РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) 2015/253 НА КОМИСИЯТА
от 16 февруари 2015 година
за определяне на правилата относно вземането на проби и докладването съгласно Директива 1999/32/ЕО на Съвета по отношение на съдържанието на сяра в корабните горива
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 1999/32/ЕО на Съвета от 26 април 1999 г. относно намаляването на съдържанието на сяра в определени течни горива и за изменение на Директива 93/12/ЕИО (1), и по-специално член 6, параграф 1б и член 7, параграф 1а от нея,
като има предвид, че:
(1)
Икономически ефективното и съгласувано прилагане и привеждане в изпълнение на Директива 1999/32/ЕО има високо приоритетно значение за постигане на планираните в нея здравни и екологични ползи, произтичащи от намаление на емисиите на серен диоксид от корабоплаването, което би допринесло за равноправна конкуренция и за по-голяма устойчивост на морския транспорт.
(2)
С оглед реално да се прилагат членове 3а, 4а и 4б от Директива 1999/32/ЕО е необходимо държавите членки да осигурят извършването на достатъчно често и прецизно вземане на проби от корабните горива, които са в процес на доставяне до корабите или се използват на борда на корабите, включително и с инспекции на корабните дневници (log books) и разписките за доставено гориво (bunker delivery notes).
(3)
В член 6, параграф 1 от Директива 1999/32/ЕО се изисква от държавите членки да предприемат всички необходими мерки за проверка чрез вземане на проби на съдържанието на сяра в корабните горива, използвани за горене на борда на корабите в съответни морски зони и пристанища. В този контекст вземането на проби следва да се разбира в широкия смисъл на думата, като обхващащо всички методи за проверка на съответствието, посочени в член 6, параграф 1а, букви а), б) и в) от цитираната директива.
(4)
Вземането на веществени проби от корабни горива, използвани за удостоверяване на съответствието, следва да се извършва или чрез вземане и анализ на локална проба от горивоподаващата система на кораба, или чрез анализ на съответни съхранявани на борда пломбирани проби от бункерованото гориво.
(5)
Честотата на вземането на проби се определя въз основа на броя на отделните кораби, пристигащи в дадена държава членка, проверяването на корабната документация, използването на алтернативни техники за таргетиране с цел осигуряване на справедливо разпределяне на натоварването между държавите членки и на икономическа ефективност, както и въз основа на конкретни тревожни признаци (specific alerts) за отделни кораби.
(6)
Вземането на проби от корабни горива, които са в процес на доставяне до корабите, следва да е специално насочено към тези доставчици, за чиито корабни горива няколкократно е установено, че не са в съответствие със спецификацията, декларирана в разписката за доставено гориво, като се взема предвид и количеството корабни горива, търгувани от съответния доставчик.
(7)
С оглед Директива 1999/32/ЕО да се прилага по икономически ефективен начин, държавите членки следва да бъдат насърчени да спазват честотата на вземане на проби чрез избиране на кораби за проверка на съответствието въз основа на базиращи се на оценка на риска национални механизми за таргетиране или чрез използване на иновативни технологии за проверка на съответствието, както и да споделят събраната информация с други държави членки.
(8)
Като платформа за записване и обмен на информация за резултатите от отделните проверки на съответствието съгласно Директива 1999/32/ЕО ще служи специално предназначена за целта Информационна система на ЕС, която е разработена и се поддържа от Европейската агенция за морска безопасност, и която ще бъде на разположение на държавите членки от 1 януари 2015 г. Държавите членки следва да бъдат насърчени да използват системата, която може значително да допринесе за рационализиране и оптимизиране на оценката на съответствието с изискванията на горепосочената директива.
(9)
С оглед да не бъдат натоварвани с непропорционална административна тежест държавите членки, които нямат излаз на море, плаващите под техен флаг кораби или техните доставчици на корабни горива, някои разпоредби следва да не се прилагат за тези държави членки.
(10)
Във връзка с докладването следва да се има предвид най-доброто използване на всички разполагаеми и съответстващи на съвременното техническо равнище технологии, така че административната тежест да бъде сведена до възможния минимум, като в същото време се даде възможност за гъвкавост на тези държави членки, които биха предпочели да докладват по по-традиционен начин. Поради това държавите членки следва да имат възможност да използват Информационната система на ЕС при изпълнението на своите задължения за ежегодно докладване съгласно Директива 1999/32/ЕО.
