РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 30 октомври 2014 година
относно еквивалентността на регулаторната рамка на Австралия по отношение на централните контрагенти с изискванията на Регламент (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета относно извънборсовите деривати, централните контрагенти и регистрите на транзакции
(2014/755/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 4 юли 2012 г. относно извънборсовите деривати, централните контрагенти и регистрите на трансакции (1), и по-специално член 25, параграф 6 от него,
като има предвид, че:
(1)
Целта на определената в член 25 от Регламент (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета процедура по признаване на централните контрагенти („ЦК“), установени в трети държави, е да се позволи на ЦК, установени и получили разрешение в трети държави, чиито регулаторни стандарти са еквивалентни на предвидените в същия регламент, да предоставят клирингови услуги на клирингови членове или места за търговия, установени в Съюза. Тази процедура по признаване и предвиденото в нея решение относно еквивалентността следователно допринасят за постигане на общата цел на Регламент (ЕС) № 648/2012 за намаляване на системния риск чрез по-широко използване на сигурни и стабилни ЦК и по отношение на клиринга на договорите за извънборсови деривати, включително когато тези ЦК са установени и получили разрешение в трета държава.
(2)
Правният режим на трета държава се счита за еквивалентен на правния режим на Съюза по отношение на ЦК, когато по същество значителен дял от приложимата правна и надзорна уредба е еквивалентен на изискванията на Съюза по отношение на постиганите регулаторни цели. Целта на настоящата оценка на еквивалентността е да се провери дали правната и надзорната уредба на Австралия гарантира, че установените и получили разрешение там ЦК не излагат клирингови членове или места за търговия, установени в Съюза, на по-високо равнище на риск, отколкото те биха могли да бъдат изложени от ЦК, получили разрешение в Съюза, и следователно не създават неприемливи равнища на системен риск в Съюза.
(3)
На 1 септември 2013 г. Комисията получи техническото становище на Европейския орган за ценни книжа и пазари („ЕОЦКП“) относно правната и надзорната уредба, приложима по отношение на ЦК, получили разрешение в Австралия. В техническото становище се стига до заключението, че всички разпоредби на дял IV от Регламент (ЕС) № 648/2012 са възпроизведени от съответните правно обвързващи изисквания, които са приложими в рамките на националната юрисдикция по отношение на ЦК, получили разрешение в Австралия.
(4)
В съответствие с член 25, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 648/2012, за да бъде установено, че правната и надзорната уредба на трета държава по отношение на получилите разрешение там ЦК е еквивалентна на предвидената в същия регламент, трябва да бъдат удовлетворени три условия.
(5)
Според първото условие ЦК, получили разрешение в трета държава, трябва да спазват правно обвързващи изисквания, които са еквивалентни на изискванията, установени в дял IV от Регламент (ЕС) № 648/2012.
(6)
Правно обвързващите изисквания на Австралия по отношение на получилите разрешение там ЦК обхващат Корпоративния закон от 2001 г., който заедно с Корпоративните наредби от 2001 г. установява правната рамка за системите за клиринг и сетълмент („СКС“). Част 7.3 от Корпоративния закон постановява, че преди предоставянето на лиценз за осъществяване на дейности по клиринг или сетълмент министърът трябва да се увери, наред с другото, че съответният ЦК разполага с подходящи оперативни правила и процедури, които са в съответствие с действащите законови и подзаконови актове, за да бъде гарантирано, доколкото е практически осъществимо, че системният риск е намален и че ЦК е управляван по честен и ефективен начин. ЦК трябва също да разполага с подходящи механизми за разрешаване на конфликти на интереси и прилагане на своите вътрешни правила и процедури. Австралийската комисия за ценни книжа и инвестиции („АКЦКИ“) и Централната банка на Австралия („ЦБА“) консултират министъра по въпросите, свързани с издаването на лицензи на СКС и промените на техните вътрешни правила, и отговарят за оценката на спазването на задълженията на ЦК по Корпоративния закон, като АКЦКИ разполага и със съответните правоприлагащи правомощия.
