РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 230/2014 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 11 март 2014 година
за създаване на Инструмент, допринасящ за стабилността и мира
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 209, параграф 1 и член 212, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта за законодателния акт на националните парламенти,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (1),
като имат предвид, че:
(1)
Настоящият регламент съставлява един от инструментите, които осигуряват пряка подкрепа за външните политики на Съюза, и заменя Регламент (ЕО) № 1717/2006 на Европейския парламент и на Съвета (2), чието действие изтече на 31 декември 2013 г.
(2)
Опазването на мира, предотвратяването на конфликти и укрепването на международната сигурност, както и подпомагането на населението, на държавите и регионите, изправени пред природни или причинени от човека бедствия, са сред основните цели на външната дейност на Съюза, изложени, inter alia, в член 21 от Договора за Европейския съюз (ДЕС). Кризите и конфликтите, засягащи държави и региони, и други фактори като тероризма, организираната престъпност, насилието въз основа на пола, изменението на климата, предизвикателствата пред киберсигурността и заплахите за сигурността, произтичащи от природни бедствия, представляват риск за стабилността и сигурността. За да се решат тези въпроси ефективно и навременно, са необходими специфични финансови ресурси и инструменти, които могат да се прилагат по начин, допълващ хуманитарната помощ и инструментите за дългосрочно сътрудничество.
(3)
В заключенията си от 15-16 юни 2001 г. Европейският съвет одобри Програмата на Съюза за предотвратяване на конфликти, свързани с насилие, като подчерта „политическата ангажираност на Съюза да преследва предотвратяването на конфликтите като една от основните цели на външните отношения на Съюза“ и призна, че инструментите за сътрудничество за развитие могат да допринесат за постигането на тази цел. В заключенията на Съвета от 20 юни 2011 г. относно предотвратяване на конфликтите беше потвърдена отново валидността на тази програма като валидна основа за политиката за по-нататъшни действия на Съюза в областта на предотвратяването на конфликти. В заключенията си от 17 ноември 2009 г. Съветът одобри концепцията за повишаване на способностите на ЕС за посредничество и диалог.
(4)
В заключенията на Съвета от 19 ноември 2007 г. относно отговора на ЕС при ситуации на нестабилност, както и в заключенията на Съвета и представителите на правителствата на държавите членки, заседаващи в рамките на Съвета, относно сигурността и развитието, също от 19 ноември 2007 г., се изтъква, че взаимната обусловеност между развитието и сигурността следва да служи като основа за стратегиите и политиките на Съюза, за да допринася за съгласуваността на политиките за развитие, в съответствие с член 208 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС), и за съгласуваността на външните действия на ЕС като цяло. По-конкретно, Съветът заключи, че бъдещата работа относно сигурността и развитието следва да включва последствията за сигурността и развитието от изменението на климата, въпросите на околната среда и на управлението на природните ресурси и миграцията.
(5)
На 12 декември 2003 г. Европейският съвет одобри Европейската стратегия за сигурност, а на 11 декември 2008 г. - и съвместния анализ на доклада за изпълнението ѝ. В своето съобщение, озаглавено „Стратегия за вътрешна сигурност на ЕС в действие: пет стъпки към една по-сигурна Европа“, Комисията отбелязва също важността на сътрудничеството с трети държави и регионални организации, особено за целите на борбата с многокомпонентни заплахи като трафика на хора, трафика на наркотици и тероризма.
(6)
В своето съобщение, озаглавено „ЕС в търсене на отговор за справяне със ситуации на несигурност - намеса в трудна среда с цел устойчиво развитие, стабилност и мир“, Комисията отчете съществения принос, който има Съюза за насърчаването на мира и стабилността посредством справяне с проявите на насилие и с основните причини за несигурността и за конфликтите, свързани с насилие. Настоящият регламент следва да допринася за постигането на тези цели.
(7)
На 8 декември 2008 г. Съветът одобри цялостен подход на Съюза към изпълнението на резолюции 1325 (2000 г.) и 1820 (2008 г.) на Съвета за сигурност на ООН относно жените, мира и сигурността, отчитайки тесните връзки между въпросите, свързани с мира, сигурността, развитието и равенството между половете. Съюзът многократно е призовавал за цялостно изпълнение на програмата относно жените, мира и сигурността, заложена в съответните резолюции на Съвета за сигурност на Организацията на обединените нации, със специален акцент върху необходимостта от борба с насилието срещу жените в ситуации на конфликт и от насърчаване на участието на жените в изграждането на мира.
(8)
Стратегическата рамка и планът за действие на ЕС относно правата на човека и демокрацията, приети от Съвета на 25 юни 2012 г., призовават за разработване на оперативни насоки, които да гарантират, че правата на човека се вземат предвид при формулирането и изпълнението на мерките за помощ в областта на борбата с тероризма, и в тях се подчертава, че премахването на изтезанията и други форми на жестоко, нечовешко или унизително отнасяне и надлежното провеждане на съдебния процес (включително презумпцията за невиновност, правото на справедлив процес и правото на защита) са приоритет на Съюза при прилагането на правата на човека.
(9)
Демокрацията и правата на човека са изведени на преден план в отношенията на Съюза с трети държави и поради това следва да се разглеждат като принципи в рамките на настоящия регламент.
(10)
В декларацията на Европейския съвет от 25 март 2004 г. относно борбата срещу тероризма бе призовано целите за противодействие на тероризма да бъдат включени в програмите за външна помощ. В Стратегията на Европейския съюз за борба тероризма, приета от Съвета на 30 ноември 2005 г., бе отправен призив да се засили сътрудничеството за борба с тероризма с трети държави и с Обединените нации. В заключенията на Съвета от 23 май 2011 г. относно засилването на връзките между вътрешното и външното измерение на борбата с тероризма се отправя призив за укрепване на капацитета на компетентните органи, които участват в борбата с тероризма в трети държави, в стратегическото програмиране на Инструмента за стабилност, създаден с Регламент (ЕО) № 1717/2006.
(11)
Регламент (ЕО) № 1717/2006, беше приет с цел да се даде възможност на Съюза да предостави последователен и цялостен отговор при ситуации на криза или на възникваща криза, за да се преодолеят специфични глобални и трансрегионални заплахи за сигурността и да се подобри готовността за действие при кризи. Настоящият регламент има за цел да се въведе преразгледан инструмент въз основа на опита от Регламент (ЕО) № 1717/2006, за да се увеличат ефикасността и съгласуваността на действията на Съюза в областта на ответните мерки при кризи, предотвратяването на конфликти, укрепване на мира и готовността за действие при кризи и за отговор на заплахите и предизвикателствата за сигурността.
(12)
Приетите съгласно настоящия регламент мерки следва да са насочени към постигане на целите на член 21 от ДЕС и на членове 208 и 212 от ДФЕС. Те могат да допълват и следва да бъдат съгласувани с мерките, приети от Съюза, при следване на целите на общата външна политика и политика на сигурност в рамките на дял V от ДЕС и мерките, приети в рамките на част пета от ДФЕС. Съветът и Комисията следва да си сътрудничат, за да гарантират тази съгласуваност, като всеки от тях действа съгласно съответните си правомощия.
(13)
Настоящият регламент следва да е съгласуван с разпоредбите относно организацията и функционирането на Европейската служба за външна дейност (ЕСВД), установени в Решение 2010/427/ЕС на Съвета (3). Декларацията на върховния представител от 2010 г. относно политическата отчетност потвърди принципите на диалог и консултации с Европейския парламент и на предоставяне на информация и докладване пред него.
(14)
Комисията и ЕСВД, в зависимост от случая, следва да осъществяват редовен и периодичен обмен на мнения и информация с Европейския парламент. Освен това, съгласно съответните междуинституционални споразумения в тази област, на Европейския парламент следва да бъде даден достъп до документи с цел правото на контрол по силата на Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (4) да се упражнява по осведомен начин.