(11)
Не по-рано от 1 януари 2016 г. и при условие че са налице общи споделени данни относно проверки на съответствието и проби във връзка с ограниченията за съдържанието на сяра, държавите членки могат да използват базиращия се на оценка на рисковете механизъм за таргетиране, включен в Информационната система на ЕС, с цел определяне на приоритетни обекти при проверяването на корабните горива по икономически ефективен начин.
(12)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Комитета, учреден съгласно член 9, параграф 1 от Директива 1999/32/ЕО,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Предмет
В настоящото решение са определени правилата относно вземането на проби и докладването съгласно Директива 1999/32/ЕО по отношение на съдържанието на сяра в корабните горива.
Член 2
Определения
За целите на настоящото решение се прилагат следните определения:
1)
„работен резервоар“ („service tank“) означава резервоар, от който горивото се подава към машините и съоръженията с горивни процеси;
2)
„горивоподаваща система“ („fuel service system“) означава системата, която извършва разпределянето, филтрирането, пречистването и подаването на гориво от работните резервоари до машините и съоръженията с горивни процеси;
3)
„представител на кораба“ („ship's representative“) означава капитана на кораба или дежурния офицер, отговарящ за използваните корабни горива, за съответната документация и за съгласуване на алтернативно място на вземане на проба;
4)
„инспектор за сярата“ („sulphur inspector“) означава лице, надлежно оправомощено от компетентния орган на държава членка да проверява съответствието с изискванията съгласно Директива 1999/32/ЕО;
5)
„Информационна система на ЕС“ („Union information system“) означава система, използваща данните за влизанията в пристанища на отделни кораби, които се съдържат в мрежата SafeSeaNet - системата за управление на информация, създадена съгласно член 22а от Директива 2002/59/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (2) („SafeSeaNet“), с цел записване и обмен информация относно резултатите от отделни проверки на съответствието съгласно Директива 1999/32/ЕО, и която се поддържа от Европейската агенция за морска безопасност. Разработен е базиращ се на оценка на рисковете механизъм на ЕС за таргетиране въз основа на резултатите от отделни проверки на съответствието и съответните констатации съгласно Директива 1999/32/ЕО.
Член 3
Честота на вземането на проби от корабни горива, използвани на борда на корабите
1. Годишно държавите членки трябва да провеждат инспекции на корабните дневници и разписки за доставено гориво поне на 10 % от общия брой на отделните кораби, влизащи в пристанищата на съответните държави членки.
Общият брой на отделните кораби, влизащи в пристанищата на дадена държава членка, се определя като средна стойност на съответните бройки кораби през трите предходни години, отчетени в SafeSeaNet.
2. Считано от 1 януари 2016 г., трябва да се проверява също и чрез вземане на проби, анализ, или и чрез двете, съдържанието на сяра в използваните на борда корабни горива в следния процент от инспектираните кораби по параграф 1:
а)
40 % в държавите членки, които изцяло граничат със зони за контрол на емисиите на серни оксиди (SECAs);
б)
30 % в държавите членки, които частично граничат със зони за контрол на емисиите на серни оксиди;
в)
20 % в държавите членки, които не граничат със зони за контрол на емисиите на серни оксиди.
Считано от 1 януари 2020 г., в държавите членки, които не граничат със зони за контрол на серни оксиди, трябва да се проверява също и чрез вземане на проби, анализ, или и чрез двете, съдържанието на сяра в използваните на борда корабни горива в 30 % от инспектираните кораби по параграф 1.
Държавите членки могат да спазват определената в настоящия параграф честота на проверките като избират проверяваните кораби въз основа на национален базиращ се на оценка на риска механизъм за таргетиране, както и на конкретни тревожни признаци за отделни кораби, докладвани в Информационната система на ЕС.
3. Изчисленият съгласно параграф 2 брой на отделните кораби, които трябва да се проверяват също и чрез вземане на проби, анализ, или и чрез двете, може да бъде коригиран, но без да се намалява с повече от 50 %, било чрез:
а)
изваждане на броя на отделните кораби, за които се прави проверка за възможно несъответствие посредством използване на технологии за дистанционно мерене или на методи за анализ чрез бърза избирателна проверка (quick scan analysing methods);
б)
задаване на подходящ брой в случаите, при които проверките на документацията по параграф 1 се провеждат годишно на борда на поне 40 % от отделните кораби, влизащи в пристанищата на съответната държава членка.
