РЕШЕНИЕ № 994/2012/ЕС НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 25 октомври 2012 година
за създаване на механизъм за обмен на информация във връзка с междуправителствени споразумения между държавите членки и трети държави в областта на енергетиката
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 194 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта за законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
след консултация с Комитета на регионите,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Европейският съвет поиска от държавите членки от 1 януари 2012 г. да информират Комисията за всички свои нови и действащи двустранни споразумения с трети държави в областта на енергетиката. Комисията следва да предоставя тази информация на разположение на всички останали държави членки в подходяща форма, като отчита необходимостта от защита на чувствителната търговска информация.
(2)
Член 4 от Договора за Европейския съюз (ДЕС) изисква държавите членки да предприемат всички подходящи мерки, за да гарантират изпълнението на задълженията, произтичащи от Договорите или от актовете на институциите на Съюза. Поради това държавите членки следва да избягват или да отстраняват всякакви несъответствия между правото на Съюза и международните споразумения, сключени между държавите членки и трети държави.
(3)
Правилното функциониране на вътрешния енергиен пазар налага вносът на енергия в Съюза да се урежда изцяло от правилата за създаване на вътрешния енергиен пазар. Неправилното функциониране на вътрешния енергиен пазар поставя Съюза в уязвимо и неизгодно положение по отношение на сигурността на енергийните доставки и намалява потенциалните ползи на този пазар за европейските потребители и промишленост. Високата степен на прозрачност по отношение на споразуменията между държавите членки и трети държави в областта на енергетиката ще позволи на Съюза да предприема координирани действия, в дух на солидарност, за да се гарантира, че тези споразумения съответстват на правото на Съюза и гарантират реална сигурност на енергийните доставки. Тази прозрачност би била от полза за постигането както на по-тясно сътрудничество в рамките на Съюза в областта на външните отношения, свързани с енергетиката, така и на дългосрочните цели на политиката на Съюза в областта на енергетиката, климата и сигурността на енергийните доставки.
(4)
Ето защо следва да бъде създаден нов механизъм за обмен на информация. Той следва да се прилага само за междуправителствените споразумения, които имат последици за вътрешния енергиен пазар или за сигурността на енергийните доставки в Съюза, тъй като тези два въпроса са неразривно свързани. Държавите членки следва да отговарят за първоначалната оценка на това, дали дадено междуправителствено споразумение или друг текст, към който изрично препраща дадено междуправителствено споразумение, има последици за вътрешния енергиен пазар или за сигурността на енергийните доставки в Съюза; при съмнение държавите членки следва да се консултират с Комисията. По принцип споразуменията, които вече не са в сила или не се прилагат, нямат последици за вътрешния енергиен пазар или за сигурността на енергийните доставки в Съюза и поради това този механизъм за обмен на информация не следва да се прилага за тях. Механизмът за обмен на информация следва да обхваща по-специално всички междуправителствени споразумения, които имат последици за доставките на газ, нефт или електроенергия чрез трайно установена инфраструктура или които имат последици за количеството енергия, внасяно в Съюза.
(5)
Междуправителствените споразумения, които трябва да бъдат нотифицирани на Комисията в тяхната цялост съгласно други актове на Съюза, следва да бъдат изключени от механизма за обмен на информация. Въпреки това освобождаването не следва да се прилага по отношение на междуправителствени споразумения с трети държави, които имат последици за развитието и използването на газовата инфраструктура и доставките на газ, които трябва да бъдат предадени на Комисията в съответствие с член 13, параграф 6, буква а) от Регламент (ЕС) № 994/2010 на Европейския парламент и на Съвета от 20 октомври 2010 г. относно мерките за гарантиране на сигурността на доставките на газ (3). Тези споразумения следва да бъдат нотифицирани съгласно правилата, установени в настоящото решение. За да се избегне повторение, следва да се приеме, че с подаването на нотификацията в съответствие с настоящото решение е изпълнено задължението, предвидено в член 13, параграф 6, буква а) от Регламент (ЕС) № 994/2010.
(6)
В приложното поле на настоящото решение не следва да попадат междуправителствени споразумения по въпроси от приложното поле на Договора за създаване на Европейската общност за атомна енергия.
(7)
Настоящото решение не поражда задължения във връзка със споразумения между търговски оператори. То обаче не възпрепятства държавите членки да съобщават на Комисията на доброволна основа търговски споразумения, към които изрично препращат междуправителствени споразумения. Освен това, тъй като е възможно в търговските споразумения да се съдържат регулаторни разпоредби, търговските оператори, които договарят търговски споразумения с оператори от трети държави, следва да имат възможността да искат насоки от Комисията, за да се избегнат възможни стълкновения с правото на Съюза.