(7)
АКЦКИ предоставя регулаторни насоки на поднадзорните лица, с които разяснява специфични, вече обхванати от законодателството въпроси. По-специално, през декември 2012 г. АКЦКИ преразгледа своите регулаторни насоки относно лицензирането и надзора на СКС чрез приемането на актуализирани Регулаторни насоки 211 „Системи за клиринг и сетълмент: австралийски и чуждестранни оператори“ („РН 211“). С тези насоки АКЦКИ прилага принципите за инфраструктурите на финансовия пазар (PFMIs), издадени през април 2012 г. от Комитета по платежни и сетълмент системи (2) (CPSS) и Международната организация на комисиите по ценни книжа (IOSCO), отнасящи се до изложените в Корпоративния закон задължения, и дава насоки на ЦК във връзка със спазването на техните задължения по Корпоративния закон. Следователно неспазването на Корпоративния закон и на неговите разяснения в РН 211 би могло да доведе до налагане на правоприлагащи и наказателни мерки.
(8)
По силата на Корпоративния закон Централната банка на Австралия разполага с правомощия да определя стандарти за финансова стабилност, с които да се гарантира, че ЦК действат по начин, който подкрепя или допринася за цялостната стабилност на австралийската финансова система. По-специално, през ноември 2012 г. Съветът по платежната система към ЦБА одобри установяването на нови стандарти за финансова стабилност - Стандарти за финансова стабилност на централните контрагенти („СФФ“), обхващащи 21 стандарта за ЦК и придружаващите ги подстандарти и насоки. СФФ влязоха в сила през март 2013 г., с изключение на някои подстандарти, които влязоха в сила на 31 март 2014 г. СФФ трябва да бъдат спазвани от всички лицензирани ЦК.
(9)
Основните принципи по отношение на СКС, установени в част 7.3 от Корпоративния закон и в Корпоративните наредби, разяснени от АКЦКИ чрез РН 211, както и СФФ, определени от Централната банка на Австралия, формират заедно т.нар. „основни правила“, налагащи високи стандарти, на които ЦК трябва да отговарят, за да получат разрешение да предоставят клирингови услуги в Австралия. Тези основни правила представляват първия стълб на правно обвързващите изисквания в Австралия. С цел да се съобразят с основните правила, ЦК приемат допълнително свои вътрешни правила и процедури, които трябва да отговарят на специфичните изисквания, определени в Корпоративния закон и в Корпоративните наредби, разяснени чрез РН 211, и в СФФ, които се представят на министъра преди издаването на разрешение за извършване на дейност като СКС. Промените на вътрешните правила и процедури на ЦК трябва да бъдат съобщени на министъра. Министърът може да не разреши въвеждането на промени във вътрешните правила и процедури на ЦК. Вътрешните правила и процедури на ЦК имат характеристиките на договора и са правно обвързващи за ЦК и съответните участници в тях.
(10)
Вследствие на правно обвързващите изисквания, определени в основните правила, приложими за ЦК, получили разрешение в Австралия, се постигат съществени резултати, еквивалентни на тези от изискванията, определени в дял IV от Регламент (ЕС) № 648/2012.
(11)
Поради това Комисията стига до заключението, че австралийската правна и надзорна уредба гарантира, че ЦК, получили разрешение в Австралия, спазват правно обвързващи изисквания, които са еквивалентни на изискванията, установени в дял IV от Регламент (ЕС) № 648/2012.
(12)
Според второто условие по член 25, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 648/2012 действащата правна и надзорна уредба на Австралия по отношение на ЦК, получили разрешение там, трябва да предвижда, че тези ЦК подлежат на текущ ефективен надзор и правоприлагане.
(13)
Текущият надзор и контрол по отношение на ЦК, получили разрешение в Австралия, се осъществява от АКЦКИ и ЦБА. АКЦКИ осигурява спазването на задълженията, наложени на ЦК по силата на Корпоративния закон, и в тази връзка оценява периодично спазването от страна на ЦК на задълженията, свързани с получения от тях лиценз, различни от задълженията им, свързани със СФФ и намаляване на системния риск, и конкретно на задължението им да действат по справедлив и ефективен начин, доколкото е практически осъществимо, като представя доклад до министъра, който се публикува. ЦБА следи за спазването на задълженията, поети от ЦК по силата на предоставените им лицензи и свързани с финансовата стабилност и намаляване на системния риск, извършва периодични оценки на спазването на СФФ от всеки ЦК и представя доклад до министъра, който също се публикува. ЦК, които са получили разрешение в Австралия, може да получават писмени указания от министъра и от АКЦКИ. Когато ЦК не спази писмено указание, АКЦКИ може да сезира съда, който може да нареди на ЦК да спази съответното указание.