Корекцията на броя на проверяваните кораби съгласно посоченото в букви а) и б) трябва да се докладва в Информационната система на ЕС.
4. Считано от 1 януари 2016 г., държавата членка може вместо да спазва посочената в параграфи 1, 2 и 3 честота, да прилага годишна честота на вземането на проби въз основа на базиращия се на оценка на риска механизъм на ЕС за таргетиране.
5. Настоящият член не се прилага за Чешката република, Люксембург, Унгария, Австрия и Словакия.
Член 4
Честота на вземането на проби от корабни горива, които са в процес на доставка към корабите
1. В съответствие с член 6, параграф 1а, буква б) от Директива 1999/32/ЕО и като се взема предвид количеството на доставяните корабни горива, държавите членки трябва да извършват вземане на проби и анализ на корабните горива, намиращи се в процес на доставка до корабите от тези регистрирани в съответната държава членка доставчици на корабни горива, за които е установено, че поне три пъти в дадена година са доставили гориво, несъответстващо на декларираната спецификация в разписката за доставено гориво, по данни съгласно Информационната система на ЕС или съгласно годишния доклад по член 7.
2. Настоящият член не се прилага за Чешката република, Люксембург, Унгария, Австрия и Словакия.
Член 5
Методи за вземане на проби за проверка на съдържанието на сяра в корабните горива, използвани на борда на корабите
1. В съответствие с член 3, в случаите при които се проверява съдържанието на сяра в използваните на борда корабни горива, държавите членки трябва да прилагат следния поетапен подход за вземане на проби и проверка на съответствието със стандартите за съдържанието на сяра:
а)
проверка на корабните дневници и на разписките за доставено гориво;
б)
както е уместно, един от следните начини за вземане на проба и анализ:
i)
анализ на съхраняваните на борда пломбирани проби от бункерованото гориво, придружаващи разписката за доставено гориво, които са взети в съответствие с Правило 18, алинеи 8.1 и 8.2 от Анекс VI към Международната конвенция за предотвратяване на замърсяването от кораби (MARPOL);
ii)
вземане на борда на локална проба от корабните горива, предназначени за горене на борда, в съответствие с член 6, последвано от анализ.
2. При завършване на проверката за съдържанието на сяра и съответния анализ, инспекторът за сярата трябва да запише данните за конкретната инспекция на горивото и констатациите в съответствие с изисквания вид информация, съгласно посоченото в член 7, буква а).
Член 6
Вземане на локални проби на борда на корабите
1. Държавите членки трябва да вземат бордовата локална проба от корабно гориво посредством вземане на една или няколко локални проби от мястото, където е инсталиран кран за вземане на проби от горивото в горивоподаващата система, както е указано в схемата на тръбните инсталации или в устройствения план на кораба, и както е одобрено от флаговата администрация или от признатата организация, действаща от нейно име.
2. При отсъствие на място, описано в параграф 1, точката за вземане на проба трябва е от място, където е инсталиран кран за вземане на проби, и което трябва да отговаря на следните условия:
а)
да е достъпно по лесен и безопасен начин;
б)
да е съобразено с различните марки горива, използвани в машината/съоръжението с горивен процес;
в)
да е разположено по пътя на подаване на горивото от работния резервоар;
г)
да е толкова близо до машината/съоръжението с горивен процес, колкото това е възможно и безопасно, като се вземат предвид видовете горива, дебитът, температурата и налягането при избраната точка за вземане на проба;
д)
да е предложено от представителя на кораба и да е прието от инспектора за сярата.
3. Държавите членки могат да вземат локална проба от повече от едно място в горивоподаващата система с цел да определят дали няма взаимно замърсяване между отделните горива при отсъствие на напълно разделени горивоподващи системи, или в случай на схеми с няколко работни резервоара.
4. Държавите членки трябва да осигуряват събиране на локалната проба в такъв контейнер, от който да могат да се напълнят поне три бутилки за вземане на проби, които да са представителни за използваното корабно гориво.