(8)
Държавите членки следва да представят на Комисията всички действащи междуправителствени споразумения, независимо дали са влезли в сила или се прилагат временно по смисъла на член 25 от Виенската конвенция за правото на договорите, както и всички нови междуправителствени споразумения.
(9)
По-голямата прозрачност по отношение на бъдещи междуправителствени споразумения, които ще бъдат договорени или се договарят между държавите членки и трети държави в областта на енергетиката, би могла да допринесе за последователността в подходите на държавите членки по отношение на такива споразумения, както и за съответствието с правото на Съюза и за сигурността на енергийните доставки в Съюза. Ето защо държавите членки следва да имат възможността да информират Комисията за преговорите по нови междуправителствени споразумения или изменения на действащи междуправителствени споразумения. Когато държавите членки изберат тази възможност, Комисията следва да бъде редовно информирана за напредъка на преговорите. Държавите членки следва да имат възможността да поканят Комисията да участва в преговорите като наблюдател.
Комисията следва да има и възможността да участва като наблюдател по свое искане, след одобрение от съответната държава членка. Държавите членки следва също така да могат да се обърнат към Комисията за съдействие по време на преговорите с трети държави. В такъв случай Комисията следва да има възможността да даде насоки как да се избегне несъвместимост с правото на Съюза и да обърне внимание на целите на енергийната политика на Съюза и на принципа на солидарност между държавите членки.
(10)
Комисията следва да оценява съвместимостта на действащите междуправителствени споразумения с правото на Съюза. В случай на несъвместимост държавите членки следва да предприемат всички необходими мерки, за да намерят подходящо решение с оглед отстраняване на установената несъвместимост.
(11)
За да се гарантира по-голяма прозрачност и да се избегнат възможните стълкновения с правото на Съюза, държавите членки следва да разполагат с възможността да информират Комисията във връзка с ново междуправителствено споразумение с трета държава преди началото или по време на преговорите. Когато държава членка, която е договорила междуправителствено споразумение, е информирала Комисията за това преди приключването на преговорите и ѝ е представила проекта на междуправителственото споразумение, Комисията следва да разполага с възможността да информира тази държава членка за становището си относно съвместимостта на договореното споразумение с правото на Съюза. В съответствие с член 258 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) Комисията има правото да започне производство за установяване на нарушение, когато прецени, че дадена държава членка не е изпълнила задълженията си по ДФЕС.
(12)
Всички окончателни, ратифицирани междуправителствени споразумения, попадащи в приложното поле на настоящото решение, следва да бъдат изпращани на Комисията, за да може да бъдат информирани всички останали държави членки.
(13)
Комисията следва да предостави на всички останали държави членки достъп до цялата получена от нея информация в защитен електронен формат. Комисията следва да зачита исканията на държавите членки за третиране на предоставената ѝ от тях информация като поверителна. Исканията за поверителност обаче не следва да ограничават достъпа на самата Комисия до поверителна информация, тъй като Комисията се нуждае от изчерпателна информация за целите на извършваната от нея оценка. Комисията следва да отговаря за осигуряване на прилагането на клаузата за поверителност. Исканията за поверителност не следва да засягат правото на достъп до документи, предвидено в Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 г. относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (4).
(14)
Ако някоя държава членка счита дадено междуправителствено споразумение за поверително, тя следва да предостави обобщена информация за него на Комисията, за да бъдат информирани и останалите държави членки.
(15)
Постоянният обмен на информация за междуправителствените споразумения на равнището на Съюза следва да позволи разработването на най-добри практики. Въз основа на тези най-добри практики Комисията, когато е уместно в сътрудничество с Европейската служба за външна дейност (ЕСВД) по въпросите, свързани с външната политика на Съюза, следва да разработи незадължителни образци на разпоредби, които да се използват в междуправителствените споразумения между държавите членки и трети държави. Използването на тези образци на разпоредби следва да има за цел да се избегнат стълкновения на междуправителствените споразумения с правото на Съюза, по-специално с правото в областта на конкуренцията и правилата за вътрешния енергиен пазар, както и стълкновенията с международните споразумения, сключени от Съюза. Използването им следва да бъде незадължително, а съдържанието им следва да може да се адаптира към всякакви особени обстоятелства.
(16)
Предвид съществуването на вътрешен енергиен пазар и целите на енергийната политика на Съюза държавите членки следва надлежно да отчитат тези цели, когато договарят междуправителствени споразумения в областта на енергетиката, които имат последици за енергийната политика на Съюза.