(14)
Поради това Комисията стига до заключението, че австралийската правна и надзорна уредба по отношение на ЦК, получили разрешение в Австралия, осигурява текущ ефективен надзор и правоприлагане.
(15)
Според третото условие по член 25, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 648/2012 действащата правна и надзорна уредба на Австралия трябва да включва ефективна еквивалентна система за признаването на ЦК, получили разрешение по силата на правен режим на трета държава („ЦК от трета държава“).
(16)
ЦК от трета държава може да кандидатстват за лиценз за чуждестранни системи за клиринг и сетълмент („лиценз за чуждестранен ЦК“), позволяващ им да предоставят в Австралия част или всички клирингови услуги, които могат да предоставят по силата на получено разрешение в собствената си държава.
(17)
Критериите, прилагани спрямо ЦК от трети държави, кандидатстващи в Австралия за лиценз за чуждестранен ЦК, са сравними с предвидените за ЦК от трета държава, кандидатстващи за признаване по член 25 от Регламент (ЕС) № 648/2012. За да бъде признат, регулаторният режим на третата държава, в която ЦК е получил разрешение, трябва да се счита - според установените при него степен на защита от системен риск и равнище на ефективност и справедливост на предлаганите услуги - за „достатъчно еквивалентен“ на регулаторния режим, приложим в Австралия спрямо подобни местни ЦК. При оценяването на „достатъчната еквивалентност“ се вземат предвид съображения, подобни на оценяваните в рамките на Регламент (ЕС) № 648/2012. За да бъде издаден лиценз за чуждестранен ЦК, е необходимо също да съществуват установени договорености за сътрудничество между австралийските органи и съответните чуждестранни надзорни органи.
(18)
Поради това следва да се счита, че правната и надзорната уредба на Австралия осигурява ефективна еквивалентна система за признаване на ЦК от трета държава.
(19)
Следователно може да се счита, че австралийската правна и надзорна уредба изпълнява условията, посочени в член 25, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 648/2012, по отношение на ЦК, получили разрешение в Австралия, и тази уредба следва да се счита за еквивалентна на изискванията, установени в Регламент (ЕС) № 648/2012. Комисията, с помощта на предоставената от ЕОЦКП информация, следва да продължи да наблюдава развитието на австралийската правна и надзорна уредба за ЦК и изпълнението на условията, въз основа на които е взето настоящото решение.
(20)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Европейския комитет по ценни книжа,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
За целите на член 25 от Регламент (ЕС) № 648/2012 действащата правна и надзорна уредба на Австралия по отношение на ЦК, получили разрешение там, обхващаща част 7.3 от Корпоративния закон от 2001 г. и Корпоративните наредби от 2001 г., разяснени чрез Регулаторни насоки 211 „Системи за клиринг и сетълмент: австралийски и чуждестранни оператори“, и Стандартите за финансова стабилност на централните контрагенти, се счита за еквивалентна на изискванията, установени в Регламент (ЕС) № 648/2012.
Член 2
Настоящото решение влиза в сила на двадесетия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 30 октомври 2014 година.
COMMISSION IMPLEMENTING DECISION
of 30 October 2014
on the equivalence of the regulatory framework of Australia for central counterparties to the requirements of Regulation (EU) No 648/2012 of the European Parliament and of the Council on OTC derivatives, central counterparties and trade repositories
(2014/755/EU)
THE EUROPEAN COMMISSION,
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union,
Having regard to Regulation (EU) No 648/2012 of the European Parliament and of the Council of 4 July 2012 on OTC derivatives, central counterparties and trade repositories (1), and in particular Article 25(6) thereof,
Whereas:
(1)
The procedure for recognition of central counterparties (‘CCPs’) established in third countries set out in Article 25 of Regulation (EU) No 648/2012 aims to allow CCPs established and authorised in third countries whose regulatory standards are equivalent to those laid down in that Regulation to provide clearing services to clearing members or trading venues established in the Union. That recognition procedure and the equivalence decision provided for therein thus contribute to the achievement of the overarching aim of Regulation (EU) No 648/2012 to reduce systemic risk by extending the use of safe and sound CCPs to clear over-the-counter (‘OTC’) derivative contracts, including where those CCPs are established and authorised in a third country.