5. Държавите членки трябва да предприемат мерки за осигуряване на следните действия:
а)
бутилките за вземане на проби да се пломбират от инспектора за сярата с уникален идентификационен знак, в присъствието на представителя на кораба;
б)
две бутилки за вземане на проби да се отнасят на брега за анализ;
в)
една бутилка за вземане на проби да остава при представителя на кораба за период от най-малко 12 месеца след датата на вземане на пробата.
Член 7
Информация, която трябва да се съдържа в годишния доклад
Годишният доклад, който се представя от държавите членки на Комисията относно съответствието със стандартите за съдържанието на сяра в корабните горива, трябва да съдържа поне следната информация:
а)
общия годишен брой и вида на несъответствията на измереното съдържание на сяра в проверените горива, включително размера на отделните несъответствия и средното съдържание на сяра, определено при вземането на проби и анализа;
б)
годишния общ брой на проверките на документи, включително на разписки за доставено гориво, мястото на бункероване на горивото, горивните дневници, корабните дневници, процедурите за преминаване към използване на друг вид гориво (fuel change-over procedures) и протоколите;
в)
твърдения за неразполагаемост на определени видове корабни горива съгласно посоченото в член 4а, параграф 5б от Директива 1999/32/ЕО, включително с данни за корабите, пристанището на бункероване и държавите членки, където е имало такава неразполагаемост, броят на такива твърдения, направени от същия кораб, и вида на неразполагаемото бункероване;
г)
информация за известията и протестните писма по отношение на съдържанието на сяра в горивата, подадени срещу доставчиците на корабни горива на тяхната територия;
д)
списък, съдържащ имената и адресите на всички доставчици на корабни горива в съответната държава членка;
е)
описание на използването на алтернативни методи за намаляване на емисиите, включително изпитания и непрекъснат мониторинг на емисиите, или използване на алтернативни горива и проверки на съответствието за непрекъснато постигане на намаление на емисиите на SOx, в съответствие с приложения I и II към Директива 1999/32/ЕО в корабите, плаващи под флага на съответната държава членка;
ж)
за съответните случаи, описание на националните базиращи се на оценка на риска механизми за таргетиране, включително на конкретни тревожни признаци, и използването и резултатите от дистанционно мерене и други налични технологии за определяне на отделни кораби за приоритетно проверяване на съответствието;
з)
общия брой и вид на инициираните процедури за нарушение, санкции, или и двете, и сумата на наложените от компетентния орган глоби както на операторите на кораби, така и на доставчици на корабни горива;
и)
следните данни за всеки отделен кораб, след като му е направена инспекция на корабните дневници и разписките за доставено гориво, или след вземането на проби, или след като са извършени и двете:
i)
данни за кораба, включително номер в Международната морска организация (IMO number), тип, възраст и тонаж на кораба;
ii)
отчети за вземането и анализа на проби, включително с данни за броя и вида на пробите, използваните методи за вземане на проби, и местата на вземане на проби за проверка на съответствието за типа кораб;
iii)
съответна информация за разписките за доставено гориво, мястото на бункероване на гориво, горивните дневници, корабните дневници, процедурите за преминаване към използване на друг вид гориво (fuel change-over procedures) и протоколите;
iv)
инициирани на национално ниво действия за правоприлагане и правни процедури, или санкции, или и двете, по отношение на този отделен кораб.
Член 8
Формат на доклада
1. Държавите членки могат да използват Информационната система на ЕС, в която да записват директно след съответната проверка всички конкретни данни и констатации от инспекцията, включително информация във връзка с вземането на проби.
2. Ако дадена държава членка използва Информационната система на ЕС за записване, обмен и споделяне на данни относно проверките на съответствието, тя може да използва годишната агрегирана компилация на данните за действията по правоприлагане, предоставяна от Информационната система на ЕС, за целите по изпълнение на своите задължения за докладване, посочени в член 7 от Директива 1999/32/ЕО.
3. Държавите членки, които не използват Информационната система на ЕС, трябва или да осигурят връзка между Информационната система на ЕС и своята национална система, която най-малкото да може да служи за попълване, в съответните случаи, на същите полета като тези в Информационната система на ЕС, или да докладват по електронен път по всички въпроси, посочени в член 7.