(15)
Общите правила и процедури за изпълнение на инструментите на Съюза за финансиране на външна дейност трябва да се определят в Регламент (ЕС) № 231/2014 на Европейския парламент и на Съвета (5).
(16)
С оглед осигуряване на еднакви условия за прилагането на настоящия регламент на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия във връзка с програмирането и мерките за изпълнение. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011.
(17)
Като се има предвид естеството на тези актове за изпълнение, по-специално характера на политическата им насоченост и отражението им върху бюджета, за тяхното приемане следва по принцип да се използва процедурата по разглеждане, освен в случай на мерки с малък финансов мащаб.
(18)
Комисията следва да приема актове за изпълнение с незабавно приложение, когато в надлежно обосновани случаи, свързани с необходимостта от бърза реакция на Съюза, наложителни причини за спешност изискват това.
(19)
Съюзът следва да се стреми към най-ефективно използване на наличните ресурси с оглед оптимизиране на въздействието на външната му дейност. Това следва да бъде постигнато чрез съгласуваност и взаимно допълване между инструментите на Съюза за външната дейност, както и чрез създаването на полезни взаимодействия между настоящия регламент, другите инструменти на Съюза за финансиране за външна дейност и другите политики на Съюза. Това следва да доведе и до взаимното укрепване на програмите, разработени в рамките на инструментите за финансиране на външната дейност.
(20)
Доколкото целите на настоящия регламент не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите членки, а поради обхвата и последиците от действието, могат да бъдат по-добре постигнати на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от ДЕС. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигане на тези цели.
(21)
С настоящия регламент се определя финансов пакет за целия срок на прилагане на регламента, който да представлява основната референта сума по смисъла на точка 17 от Междуинституционалното споразумение от 2 декември 2013 г. между Европейския парламент, Съвета и Комисията относно бюджетната дисциплина, сътрудничеството по бюджетни въпроси и доброто финансово управление (6), за Европейския парламент и Съвета в рамките на годишната бюджетна процедура.
(22)
Уместно е срокът на прилагане на настоящия регламент да се съобрази с този на Регламент (ЕС, Евратом) № 1311/2013 на Съвета (7). Поради това настоящият регламент следва да се прилага от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г.,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ДЯЛ I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет и цели
1. С настоящия регламент се създава инструмент („Инструмент, допринасящ за стабилността и мира“), който за периода 2014-2020 г. осигурява пряко подпомагане на външните политики на Съюза, като увеличава ефикасността и съгласуваността на действията на Съюза в областите на ответните мерки при кризи, предотвратяване на конфликти, укрепване на мира и готовност за действие при кризи, както и действията му в отговор на глобалните и трансрегионалните заплахи.
2. Съюзът предприема мерки за сътрудничество за развитие, както и мерки за финансово, икономическо и техническо сътрудничество с трети държави, регионални и международни организации и други държавни субекти и представители на гражданското общество при условията, установени в настоящия регламент.
3. За целите на настоящия регламент терминът „представители на гражданското общество“ включва неправителствени организации, организации, представляващи коренното население, местни граждански групи и търговски асоциации, кооперации, профсъюзи, организации, представляващи икономически и социални интереси, местни организации (включително мрежи), които участват в децентрализирано регионално сътрудничество и интеграция, потребителски организации, женски и младежки организации, образователни организации, организации с културна насоченост, научни и изследователски организации, университети, църкви и религиозни асоциации и общности, медиите и всякакви неправителствени асоциации и частни и обществени фондации, за които е вероятно да допринесат за развитието на вътрешните политики или на външното им измерение. Други органи или субекти, които не са изброени в настоящия параграф, могат да бъдат финансирани, когато това е необходимо с оглед постигане на целите на настоящия регламент.
4. Специфичните цели на настоящия регламент са:
а)
в ситуация на криза или на възникваща криза да се способства бързо за стабилност, като се осигури ефективен отговор, предназначен да помогне да се запазят, установят или възстановят условията от съществено значение за правилното изпълнение на външните политики и действия на Съюза в съответствие с член 21 от ДЕС;
б)
да се способства за предотвратяването на конфликти и за осигуряването на капацитет и готовност за справяне с предкризисни и следкризисни ситуации и за изграждането на мира; както и
в)
да се посрещат специфични глобални и трансрегионални заплахи за мира, международната сигурност и стабилността.
Член 2
Съгласуваност и допълващ характер на помощта на Съюза
1. Комисията гарантира, че мерките, приети съгласно настоящия регламент, са съвместими с цялостната стратегическа рамка на политиките на Съюза за партньорските държави, и по-специално с целите на мерките, посочени в параграф 2, както и с други съответни мерки на Съюза.
2. Мерките, приети съгласно настоящия регламент, могат да бъдат допълващи към мерките, приети съгласно дял V от ДЕС и част пета от ДФЕС, и са съгласувани с тях. Мерките, приети съгласно настоящия регламент, надлежно отчитат вижданията на Европейския парламент.
3. Помощта на Съюза съгласно настоящия регламент допълва предвидената в рамките на инструментите на Съюза за външна помощ и се предоставя само дотолкова, доколкото адекватен и ефективен отговор не може да бъде осигурен в рамките на тези инструменти, и се планира и изпълнява по начин, по който се постига непрекъснатост на действията по силата на тези инструменти, когато това е приложимо.
4. Когато е възможно, включително при програмирането, се обхващат следните въпроси, имащи отражение върху всички сектори:
а)
насърчаване на демокрацията и доброто управление;
б)
правата на човека и хуманитарното право, включително правата на децата и правата на коренното население;
в)
недискриминацията;
г)
равенството между половете и укрепване на положението на жените;
д)
предотвратяването на конфликти; и
е)
изменението на климата.
5. Дейностите, попадащи в обхвата на Регламент (ЕО) № 1257/96 на Съвета (8) и на Решение (ЕС) № 1313 /2013/EС на Европейския парламент и на Съвета (9), които са допустими за финансиране съгласно тези актове, не се финансират съгласно настоящия регламент.
6. За да се подобрят ефективността и допълващият характер на мерките за помощ на Съюза и на националните мерки за помощ и за да се предотврати двойното финансиране, Комисията насърчава тясната координация между дейностите на Съюза и тези на държавите членки, както на равнище вземане на решения, така и при действия на място. За тази цел държавите членки и Комисията поддържат система за обмен на информация. Комисията може да предприема инициативи за насърчаване на тази координация. Освен това Комисията осигурява координацията и сътрудничеството с многостранни, регионални и подрегионални организации и други донори.
ДЯЛ II
ВИДОВЕ ПОМОЩ НА СЪЮЗА
Член 3
Помощ в отговор на ситуация на криза или на възникваща криза, за да се предотвратят конфликти
1. Съюзът предоставя техническа и финансова помощ в преследване на специфичните цели, определени в член 1, параграф 4, буква а), в отговор на следните извънредни и непредвидени ситуации:
а)
ситуация на неотложност, на криза или на възникваща криза;
б)
ситуация, застрашаваща демокрацията, законността и реда, защитата на правата на човека и основните свободи или сигурността и безопасността на лицата, по-специално на тези, изложени на насилие въз основа на пола в ситуации на нестабилност; или
в)
ситуация, застрашаваща да ескалира във въоръжен конфликт или да дестабилизира сериозно съответната трета държава или държави.
Такава помощ може също да бъде насочена към ситуации, при които Съюзът се е позовал на клаузите върху съществени елементи на международни споразумения, за да спре частично или изцяло сътрудничеството с трети държави.