(17)
По-доброто взаимно познаване на действащите и на нови междуправителствени споразумения следва да спомогне за по-добра координация по въпросите на енергетиката между държавите членки и между държавите членки и Комисията. Тази подобрена координация следва да позволи на държавите членки да се ползват в пълна степен от политическата и икономическата тежест на Съюза, а също така да позволи на Комисията да предлага решения на констатираните проблеми в областта на междуправителствените споразумения.
(18)
Комисията следва да улеснява и насърчава координацията между държавите членки с цел да се увеличи стратегическата роля на Съюза като цяло посредством твърд и ефикасен съгласуван подход към държавите производителки, държавите на транзитно преминаване и държавите потребителки.
(19)
Механизмът за обмен на информация, включително оценките, които се извършват от държавите членки при прилагането му, не засяга прилагането на правилата на Съюза относно нарушенията, държавната помощ и конкуренцията.
(20)
Комисията следва да направи оценка на това, дали настоящото решение е достатъчно и ефективно за целите на осигуряването на съответствие на междуправителствените споразумения с правото на Съюза и на гарантиране на висока степен на координация между държавите членки по отношение на междуправителствените споразумения в областта на енергетиката.
(21)
Тъй като целта на настоящото решение, а именно обменът на информация между държавите членки и Комисията по междуправителствените споразумения в областта на енергетиката, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите членки, а поради последиците от настоящото решение може да бъде по-добре постигната на равнището на Съюза, Съюзът може да предприеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от ДЕС. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящото решение не надхвърля необходимото за постигането на тази цел,
ПРИЕХА НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Предмет и приложно поле
1. С настоящото решение се създава механизъм за обмен на информация между държавите членки и Комисията във връзка с междуправителствени споразумения в областта на енергетиката по смисъла на член 2 с цел да се подобри функционирането на вътрешния енергиен пазар.
2. Настоящото решение не се прилага за междуправителствени споразумения, за които като цяло вече се прилагат други специални процедури за нотифициране съгласно правото на Съюза.
Независимо от първа алинея настоящото решение се прилага за междуправителствените споразумения, които се предават на Комисията съгласно член 13, параграф 6, буква а) от Регламент (ЕС) № 994/2010.
Член 2
Определения
За целите на настоящото решение се прилагат следните определения:
1)
„междуправителствено споразумение“ означава всяко правно обвързващо споразумение между една или няколко държави членки и една или няколко трети държави, което има последици за действието или функционирането на вътрешния енергиен пазар или за сигурността на енергийните доставки в Съюза; въпреки това, когато такова правно обвързващо споразумение обхваща и други въпроси, „междуправителствено споразумение“ представляват само разпоредбите, които се отнасят до енергетиката, включително общите разпоредби, приложими към свързаните с енергетиката разпоредби;
2)
„действащо междуправителствено споразумение“ означава междуправителствено споразумение, което е влязло в сила или се прилага временно преди влизането в сила на настоящото решение.
Член 3
Обмен на информация между държавите членки и Комисията
1. До 17 февруари 2013 г. държавите членки представят на Комисията всички действащи междуправителствени споразумения, включително техните приложения и изменения. Когато тези действащи междуправителствени споразумения съдържат изрично препращане към други текстове, държавите членки представят на Комисията и тези други текстове, доколкото те съдържат елементи, имащи последици за функционирането на вътрешния енергиен пазар или за сигурността на енергийните доставки в Съюза. Това задължение обаче не се прилага към споразуменията между търговски оператори.
Действащите междуправителствени споразумения, които към датата на влизане в сила на настоящото решение вече са предадени на Комисията в съответствие с член 13, параграф 6, буква а) от Регламент (ЕС) № 994/2010, се считат за представени за целите на настоящия параграф, при условие че предаването им съответства на изискванията по първа алинея от настоящия параграф. До 17 февруари 2013 г. държавите членки информират Комисията дали някоя част на тези действащи междуправителствени споразумения трябва да се счита за поверителна и дали предоставената информация може да бъде обменяна с други държави членки.
Когато съгласно настоящия параграф дадена държава членка представя на Комисията действащо междуправителствено споразумение, което попада и в приложното поле на член 13, параграф 6, буква а) от Регламент (ЕС) № 994/2010, се приема, че тя е изпълнила задължението за предаване, предвидено в посочения член.
2. Когато след първата си оценка Комисията има резерви относно съвместимостта на споразуменията, представени ѝ съгласно параграф 1, с правото на Съюза, и по-специално с правото на Съюза в областта на конкуренцията и със законодателството на Съюза относно вътрешния енергиен пазар, Комисията информира заинтересованите държави членки за това в срок от 9 месеца от представянето на споразуменията.