Член 9
Влизане в сила
Настоящото решение влиза в сила на двадесетия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 16 февруари 2015 година.
COMMISSION IMPLEMENTING DECISION (EU) 2015/253
of 16 February 2015
laying down the rules concerning the sampling and reporting under Council Directive 1999/32/EC as regards the sulphur content of marine fuels
THE EUROPEAN COMMISSION,
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union,
Having regard to Council Directive 1999/32/EC of 26 April 1999 relating to a reduction in the sulphur content of certain liquid fuels and amending Directive 93/12/EEC (1), and in particular Articles 6(1b) and 7(1a) thereof,
Whereas:
(1)
A cost-efficient and coherent implementation and enforcement of Directive 1999/32/EC is of high priority to achieve its projected health and environmental benefits resulting from reduced sulphur dioxide emissions from shipping, thus promoting fair competition and increased sustainability of maritime transport.
(2)
In order to implement Articles 3a, 4a and 4b of Directive 1999/32/EC effectively, it is necessary that Member States ensure sufficiently frequent and accurate sampling of marine fuels delivered to ships or used on board ships, including inspections of ships' log books and bunker delivery notes.
(3)
Article 6(1) of Directive 1999/32/EC requires Member States to take all necessary measures to check by sampling the sulphur content of the marine fuel being used for on-board combustion while in relevant sea areas and ports. In this context, sampling should be broadly construed as covering all the methods of compliance verification set out in Article 6(1a)(a), (b) and (c) of that Directive.
(4)
Physical sampling of marine fuel being used for the purpose of verifying compliance should be carried out either through obtaining and analysing a fuel spot sample from the ship's fuel service system, or by analysing the relevant sealed bunker samples on board.
(5)
The frequency of sampling should be determined on the basis of the number of individual ships calling in a Member State, the verification of ship documentation, the use of alternative targeting technologies to ensure a fair share of burden among Member States and cost-effectiveness as well as specific alerts about individual ships.
(6)
The sampling of marine fuels while being delivered to ships should be targeted on marine fuel suppliers which have been repeatedly found not to comply with the specification stated on the bunker delivery note, taking into account the volume of marine fuels marketed by the supplier.
(7)
In order to implement Directive 1999/32/EC in a cost-effective manner, Member States should be encouraged to comply with the sampling frequency by selecting ships for fuel compliance verification on the basis of national risk-based targeting mechanisms or the use of innovative compliance verification technologies, and to share the collected information with other Members States.
(8)
A dedicated Union information system, developed and operated by the European Maritime Safety Agency, available to Member States from 1 January 2015, is to serve as a platform to record and exchange information on the results of individual compliance verifications under Directive 1999/32/EC. Member States should be encouraged to use the system, that can significantly contribute towards rationalising and optimising the assessment of the compliance with the requirements of that Directive.
(9)
In order not to impose a disproportionate administrative burden on Member States without a coast line, on ships flying their flag or on their marine fuel suppliers, certain provisions should not apply to those Member States.
(10)
Reporting should take into account the best use of all available and state-of-the-art technologies so that the administrative burden is kept to a minimum, while leaving flexibility to those Member States which might prefer to report in a more traditional way. Therefore, Member States have the possibility to use the Union information system to fulfil the relevant annual reporting obligations under Directive 1999/32/EC.
(11)
Not earlier than 1 January 2016, and subject to the availability of common shared data regarding sulphur compliance verifications and sampling, Member States may use the risk-based targeting mechanism integrated into the Union information system to prioritise ship fuel verification in a cost-effective manner.
(12)
The measures provided for in this Decision are in accordance with the opinion of the Committee established in accordance with Article 9(1) of Directive 1999/32/EC,
HAS ADOPTED THIS DECISION:
Article 1
Subject matter
This Decision lays down the rules concerning sampling methods and frequency as well as reporting under Directive 1999/32/EC as regards the sulphur content of marine fuels.