2. Техническата и финансовата помощ, посочена в параграф 1, може да обхваща следното:
а)
подкрепа посредством предоставяне на техническа и логистична помощ за усилията, предприети от международни и регионални организации, както и от представители на гражданското общество, за насърчаване изграждането на доверие, посредничеството, диалога и помирението;
б)
подкрепа за изпълнение на резолюциите на Съвета за сигурност на ООН относно жените, мира и сигурността, и по-конкретно в нестабилни държави, държави с нерешен конфликт и държави след конфликт;
в)
подкрепа за установяване и функциониране на временни администрации, получили мандат в съответствие с международното право;
г)
подкрепа за развитие на демократични, плуралистични държавни институции, включително мерки за засилване ролята на жените в тези институции, на ефективна гражданска администрация и граждански надзор върху системата за сигурност, както и на мерки за засилване на капацитета на правоприлагащите и съдебните органи, които участват в борбата срещу тероризма, организираната престъпност и всички форми на незаконен трафик;
д)
подкрепа за международни наказателни съдилища и ad hoc национални съдилища, комисии за установяване на истината и помирение и механизми за правно уреждане на искове относно правата на човека и за отстояване и присъждане на права на собственост, установени в съответствие с международните стандарти в областта на правата на човека и на правовата държава;
е)
подкрепа за мерките, необходими за започване на възстановяване и реконструкция на ключови инфраструктури, жилища, обществени сгради и икономически активи, и съществен производствен капацитет, както и други мерки за повторното започване на икономическа дейност, създаването на заетост и установяването на минимални условия, необходими за устойчиво социално развитие;
ж)
подкрепа за граждански мерки, свързани с демобилизацията и реинтеграцията на бивши бойци и техните семейства в гражданското общество, и по целесъобразност тяхното репатриране, както и мерки за справяне с положението на децата и жените бойци;
з)
подкрепа за мерки за смекчаване на социалните ефекти от преструктурирането на въоръжените сили;
и)
подкрепа за мерки за справяне, в рамките на политиките за сътрудничество на Съюза и техните цели, със социално-икономическото въздействие върху гражданското население на противопехотни мини, неексплодирали взривни боеприпаси или взривни военни остатъци. Дейностите, финансирани съгласно настоящия регламент, могат да обхващат, наред с другото, обучение за рисковете, откриване на мини и прочистване от мини и във връзка с това, унищожаване на запасите;
й)
подкрепа за мерки за борба, в рамките на политиките за сътрудничество на Съюза и техните цели, с незаконната употреба и достъпа до огнестрелни оръжия, малки оръжия и леки въоръжения;
к)
подкрепа за мерки, които гарантират, че се отговаря адекватно на специфичните нужди на жените и децата в ситуации на криза и конфликт, включително излагането им на насилие въз основа на пола;
л)
подкрепа за възстановяване и реинтеграция на жертвите на въоръжен конфликт, включително мерки за справяне със специфичните нужди на жените и децата;
м)
подкрепа за мерки за насърчаване и защита на зачитането на правата на човека и основните свободи, демокрацията и правовата държава, и на съответните международни инструменти;
н)
подкрепа за социално-икономически мерки за насърчаване на справедливия достъп до природните ресурси и тяхното прозрачно управление в ситуация на криза или на възникваща криза, включително укрепване на мира;
о)
подкрепа за мерки за справяне с потенциалното въздействие на внезапни движения на населението във връзка с политическото положение и сигурността, включително. мерки за справяне с нуждите на приемните общности в ситуация на криза или на възникваща криза, включително укрепване на мира;
п)
подкрепа за мерки за насърчаване развитието и организацията на гражданското общество и неговото участие в политическия процес, включително мерки за засилване на ролята на жените в тези процеси и мерки за насърчаване на независими, плуралистични и професионални медии;
р)
подкрепа за мерки в отговор на природни или предизвикани от човека бедствия, които представляват заплаха за стабилността, и в отговор на заплахи за общественото здраве, свързани с пандемии, при липса на хуманитарна помощ и помощ за гражданска защита на Съюза или като допълнение към тази помощ.
3. В ситуациите, посочени в параграф 1 от настоящия член, Съюзът може също да предостави техническа и финансова помощ, която не попада изрично в обхвата на параграф 2 от настоящия член. Тази помощ се ограничава до извънредните мерки за помощ, посочени в член 7, параграф 2, които отговарят на всички от посочените по-долу условия:
а)
попадат както в общия обхват на настоящия регламент, така и на конкретните цели, определени в член 1, параграф 4, буква а);
б)
са ограничени по времетраене до периода, определен в член 7, параграф 2,
в)
обикновено биха били допустими съгласно други инструменти на Съюза за външна помощ или други компоненти на настоящия регламент, но които поради необходимостта от бърз отговор на ситуацията следва да бъдат осъществени чрез мерки при криза или възникваща криза.
Член 4
Помощ за предотвратяване на конфликти, укрепване на мира и готовност за действие при кризи
1. Съюзът предоставя техническа и финансова помощ за изпълнение на специфичните цели, определени в член 1, параграф 4, буква б). Тази помощ обхваща подкрепа за мерки, които целят изграждане и засилване на капацитета на Съюза и неговите партньори за предотвратяване на конфликти, укрепване на мира и справяне с предкризисни и следкризисни нужди в тясно сътрудничество с Организацията на обединените нации и други международни, регионални и подрегионални организации, държавни субекти и представители на гражданското общество по отношение на техните усилия за:
а)
насърчаване на ранното предупреждение и анализа на риска от конфликти при изготвянето и прилагането на политиките;
б)
улесняване и укрепване на капацитета в областта на изграждането на доверие, посредничеството, диалога и помирението, като се обърне особено внимание на възникващо напрежение между общностите;
в)
засилване на капацитета за участие и разгръщане в граждански мисии за стабилизиране;
г)
подобряване на възстановяването след конфликт, както и възстановяването след бедствие с отношение към политическото положение и сигурността;
д)
ограничаване на използването на природни ресурси за финансиране на конфликти и подпомагане на спазването от заинтересованите страни на инициативи като схемата за сертифициране в рамките на процеса от Кимбърли, особено по отношение осъществяването на ефективен местен контрол върху производството и търговията с природни ресурси.
2. Мерките съгласно настоящия член:
a)
включват трансфер на ноу-хау, обмен на информация и добри практики, оценка на риска или заплахата, научни изследвания и анализ, системи за ранно предупреждение, обучение и предоставяне на услуги;
б)
допринасят за по-нататъшното разгръщане на структурния диалог по въпросите за укрепването на мира;
в)
могат също да включват техническа и финансова помощ за изпълнението на дейности за подкрепа на укрепването на мира и на държавното изграждане.
Член 5
Помощ за справяне с глобалните, трансрегионалните и възникващите заплахи
1. Съюзът предоставя техническа и финансова помощ в преследване на специфичните цели, определени в член 1, параграф 4, буква в), в следните области:
а)
Заплахи за законността и реда, за сигурността и безопасността на лицата, за критични инфраструктури и за общественото здраве;
б)
смекчаване на ефекта и готовност за рискове, породени от умишлени действия, аварии или природни бедствия, свързани с химични, биологични, радиологични и ядрени материали или агенти;
2. Помощта в областите, посочени в параграф 1, буква а), обхваща подкрепа за мерки, насочени към:
а)
засилване на капацитета на правоприлагащите, съдебните и гражданските органи, които участват в борбата срещу тероризма, организираната престъпност, включително киберпрестъпността, и всички форми на незаконен трафик, както и в ефективния контрол върху незаконната търговия и транзит;
б)
справяне със заплахите за критичната инфраструктура, които могат да включват международния транспорт, включително превоза на пътници и товари, енергийните дейности и енергоразпределението и електронните информационни и комуникационни мрежи. С тези мерки се поставя акцент особено върху трансрегионалното сътрудничество и изпълнението на международните стандарти в областта на осъзнаване на риска, анализ на уязвимостта, аварийна готовност, управление на тревогите и на последиците;
в)
гарантиране на адекватен отговор на сериозни заплахи за общественото здраве, включително внезапно възникнали епидемии с потенциално транснационално въздействие;
г)
справяне с глобалните и трансрегионалните последици от изменението на климата, имащи потенциален дестабилизиращ ефект върху мира и сигурността.
