ДИРЕКТИВА 2014/107/ЕС НА СЪВЕТА
от 9 декември 2014 година
за изменение на Директива 2011/16/ЕС по отношение на задължителния автоматичен обмен на информация в областта на данъчното облагане
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 115 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта за законодателния акт на националните парламенти,
като взе предвид становището на Европейския парламент,
като взе предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
в съответствие със специална законодателна процедура,
като има предвид, че:
(1)
През последните години трудностите, свързани с трансграничните случаи на данъчни измами и укриване на данъци, нараснаха значително и тази тенденция буди сериозно безпокойство както в рамките на Съюза, така и в световен мащаб. Доходите, които не се декларират и не се облагат с данъци, значително намаляват националните данъчни приходи. Ето защо е необходимо спешно да се повиши ефикасността и ефективността на събирането на данъци. Автоматичният обмен на информация представлява важен инструмент в това отношение и в своето съобщение от 6 декември 2012 г., съдържащо План за действие за укрепване на борбата срещу данъчните измами и укриването на данъци, Комисията подчерта необходимостта от силно насърчаване на автоматичния обмен на информация като бъдещия европейски и международен стандарт за прозрачност и обмен на информация в данъчната област.
(2)
Значението на автоматичния обмен на информация като средство за борба с трансграничните случаи на данъчни измами и укриване на данъци наскоро беше признато и на международно равнище (Г-20 и Г-8). В резултат на преговорите между Съединените американски щати и няколко други държави, включително всички държави членки, по двустранни споразумения за автоматичен обмен с цел прилагане на Закона за спазване на данъчното законодателство на Съединените американски щати при откриване на сметки в чужбина (Foreign Account Tax Compliance Act, известен като „FATCA“), Г-20 възложи на Организацията за икономическо сътрудничество и развитие (ОИСР) да се основава на тези споразумения при разработване на единен световен стандарт за автоматичен обмен на данъчна информация.
(3)
Европейският съвет от 22 май 2013 г. поиска разширяване на автоматичния обмен на информация както на равнището на Съюза, така и на световно равнище, с оглед на борбата с данъчните измами, укриването на данъци и агресивното данъчно планиране. Европейският съвет приветства текущите усилия в рамките на Г-20, Г-8 и ОИСР за разработване на световен стандарт за автоматичен обмен на информация за финансови сметки за данъчни цели.
(4)
През февруари 2014 г. ОИСР оповести основните елементи на световния стандарт за автоматичен обмен на информация за финансови сметки за данъчни цели, а именно типово споразумение между компетентните органи и общ стандарт за предоставяне на информация, които впоследствие бяха одобрени от министрите на финансите и от управителите на централните банки на държавите от Г-20. През юли 2014 г. Съветът на ОИСР оповести пълния световен стандарт, включително оставащите му елементи, а именно коментарите по типовото споразумение между компетентните органи и общия стандарт за предоставяне на информация и параметрите на информационните технологии за прилагане на световния стандарт. Цялостният пакет за световния стандарт беше одобрен от министрите на финансите и от управителите на централните банки на държавите от Г-20 през септември 2014 г.
(5)
В Директива 2011/16/ЕС на Съвета (2) вече се предвижда задължителен автоматичен обмен на информация между държавите членки относно някои категории доход и капитал, основно с нефинансов характер, държани от данъчнозадължени лица в държави членки, различни от държавата, на която са местни лица. Тя също така утвърждава поетапен подход за засилване на автоматичния обмен на информация чрез постепенното му разширяване към нови категории доход и капитал и чрез премахването на условието информацията да се обменя само ако е налична. Понастоящем, предвид нарасналите възможности за инвестиране в чужбина в широк набор от финансови продукти, съществуващите инструменти на Съюза и международни инструменти за административно сътрудничество в областта на данъчното облагане са все по-малко ефективни в борбата с трансграничните случаи на данъчни измами и укриване на данъци.
(6)
Както беше подчертано с искането на Европейския съвет, уместно е да се предложи разширяване на автоматичния обмен на информация, вече предвиден в член 8, параграф 5 от Директива 2011/16/ЕС, по отношение на лицата, които са местни лица на други държави членки. Инициатива на равнището на Съюза ще осигури съгласуван, последователен и всеобхватен подход за целия Съюз към автоматичния обмен на информация в рамките на вътрешния пазар, което ще доведе до икономии на разходи както за данъчните администрации, така и за икономическите оператори.
(7)
Фактът, че държавите членки са сключили или предстои да сключат споразумения със Съединените американски щати, свързани с FATCA, означава, че тези държави членки предоставят или ще предоставят по-широко сътрудничество по смисъла на член 19 от Директива 2011/16/ЕС, и са или ще бъдат задължени да предоставят по-широко сътрудничество и на други държави членки.