3. Преди или по време на преговорите с трета държава по междуправителствено споразумение или по изменение на действащо междуправителствено споразумение дадена държава членка може писмено да информира Комисията за целите на преговорите и разпоредбите, които са предмет на преговорите, като може да съобщи на Комисията и всякаква друга информация от значение. Когато държавата членка изпрати на Комисията такова уведомление за преговори, заинтересованата държава членка информира редовно Комисията за хода на преговорите.
Заинтересованата държава членка посочва на Комисията дали представената съгласно първа алинея информация може да бъде обменяна с всички останали държави членки. В случай че информацията може да бъде обменяна, Комисията предоставя на всички държави членки достъп до получената информация в защитен електронен формат, освен до поверителните части, определени в съответствие с член 4.
4. Ако дадена държава членка изпрати на Комисията уведомление за преговори съгласно параграф 3, Комисията може да ѝ даде насоки как да се избегне несъвместимост на междуправителственото споразумение или изменението на действащо междуправителствено споразумение, което е предмет на преговорите, с правото на Съюза.
5. При ратифициране на междуправителствено споразумение или при изменение на междуправителствено споразумение заинтересованата държава членка представя на Комисията междуправителственото споразумение или изменението, заедно с всякакви приложения към споразумението или изменението.
Когато междуправителственото споразумение или изменението на междуправителствено споразумение препраща изрично към други текстове, държавите членки представят и тези други текстове, доколкото те съдържат елементи, които имат последици за функционирането на вътрешния енергиен пазар или за сигурността на енергийните доставки в Съюза. Това задължение обаче не се прилага за споразуменията между търговски оператори.
6. Без да се засягат параграф 7 от настоящия член и член 4, Комисията предоставя на всички останали държави членки достъп до получените от нея съгласно параграфи 1 и 5 документи в защитен електронен формат.
7. Когато дадена държава членка даде указание на Комисията в съответствие с член 4 да не предоставя достъп на други държави членки до действащо междуправителствено споразумение, изменение на действащо междуправителствено споразумение или ново междуправителствено споразумение, тя предоставя обобщение на представената информация. Това обобщение съдържа най-малкото следната информация относно съответното споразумение или изменение:
а)
предмет;
б)
цел и приложно поле;
в)
срок на действие;
г)
договарящи страни;
д)
информация за основните му елементи.
Комисията предоставя на всички останали държави членки достъп до обобщението в електронен формат.
Член 4
Поверителност
1. Когато предоставя информация на Комисията съгласно член 3, параграфи 1-6, държавата членка може да посочи дали някоя част от информацията, била тя търговска или друга информация, чието разгласяване би могло да навреди на дейностите на участващите страни, трябва да се счита за поверителна и дали предоставената информация може да бъде обменяна с други държави членки. Комисията се съобразява с тези указания.
2. Исканията за поверителност по настоящия член не ограничават достъпа на самата Комисия до поверителна информация. Комисията взема мерки за това достъп до поверителната информация да имат само службите на Комисията, за които е абсолютно необходимо да разполагат с тази информация.
Член 5
Съдействие от Комисията
Когато дадена държава членка изпрати на Комисията уведомление за преговори съгласно член 3, параграф 3, тази държава членка може да поиска съдействие от Комисията за тези преговори.
Комисията може да участва в преговорите като наблюдател по искане на заинтересованата държава или по искане на Комисията и с писменото съгласие на съответната държава членка.
Когато Комисията участва в преговорите като наблюдател, тя може да предостави на заинтересованата държава членка насоки как да се избегне несъвместимостта на междуправителственото споразумение или изменението, предмет на преговорите, с правото на Съюза.
Член 6
Оценка на съвместимостта
1. Когато дадена държава членка договаря междуправителствено споразумение или изменение на действащо междуправителствено споразумение и не е в състояние да стигне въз основа на собствената си оценка до категорично заключение относно съвместимостта с правото на Съюза на междуправителственото споразумение или на изменението, предмет на преговорите, тя информира Комисията за това преди приключването на преговорите и ѝ представя съответния проект на споразумение или на изменение заедно с всички приложения към него.
2. В срок от четири седмици от датата на получаване на проекта на споразумение или на изменение, заедно с приложенията към него, Комисията информира съответната държава членка за всички свои резерви относно съвместимостта на проекта на междуправителствено споразумение или на изменение с правото на Съюза. При липса на отговор от страна на Комисията в рамките на посочения срок се счита, че Комисията няма резерви.