3. По отношение на мерките, посочени в параграф 2, буква а):
а)
дава се приоритет на трансрегионалното сътрудничество, включващо две или повече трети държави, които са доказали ясна политическа воля за решаване на възникващите проблеми. Сътрудничество в борбата срещу тероризма може да бъде осъществявано също с отделни държави, региони и международни, регионални и подрегионални организации;
б)
те наблягат по-специално върху доброто управление и са в съответствие с международното право;
в)
по отношение на помощта за органите, които участват в борбата срещу тероризма, се дава приоритет на мерките за подкрепа, отнасящи се до развитието и укрепването на законодателството за противодействие на тероризма, изпълнението и практиката на финансовото право, на митническото право и на правото в областта на имиграцията, разработването на процедури за правоприлагане, които съответстват на най-високите международни стандарти и на международното право, укрепването на демократичния контрол и на институционалните механизми за надзор, както и предотвратяването на отявления радикализъм;
г)
по отношение на помощта, свързана с проблема с наркотиците, подобаващо внимание се отделя на международното сътрудничество, което цели насърчаване на добрите практики, свързани с намаляване на търсенето, производството и вредите.
4. Помощта в областите, посочени в параграф 1, буква б) обхваща подкрепа за мерки, насочени към:
а)
насърчаване на дейности за граждански научни изследвания като алтернатива на свързаните с отбраната научни изследвания;
б)
подобряване на практиките за безопасност, свързани с граждански обекти, в които чувствителни химични, биологични, радиологични и ядрени материали или агенти се съхраняват или се третират в контекста на гражданските програми за научни изследвания;
в)
оказване на подкрепа, в рамките на политиките за сътрудничество на Съюза и техните цели, за установяването на граждански инфраструктури и съответни граждански изследвания, необходими за закриването, разчистването или конверсията на оръжейни съоръжения и обекти, когато бъде обявено, че вече не са част от отбранителна програма;
г)
засилване на капацитета на компетентните граждански органи, участващи в развитието и изпълнението на ефективен контрол на незаконния трафик на химични, биологични, радиологични и ядрени материали или агенти (включително оборудването за тяхното производство или доставка);
д)
разработване на правната рамка и на институционалния капацитет за установяване и изпълнение на ефективни мерки за контрол при износ на изделия с двойна употреба, включително мерки за регионално сътрудничество;
е)
разработване на ефективни мерки за гражданска готовност при бедствия, планове за действие при извънредни ситуации, ответни мерки при кризи и капацитет за мерки за справяне с последиците.
ДЯЛ III
ПРОГРАМИРАНЕ И ИЗПЪЛНЕНИЕ
Член 6
Обща рамка
Помощта на Съюза се изпълнява в съответствие с Регламент (ЕС) № 236/2014 чрез:
а)
извънредни мерки за помощ и програми за временни мерки, посочени в член 7;
б)
тематични стратегически документи и многогодишни индикативни програми, посочени в член 8;
в)
годишни програми за действие, индивидуални мерки и специални мерки;
г)
мерки за подкрепа.
Член 7
Извънредни мерки за помощ и програми за временни мерки
1. Помощта на Съюза съгласно член 3 се предоставя посредством извънредни мерки за помощ и програми за временни мерки.
2. В ситуациите, посочени в член 3, параграф 1,Комисията може да приеме извънредни мерки за помощ, които изпълняват условията, определени в член 3, параграф 3. Такава извънредна мярка за помощ може да има срок до 18 месеца, който може да се удължи двукратно с допълнителен срок от най-много шест месеца, до общ срок от най-много 30 месеца, в случай на обективни и непредвидени пречки за нейното изпълнение, при условие че не се увеличава размерът на финансовите средства за мярката.
В случаи на продължителна кризи и конфликт Комисията може да приеме втора извънредна мярка за помощ със срок до 18 месеца.
Срокът на извънредната мярка за помощ, посочена в първа алинея, съчетан със срока на мярката, посочена във втора алинея, не може да превишава 36 месеца.
3. Когато разходите за извънредна мярка за помощ надхвърлят 20 000 000 EUR, тя се приема в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 16, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 236/2014.
4. Преди да приеме или удължи срока на действие на извънредните мерки за помощ в размер до 20 000 000 EUR, Комисията информира Съвета относно тяхното естество и цели и относно предвидените финансови средства. Комисията информира по същия начин Съвета, преди да направи значителни и съществени промени във вече приетите извънредни мерки за помощ. Комисията взема предвид съответния политически подход на Съвета както при планирането, така и при последващото изпълнение на тези мерки в интерес на съгласуваността на външната дейност на Съюза.
5. Възможно най-рано след приемането на извънредна мярка за помощ и при всички положения в рамките на три месеца след това, Комисията докладва на Европейския парламент и на Съвета, като прави преглед на естеството, контекста и обосновката на приетите мерки, включително на допълващия характер на тези мерки спрямо текущия и планиран отговор на Съюза.
6. Комисията може да приеме програми за временни мерки в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 16, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 236/2014, с оглед установяване или възстановяване на съществените условия, необходими за ефективното изпълнение на политиките за външно сътрудничество на Съюза.
Програмите за временни мерки се основават на извънредните мерки за помощ.
7. Комисията надлежно и своевременно информира Европейския парламент за планирането и изпълнението на помощта на Съюза съгласно член 3, включително за предвидените финансови средства, и информира също Европейския парламент за направените значителни промени или удължавания за тази помощ.
Член 8
Тематични стратегически документи и многогодишни индикативни програми
1. Тематичните стратегически документи представляват общата основа за изпълнението на помощта съгласно членове 4 и 5. Тематичните стратегически документи предоставят рамка за сътрудничество между Съюза и съответните партньорските държави или региони.
2. При подготовката и прилагането на тематични стратегически документи се съблюдават принципите за ефективност на помощта, като партньорство, координиране и където е приложимо, хармонизиране. За тази цел тематичните стратегически документи съответстват на документите за програмиране, одобрени или приети съгласно други инструменти на Съюза за външна помощ, и избягват дублирането с тях.
Тематичните стратегически документи по принцип се основават на диалога между Съюза и където е целесъобразно, имащите отношение държави членки, и съответните партньорски държави или региони с участието на гражданското общество и на регионалните и местните органи, така че да се гарантира, че съответните държави или региони поемат отговорност за процеса на програмиране в достатъчна степен.
При необходимост Съюзът и държавите членки се консултират помежду си на ранен етап от процеса на програмиране, за да се насърчи съгласуваността и взаимното допълване на действията им за сътрудничество.
3. Всеки тематичен стратегически документ се придружава от многогодишна индикативна програма, в която се обобщават приоритетните области, подбрани за финансиране от Съюза, специфичните цели, очакваните резултати, показателите за изпълнение и графикът за помощ от Съюза.
В многогодишната индикативна програма се определят индикативните финансови средства за всяка програма, като се отчитат нуждите и специфичните трудности на съответните партньорски държави или региони. Финансовите средства могат да бъдат представени под формата на определен диапазон, ако е необходимо.
4. Тематичните стратегически документи се одобряват и многогодишните индикативни програми се приемат от Комисията в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 16, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 236/2014 Тази процедура се прилага и по отношение на съществени прегледи, които имат за резултат значително изменение на тематичните стратегически документи или на многогодишните индикативни програми.