(8)
Сключването на паралелни и несъгласувани споразумения от държавите членки съгласно член 19 от Директива 2011/16/ЕС би могло да доведе до отклонения, които биха могли да имат неблагоприятни последици за правилното функциониране на вътрешния пазар. Разширеният автоматичен обмен на информация въз основа на общ за целия Съюз законодателен инструмент ще премахне необходимостта държавите членки да се позовават на този член с цел сключване на двустранни или многостранни споразумения, които биха могли да се разглеждат като подходящи в същата област при липсата на съответно законодателство на Съюза.
(9)
С цел свеждане до минимум на разходите и административната тежест за данъчните администрации и за икономическите оператори, от решаващо значение е също така да се гарантира, че разширеният обхват на автоматичния обмен на информация в рамките на Съюза е в съответствие с международните тенденции. За постигането на тази цел държавите членки следва да изискват от своите „финансови институции“ да прилагат правила за предоставяне на информация и комплексна проверка, които са в пълно съответствие с правилата, установени в разработения от ОИСР общ стандарт за предоставяне на информация. Освен това обхватът на член 8 от Директива 2011/16/ЕС следва да бъде разширен, така че да включи информацията, съдържаща се в типовото споразумение между компетентните органи и в общия стандарт за предоставяне на информация, разработени от ОИСР. Очаква се, че всяка държава членка ще има само един списък на вътрешно определени „непредоставящи информация финансови институции“ и „изключени сметки“, който да използва както при въвеждането на настоящата директива, така и при прилагането на други споразумения за въвеждане на световния стандарт.
(10)
Категориите „предоставящи информация финансови институции“ и „сметки, за които се предоставя информация“, попадащи в обхвата на настоящата директива, са определени така, че да се ограничат възможностите за данъчнозадължените лица да избягват предоставянето на информация чрез прехвърляне на активи към „финансови институции“ или чрез инвестиране във финансови продукти, които попадат извън обхвата на настоящата директива. Независимо от това определени „финансови институции“ и сметки, за които има малък риск да се използват с цел укриване на данъци, следва да бъдат изключени от обхвата на настоящата директива. По принцип в настоящата директива не са включени прагови стойности, тъй като те лесно могат да бъдат заобиколени чрез разделяне на сметки в различни „финансови институции“. Финансовата информация, която трябва да се предоставя и обменя, засяга не само всички свързани доходи (лихви, дивиденти и други подобни видове доход), но също и наличностите по сметки и постъпленията от продажба на „финансови активи“, за да се уредят и случаите, когато данъчнозадълженото лице се опитва да скрие капитал, който сам по себе си представлява доход или активи, данъкът върху които е укрит. Следователно обработването на информация съгласно настоящата директива е необходимо и пропорционално на целта да се даде възможност на данъчните администрации на държавите членки да идентифицират правилно и недвусмислено съответните данъчнозадължени лица, да въвеждат и прилагат своите закони за данъчно облагане в трансгранични ситуации, да направят оценка на вероятността от укриване на данъци и да избягват ненужните допълнителни разследвания.
(11)
„Предоставящите информация финансови институции“ могат да изпълняват задълженията си за информиране по отношение на физически „лица, за които се предоставя информация“, като използват условията и реда за комуникация, включително по отношение на нейната честота, предвидени от вътрешните им процедури в съответствие с националното им право.
(12)
„Предоставящите информация финансови институции“, изпращащите държави членки и получаващите държави членки, в качеството си на администратори на данни, следва да съхраняват информацията, която е обработена в съответствие с настоящата директива, за срок, не по-дълъг от необходимия за постигането на нейните цели. Предвид различията между законодателствата на държавите членки максималният срок на съхранение следва да се определи въз основа на давностните срокове, предвидени в националното законодателство в областта на данъчното облагане на отделните администратори на данни.
(13)
При въвеждането на настоящата директива държавите членки следва да използват коментарите по типовото споразумение между компетентните органи и общия стандарт за предоставяне на информация, разработени от ОИСР, като средство за привеждане на примери или тълкуване и с цел осигуряване на съгласуваност в прилагането в отделните държави членки. Действията на Съюза в тази област следва да продължат да са съобразени по-специално с бъдещите тенденции на равнището на ОИСР.
(14)
Условието автоматичният обмен да зависи от наличието на изискваната информация, предвидено в член 8, параграф 1 от Директива 2011/16/ЕС, не следва да се прилага за новите елементи, въведени в Директива 2011/16/ЕС посредством настоящата директива.
(15)
Позоваването на прагова стойност в член 8, параграф 3 от Директива 2011/16/ЕС следва да бъде премахнато, тъй като подобна прагова стойност изглежда неприложима на практика.
(16)
Прегледът на условието за наличност, който ще бъде проведен през 2017 г., следва да бъде разширен, за да бъдат обхванати и петте категории, посочени в член 8, параграф 1 от Директива 2011/16/ЕС, така че да е възможно да се разгледа възможността за обмен на информация от всички държави членки по всички тези категории.