(2)
In order for a third country legal regime to be considered equivalent to the legal regime of the Union in respect of CCPs, the substantial outcome of the applicable legal and supervisory arrangements should be equivalent to Union requirements in respect of the regulatory objectives they achieve. The purpose of this equivalence assessment is therefore to verify that the legal and supervisory arrangements of Australia ensure that CCPs established and authorised therein do not expose clearing members and trading venues established in the Union to a higher level of risk than the latter could be exposed to by CCPs authorised in the Union and, consequently, do not pose unacceptable levels of systemic risk in the Union.
(3)
On 1 September 2013, the Commission received the technical advice of the European Securities and Markets Authority (‘ESMA’) on the legal and supervisory arrangements applicable to CCPs authorised in Australia. The technical advice concludes that all of the provisions in Title IV of Regulation (EU) No 648/2012 are replicated by corresponding legally binding requirements which are applicable, at a jurisdictional level, to CCPs authorised in Australia.
(4)
In accordance with Article 25(6) of Regulation (EU) No 648/2012, three conditions need to be fulfilled in order to determine that the legal and supervisory arrangements of a third country regarding CCPs authorised therein are equivalent to those laid down in that Regulation.
(5)
According to the first condition, CCPs authorised in a third country must comply with legally binding requirements which are equivalent to the requirements laid down in Title IV of Regulation (EU) No 648/2012.
(6)
The legally binding requirements of Australia for CCPs authorised therein consist of the Corporations Act 2001 (‘Corporations Act’), which together with the Corporations Regulations 2001 (‘Corporations Regulations’), establish the legal framework for clearing and settlement facilities (‘CS facilities’). Part 7.3 of the Corporations Act provides that before granting a licence to carry out the activities of clearing or settlement, the Minister must be satisfied, among other things, that the CCP concerned has adequate operating rules and procedures which conform to the applicable laws and regulations to ensure, as far as it is reasonably practicable, that systemic risk is reduced and that the CCP is operated in a fair and effective manner. The CCP must also have adequate arrangements for handling conflicts of interest and for enforcing its internal rules and procedures. The Australian Securities and Investments Commission (‘ASIC’) and the Reserve Bank of Australia (‘RBA’) advise the Minister regarding the granting of CS facilities' licences and changes of their internal rules and procedures, and are in charge of assessing, and in the case of ASIC of enforcing, CCPs' compliance with their obligations under the Corporations Act.
(7)
ASIC provides regulatory guidance to regulated entities to explain specific issues already covered by legislation. In particular, ASIC revised its regulatory guidance on licensing and oversight of CS facilities' licences in December 2012 under the updated Regulatory Guide 211 ‘Clearing and settlement facilities: Australian and overseas operators’ (‘RG 211’). ASIC's RG 211 implements the Principles for Financial Market Infrastructures (‘PFMIs’) issued in April 2012 by the Committee on Payment and Settlement Systems (2) (‘CPSS’) and the International Organization of Securities Commission (‘IOSCO’), which are relevant for the obligations set out in the Corporations Act, and provides guidance to CCPs on how to comply with their obligations under the Corporations Act. Therefore, failure to comply with the Corporations Act as explained in RG 211 could entail enforcement action and sanctioning measures.
(8)
RBA has the power, under the Corporations Act, to determine financial stability standards for the purpose of ensuring that CCPs operate in a way that causes or promotes the overall stability of the Australian financial system. In particular, in November 2012, RBA's Payments System Board approved the determination of new financial stability standards, the Financial Stability Standards for Central Counterparties (‘FSS’), which comprise 21 standards for CCPs, with accompanying sub-standards and guidance. Other than certain sub-standards, which came into effect on 31 March 2014, the FSS became effective in March 2013. The FSS are to be complied with by all licensed CCPs.
(9)
The core principles for CS facilities set out in Part 7.3 of the Corporations Act and the Corporations Regulations, as explained under ASIC's RG 211, and the FSS determined by RBA (together ‘the primary rules’), set out the high-level standards with which CCPs must comply in order to obtain authorisation to provide clearing services in Australia. Those primary rules comprise the first tier of the legally binding requirements in Australia. In order to comply with the primary rules, CCPs adopt, in addition, their internal rules and procedures which must conform with the specific requirements set out in the Corporations Act and the Corporations Regulations, as explained under RG 211, and the FSS, which are submitted to the Minister prior to authorisation as a CS facility. Changes to the internal rules and procedures of CCPs must be notified to the Minister. The Minister can disallow changes in the internal rules and procedures of CCPs. The internal rules and procedures of CCPs have the effect of a contract and are legally binding on CCPs and their respective participants.