Article 2
Definitions
For the purposes of this Decision, the following definitions shall apply:
(1)
‘Service tank’ means a tank from where fuel is taken to feed the downstream fuel-oil combustion machinery;
(2)
‘Fuel service system’ means the system supporting the distribution, filtration, purification and supply of fuel from the service tanks to the fuel-oil combustion machinery;
(3)
‘Ship's representative’ means the ship's master or officer in charge who is responsible for the marine fuels being used, documentation and for agreeing on the alternative fuel sampling point location;
(4)
‘Sulphur inspector’ means a person duly authorised by the competent authority of a Member State to verify compliance with the provisions of Directive 1999/32/EC;
(5)
‘Union information system’ means a system using the port call data of individual ships within SafeSeaNet, the information management system established by Article 22a of Directive 2002/59/EC of the European Parliament and of the Council (2) ('SafeSeaNet'), to record and exchange information on the results of individual compliance verifications under Directive 1999/32/EC, and operated by the European Maritime Safety Agency. A Union risk-based targeting mechanism is developed on the basis of those results of individual compliance verifications and associated findings under Directive 1999/32/EC.
Article 3
Frequency of sampling of marine fuels being used on board ships
1. Member States shall carry out inspections of ships' log books and bunker delivery notes on board of at least 10 % of the total number of individual ships calling in the relevant Member State per year.
The total number of individual ships calling in a Member State shall correspond to the average number of ships of the three preceding years as reported through SafeSeaNet.
2. As from 1 January 2016, the sulphur content of the marine fuel being used on board shall also be checked by sampling or analysis or both of at least the following percentage of the inspected ships referred to in paragraph 1:
(a)
40 % in Member States fully bordering SOx Emission Control Areas (SECAs);
(b)
30 % in Member States partly bordering SECAs;
(c)
20 % in Member States not bordering SECAs.
As from 1 January 2020, in Member States not bordering SECAs, the sulphur content of the marine fuel being used on board shall also be checked by sampling or analysis or both of 30 % of the inspected ships referred to in paragraph 1.
Member States may comply with the frequencies specified in this paragraph by selecting ships on the basis of national risk-based targeting mechanisms and of specific alerts on individual ships reported in the Union information system.
3. The number of individual ships calculated pursuant to paragraph 2 that shall also be checked by sampling or analysis or both can be adjusted, but not reduced by more than 50 %, either:
(a)
by subtracting the number of individual ships for which possible non-compliance is verified using remote sensing technologies or quick scan analysing methods; or
(b)
by setting an appropriate number where document verifications in accordance with paragraph 1 are carried out on board of at least 40 % of the individual ships calling in the relevant Member State per year.
The adjustment referred to in points (a) and (b) shall be reported in the Union information system.
4. As from 1 January 2016, instead of complying with the annual frequency laid down in paragraphs 1, 2 and 3, a Member State may apply an annual frequency of sampling on the basis of the Union risk-based targeting mechanism.
5. This Article shall not apply to the Czech Republic, Luxembourg, Hungary, Austria and Slovakia.
Article 4
Frequency of sampling of marine fuels while being delivered to ships
1. In accordance with Article 6(1a)(b) of Directive 1999/32/EC and taking into account the volume of marine fuels delivered, Member States shall carry out sampling and analysis of marine fuels while being delivered to ships by those marine fuel suppliers registered in that Member State that have been found at least three times in any given year to deliver fuel that does not comply with the specification stated on the bunker delivery note on the basis of the reporting in the Union information system or in the annual report referred to in Article 7.
2. This Article shall not apply to the Czech Republic, Luxembourg, Hungary, Austria and Slovakia.
Article 5
Sampling methods for the verification of the sulphur content of the marine fuel being used on board
1. In accordance with Article 3, where the sulphur content of marine fuels being used on board is verified, Member States shall apply the following staged approach to sampling and compliance verification of sulphur standards:
(a)
inspection of ships' log books and bunker delivery notes;
(b)
as appropriate, one or both of the following means of sampling and analysis:
(i)
analysis of the sealed bunker samples on board ships accompanying the bunker delivery note which have been taken in accordance with Regulation 18(8.1) and (8.2) of Annex VI to MARPOL;
(ii)
on-board spot sampling of the marine fuels for on-board combustion in accordance with Article 6 followed by analysis.
2. At the end of the sulphur content verification and analysis, the sulphur inspector shall record the details of the fuel-specific inspection and findings in line with the requested type of information referred to in Article 7(a).
