за който са се прилагали временните мита през периода от 12 май 2011 г. до 11 ноември 2011 г. Поради това окончателното антидъмпингово мито, платено или осчетоводено съгласно член 1 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 1138/2011 в неговата първоначална редакция, и временните антидъмпингови мита, събрани окончателно съгласно член 2 от същия регламент в неговата първоначална редакция, които превишават ставката на митото, посочена в член 1, параграф 2 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 1138/2011 в редакцията му след изменението с настоящия регламент, следва да бъдат възстановени или опростени. Исканията за възстановяване или опрощаване следва да бъдат отправяни към националните митнически органи в съответствие с приложимото митническо законодателство,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Вписването за Индонезия в таблицата в член 1, параграф 2 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 1138/2011 се заменя със следното:
Държава
Дружество
Окончателно антидъмпингово мито (EUR на тон нето)
Допълнителен код по ТАРИК
„Индонезия
P.T. Ecogreen Oleochemicals Batam, Kabil, Batam
P.T. Musim Mas, Tanjung Mulia, Medan, Sumatera Utara
0,00
45,63
B111
B112
Всички други дружества
45,63
B999“
Член 2
Сумата на митата, платени или осчетоводени съгласно член 1 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 1138/2011 в неговата първоначална редакция, и сумата на временните мита, събрани окончателно съгласно член 2 от същия регламент в неговата първоначална редакция, които превишават установените в член 1 от настоящия регламент, се възстановяват или опрощават. Исканията за възстановяване или опрощаване трябва да бъдат отправяни към националните митнически органи в съответствие с приложимото митническо законодателство.
Член 3
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Прилага се от 12 ноември 2011 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 11 декември 2012 година.
COUNCIL IMPLEMENTING REGULATION (EU) No 1241/2012
of 11 December 2012
amending Implementing Regulation (EU) No 1138/2011 imposing a definitive anti-dumping duty and collecting definitively the provisional duty imposed on imports of certain fatty alcohols and their blends originating in India, Indonesia and Malaysia
THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION,
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union,
Having regard to Council Regulation (EC) No 1225/2009 of 30 November 2009 on protection against dumped imports from countries not members of the European Community (1) (‘the basic Regulation’), and in particular Article 9(4) thereof,
Having regard to the proposal submitted by the European Commission (‘the Commission’) after having consulted the Advisory Committee,
Whereas:
(1)
In August 2010, the Commission, by Notice of Initiation (NOI) published on 13 August 2010 (2), initiated a proceeding with regard to imports of certain fatty alcohols and their blends (‘FOH’) originating in India, Indonesia and Malaysia (‘the countries concerned’).
(2)
In May 2011, by Regulation (EU) No 446/2011 (3) (‘the provisional Regulation’), the Commission imposed a provisional anti-dumping duty on imports of FOH originating in India, Indonesia and Malaysia, and in November 2011 a definitive anti-dumping duty was imposed on the same imports by Council Implementing Regulation (EU) No 1138/2011 (4) (‘the definitive Regulation’).
(3)
On 21 January 2012, PT Ecogreen Oleochemicals, an Indonesian exporting producer of FOH, Ecogreen Oleochemicals (Singapore) Pte. Ltd and Ecogreen Oleochemicals GmbH (herein jointly referred to as ‘Ecogreen’) lodged an application (Case T-28/12) before the General Court for the annulment of the definitive Regulation as far as the anti-dumping duty with regard to Ecogreen was concerned. Ecogreen contested the adjustment made on the basis of Article 2(10)(i) of the basic Regulation to its export price for the purpose of comparing that export price with the company’s normal value.
(4)
On 16 February 2012, the Court of Justice rendered its judgment in joined Cases C-191/09 P and C-200/09 P Council of the European Union and European Commission v Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT (Interpipe Niko Tube ZAT) and Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT (Interpipe NTRP VAT). The Court of Justice rejected the appeals and cross-appeals of the General Court’s judgment in Case T-249/06 Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT (Interpipe Niko Tube ZAT) and Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT (Interpipe NTRP VAT) v Council of the European Union. The General Court had annulled Article 1 of Council Regulation (EC) No 954/2006 (5) with regard to Interpipe NTRP VAT, inter alia, on the grounds of a manifest error of assessment in making the adjustment based on Article 2(10)(i), and on other grounds with regard to Interpipe Niko Tube ZAT.