(10)
The legally binding requirements set out in the primary rules applicable to CCPs authorised in Australia deliver substantial results equivalent to those of the requirements laid down in Title IV of Regulation (EU) No 648/2012.
(11)
The Commission therefore concludes that the legal and supervisory arrangements of Australia ensure that CCPs authorised therein comply with legally binding requirements which are equivalent to the requirements laid down in Title IV of Regulation (EU) No 648/2012.
(12)
According to the second condition under Article 25(6) of Regulation (EU) No 648/2012, the legal and supervisory arrangements of Australia in respect of CCPs authorised therein must provide for effective supervision and enforcement of those CCPs on an ongoing basis.
(13)
CCPs authorised in Australia are subject to on-going supervision and oversight by ASIC and RBA. ASIC is responsible for enforcing CCPs' compliance with their obligations under the Corporations Act and in this respect, it conducts periodic assessments of compliance by CCPs with their licence obligations, other than their obligations relating to FSS and systemic risk reduction, and in particular with their duty to operate in a fair and effective manner to the extent it is reasonable to do so, and submits a report to the Minister, which is published. RBA monitors compliance by CCPs with their obligations under their respective licences and relating to financial stability and reduction of systemic risk, conducts periodic assessments of compliance by each CCP with the FSS and submits a report to the Minister, which is also published. CCPs authorised in Australia may receive written directions from the Minister and from ASIC. If a CCP fails to comply with a written direction, ASIC may apply to the courts which may order the CCP to comply with the written direction.
(14)
The Commission therefore concludes that the legal and supervisory arrangements of Australia in respect of CCPs authorised therein provide for effective supervision and enforcement on an ongoing basis.
(15)
According to the third condition under Article 25(6) of Regulation (EU) No 648/2012, the legal and supervisory arrangements of Australia must include an effective equivalent system for the recognition of CCPs authorised under third country legal regimes (‘third country CCPs’).
(16)
Third country CCPs may apply for an ‘overseas clearing and settlement facility licence’ (‘an overseas CCP licence’) enabling them to provide in Australia some or all of the clearing services they are authorised to provide in their home country.
(17)
The criteria applied to third country CCPs applying for an overseas CCP licence in Australia are comparable to those provided for third country CCPs applying for recognition under Article 25 of Regulation (EU) No 648/2012. As a prerequisite for recognition, the regulatory regime of the third country in which the CCP is authorised must be deemed ‘sufficiently equivalent’, in relation to the degree of protection from systemic risk and level of effectiveness and fairness of services it achieves, to the Australian regulatory regime for comparable domestic CCPs. The assessment of ‘sufficient equivalence’ involves similar considerations as those assessed under Regulation (EU) No 648/2012. The establishment of cooperation arrangements between the Australian authorities and the relevant foreign supervisory authorities is also required to grant an overseas CCP licence.
(18)
It should therefore be considered that the legal and supervisory arrangements of Australia provide for an effective equivalent system for the recognition of third country CCPs.
(19)
The conditions laid down in Article 25(6) of Regulation (EU) No 648/2012 can therefore be considered to be met by the legal and supervisory arrangements of Australia regarding CCPs authorised therein and those legal and supervisory arrangements should be considered to be equivalent to the requirements laid down in Regulation (EU) No 648/2012. The Commission, informed by ESMA, should continue monitoring the evolution of the Australian legal and supervisory framework for CCPs and the fulfilment of the conditions on the basis of which this decision has been taken.
(20)
The measures provided for in this Decision are in accordance with the opinion of the European Securities Committee,
HAS ADOPTED THIS DECISION:
Article 1
For the purposes of Article 25 of Regulation (EU) No 648/2012, the legal and supervisory arrangements of Australia applicable to CCPs authorised therein, consisting of Part 7.3 of the Corporations Act 2001 and the Corporations Regulations 2001, as explained under Regulatory Guidance 211 ‘Clearing and settlement facilities: Australian and overseas operators’, and the Financial Stability Standards for Central Counterparties, shall be considered to be equivalent to the requirements laid down in Regulation (EU) No 648/2012.
Article 2
This Decision shall enter into force on the twentieth day following that of its publication in the Official Journal of the European Union.
Done at Brussels, 30 October 2014.