(17)
Настоящата директива зачита основните права и съблюдава принципите, които са признати по-конкретно в Хартата на основните права на Европейския съюз, включително правото на защита на личните данни.
(18)
Доколкото целта на настоящата директива, а именно ефикасно административно сътрудничество между държавите членки при условия, които са съвместими с правилното функциониране на вътрешния пазар, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите членки, а предвид необходимото уеднаквяване и ефективност може да бъде по-добре постигната на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящата директива не надхвърля необходимото за постигането на тази цел.
(19)
Предвид съществуващите структурни различия Австрия следва да получи разрешение да започне автоматичния обмен на информация съгласно настоящата директива в срок до 30 септември 2018 г. вместо до 30 септември 2017 г.
(20)
Поради това Директива 2011/16/ЕС следва да бъде съответно изменена,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Директива 2011/16/ЕС се изменя, както следва:
1)
В член 3 точка 9 се заменя със следното:
„9.
„автоматичен обмен на информация“ означава системно предоставяне на предварително определена информация относно местни лица на други държави членки, на съответната държава членка, на която са местни лица, без предварително отправено искане, на предварително определени, редовни интервали от време. По смисъла на член 8 понятието „налична информация“ се отнася за информацията в данъчните регистри на предоставящата я държава членка, която е достъпна в съответствие с процедурите за събиране и обработване на информация в тази държава членка. В контекста на член 8, параграфи 3а и 7а, член 21, параграф 2 и член 25, параграфи 2 и 3 понятията, оградени с кавички, имат същото значение като в определенията, установени в приложение I.“
2)
Член 8 се изменя, както следва:
а)
параграф 3 се заменя със следното:
„3. Компетентният орган на дадена държава членка може да заяви пред компетентния орган на всяка друга държава членка, че не желае да получава информация относно една или няколко от категориите доход и капитал, посочени в параграф 1. Той информира и Комисията за това.
За дадена държава членка може да се счита, че не желае да получава информация в съответствие с параграф 1, ако не е уведомила Комисията за нито една категория, за която има налична информация.“
;
б)
вмъква се следният параграф:
„3а. Всяка държава членка предприема необходимите мерки, за да изиска от своите „предоставящи информация финансови институции“ да прилагат правилата за предоставяне на информация и комплексна проверка, включени в приложения I и II, и да гарантира ефективното прилагане и спазване на тези правила в съответствие с раздел IX от приложение I.
Съгласно приложимите правила за предоставяне на информация и комплексна проверка, съдържащи се в приложения I и II, компетентният орган на всяка държава членка чрез автоматичен обмен изпраща в рамките на крайния срок, установен в параграф 6, буква б), на компетентния орган на всяка друга държава членка следната информация относно дадена „сметка, за която се предоставя информация“, по отношение на данъчните периоди, започващи на 1 януари 2016 г.:
а)
името, адреса, „данъчния(данъчните) номер(а)“, датата и мястото на раждане (в случай на физическо лице) на всяко „лице, за което се предоставя информация“, което е „титуляр на сметка“ за съответната сметка и, в случай на „образувание“, което е „титуляр на сметка“ и което след прилагане на правилата за комплексна проверка в съответствие с приложенията е идентифицирано като имащо едно или повече „контролиращи лица“, които са „лица, за които се предоставя информация“ - името, адреса и „данъчния(данъчните) номер(а)“ на „образуванието“ и името, адреса, „данъчния(данъчните) номер(а)“, датата и мястото на раждане на всяко „лице, за което се предоставя информация“;
б)
номера на сметката (или функционалния еквивалент при липса на номер на сметка);
в)
наименованието и идентификационния номер (ако има такъв) на „предоставящата информация финансова институция“;
г)
наличността или стойността по сметката (включително, в случай на „застрахователен договор с откупна стойност“ или „анюитетен договор“ - „откупната стойност“ или стойност при отказ) към края на съответната календарна година или друг подходящ отчетен период, или ако тази сметка е била закрита през съответната година или период - закриването на сметката;
д)
в случай на „попечителска сметка“:
i)
общия брутен размер на лихвите, общия брутен размер на дивидентите и общия брутен размер на други доходи, генерирани във връзка с активите, държани по сметката, във всеки отделен случай платени или кредитирани по сметката (или по отношение на сметката) през календарната година или друг подходящ отчетен период; както и
ii)
общия размер на брутните постъпления от продажба или изкупуване на „финансови активи“, платени или кредитирани по сметката през календарната година или друг подходящ отчетен период, по отношение на които „предоставящата информация финансова институция“ е действала като попечител, брокер, пълномощник или по друг начин като агент на „титуляря на сметката“;
е)
в случай на „депозитна сметка“- общия брутен размер на лихвите, платени или кредитирани по сметката през календарната година или друг подходящ отчетен период; както и
ж)
в случай на сметка, която не е описана в буква д) или е) - общата брутна сума, платена или кредитирана по сметката в полза на „титуляря на сметката“ през календарната година или друг подходящ отчетен период, по отношение на която „предоставящата информация финансова институция“ е задължено лице или длъжник, включително сумирания размер на погасителните плащания в полза на „титуляря на сметката“ през календарната година или друг подходящ отчетен период.