(5)
Given that the factual circumstances for Ecogreen are similar to those of Interpipe NTRP VAT in respect of the adjustment made pursuant to Article 2(10)(i) of the basic Regulation, in particular the following factors in combination: volume of direct sales to third countries of less than 8 % (1-5 %) of all export sales; existence of common ownership/control of the trader and the exporting producer; the nature of functions of the trader and the exporting producer, it is considered appropriate to recalculate the dumping margin of Ecogreen without making an adjustment pursuant to Article 2(10)(i) and to amend the definitive Regulation accordingly.
A. NEW ASSESSMENT OF THE FINDINGS BASED ON THE JUDGEMENT OF THE GENERAL COURT
(6)
On the basis of eliminating the adjustment pursuant to Article 2(10)(i), the dumping margin established for Ecogreen, expressed as a percentage of the CIF import price at the Union frontier, duty unpaid, is less than 2 % and is therefore considered de minimis in accordance with Article 9(3) of the basic Regulation. In the light of this, the investigation should be terminated in respect of Ecogreen without the imposition of measures.
(7)
The dumping margin for all companies in Indonesia, other than for the other exporting producer with an individual margin, which was based on that of the cooperating Indonesian exporting producer with the highest dumping margin, should be revised to take account of the recalculated dumping margin of Ecogreen.
B. DISCLOSURES
(8)
The interested parties concerned were informed of the proposal to revise the rates of anti-dumping duty in two disclosures, one sent on 13 June 2012 and a second disclosure sent on 25 September 2012. All parties were granted a period within which they could make representations subsequent to each disclosure in accordance with the provisions of the basic Regulation.
(9)
Comments on the disclosure sent on 13 June 2012 were received from P.T. Musim Mas (PTMM), the second exporting producer in Indonesia, from one producer in the Union, and from one exporting producer in Malaysia. PTMM also asked for an opportunity to be heard by the Commission services and was granted such a hearing.
(10)
PTMM, for which an adjustment under Article 2(10)(i) had also been made, argued that the Court judgment in joined Cases C-191/09 P and C-200/09 P should result in a recalculation of its dumping margin, similar to that made for Ecogreen, without an adjustment being made pursuant to Article 2(10)(i), as once a single economic entity made up of the exporting producer and the trader is established, no adjustments under Article 2(10)(i) can be made. The company also claimed that the burden of proving that an adjustment should be made rests with the Institutions, and that they have not proved it in the case of PTMM. It further alleged that its circumstances were identical to those of Ecogreen, and any difference in treatment would therefore amount to discrimination.
(11)
As regards the comments made by PTMM, it should be noted that it does not follow from the Court judgment in joined Cases C-191/09 P and C-200/09 P that as soon as the existence of a single economic entity is established no adjustment under Article 2(10)(i) of the basic Regulation can be made. The adjustment under Article 2(10)(i) is considered to be justified in the case of PTMM as has been explained in the definitive regulation, in communication with the company and below.
(12)
There are a number of differences in the circumstances of the two Indonesian exporting producers, in particular the following in combination: the level of direct export sales made by the producer; the significance of the trader’s activities and functions concerning products sourced from non-related companies; the existence of a contract between the trader and producer, which provided that the trader was to receive a commission for the export sales. Given the difference in the circumstances of the two companies the claim of discrimination has to be rejected.
(13)
It is noted that PTMM also lodged an application (Case T-26/12) before the General Court for the annulment of the definitive Regulation as far as the anti-dumping duty with regard to PTMM was concerned.
(14)
One exporting producer in Malaysia argued that the recalculation of the margin for Ecogreen, without making an adjustment pursuant to Article 2(10)(i), was not supported by the judgment in joined Cases C-191/09 P and C-200/09 P or the facts therein. It pointed out that the General Court, in Case T-249/06, had found a manifest error of assessment in applying Article 2(10)(i) of the basic Regulation in so far as the Council made an adjustment on the export price charged by Sepco in the context of transactions concerning pipes manufactured by Interpipe NTRP VAT, but not those manufactured by Interpipe Niko Tube ZAT. Ecogreen’s factual circumstances thus could not simultaneously be similar to those of Interpipe NTRP VAT and of Interpipe Niko Tube ZAT due to a difference in the situation of those two companies.