5. Процедурата по разглеждане, посочена в член 16, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 236/2014, не се прилага за несъществени изменения или технически корекции на тематичните стратегически документи и многогодишните индикативни програми, съгласно които средствата се пренасочват в рамките на индикативните финансови средства по приоритетни области или размерът на първоначалните индикативни средства се увеличава или намалява с не повече от 20 %, но със сума, която не превишава сумата от 10 000 000 евро, при условие че подобни изменения или технически корекции не засягат приоритетните области и целите, определени в тези документи.
В тези случаи измененията или техническите корекциите се съобщават незабавно на Европейския парламент и на представителите на държавите членки в комитета, посочен в член 11.
6. По надлежно обосновани наложителни причини за спешност свързани с необходимостта от бърз отговор от Съюза, Комисията може да изменя тематични стратегически документи и многогодишни индикативни програми в съответствие с процедурата, посочена в член 16, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 236/2014.
7. При всяко програмиране или преразглеждане на програмите, което се прави след публикуването на доклада за междинен преглед, посочен в член 17 от Регламент (ЕС) № 236/2014 се отчитат резултатите, констатациите и заключенията, съдържащи се в посочения доклад.
Член 9
Гражданско общество
Изготвянето, програмирането, изпълнението и мониторингът на мерките по настоящия регламент се извършват в консултации с гражданското общество, когато това е възможно и целесъобразно.
Член 10
Права на човека
1. Комисията гарантира, че мерките, приети по настоящия регламент във връзка с борбата срещу тероризма и организираната престъпност, се изпълняват в съответствие с международното право, включително международното хуманитарно право.
2. В съответствие със Стратегическата рамка и плана за действие на ЕС относно правата на човека и демокрацията Комисията разработва оперативни насоки, които да гарантират, че правата на човека се вземат предвид при формулирането и изпълнението на мерките, посочени в параграф 1, по-специално по отношение на предотвратяването на изтезанията и други форми на жестоко, нечовешко или унизително отнасяне и надлежното провеждане на съдебния процес, включително презумпцията за невиновност, правото на справедлив процес и правото на защита. Измерението, свързано с правата на човека, присъства по недвусмислен начин и в мерките, насочени към киберсигурността и борбата срещу киберпрестъпността.
3. Комисията следи внимателно изпълнението на мерките, посочени в параграф 1, за да гарантира съответствието със задълженията по отношение правата на човека. Комисията включва информация по този въпрос в редовните си доклади.
ДЯЛ IV
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 11
Комитет
Комисията се подпомага от комитет (Комитет относно Инструмента за стабилност и мир). Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 12
Европейска служба за външна дейност
Настоящият регламент се прилага в съответствие с Решение 2010/427/ЕС, и по-специално с член 9 от него.
Член 13
Финансов пакет
1. Финансовият пакет за изпълнението на настоящия регламент за периода от 2014 г. до 2020 г. се определя на 2 338 719 000 EUR.
2. Годишните бюджетни кредити се разрешават от Европейския парламент и Съвета в границите, посочени в многогодишната финансова рамка.
3. През периода от 2014 г до 2020 г.:
a)
най-малко 70 процентни пункта от финансовия пакет се разпределят за мерки, попадащи в приложното поле на член 3, и
б)
съответно девет процентни пункта от финансовия пакет се разпределят за мерки, попадащи в приложното поле на член 4.
Член 14
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Прилага се от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Страсбург на 11 март 2014 година.
REGULATION (EU) No 230/2014 OF THE EUROPEAN PARLIAMENT AND OF THE COUNCIL
of 11 March 2014
establishing an instrument contributing to stability and peace
THE EUROPEAN PARLIAMENT AND THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION,
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union, and in particular Articles 209(1) and 212(2) thereof,
Having regard to the proposal from the European Commission,
After transmission of the draft legislative act to the national parliaments,
Acting in accordance with the ordinary legislative procedure (1),
Whereas:
(1)
This Regulation constitutes one of the instruments providing direct support for the Union's external policies and succeeds Regulation (EC) No 1717/2006 of the European Parliament and of the Council (2), which expired on 31 December 2013.
(2)
Preserving peace, preventing conflicts, strengthening international security and assisting populations, countries and regions confronting natural or man-made disasters are among the prime objectives of the Union's external action as set out in, inter alia, Article 21 of the Treaty on European Union (TEU). Crises and conflicts affecting countries and regions, and other factors such as terrorism, organised crime, gender-based violence, climate change, cyber security challenges and security threats emanating from natural disasters pose a risk to stability and security. In order to address those issues in an effective and timely manner, specific financial resources and financing instruments are required that can work in a manner complementary to humanitarian aid and long-term cooperation instruments.
(3)
In its conclusions of 15 and 16 June 2001, the European Council endorsed the Union Programme for the Prevention of Violent Conflicts, underlining the Union's political commitment to pursue conflict prevention as one of the main objectives of the Union's external relations, and acknowledging that development cooperation instruments can contribute to the attainment of that goal. The Council conclusions of 20 June 2011 on conflict prevention restated the validity of that Programme as a valid policy basis for further Union action in the field of conflict prevention. In its conclusions of 17 November 2009, the Council endorsed the ‘Concept on Strengthening EU Mediation and Dialogue Capacities’.
(4)
The Council conclusions of 19 November 2007 on a EU response to situations of fragility and the conclusions of the Council and the Representatives of the Governments of the Member States meeting within the Council, also dated 19 November 2007, on security and development, emphasised that the nexus between development and security should inform Union strategies and policies in order to contribute to policy coherence for development in accordance with Article 208 of the Treaty on the Functioning of the European Union (TFEU) and to the coherence of Union external action in general. More specifically, the Council concluded that future work on security and development should include the security and development implications of climate change, environmental and natural resource management issues and migration.
(5)
The European Council approved the European Security Strategy on 12 December 2003 and the shared analysis of its Implementation Report on 11 December 2008. In its communication entitled ‘EU Internal Security Strategy in Action: Five steps towards a more secure Europe’, the Commission also noted the importance of cooperation with third countries and regional organisations, in particular for the purposes of combating multiple threats such as trafficking in human beings, drug trafficking and terrorism.
(6)
In its communication entitled ‘Towards an EU response to situations of fragility - engaging in difficult environments for sustainable development, stability and peace’, the Commission recognised the essential contribution made by the Union to the promotion of peace and stability by addressing expressions of violence and root causes of insecurity and violent conflict. This Regulation should contribute to the attainment of those goals.
(7)
On 8 December 2008, the Council approved a comprehensive approach to the implementation by the Union of United Nations Security Council Resolutions 1325 (2000) and 1820 (2008) on women, peace and security, recognising the close links between the issues of peace, security, development and gender equality. The Union has consistently called for full implementation of the women, peace and security agenda as set out in relevant United Nations Security Council resolutions, particularly the need to combat violence against women in conflict situations and to promote the participation of women in peacebuilding.
(8)
The EU Strategic Framework and Action Plan on Human Rights and Democracy, adopted by the Council on 25 June 2012, calls for the development of operational guidance to ensure that human rights are taken into consideration in the design and implementation of counter-terrorism assistance measures, and underlines that the eradication of torture and other cruel, inhuman or degrading treatment and respect for due process (including the presumption of innocence, the right to a fair trial and rights of defence) are a Union priority in the implementation of human rights.
(9)
Democracy and human rights have been placed at the forefront of the Union's relations with third countries and should thus be considered as principles under this Regulation.
(10)
The European Council Declaration of 25 March 2004 on Combating Terrorism called for counter-terrorism objectives to be integrated into external assistance programmes. The European Union Counter-Terrorism Strategy, adopted by the Council on 30 November 2005, called for increased counter-terrorism cooperation with third countries and the United Nations. The Council conclusions of 23 May 2011 on enhancing the links between internal and external aspects of counter-terrorism called for the capacity of the competent authorities involved in the fight against terrorism in third countries to be strengthened in the strategic programming of the Instrument for Stability established by Regulation (EC) No 1717/2006.