3. Когато Комисията информира съгласно параграф 2 заинтересованата държава членка, че има резерви, тя информира заинтересованата държава членка за своето становище относно съвместимостта с правото на Съюза на съответния проект на междуправителствено споразумение или на изменение в срок от 10 седмици от датата на получаване, посочена в параграф 2 („срок за проверка“). Срокът за проверка на съвместимостта може да бъде удължен със съгласието на заинтересованата държава членка. При липса на становище от страна на Комисията в рамките на срока за проверка се счита, че Комисията не е повдигнала никакви възражения.
4. Когато обстоятелствата го изискват, сроковете, посочени в параграфи 2 и 3, се съкращават със съгласието на Комисията.
Член 7
Координация между държавите членки
Комисията улеснява и насърчава координацията между държавите членки с цел:
a)
да прави преглед на тенденциите в областта на междуправителствените споразумения и да се стреми към последователност и съгласуваност във външните отношения на Съюза в областта на енергетиката с държавите производителки, държавите на транзитно преминаване и държавите потребителки;
б)
да набележи общите проблеми при междуправителствените споразумения, да проучи подходящите мерки за решаване на тези проблеми и, когато е целесъобразно, да предложи решения;
в)
въз основа на най-добрите практики и като се консултира с държавите членки, да разработи незадължителни образци на разпоредби, които, ако бъдат използвани, биха подобрили значително съответствието на бъдещите междуправителствени споразумения с правото на Съюза;
г)
да подпомага, когато е целесъобразно, изготвянето на многостранни междуправителствени споразумения с участието на няколко държави членки или на Съюза като цяло.
Член 8
Доклади и преглед
1. До 1 януари 2016 г. Комисията представя на Европейския парламент, Съвета и Европейския икономически и социален комитет доклад за прилагането на настоящото решение.
2. В доклада по-специално се прави оценка на това доколко настоящото решение спомага за осигуряване на съответствие на междуправителствените споразумения с правото на Съюза, както и на висока степен на координация между държавите членки по отношение на междуправителствените споразумения. В него се оценяват и последиците от настоящото решение за преговорите на държавите членки с трети държави, а също и целесъобразността на приложното поле на настоящото решение и предвидените в него процедури.
3. След представянето на първия доклад, посочен в параграф 1 от настоящия член, Комисията докладва на всеки три години на Европейския парламент и на Съвета за информацията, получена съгласно член 3, като надлежно взема предвид разпоредбите на настоящото решение относно поверителността.
Член 9
Влизане в сила
Настоящото решение влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 10
Адресати
Адресати на настоящото решение са държавите членки.
Съставено в Страсбург на 25 октомври 2012 година.
DECISION No 994/2012/EU OF THE EUROPEAN PARLIAMENT AND OF THE COUNCIL
of 25 October 2012
establishing an information exchange mechanism with regard to intergovernmental agreements between Member States and third countries in the field of energy
(Text with EEA relevance)
THE EUROPEAN PARLIAMENT AND THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION,
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union, and in particular Article 194 thereof,
Having regard to the proposal from the European Commission,
After transmission of the draft legislative act to the national parliaments,
Having regard to the opinion of the European Economic and Social Committee (1),
After consulting the Committee of the Regions,
Acting in accordance with the ordinary legislative procedure (2),
Whereas:
(1)
The European Council has asked Member States to inform the Commission as of 1 January 2012 of all their new and existing bilateral agreements with third countries in the field of energy. The Commission should make this information available to all other Member States in an appropriate form, having regard to the need for protection of commercially sensitive information.
(2)
Article 4 of the Treaty on European Union (TEU) requires Member States to take all appropriate measures to ensure fulfilment of the obligations arising out of the Treaties or resulting from the acts of the Union institutions. Member States should therefore avoid or eliminate any incompatibility between Union law and international agreements concluded between Member States and third countries.
(3)
The proper functioning of the internal energy market requires that the energy imported into the Union be fully governed by the rules establishing the internal energy market. An internal energy market that does not function properly puts the Union in a vulnerable and disadvantageous position with regard to security of energy supply, and undermines its potential benefits to European consumers and industry. A high degree of transparency with regard to agreements between Member States and third countries in the field of energy would allow the Union to take coordinated action, in the spirit of solidarity, in order to ensure that such agreements comply with Union law and effectively secure energy supply. Such transparency would also be of benefit in achieving both closer intra-Union cooperation in the field of external energy relations and the Union’s long-term policy objectives relating to energy, climate and security of energy supply.