(15)
This argument is accepted. Indeed, Ecogreen’s situation is similar to that of Interpipe NTRP VAT. This finding justifies the need for taking the appropriate steps to recalculate the dumping margin for Ecogreen without the Article 2(10)(i) adjustment.
(16)
The exporting producer in Malaysia further argued that the situation of Ecogreen as described in the definitive Regulation is not even similar to that of Interpipe NTRP VAT. Upon reassessing the precise factual circumstances of Ecogreen, it is however considered that these are sufficiently similar to those of Interpipe NTRP VAT as such control as found by the General Court for Interpipe NTRP VAT when assessing whether the company carrying out the sales activities is under the control of the exporting producer or whether there is common control has been found for Ecogreen and together with several other factors, as indicated in recital 4, leads to the conclusion that the adjustment under Article 2(10)(i) of the basic Regulation should not have been made.
(17)
The same exporting producer in Malaysia, as an alternative to its argument regarding the similarities between the situation of Ecogreen and the circumstances of Case T-249/06, argued that the disclosure sent on 13 June 2012 was insufficient and that additional disclosure should be made of the essential facts and considerations on the basis of which the recalculation for Ecogreen is justified. One producer in the Union also commented that both disclosures referred to in recital 8 were insufficient, and argued that it was deprived of its rights of defence.
(18)
In this regard, it is recalled that certain details relating to specific companies which are confidential in nature cannot be disclosed to third parties. However, the nature of the factual circumstances of Ecogreen which are similar to those of Interpipe NTRP VAT, as indicated at recital 5, was disclosed to interested parties on 13 June and 25 September 2012, who were granted a period within which they could make representations subsequent to each disclosure in accordance with the provisions of the basic Regulation.
(19)
In response to the second disclosure sent on 25 September 2012, the parties mainly reiterated their claims in their responses to the first disclosure of 13 June 2012.
(20)
PTMM has developed its comments based on its main claim that the existence of a Single Economic Entity (SEE) of PTMM and its trader excludes an adjustment under Article 2(10)(i) of the basic Regulation claiming that the Institutions shift the SEE doctrine laid down by the Courts to a functional approach where an analysis of the functions of the related trader would be required.
(21)
It is noted that this issue turns on a point of law that is a subject matter of a pending case.
(22)
Furthermore, PTMM claimed that the arguments in recital 12 above are not convincing and do not suffice to differentiate between the circumstances of Ecogreen and PTMM respectively.
(23)
In that regard it is sufficient to note that it is settled case-law that different treatment of companies that are not in an identical situation does not amount to discrimination (6). Against this background each individual case was assessed on its individual merits against the findings in the judgments of Case T-249/09 and joined Cases C-191/09 P and C-200/09 P.
(24)
First argument: Level of direct export sales made by the producer. PTMM submitted that it has no marketing and sales division and claimed that all the sales carried out directly by the producer in Indonesia (and not by the related trader) were only done so as to comply with legal requirements. The functions of marketing and sales were carried out by its trader in Singapore. For this reason, PTMM claimed that this argument does not justify the adjustment under Article 2(10)(i) of the basic Regulation nor the distinction drawn between PTMM on the one hand and Interpipe NTRP VAT on the other.
(25)
Article 2(10) of the basic Regulation stipulates that a fair comparison shall be made between the export price and the normal value at the same level of trade with due account taken of differences which affect price comparability. Where the normal value and the export price as established are not on such a comparable basis, due allowance in the form of adjustments shall be made in each case, on its merits, for differences in factors which are claimed, and demonstrated, to affect prices and price comparability.
(26)
On this basis, and as explained in recital 38 of the provisional Regulation, adjustments for, inter alia, differences in commissions between export sales prices and domestic sales prices during the original investigations were considered warranted due to the differences in the sales channels between export sales to the European Union and domestic sales.
(27)
The arguments put forward by PTMM do not contradict the first argument, namely that the level of direct export sales made by PTMM is higher than that of Interpipe NTRP VAT and that this fact distinguishes PTMM from Ecogreen. Indeed, given the level of direct export sales, it can only be concluded that PTMM’s export sales are performed not only from its related trader in Singapore, but also from Indonesia.