За целите на обмена на информация по настоящия параграф, освен ако е предвидено друго в настоящия параграф или в приложенията, размерът и характеристиките на плащанията, извършени по отношение на „сметката, за която се предоставя информация“, се определят в съответствие с националното законодателство на държавата членка, която предоставя информацията.
Първа и втора алинея от настоящия параграф имат предимство пред разпоредбите на параграф 1, буква в) или друг правен инструмент на Съюза, включително Директива 2003/48/ЕО на Съвета (3), доколкото обменът на информация попада в обхвата на параграф 1, буква в) или на друг правен инструмент на Съюза, включително Директива 2003/48/ЕО.
(3) Директива 2003/48/ЕО на Съвета от 3 юни 2003 г. относно данъчното облагане на доходи от спестявания под формата на лихвени плащания (ОВ L 157, 26.6.2003 г., стр. 38).“" 						
;
в)
параграф 5 се заменя със следното:
„5. Преди 1 юли 2017 г. Комисията представя доклад, съдържащ преглед и оценка на получените статистически данни и информация, в който се разглеждат въпроси като административните и други свързани разходи и ползи от автоматичния обмен на информация, както и свързаните с него практически аспекти. Ако е целесъобразно, Комисията представя на Съвета предложение относно категориите и условията, посочени в параграф 1, включително условието за наличност на информацията относно лица, установени в други държави членки, или относно позициите, посочени в параграф 3а, или и двете.
Когато разглежда представено от Комисията предложение, Съветът обмисля подобряването на ефикасността и функционирането на автоматичния обмен на информация и издигането му на по-високо равнище, с цел да се осигури, че:
а)
чрез автоматичен обмен компетентният орган на всяка държава членка предоставя на компетентния орган на всяка друга държава членка информация за данъчните периоди, започващи на 1 януари 2017 г., свързана с лица, установени в тази друга държава членка, за всички изброени в параграф 1 категории доход и капитал, така както те се тълкуват съгласно националното законодателство на държавата членка, предоставяща информацията; и
б)
списъците от категории и позиции, посочени в параграфи 1 и 3а, се допълват, за да включат и други категории и позиции, включително авторски и лицензионни възнаграждения.“
;
г)
параграф 6 се заменя със следното:
„6. Предоставянето на информация се извършва, както следва:
а)
за категориите, посочени в параграф 1 - най-малко един път годишно, в срок от шест месеца след края на данъчната година в държавата членка, през която информацията стане налична;
б)
за информацията, посочена в параграф 3а - ежегодно, в срок от девет месеца след края на календарната година или друг подходящ отчетен период, за който се отнася информацията.“
;
д)
вмъква се следният параграф:
„7а. За целите на раздел VIII, параграф Б, точка1, буква в) и параграф В, точка 17, буква ж) от приложение I до 31 юли 2015 г. всяка държава членка предоставя Комисията за списъка на образуванията и сметките, които се третират съответно като „непредоставящи информация финансови институции“ и „изключени сметки“. Всяка държава членка също така информира Комисията за всякакви промени във връзка с това. Комисията публикува в Официален вестник на Европейския съюз списък с получената информация и го актуализира, когато е необходимо.
Държавите членки гарантират, че тези видове „непредоставящи информация финансови институции“ и „изключени сметки“ отговарят на всички изисквания, посочени в раздел VIII, параграф Б, точка1, буква в) и параграф В, точка 17, буква ж) от приложение I, и по-специално, че статусът на финансова институция като „непредоставяща информация финансова институция“ или статусът на дадена сметка като „изключена сметка“ не препятстват постигането на целите на настоящата директива.“
3)
В член 20 параграф 4 се заменя със следното:
„4. Автоматичният обмен на информация съгласно член 8 се извършва посредством стандартизиран компютризиран формат, който цели улесняване на такъв автоматичен обмен и се базира на съществуващия компютризиран формат съгласно член 9 от Директива 2003/48/ЕО, който трябва да бъде използван за всякакъв вид автоматичен обмен на информация, приет от Комисията в съответствие с процедурата, посочена в член 26, параграф 2.“
4)
В член 21 параграф 2 се заменя със следното:
„2. Комисията отговаря за развитието на мрежата CCN, необходимо, за да се осигури възможност за обмен на информация между държавите членки и за гарантирането на сигурността на мрежата CCN.
Държавите членки отговарят за развитието на своите системи, което е необходимо, за да се осигури обмена на информация чрез използването на мрежата CCN и за гарантирането на сигурността на своите системи.
Държавите членки гарантират, че всяко физическо „лице, за което се предоставя информация“, се уведомява за всяко нарушение на сигурността във връзка с неговите данни, когато нарушението може да повлияе неблагоприятно на защитата на личните му данни или на личния му живот.