(11)
Regulation (EC) No 1717/2006 was adopted with the objective of enabling the Union to provide a consistent and integrated response to situations of crisis and emerging crisis, to address specific global and trans-regional security threats and to enhance crisis preparedness. This Regulation aims to introduce a revised instrument, building on the experience of Regulation (EC) No 1717/2006, in order to increase the efficiency and coherence of the Union's actions in the areas of crisis response, conflict prevention, peace-building and crisis preparedness in addressing security threats and challenges.
(12)
Measures adopted pursuant to this Regulation should pursue the objectives of Article 21 TEU and Articles 208 and 212 TFEU. They may be complementary to, and should be consistent with, measures adopted by the Union in pursuit of Common Foreign and Security Policy objectives within the framework of Title V TEU and measures adopted within the framework of Part Five TFEU. The Council and the Commission should cooperate to ensure such consistency, each in accordance with its respective powers.
(13)
This Regulation should be consistent with the provisions concerning the organisation and functioning of the European External Action Service (‘EEAS’) as established by Council Decision 2010/427/EU (3). The 2010 Declaration by the High Representative on political accountability confirmed the principles of dialogue with, consultation of, and the provision of information and reporting to the European Parliament.
(14)
The Commission and the EEAS, as appropriate, should hold regular and frequent exchanges of views and information with the European Parliament. In addition, according to the relevant inter-institutional agreements on the matter, the European Parliament is to be given access to documents in order for the right of scrutiny under Regulation (EU) No 182/2011 of the European Parliament and of the Council (4) to be exercised in an informed manner.
(15)
Common rules and procedures for the implementation of the Union's instruments for financing external action are laid down in Regulation (EU) No 231/2014 of the European Parliament and of the Council (5).
(16)
In order to ensure uniform conditions for the implementation of this Regulation, implementing powers should be conferred on the Commission with regard to programming and implementation measures. Those powers should be exercised in accordance with Regulation (EU) No 182/2011.
(17)
Given the nature of such implementing acts, in particular their policy orientation nature and budgetary implications, the examination procedure should in principle be used for their adoption, except in the case of measures of a small financial scale.
(18)
The Commission should adopt immediately applicable implementing acts where, in duly justified cases relating to the need for a swift response from the Union, imperative grounds of urgency so require.
(19)
The Union should seek the most efficient use of available resources in order to optimise the impact of its external action. That should be achieved through coherence and complementarity between the Union's instruments for external action, as well as the creation of synergies between this instrument, other Union instruments for financing external action and other policies of the Union. This should further entail mutual reinforcement of the programmes devised under the instruments for financing external action.
(20)
Since the objectives of this Regulation cannot be sufficiently achieved by the Member States but can rather, by reason of the scale and effects of the action, be better achieved at Union level, the Union may adopt measures, in accordance with the principle of subsidiarity as set out in Article 5 TEU. In accordance with the principle of proportionality as set out in that Article, this Regulation does not go beyond what is necessary in order to achieve those objectives.
(21)
This Regulation lays down a financial envelope for its period of application which is to constitute the prime reference amount, within the meaning of point 17 of the Interinstitutional Agreement of 2 December 2013 between the European Parliament, the Council and the Commission on budgetary discipline, on cooperation in budgetary matters and on sound financial management (6), for the European Parliament and the Council during the annual budgetary procedure.
(22)
It is appropriate to align the period of application of this Regulation with that of Council Regulation (EU, Euratom) No 1311/2013 (7). Therefore, this Regulation should apply from 1 January 2014 until 31 December 2020,
HAVE ADOPTED THIS REGULATION:
TITLE I
GENERAL PROVISIONS
Article 1
Subject-matter and objectives
1. This Regulation establishes an instrument (the ‘Instrument contributing to Stability and Peace’) which provides, for the period from 2014 to 2020, direct support for the Union's external policies by increasing the efficiency and coherence of the Union's actions in the areas of crisis response, conflict prevention, peace-building and crisis preparedness, and in addressing global and trans-regional threats.
2. The Union shall undertake development cooperation measures, as well as financial, economic and technical cooperation measures, with third countries, regional and international organisations and other State and civil society actors under the conditions laid down in this Regulation.
3. For the purposes of this Regulation, the term ‘civil society actors’ includes non-governmental organisations, organisations representing indigenous peoples, local citizens' groups and traders' associations, cooperatives, trade unions, organisations representing economic and social interests, local organisations (including networks) involved in decentralised regional cooperation and integration, consumer organisations, women's and youth organisations, teaching, cultural, research and scientific organisations, universities, churches and religious associations and communities, the media and any non-governmental associations and private and public foundations likely to contribute to the development or to the external dimension of internal policies. Other bodies or actors not listed in this paragraph may be financed when necessary in order to achieve the objectives of this Regulation.
4. The specific objectives of this Regulation shall be:
(a)
in a situation of crisis or emerging crisis, to contribute swiftly to stability by providing an effective response designed to help preserve, establish or re-establish the conditions essential to the proper implementation of the Union's external policies and actions in accordance with Article 21 TEU;
(b)
to contribute to the prevention of conflicts and to ensuring capacity and preparedness to address pre- and post-crisis situations and build peace; and
(c)
to address specific global and trans-regional threats to peace, international security and stability.
Article 2
Consistency and complementarity of Union assistance
1. The Commission shall ensure that measures adopted pursuant to this Regulation are consistent with the Union's overall strategic policy framework for the partner countries, and in particular with the objectives of the measures referred to in paragraph 2, as well as with other relevant Union measures.
2. Measures adopted pursuant to this Regulation may be complementary to, and shall be consistent with, measures adopted under Title V TEU and Part Five TFEU. Measures adopted pursuant to this Regulation shall duly take into consideration the views of the European Parliament.
3. Union assistance under this Regulation shall be complementary to that provided for under Union instruments for external assistance, shall be provided only to the extent that an adequate and effective response cannot be provided under those instruments, and shall be planned and implemented in such a way as to achieve continuity of actions under those instruments, where applicable.
4. The following cross-cutting issues shall be included, where possible, including in programming:
(a)
promotion of democracy and good governance;
(b)
human rights and humanitarian law, including children's rights and the rights of indigenous peoples;
(c)
non-discrimination;
(d)
gender equality and the empowerment of women;
(e)
conflict prevention; and
(f)
climate change.
5. Activities falling within the scope of Council Regulation (EC) No 1257/96 (8) and Decision No 1313/2013/EU of the European Parliament and of the Council (9) which are eligible for funding under those acts shall not be funded under this Regulation.
6. In order to enhance the effectiveness and complementarity of Union and national assistance measures and to prevent double funding, the Commission shall promote close coordination among Union activities and with those of the Member States, both at decision-making level and on the ground. To that end, the Member States and the Commission shall operate a system for exchanging information. The Commission may take initiatives to promote such coordination. In addition, the Commission shall ensure coordination and cooperation with multilateral, regional and sub-regional organisations and other donors.
TITLE II
TYPES OF UNION ASSISTANCE
Article 3
Assistance in response to situations of crisis or emerging crisis to prevent conflicts
1. The Union shall provide technical and financial assistance in pursuit of the specific objectives set out in point (a) of Article 1(4) in response to the following exceptional and unforeseen situations:
(a)
a situation of urgency, crisis or emerging crisis;
(b)
a situation posing a threat to democracy, law and order, the protection of human rights and fundamental freedoms, or the security and safety of individuals, in particular those exposed to gender-based violence in situations of instability; or
(c)
a situation threatening to escalate into armed conflict or to severely destabilise the third country or countries concerned.