(4)
A new information exchange mechanism should therefore be established. It should cover only intergovernmental agreements having an impact on the internal energy market or on the security of energy supply in the Union as the two issues are intrinsically linked. The initial assessment as to whether an intergovernmental agreement, or another text to which an intergovernmental agreement refers explicitly, has an impact on the internal energy market or the security of energy supply in the Union, should be the responsibility of Member States; in case of doubt, Member States should consult the Commission. In principle, agreements that are no longer in force or are no longer applied do not have an impact on the internal energy market or on the security of energy supply in the Union and should therefore not be covered by this information exchange mechanism. The information exchange mechanism should comprise in particular all intergovernmental agreements which have an impact on the supply of gas, oil or electricity through fixed infrastructure or which have an impact on the amount of energy imported into the Union.
(5)
Intergovernmental agreements which must be notified in their entirety to the Commission on the basis of other Union acts should be excluded from the information exchange mechanism. However, that exemption should not apply to intergovernmental agreements with third countries which have an impact on the development and use of gas infrastructure and gas supplies and which must be communicated to the Commission in accordance with point (a) of Article 13(6) of Regulation (EU) No 994/2010 of the European Parliament and of the Council of 20 October 2010 concerning measures to safeguard security of gas supply (3). Such agreements should be notified according to the rules laid down in this Decision. To avoid duplication, a notification submitted in accordance with this Decision should be considered to fulfil the obligation set out in point (a) of Article 13(6) of Regulation (EU) No 994/2010.
(6)
Intergovernmental agreements concerning matters within the purview of the Treaty establishing the European Atomic Energy Community should not be covered by this Decision.
(7)
This Decision does not create obligations as regards agreements between commercial entities. However, it does not prevent Member States from communicating to the Commission, on a voluntary basis, commercial agreements that are referred to explicitly in intergovernmental agreements. Furthermore, as it is possible that commercial agreements contain regulatory provisions, commercial operators negotiating commercial agreements with operators from third countries should have the possibility to seek guidance from the Commission in order to avoid potential conflicts with Union law.
(8)
Member States should submit to the Commission all existing intergovernmental agreements, whether they have entered into force or are being applied provisionally within the meaning of Article 25 of the Vienna Convention on the Law of Treaties, and all new intergovernmental agreements.
(9)
More transparency with regard to future intergovernmental agreements that will be negotiated or that are being negotiated between Member States and third countries in the field of energy could contribute to consistency in Member States’ approaches to such agreements, to compliance with Union law, and to the security of energy supply in the Union. Therefore, Member States should have the option of informing the Commission of negotiations with regard to new intergovernmental agreements or amendments to existing intergovernmental agreements. Where Member States choose that option, the Commission should be kept informed regularly of the progress of the negotiations. Member States should have the possibility to invite the Commission to participate in the negotiations as an observer.
The Commission should also have the possibility to participate as an observer at its own request, subject to the approval of the Member State concerned. Member States should also have the possibility to request the Commission to assist them during their negotiations with third countries. In that case, the Commission should have the possibility to provide advice on how to avoid incompatibility with Union law, and to draw attention to the Union’s energy policy objectives and the principle of solidarity between Member States.
(10)
The Commission should assess the compatibility of existing intergovernmental agreements with Union law. In the event of incompatibility, Member States should take all necessary steps to find a suitable solution to eliminate the incompatibility identified.
(11)
In order to ensure more transparency and to avoid potential conflicts with Union law, Member States should have the option of informing the Commission of a new intergovernmental agreement with a third country before or during the negotiations thereof. Where a Member State, which has negotiated an intergovernmental agreement, has informed the Commission before the closure of negotiations accordingly and has submitted the draft intergovernmental agreement to it, the Commission should have the possibility to inform that Member State of its opinion on the compatibility of the negotiated agreement with Union law. The Commission has the right to launch infringement proceedings in accordance with Article 258 of the Treaty on the Functioning of the European Union (TFEU), where it considers that a Member State has failed to fulfil its obligations under the TFEU.
(12)
All final, ratified intergovernmental agreements covered by this Decision should be transmitted to the Commission in order to enable all other Member States to be informed.
(13)
The Commission should make all information it receives available to all other Member States in secure electronic form. The Commission should respect requests from Member States to treat information submitted to it as confidential. Requests for confidentiality should, however, not restrict access of the Commission itself to confidential information, as the Commission needs to have comprehensive information for its own assessments. The Commission should be responsible for guaranteeing the application of the confidentiality clause. Requests for confidentiality should be without prejudice to the right of access to documents as provided for in Regulation (EC) No 1049/2001 of the European Parliament and of the Council of 30 May 2001 regarding public access to European Parliament, Council and Commission documents (4).
(14)
If a Member State considers an intergovernmental agreement to be confidential, it should provide the Commission with a summary of it for the purposes of sharing that summary with the other Member States.