Държавите членки се отказват от исканията си за възстановяване на направените от тях разходи по прилагането на настоящата директива, освен във връзка с възнагражденията, платени на експерти, когато това е приложимо.“
5)
Член 25 се изменя, както следва:
а)
настоящият текст на член 25 става параграф 1;
б)
добавят се следните параграфи:
„2. Предоставящите информация финансови институции и компетентните органи на всяка държава членка се считат за администратори на данни за целите на Директива 95/46/ЕО.
3. Независимо от параграф 1, всяка държава членка гарантира, че всяка „предоставяща информация финансова институция“ под нейната юрисдикция информира всяко засегнато физическо „лице, за което се предоставя информация“, че информацията, свързана с него, посочена в член 8, параграф 3а, ще бъде събрана и предадена в съответствие с настоящата директива, и гарантира, че „предоставящата информация финансова институция“ предоставя на това физическо лице цялата информация, на която то има право съгласно националното законодателство за въвеждане на Директива 95/46/ЕО, в срок, който позволява на лицето да упражни правата си на защита на данните, и при всички случаи преди съответната „предоставяща информация финансова институция“ да е предоставила информацията, посочена в член 8, параграф 3а, на компетентния орган на държавата членка, на която е местно лице.
4. Информацията, обработена в съответствие с настоящата директива, се съхранява за срок, не по-дълъг от необходимия за постигане на целите на настоящата директива, и при всички случаи в съответствие с националните правила на всеки администратор на данни относно давностните срокове.“
6)
Добавят се приложения I и II, чиито текстове са поместен в приложението към настоящата директива.
Член 2
1. Държавите членки приемат и публикуват до 31 декември 2015 г. законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива. Те незабавно съобщават на Комисията текста на тези разпоредби.
Те прилагат тези разпоредби от 1 януари 2016 г.
Когато държавите членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите членки.
2. Независимо от член 1, точка 2, буква б) и параграф 1 от настоящия член и Австрия започва да прилага разпоредбите на настоящата директива, считано от 1 януари 2017 г. по отношение на данъчните периоди, започващи на тази дата.
3. Държавите членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 3
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 4
Адресати на настоящата директива са държавите членки.
Съставено в Брюксел на 9 декември 2014 година.
COUNCIL DIRECTIVE 2014/107/EU
of 9 December 2014
amending Directive 2011/16/EU as regards mandatory automatic exchange of information in the field of taxation
THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION,
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union, and in particular Article 115 thereof,
Having regard to the proposal from the European Commission,
After transmission of the draft legislative act to the national parliaments,
Having regard to the opinion of the European Parliament,
Having regard to the opinion of the European Economic and Social Committee (1),
Acting in accordance with a special legislative procedure,
Whereas:
(1)
In recent years, the challenge posed by cross-border tax fraud and tax evasion has increased considerably and has become a major focus of concern within the Union and at global level. Unreported and untaxed income is considerably reducing national tax revenues. An increase in the efficiency and effectiveness of tax collection is therefore urgently needed. The automatic exchange of information constitutes an important tool in this regard and the Commission in its communication of 6 December 2012 containing an Action Plan to strengthen the fight against tax fraud and tax evasion highlighted the need to promote vigorously the automatic exchange of information as the future European and international standard for transparency and exchange of information in tax matters.
(2)
The importance of automatic exchange of information as a means to combat cross-border tax fraud and tax evasion has recently been recognised also at the international level (G20 and G8). Following the negotiations between the United States of America and several other countries, including all Member States, on bilateral automatic exchange agreements to implement the United States' Foreign Account Tax Compliance Act (commonly known as ‘FATCA’), the Organisation for Economic Cooperation and Development (OECD) was mandated by the G20 to build on these agreements to develop a single global standard for automatic exchange of tax information.
(3)
The European Council on 22 May 2013 requested the extension of automatic information exchange at Union and global levels with a view to combating tax fraud, tax evasion and aggressive tax planning. The European Council also welcomed ongoing efforts made in the G20, G8, and OECD to develop a global standard for automatic exchange of financial account information in tax matters.
(4)
In February 2014, the OECD released the main elements of a global standard for automatic exchange of financial account information in tax matters, namely a Model Competent Authority Agreement and a Common Reporting Standard, which were subsequently endorsed by the G20 Finance Ministers and Central Bank Governors. In July 2014, the OECD Council released the full global standard, including its remaining elements, namely the Commentaries on the Model Competent Authority Agreement and Common Reporting Standard and the Information Technology Modalities for implementing the global standard. The entire global standard package was endorsed by G20 Finance Ministers and Central Bank Governors in September 2014.