(28)
Second argument: Significance of the trader’s activities and functions concerning products sourced from non-related companies. PTMM claimed that, whereas it did not deny that its related trader was involved in a range of different palm oil-based products, PTMM claimed that this argument was flawed, since it was based on activities beyond the scope of original investigation.
(29)
In order to assess whether the functions of a trader are not those of an internal sales department but comparable to those of an agent working on a commission basis within the meaning of the judgement of the General Court in Case T-249/06, the trader’s activities have to be assessed against the economic reality. There are similarities as regards the functions of the trader with regard to the product concerned and the other products traded. This is confirmed by the fact that, as discussed below in recitals 30 and 31, the relationship between PTMM and its related trader, including the functions of the latter, for most if not all products - including the product concerned - is governed by one single contract without distinguishing among products. It should be noted that the trader’s overall activities were based to a significant extent on supplies originating from unrelated companies. The trader’s functions are therefore similar to those of an agent working on a commission basis.
(30)
Third argument: The existence of a contract between the trader and producer, which provided that the trader was to receive a commission for the export sales. PTMM claimed that this contract was a master agreement to regulate transfer prices between related parties to comply with applicable Indonesian/Singapore tax guidelines and internationally accepted guidelines on transfer pricing.
(31)
The fact that this agreement can also be used for calculating arm’s length prices in accordance with applicable tax guidelines does not contradict the finding that pursuant to the agreement the trader received a commission in the form of a fixed mark-up only for its international and marketing sales activities. Indeed, the very name and the modalities of the agreement justify the finding that the contract was intended to govern the relationship between PTMM and the trader and was not limited to the transfer pricing or tax issues. The contract thus represents circumstantial evidence that the trader’s functions are similar to those of an agent working on a commission basis.
(32)
In the light of the arguments presented above the Institutions have met the standard of proof required by the settled case-law (7): they based their findings on direct or at least circumstantial evidence. As regards PTMM, and for reasons explained above, the adjustment made to the export prices pursuant to Article 2(10)(i) of the basic Regulation is warranted and the present level of anti-dumping duty should therefore be kept.
C. CONCLUSION
(33)
On the basis of the above the duty rates applicable to Ecogreen and to all other companies in Indonesia (except P.T. Musim Mas) should be amended. The amended rates should apply retroactively from the date of the entry into force of Implementing Regulation (EU) No 1138/2011 including to any imports subject to provisional duties between 12 May and 11 November 2011. Consequently, the definitive anti-dumping duty paid or entered into the accounts pursuant to Article 1 of Implementing Regulation (EU) No 1138/2011 in its initial version and the provisional anti-dumping duties definitively collected pursuant to Article 2 of the same Regulation in its initial version in excess of the duty rate specified in Article 1(2) of Implementing Regulation (EU) No 1138/2011 as amended by this Regulation should be repaid or remitted. Repayment or remission should be requested from national customs authorities in accordance with applicable customs legislation,
HAS ADOPTED THIS REGULATION:
Article 1
The entry for Indonesia in the table in Article 1(2) of Implementing Regulation (EU) No 1138/2011 is replaced by the following:
Country
Company
Definitive anti-dumping duty (EUR per tonne net)
TARIC Additional Code
‘Indonesia
P.T. Ecogreen Oleochemicals Batam, Kabil, Batam
P.T. Musim Mas, Tanjung Mulia, Medan, Sumatera Utara
0,00
45,63
B111
B112
All other companies
45,63
B999’
Article 2
The amounts of duties paid or entered into the accounts, pursuant to Article 1 of Implementing Regulation (EU) No 1138/2011 in its initial version and the amounts of provisional duties definitively collected pursuant to Article 2 of the same Regulation in its initial version, which exceed those established by Article 1 of this Regulation, shall be repaid or remitted. Repayment or remission must be requested from national customs authorities in accordance with applicable customs legislation.
Article 3
This Regulation shall enter into force on the day following that of its publication in the Official Journal of the European Union.
It shall apply from 12 November 2011.
This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States.
Done at Brussels, 11 December 2012.