(15)
A permanent exchange of information on intergovernmental agreements at Union level should enable best practices to be developed. On the basis of those best practices, the Commission, where appropriate in cooperation with the European External Action Service (EEAS) as regards the Union’s external policies, should develop optional model clauses to be used in intergovernmental agreements between Member States and third countries. The use of such model clauses should aim to avoid conflicts of intergovernmental agreements with Union law, in particular competition law and internal energy market rules, and conflicts with international agreements concluded by the Union. Their use should be optional, and it should be possible to adapt their content to any particular circumstance.
(16)
Given the existence of the internal energy market and the objectives of Union energy policy, Member States should take due account of those objectives when negotiating intergovernmental agreements in the field of energy that have an impact on Union energy policy.
(17)
The improved mutual knowledge of existing and new intergovernmental agreements should allow for better coordination in energy matters between Member States and between Member States and the Commission. Such improved coordination should enable Member States to benefit fully from the political and economic weight of the Union and enable the Commission to propose solutions for problems identified in the area of intergovernmental agreements.
(18)
The Commission should facilitate and encourage coordination between Member States with a view to enhancing the overall strategic role of the Union through a strong and effective coordinated approach to producer, transit, and consumer countries.
(19)
The information exchange mechanism, including assessments to be made by Member States in implementing it, is without prejudice to the application of the Union rules on infringements, State aid and competition.
(20)
The Commission should assess whether this Decision is sufficient and effective in ensuring compliance of intergovernmental agreements with Union law and a high level of coordination between Member States with regard to intergovernmental agreements in the field of energy.
(21)
Since the objective of this Decision, namely the exchange of information between Member States and the Commission with regard to intergovernmental agreements in the field of energy, cannot be sufficiently achieved by the Member States but can rather, by reason of the effects of this Decision, be better achieved at Union level, the Union may adopt measures, in accordance with the principle of subsidiarity as set out in Article 5 TEU. In accordance with the principle of proportionality as set out in that Article, this Decision does not go beyond what is necessary in order to achieve this objective,
HAVE ADOPTED THIS DECISION:
Article 1
Subject matter and scope
1. This Decision establishes a mechanism for the exchange of information between Member States and the Commission with regard to intergovernmental agreements in the field of energy as defined in Article 2, in order to optimise the functioning of the internal energy market.
2. This Decision shall not apply to intergovernmental agreements which are already, in their entirety, subject to other specific notification procedures under Union law.
Notwithstanding the first subparagraph, this Decision shall apply to intergovernmental agreements which are to be communicated to the Commission pursuant to point (a) of Article 13(6) of Regulation (EU) No 994/ 2010.
Article 2
Definitions
For the purposes of this Decision the following definitions apply:
(1)
‘intergovernmental agreement’ means any legally binding agreement between one or more Member States and one or more third countries having an impact on the operation or the functioning of the internal energy market or on the security of energy supply in the Union; however, where such a legally binding agreement also covers other issues, only those provisions that relate to energy, including general provisions applicable to those energy-related provisions, shall constitute an ‘intergovernmental agreement’;
(2)
‘existing intergovernmental agreement’ means an intergovernmental agreement which entered into force or is applied provisionally prior to the entry into force of this Decision.
Article 3
Exchange of information between Member States and the Commission
1. By 17 February 2013 Member States shall submit to the Commission all existing intergovernmental agreements, including annexes and amendments to those agreements. Where those existing intergovernmental agreements refer explicitly to other texts, Member States shall also submit to the Commission those other texts, in so far as they contain elements which have an impact on the functioning of the internal energy market or on the security of energy supply in the Union. However, that obligation shall not apply in respect of agreements between commercial entities.
Existing intergovernmental agreements which have already been communicated to the Commission in accordance with point (a) of Article 13(6) of Regulation (EU) No 994/2010 at the date of entry into force of this Decision shall be considered as having been submitted for the purposes of this paragraph, provided that that communication meets the requirements of the first subparagraph of this paragraph. By 17 February 2013 Member States shall inform the Commission whether any part of such intergovernmental agreements is to be regarded as confidential and whether the information provided may be shared with other Member States.
Where, pursuant to this paragraph, a Member State submits existing intergovernmental agreements also falling within the scope of point (a) of Article 13(6) of Regulation (EU) No 994/2010 to the Commission, it shall be considered to have complied with the communication obligation set out in that Article.
2. Where following its first assessment, the Commission has doubts as to the compatibility with Union law of agreements submitted to it under paragraph 1, in particular with Union competition law and internal energy market legislation, the Commission shall inform the Member States concerned accordingly within nine months of the submission of those agreements.