(5)
Council Directive 2011/16/EU (2) already provides for the mandatory automatic exchange of information between Member States on certain categories of income and capital, mainly of a non-financial nature, that taxpayers hold in Member States other than their State of residence. It also establishes a step-by-step approach to reinforcing automatic exchange of information by its progressive extension to new categories of income and capital and the removal of the condition that the information only has to be exchanged if available. Currently, given the increased opportunities to invest abroad in a wide range of financial products, the existing Union and international administrative cooperation instruments in the field of taxation have become less effective in combating cross-border tax fraud and evasion.
(6)
As highlighted by the request of the European Council, it is appropriate to bring forward the extension of automatic information exchange already envisaged in Article 8(5) of Directive 2011/16/EU with respect to residents in other Member States. A Union initiative will ensure a coherent, consistent and comprehensive Union-wide approach to the automatic exchange of information in the internal market which would lead to cost savings both for tax administrations and economic operators.
(7)
The fact that Member States have concluded or are close to concluding agreements with the United States of America relating to FATCA means that those Member States are providing or will provide for wider cooperation within the meaning of Article 19 of Directive 2011/16/EU, and are or will be under an obligation to provide such wider cooperation to other Member States as well.
(8)
The conclusion of parallel and uncoordinated agreements by Member States under Article 19 of Directive 2011/16/EU could lead to distortions that would be detrimental to the smooth functioning of the internal market. Expanded automatic information exchange on the basis of a Union-wide legislative instrument would obviate the need for Member States to invoke that Article, with a view to concluding bilateral or multilateral agreements that may be considered appropriate on the same subject in the absence of relevant Union legislation.
(9)
In order to minimise costs and administrative burdens both for tax administrations and for economic operators, it is also crucial to ensure that the expanded scope of automatic exchange of information within the Union is in line with international developments. To achieve this objective, Member States should require their Financial Institutions to implement reporting and due diligence rules which are fully consistent with those set out in the Common Reporting Standard developed by the OECD. Moreover, the scope of Article 8 of Directive 2011/16/EU should be extended to include the same information covered by the OECD Model Competent Authority Agreement and Common Reporting Standard. It is expected that each Member State would have only one single list of domestically-defined Non-Reporting Financial Institutions and Excluded Accounts that it would use both when implementing this Directive and for the application of other agreements implementing the global standard.
(10)
The categories of Reporting Financial Institutions and Reportable Accounts covered by this Directive are designed to limit the opportunities for taxpayers to avoid being reported by shifting assets to Financial Institutions or investing in financial products that are outside the scope of this Directive. However, certain Financial Institutions and accounts that present a low risk of being used to evade tax should be excluded from the scope of this Directive. Thresholds should not be generally included in this Directive as they could be easily circumvented by splitting accounts into different Financial Institutions. The financial information which is required to be reported and exchanged should concern not only all relevant income (interests, dividends and similar types of income) but also account balances and sale proceeds from Financial Assets, in order to address situations where a taxpayer seeks to hide capital that in itself represents income or assets with regard to which tax has been evaded. Therefore, the processing of information under this Directive is necessary and proportionate for the purpose of enabling Member States' tax administrations to correctly and unequivocally identify the taxpayers concerned, to administer and enforce their tax laws in cross-border situations, to assess the likelihood of tax evasion being perpetrated, and to avoid unnecessary further investigations.
(11)
Reporting Financial Institutions could meet their information obligations towards individual Reportable Persons by following the detailed arrangements on communication, including its frequency, provided for by their internal procedures in accordance with their domestic law.
(12)
Reporting Financial Institutions, sending Member States and receiving Member States, in their capacity as data controllers, should retain information processed in accordance with this Directive for no longer than necessary to achieve the purposes thereof. Given the differences in Member States' legislation, the maximum retention period should be set by reference to the statute of limitations provided by each data controller's domestic tax legislation.
(13)
In implementing this Directive, Member States should use the Commentaries on the Model Competent Authority Agreement and Common Reporting Standard, developed by the OECD, as a source of illustration or interpretation and in order to ensure consistency in application across Member States. Union action in this area should continue to take particular account of future developments at OECD level.
(14)
The condition that automatic exchange may be subject to the availability of the information requested as provided for in Article 8(1) of Directive 2011/16/EU should not apply to the new items as introduced by this Directive into Directive 2011/16/EU.
(15)
The reference to a threshold in Article 8(3) of Directive 2011/16/EU should be removed since such a threshold does not appear to be manageable in practice.
(16)
The review of the condition of availability to be undertaken in 2017 should be extended to all the five categories referred to in Article 8(1) of Directive 2011/16/EU, so that the case for exchange of information by all Member States on all those categories could be examined.
(17)
This Directive respects the fundamental rights and observes the principles which are recognised in particular by the Charter of Fundamental Rights of the European Union, including the right to the protection of personal data.
(18)
Since the objective of this Directive, namely the efficient administrative cooperation between Member States under conditions compatible with the proper functioning of the internal market, cannot be sufficiently achieved by the Member States but can rather, by reason of the uniformity and effectiveness required, be better achieved at Union level, the Union may adopt measures, in accordance with the principle of subsidiarity as set out in Article 5 of the Treaty on European Union. In accordance with the principle of proportionality, as set out in that Article, this Directive does not go beyond what is necessary in order to achieve that objective.