Such assistance may also address situations where the Union has invoked the essential elements clauses of international agreements in order to suspend, partially or totally, cooperation with third countries.
2. The technical and financial assistance referred to in paragraph 1 may cover the following:
(a)
support, through the provision of technical and logistical assistance, for the efforts undertaken by international and regional organisations and by State and civil society actors in promoting confidence-building, mediation, dialogue and reconciliation;
(b)
support for the implementation of the United Nations Security Council resolutions on women, peace and security, in particular in fragile, conflict and post-conflict countries;
(c)
support for the establishment and functioning of interim administrations mandated in accordance with international law;
(d)
support for the development of democratic, pluralistic State institutions, including measures to enhance the role of women in such institutions, effective civilian administration and civilian oversight over the security system, as well as measures to strengthen the capacity of law-enforcement and judicial authorities involved in the fight against terrorism, organised crime and all forms of illicit trafficking;
(e)
support for international criminal tribunals and ad hoc national tribunals, truth and reconciliation commissions, and mechanisms for the legal settlement of human rights claims and the assertion and adjudication of property rights, established in accordance with international standards in the fields of human rights and the rule of law;
(f)
support for measures necessary to start the rehabilitation and reconstruction of key infrastructure, housing, public buildings and economic assets, and essential productive capacity, as well as other measures for the re-starting of economic activity, the generation of employment and the establishment of the minimum conditions necessary for sustainable social development;
(g)
support for civilian measures related to the demobilisation and reintegration of former combatants and their families into civil society, and where appropriate their repatriation, as well as measures to address the situation of child soldiers and female combatants;
(h)
support for measures to mitigate the social effects of restructuring the armed forces;
(i)
support for measures to address, within the framework of Union cooperation policies and their objectives, the socio-economic impact on the civilian population of anti-personnel landmines, unexploded ordnance or explosive remnants of war. Activities financed under this Regulation may cover, inter alia, risk education, mine detection and clearance and, in conjunction therewith, stockpile destruction;
(j)
support for measures to combat, within the framework of Union cooperation policies and their objectives, the illicit use of and access to firearms, small arms and light weapons;
(k)
support for measures to ensure that the specific needs of women and children in crisis and conflict situations, including their exposure to gender-based violence, are adequately met;
(l)
support for the rehabilitation and reintegration of the victims of armed conflict, including measures to address the specific needs of women and children;
(m)
support for measures to promote and defend respect for human rights and fundamental freedoms, democracy and the rule of law, and the related international instruments;
(n)
support for socio-economic measures to promote equitable access to, and transparent management of, natural resources in a situation of crisis or emerging crisis, including peace-building;
(o)
support for measures to address the potential impact of sudden population movements with relevance to the political and security situation, including measures addressing the needs of host communities in a situation of crisis or emerging crisis, including peace-building;
(p)
support for measures to promote the development and organisation of civil society and its participation in the political process, including measures to enhance the role of women in such processes and measures to promote independent, pluralist and professional media;
(q)
support for measures in response to natural or man-made disasters which pose a threat to stability, and to threats to public health linked to pandemics, in the absence of, or by way of complement to, Union humanitarian and civil protection assistance.
3. In the situations referred to in paragraph 1 of this Article, the Union may also provide technical and financial assistance not expressly covered by paragraph 2 of this Article. Such assistance shall be limited to exceptional assistance measures as referred to in Article 7(2) which fulfil all of the following conditions:
(a)
they fall within both the general scope of this Regulation and the specific objectives set out in point (a) of Article 1(4);
(b)
they are limited in duration to the period laid down in Article 7(2);
(c)
they would normally be eligible under other Union instruments for external assistance or the other components of this Regulation but, because of the need to respond rapidly to the situation, they should be addressed through crisis or emerging crisis measures.
Article 4
Assistance for conflict prevention, peace-building and crisis preparedness
1. The Union shall provide technical and financial assistance in pursuit of the specific objectives set out in point (b) of Article 1(4). Such assistance shall cover support for measures aimed at building and strengthening the capacity of the Union and its partners to prevent conflict, build peace and address pre- and post-crisis needs in close coordination with the United Nations and other international, regional and sub-regional organisations, and State and civil society actors, in relation to their efforts in:
(a)
promoting early warning and conflict-sensitive risk analysis in the policy-making and the implementation of policy;
(b)
facilitating and building capacity in confidence-building, mediation, dialogue and reconciliation, with particular regard to emerging inter-community tensions;
(c)
strengthening capacities for participation and deployment in civilian stabilisation missions;
(d)
improving post-conflict recovery as well as post-disaster recovery with relevance to the political and security situation;
(e)
curbing the use of natural resources to finance conflicts, and supporting compliance by stakeholders with initiatives such as the Kimberley Process Certification Scheme, especially as regards the implementation of efficient domestic controls over the production of, and trade in, natural resources.
2. Measures under this Article:
(a)
shall include know-how transfer, the exchange of information and best practices, risk or threat assessment, research and analysis, early warning systems, training and service delivery;
(b)
shall contribute to the further development of a structural dialogue on peace-building issues;
(c)
may include technical and financial assistance for the implementation of peace-building and State-building support actions.
Article 5
Assistance in addressing global and trans-regional threats and emerging threats
1. The Union shall provide technical and financial assistance in pursuit of the specific objectives set out in point (c) of Article 1(4) in the following areas:
(a)
threats to law and order, to the security and safety of individuals, to critical infrastructure and to public health;
(b)
mitigation of and preparedness against risks, whether of an intentional, accidental or natural origin, related to chemical, biological, radiological and nuclear materials or agents.
2. Assistance in the areas referred to in point (a) of paragraph 1 shall cover support for measures aimed at:
(a)
strengthening the capacity of law enforcement and judicial and civil authorities involved in the fight against terrorism, organised crime, including cyber-crime, and all forms of illicit trafficking and in the effective control of illegal trade and transit;
(b)
addressing threats to critical infrastructure, which may include international transport, including passenger and freight traffic, energy operations and energy distribution, and electronic information and communication networks. Such measures shall place particular emphasis on trans-regional cooperation and the implementation of international standards in the fields of risk awareness, vulnerability analysis, emergency preparedness, alert and consequence management;
(c)
ensuring an adequate response to major threats to public health, including sudden epidemics with a potential trans-national impact;
(d)
addressing global and trans-regional effects of climate change having a potentially destabilising impact on peace and security.
3. As regards the measures referred to in point (a) of paragraph 2:
(a)
priority shall be given to trans-regional cooperation involving two or more third countries which have demonstrated a clear political will to address the problems arising. Cooperation in the fight against terrorism may also be conducted with individual countries, regions or international, regional and sub-regional organisations;
(b)
they shall place particular emphasis on good governance and shall be in accordance with international law;
(c)
with regard to assistance to authorities involved in the fight against terrorism, priority shall be given to supporting measures concerning the development and strengthening of counter-terrorism legislation, the implementation and practice of financial law, of customs law and of immigration law, the development of law-enforcement procedures which are aligned with the highest international standards and which comply with international law, the strengthening of democratic control and institutional oversight mechanisms, and the prevention of violent radicalism;
(d)
with regard to assistance relating to the problem of drugs, due attention shall be given to international cooperation aimed at promoting best practices relating to the reduction of demand, production and harm.