Article 6
On-board spot sampling
1. Member States shall take the on-board spot sample of marine fuel through a single or multiple spot sample at the location where a valve is fitted for the purpose of drawing a sample in the fuel service system, as indicated on the ship's fuel piping systems or arrangement plan and as approved by the Flag Administration or Recognised Organisation acting on its behalf.
2. In the absence of the location referred to in paragraph 1, the fuel sampling point shall be the location where a valve is fitted for the purpose of drawing a sample and shall fulfil all of the following conditions:
(a)
be easily and safely accessible;
(b)
take into account different fuel grades being used for the fuel-oil combustion machinery item;
(c)
be downstream of the fuel in use from the service tank;
(d)
be as close to the fuel inlet of the fuel-oil combustion machinery item as feasible and safely possible taking into account the type of fuels, flow-rate, temperature, and pressure behind the selected sampling point;
(e)
be proposed by the ship's representative and accepted by the sulphur inspector.
3. Member States may take a spot sample at more than one location in the fuel service system to determine whether there is a possible fuel cross-contamination in the absence of fully segregated fuel service systems, or in case of multiple service tank arrangements.
4. Member States shall ensure that the spot sample is collected in a sampling container from which at least three sample bottles can be filled which are representative of the marine fuel being used.
5. Member States shall take measures to ensure the following:
(a)
that the sample bottles are sealed by the sulphur inspector with a unique means of identification installed in the presence of the ship's representative;
(b)
that two sample bottles are taken ashore for analysis;
(c)
that one sample bottle is retained by the ship's representative for a period of not less than 12 months from the date of collection.
Article 7
Information to be included in the annual report
The annual report to be submitted by the Member States to the Commission on the compliance with sulphur standards for marine fuels shall include at least the following information:
(a)
the total annual number and type of non-compliance of measured sulphur content in examined fuel, including the extent of individual sulphur content non-conformity and the average sulphur content determined following sampling and analysis;
(b)
the total annual number of document verifications, including bunker delivery notes, location of fuel bunkering, oil record books, log books, fuel change-over procedures, and records;
(c)
claims of non-availability of marine fuels as referred to in Article 4a(5b) of Directive 1999/32/EC, including the ship details, bunkering port and Member States where the non-availability occurred, number of claims made by the same ship, and type of bunker unavailable;
(d)
notifications and letters of protest with respect to the sulphur content of fuels against marine fuel suppliers in their territory;
(e)
a list containing the name and address of all marine fuel suppliers in the relevant Member State;
(f)
the description of the use of alternative emission abatement methods, including trials and continuous emission monitoring, or alternative fuels and compliance checks of continuous achievement of SOx reduction in accordance with Annexes I and II to Directive 1999/32/EC of the ships flying the flag of the Member State;
(g)
where applicable, description of national risk-based targeting mechanisms, including specific alerts, and the use and outcome of remote sensing and other available technologies for prioritising individual ships for compliance verification;
(h)
total number and type of infringement procedures initiated or penalties or both, the amount of fines imposed by the competent authority to both ship operators and marine fuel suppliers;
(i)
for each individual ship, following the inspection of its log books and bunker delivery notes or sampling or both:
(i)
ship particulars, including IMO number, type, age of ship and tonnage;
(ii)
reports on sampling and analysis, including the number and type of samples, the sampling methods used, and sampling locations, for compliance verification of the ship type;
(iii)
relevant information on bunker delivery notes, location of fuel bunkering, oil record books, log books, fuel change-over procedures, and records;
(iv)
enforcement action and legal procedures initiated at the national level or penalties or both against that individual ship.
Article 8
Format of the report
1. Member States may use the Union information system to record directly after the verification all relevant fuel-specific inspection details and findings, including sampling related information, into the system.
2. A Member State using the Union information system to record, exchange and share data on the compliance verification may use the annual aggregated compilation of enforcement efforts provided by the Union information system to fulfil their reporting obligations laid down in Article 7 of Directive 1999/32/EC.
3. Member States not using the Union information system shall either facilitate a connection between the Union information system and their national system that can at least record, where applicable, the same fields as those in the Union information system, or report electronically on all items referred to in Article 7.
Article 9
Entry into force
This Decision shall enter into force on the twentieth day following that of its publication in the Official Journal of the European Union.
Done at Brussels, 16 February 2015.