(19)
In view of existing structural differences, Austria should be allowed to exchange information automatically under this Directive for the first time by 30 September 2018 instead of 30 September 2017.
(20)
Directive 2011/16/EU should therefore be amended accordingly,
HAS ADOPTED THIS DIRECTIVE:
Article 1
Directive 2011/16/EU is amended as follows:
(1)
In Article 3, point 9 is replaced by the following:
‘9.
“automatic exchange” means the systematic communication of predefined information on residents in other Member States to the relevant Member State of residence, without prior request, at pre-established regular intervals. In the context of Article 8, available information refers to information in the tax files of the Member State communicating the information, which is retrievable in accordance with the procedures for gathering and processing information in that Member State. In the context of Article 8(3a), Article 8(7a), Article 21(2) and Article 25(2) and (3) any capitalised term shall have the meaning that it has under the corresponding definitions set out in Annex I.’
.
(2)
Article 8 is amended as follows:
(a)
Paragraph 3 is replaced by the following:
‘3. The competent authority of a Member State may indicate to the competent authority of any other Member State that it does not wish to receive information on one or several of the categories of income and capital referred to in paragraph 1. It shall also inform the Commission thereof.
A Member State may be considered as not wishing to receive information in accordance with paragraph 1, if it does not inform the Commission of any single category in respect of which it has information available.’
;
(b)
the following paragraph is inserted:
‘3a. Each Member State shall take the necessary measures to require its Reporting Financial Institutions to perform the reporting and due diligence rules included in Annexes I and II and to ensure effective implementation of, and compliance with, such rules in accordance with Section IX of Annex I.
Pursuant to the applicable reporting and due diligence rules contained in Annexes I and II, the competent authority of each Member State shall, by automatic exchange, communicate within the deadline laid down in point (b) of paragraph 6 to the competent authority of any other Member State, the following information regarding taxable periods as from 1 January 2016 concerning a Reportable Account:
(a)
the name, address, TIN(s) and date and place of birth (in the case of an individual) of each Reportable Person that is an Account Holder of the account and, in the case of any Entity that is an Account Holder and that, after application of due diligence rules consistent with the Annexes, is identified as having one or more Controlling Persons that is a Reportable Person, the name, address, and TIN(s) of the Entity and the name, address, TIN(s) and date and place of birth of each Reportable Person;
(b)
the account number (or functional equivalent in the absence of an account number);
(c)
the name and identifying number (if any) of the Reporting Financial Institution;
(d)
the account balance or value (including, in the case of a Cash Value Insurance Contract or Annuity Contract, the Cash Value or surrender value) as of the end of the relevant calendar year or other appropriate reporting period or, if the account was closed during such year or period, the closure of the account;
(e)
in the case of any Custodial Account:
(i)
the total gross amount of interest, the total gross amount of dividends, and the total gross amount of other income generated with respect to the assets held in the account, in each case paid or credited to the account (or with respect to the account) during the calendar year or other appropriate reporting period; and
(ii)
the total gross proceeds from the sale or redemption of Financial Assets paid or credited to the account during the calendar year or other appropriate reporting period with respect to which the Reporting Financial Institution acted as a custodian, broker, nominee, or otherwise as an agent for the Account Holder;
(f)
in the case of any Depository Account, the total gross amount of interest paid or credited to the account during the calendar year or other appropriate reporting period; and
(g)
in the case of any account not described in point (e) or point (f), the total gross amount paid or credited to the Account Holder with respect to the account during the calendar year or other appropriate reporting period with respect to which the Reporting Financial Institution is the obligor or debtor, including the aggregate amount of any redemption payments made to the Account Holder during the calendar year or other appropriate reporting period.
For the purposes of the exchange of information under this paragraph, unless otherwise foreseen in this paragraph or in the Annexes, the amount and characterisation of payments made with respect to a Reportable Account shall be determined in accordance with national legislation of the Member State which communicates the information.
The first and second subparagraphs of this paragraph shall prevail over point (c) of paragraph 1 or any other Union legal instrument, including Council Directive 2003/48/EC (3), to the extent that the exchange of information at issue would fall within the scope of point (c) of paragraph 1 or of any other Union legal instrument, including Directive 2003/48/EC.
(3) Council Directive 2003/48/EC of 3 June 2003 on taxation of savings income in the form of interest payments (OJ L 157, 26.6.2003, p. 38).’" 						
;
(c)
paragraph 5 is replaced by the following:
‘5. Before 1 July 2017, the Commission shall submit a report that provides an overview and an assessment of the statistics and information received, on issues such as the administrative and other relevant costs and benefits of the automatic exchange of information, as well as practical aspects linked thereto. If appropriate, the Commission shall present a proposal to the Council regarding the categories and the conditions laid down in paragraph 1, including the condition that information concerning residents in other Member States has to be available, or the items referred to in paragraph 3a, or both.