4. Assistance in the areas referred to in point (b) of paragraph 1 shall cover support for measures aimed at:
(a)
promoting civilian research activities as an alternative to defence-related research;
(b)
enhancing safety practices related to civilian facilities where sensitive chemical, biological, radiological and nuclear materials or agents are stored or are handled in the context of civilian research programmes;
(c)
supporting, within the framework of Union cooperation policies and their objectives, the establishment of civil infrastructure and relevant civilian studies necessary for the dismantlement, remediation or conversion of weapons-related facilities and sites where these are declared to be no longer part of a defence programme;
(d)
strengthening the capacity of the competent civilian authorities involved in the development and enforcement of effective control of illicit trafficking in chemical, biological, radiological and nuclear materials or agents (including the equipment for their production or delivery);
(e)
developing the legal framework and institutional capacities for the establishment and enforcement of effective export controls on dual-use goods, including regional cooperation measures;
(f)
developing effective civilian disaster-preparedness, emergency planning, crisis response, and capabilities for clean-up measures.
TITLE III
PROGRAMMING AND IMPLEMENTATION
Article 6
General framework
Union assistance shall be implemented, in accordance with Regulation (EU) No 236/2014, through:
(a)
exceptional assistance measures and interim response programmes as referred to in Article 7;
(b)
thematic strategy papers and multiannual indicative programmes as referred to in Article 8;
(c)
annual action programmes, individual measures and special measures;
(d)
support measures.
Article 7
Exceptional assistance measures and interim response programmes
1. Union assistance under Article 3 shall be provided through exceptional assistance measures and interim response programmes.
2. In situations as referred to in Article 3(1), the Commission may adopt exceptional assistance measures which fulfil the conditions laid down in Article 3(3). Such an exceptional assistance measure may have a duration of up to 18 months, which may be extended twice by a further period of up to six months, up to a total maximum duration of 30 months, in the event of objective and unforeseen obstacles to its implementation, provided that there is no increase in the financial amount of the measure.
In cases of protracted crisis and conflict, the Commission may adopt a second exceptional assistance measure of a duration of up to 18 months.
The duration of the exceptional assistance measure referred to in the first subparagraph combined with the duration of that referred to in the second subparagraph shall not exceed 36 months.
3. Where an exceptional assistance measure costs more than EUR 20 000 000, it shall be adopted in accordance with the examination procedure referred to in Article 16(3) of Regulation (EU) No 236/2014.
4. Before adopting or extending an exceptional assistance measure costing up to EUR 20 000 000, the Commission shall inform the Council of its nature and objectives and of the financial amounts envisaged. The Commission shall likewise inform the Council before making significant substantive changes to exceptional assistance measures already adopted. The Commission shall take account of the relevant policy approach of the Council both in its planning and in its subsequent implementation of such measures, in the interests of consistency of the Union's external action.
5. As soon as possible following the adoption of an exceptional assistance measure, and in any case within three months thereof, the Commission shall report to the European Parliament and to the Council, giving an overview of the nature, context and rationale of the measure adopted, including the complementarity of that measure with the ongoing and planned Union response.
6. The Commission may adopt interim response programmes in accordance with the examination procedure referred to in Article 16(3) of Regulation (EU) No 236/2014 with a view to establishing or re-establishing the essential conditions necessary for the effective implementation of the Union's external cooperation policies.
Interim response programmes shall build on exceptional assistance measures.
7. The Commission shall keep the European Parliament duly informed, in a timely manner, about its planning and the implementation of Union assistance pursuant to Article 3, including the financial amounts envisaged, and shall also inform the European Parliament when making substantial changes or extensions to that assistance.
Article 8
Thematic strategy papers and multiannual indicative programmes
1. Thematic strategy papers shall constitute the general basis for the implementation of assistance under Articles 4 and 5. Thematic strategy papers shall provide a framework for cooperation between the Union and the partner countries or regions concerned.
2. The preparation and implementation of thematic strategy papers shall comply with the principles of aid effectiveness, such as partnership, coordination and, where applicable, harmonisation. To that end, thematic strategy papers shall be consistent with, and avoid duplication of, programming documents approved or adopted under other Union instruments for external assistance.
Thematic strategy papers shall, in principle, be based on a dialogue of the Union or, where appropriate, the relevant Member States with the partner countries or regions concerned involving civil society and regional and local authorities, so as to ensure that the countries or regions concerned acquire sufficient ownership of the programming process.
The Union and the Member States shall consult each other at an early stage of the programming process in order to promote consistency and complementarity among their cooperation activities.
3. Each thematic strategy paper shall be accompanied by a multiannual indicative programme summarising the priority areas selected for Union financing, the specific objectives, the expected results, the performance indicators and the time frame of Union assistance.
The multiannual indicative programme shall determine the indicative financial allocations for each programme therein, taking into account the needs and the particular difficulties of the partner countries or regions concerned. The financial allocations may be given in the form of a range where necessary.
4. Thematic strategy papers shall be approved and multiannual indicative programmes shall be adopted by the Commission in accordance with the examination procedure referred to in Article 16(3) of Regulation (EU) No 236/2014. That procedure shall also apply to substantial reviews which have the effect of significantly modifying thematic strategy papers or multiannual indicative programmes.
5. The examination procedure referred to in Article 16(3) of Regulation (EU) No 236/2014 shall not apply to non-substantial modifications or technical adjustments to thematic strategy papers and multiannual indicative programmes pursuant to which funds are reassigned within the indicative financial allocations per priority area, or the size of the initial indicative financial allocation is increased or decreased by not more than 20 % but by an amount not exceeding EUR 10 000 000, provided that such modifications or technical adjustments do not affect the priority areas and objectives set out in those documents.
In such cases, modifications or technical adjustments shall be communicated without delay to the European Parliament and to the representatives of the Member States in the committee referred to in Article 11.
6. On duly justified imperative grounds of urgency relating to the need for a swift response from the Union, the Commission may modify thematic strategy papers and multiannual indicative programmes in accordance with the procedure referred in Article 16(4) of Regulation (EU) No 236/2014.
7. Any programming or review of programmes taking place after the publication of the mid-term review report referred to in Article 17 of Regulation (EU) No 236/2014 shall take into account the results, findings and conclusions of that report.
Article 9
Civil society
The preparation, programming, implementation and monitoring measures under this Regulation shall be carried out, where possible and where appropriate, in consultation with civil society.
Article 10
Human rights
1. The Commission shall ensure that measures adopted under this Regulation in relation to the fight against terrorism and organised crime are implemented in accordance with international law, including international humanitarian law.
2. In accordance with the EU Strategic Framework and Action Plan on Human Rights and Democracy, the Commission shall develop operational guidance to ensure that human rights are taken into consideration in the design and implementation of the measures referred to in paragraph 1, in particular as regards the prevention of torture and other cruel, inhuman or degrading treatment and respect for due process, including the presumption of innocence, the right to a fair trial and rights of defence. A clear human rights perspective shall also be present in measures addressing cyber-security and the fight against cybercrime.
3. The Commission shall carefully monitor the implementation of the measures referred to in paragraph 1 in order to ensure compliance with human rights obligations. The Commission shall include information in this respect in its regular reporting.
TITLE IV
FINAL PROVISIONS
Article 11
Committee
The Commission shall be assisted by a committee (the ‘Stability and Peace Instrument Committee’). That committee shall be a committee within the meaning of Regulation (EU) No 182/2011.
Article 12
European External Action Service
This Regulation shall apply in accordance with Decision 2010/427/EU, in particular Article 9 thereof.
Article 13
Financial envelope
1. The financial envelope for the implementation of this Regulation for the period from 2014 to 2020 shall be EUR 2 338 719 000.
2. The annual appropriations shall be authorised by the European Parliament and by the Council within the limits of the multiannual financial framework.
3. In the period from 2014 to 2020:
(a)
at least 70 percentage points of the financial envelope shall be allocated to measures falling under Article 3; and
(b)
nine percentage points of the financial envelope shall be allocated to measures falling under Article 4.
Article 14
Entry into force
This Regulation shall enter into force on the day following that of its publication in the Official Journal of the European Union.
It shall apply from 1 January 2014 until 31 December 2020.
This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States.
Done at Strasbourg, 11 March 2014.