When examining a proposal presented by the Commission, the Council shall assess further strengthening of the efficiency and functioning of the automatic exchange of information and raising the standard thereof, with the aim of providing that:
(a)
the competent authority of each Member State shall, by automatic exchange, communicate to the competent authority of any other Member State, information regarding taxable periods as from 1 January 2017 concerning residents in that other Member State, on all categories of income and capital listed in paragraph 1, as they are to be understood under the national legislation of the Member State communicating the information; and
(b)
the lists of categories and items laid down in paragraphs 1 and 3a be extended to include other categories and items, including royalties.’
;
(d)
paragraph 6 is replaced by the following:
‘6. The communication of information shall take place as follows:
(a)
for the categories laid down in paragraph 1: at least once a year, within six months following the end of the tax year of the Member State during which the information became available;
(b)
for the information laid down in paragraph 3a: annually, within nine months following the end of the calendar year or other appropriate reporting period to which the information relates.’
;
(e)
the following paragraph is inserted:
‘7a. For the purposes of subparagraphs B.1(c) and C.17(g) of Section VIII of Annex I, each Member State shall, by 31 July 2015, provide to the Commission the list of entities and accounts that are to be treated, respectively, as Non-Reporting Financial Institutions and Excluded Accounts. Each Member State shall also inform the Commission if any changes in this respect occur. The Commission shall publish in the Official Journal of the European Union a compiled list of the information received and shall update the list as necessary.
Member States shall ensure that those types of Non-Reporting Financial Institutions and Excluded Accounts satisfy all the requirements listed in subparagraphs B.1(c) and C.17(g) of Section VIII of Annex I, and in particular that the status of a Financial Institution as a Non-Reporting Financial Institution or the status of an account as an Excluded Account does not frustrate the purposes of this Directive.’
.
(3)
In Article 20, paragraph 4 is replaced by the following:
‘4. The automatic exchange of information pursuant to Article 8 shall be sent using a standard computerised format aimed at facilitating such automatic exchange and based on the existing computerised format pursuant to Article 9 of Directive 2003/48/EC, to be used for all types of automatic exchange of information, adopted by the Commission in accordance with the procedure referred to in Article 26(2).’
.
(4)
In Article 21, paragraph 2 is replaced by the following:
‘2. The Commission shall be responsible for whatever development of the CCN network is necessary to permit the exchange of that information between Member States and for ensuring the security of the CCN network.
Member States shall be responsible for whatever development of their systems is necessary to enable that information to be exchanged using the CCN network and for ensuring the security of their systems.
Member States shall ensure that each individual Reportable Person is notified of a breach of security with regard to his data when that breach is likely to adversely affect the protection of his personal data or privacy.
Member States shall waive all claims for the reimbursement of expenses incurred in applying this Directive except, where appropriate, in respect of fees paid to experts.’
.
(5)
Article 25 is amended as follows:
(a)
the current text of Article 25 becomes paragraph 1;
(b)
the following paragraphs are inserted:
‘2. Reporting Financial Institutions and the competent authorities of each Member State shall be considered to be data controllers for the purposes of Directive 95/46/EC.
3. Notwithstanding paragraph 1, each Member State shall ensure that each Reporting Financial Institution under its jurisdiction informs each individual Reportable Person concerned that the information relating to him referred to in Article 8(3a) will be collected and transferred in accordance with this Directive and shall ensure that the Reporting Financial Institution provides to that individual all information that he is entitled to under its domestic legislation implementing Directive 95/46/EC in sufficient time for the individual to exercise his data protection rights and, in any case, before the Reporting Financial Institution concerned reports the information referred to in Article 8(3a) to the competent authority of its Member State of residence.
4. Information processed in accordance with this Directive shall be retained for no longer than necessary to achieve the purposes of this Directive, and in any case in accordance with each data controller's domestic rules on statute of limitations.’
.
(6)
Annexes I and II, the texts of which are set out in the Annex to this Directive, are added.
Article 2
1. Member States shall adopt and publish, by 31 December 2015, the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with this Directive. They shall immediately communicate to the Commission the text of those measures.
They shall apply those measures from 1 January 2016.
When Member States adopt those measures, they shall contain a reference to this Directive or be accompanied by such a reference on the occasion of their official publication. Member States shall determine how such reference is to be made.
2. Notwithstanding point (b) of point (2) of Article 1 and paragraph 1 of this Article, Austria shall apply the provisions of this Directive from 1 January 2017, with respect to taxable periods as from that date.
3. Member States shall communicate to the Commission the text of the main provisions of national law which they adopt in the field covered by this Directive.
Article 3
This Directive shall enter into force on the twentieth day following that of its publication in the Official Journal of the European Union.
Article 4
This Directive is addressed to the Member States.
Done at Brussels, 9 December 2014.