3. Before or during negotiations with a third country on an intergovernmental agreement or on the amendment of an existing intergovernmental agreement, a Member State may inform the Commission in writing of the objectives of, and the provisions to be addressed in, the negotiations and may communicate any other relevant information to the Commission. Where the Member State gives the Commission such notice of negotiations, the Member State concerned shall keep the Commission regularly informed of the progress of the negotiations.
The Member State concerned shall indicate to the Commission whether information submitted under the first subparagraph may be shared with all other Member States. Where the Member State concerned has indicated that the information may be shared, the Commission shall make the information received accessible to all Member States in secure electronic form, with the exception of any confidential parts identified in accordance with Article 4.
4. Where a Member State gives the Commission notice of negotiations pursuant to paragraph 3, the Commission may provide it with advice on how to avoid incompatibility of the intergovernmental agreement or of the amendment to an existing intergovernmental agreement under negotiation with Union law.
5. Upon ratification of an intergovernmental agreement or of an amendment to an intergovernmental agreement, the Member State concerned shall submit the intergovernmental agreement or the amendment, including any annexes to the agreement or the amendment, to the Commission.
Where the intergovernmental agreement or the amendment to the intergovernmental agreement refers explicitly to other texts, Member States shall also submit those other texts in so far as they contain elements which have an impact on the functioning of the internal energy market or on the security of energy supply in the Union. However, that obligation does not apply in respect of agreements between commercial entities.
6. Without prejudice to paragraph 7 of this Article and Article 4, the Commission shall make the documents which it has received under paragraphs 1 and 5 accessible in secure electronic form to all other Member States.
7. Where a Member State instructs the Commission, in accordance with Article 4, not to make an existing intergovernmental agreement, an amendment to an existing intergovernmental agreement or a new intergovernmental agreement accessible to other Member States, it shall make available a summary of the information submitted. That summary shall contain at least the following information regarding the agreement or amendment in question:
(a)
the subject matter;
(b)
the aim and the scope;
(c)
the duration;
(d)
the contracting parties;
(e)
information on the main elements.
The Commission shall make the summaries accessible in electronic form to all other Member States.
Article 4
Confidentiality
1. When providing information to the Commission in accordance with Article 3(1) to (6), a Member State may indicate whether any part of the information, be it commercial or other information the disclosure of which could harm the activities of the parties involved, is to be regarded as confidential and whether the information provided can be shared with other Member States. The Commission shall respect those indications.
2. Requests for confidentiality under this Article shall not restrict access of the Commission itself to confidential information. The Commission shall ensure that access to the confidential information is strictly limited to the Commission services for which it is absolutely necessary to have the information available.
Article 5
Assistance from the Commission
Where a Member State gives the Commission notice of negotiations pursuant to Article 3(3), that Member State may request the assistance of the Commission in those negotiations.
At the request of the Member State concerned, or at the request of the Commission and with the written approval of the Member State concerned, the Commission may participate in the negotiations as an observer.
Where the Commission participates in the negotiations as an observer, it may provide the Member State concerned with advice on how to avoid incompatibility of the intergovernmental agreement or amendment under negotiation with Union law.
Article 6
Compatibility assessment
1. Where a Member State is negotiating an intergovernmental agreement or an amendment to an existing intergovernmental agreement and it has been unable, on the basis of its own assessment, to reach a firm conclusion as to the compatibility of the intergovernmental agreement or amendment under negotiation with Union law, it shall inform the Commission thereof before the closure of the negotiations and submit the draft agreement or amendment together with any annexes to it.
2. The Commission shall, within four weeks of the date of receipt of the draft agreement or amendment, including annexes thereto, inform the Member State concerned of any doubts it may have as to the compatibility of the draft intergovernmental agreement or amendment with Union law. In the absence of a response from the Commission within that period, the Commission shall be deemed not to have any doubts.
3. Where the Commission informs the Member State concerned pursuant to paragraph 2 that it has doubts, it shall inform the Member State concerned of its opinion on the compatibility with Union law of the draft agreement or amendment concerned within 10 weeks of the date of receipt referred to in paragraph 2 (the examination period). With the approval of the Member State concerned, the examination period may be extended. In the absence of an opinion from the Commission within the examination period, the Commission shall be deemed not to have raised any objections.
4. The time periods referred to in paragraphs 2 and 3 shall be shortened in agreement with the Commission if circumstances so warrant.
Article 7
Coordination among Member States
The Commission shall facilitate and encourage coordination among Member States with a view to:
(a)
reviewing developments in relation to intergovernmental agreements and striving for consistency and coherence in the Union’s external energy relations with producer, transit, and consumer countries;
(b)
identifying common problems in relation to intergovernmental agreements and considering appropriate action to address those problems and, where appropriate, proposing solutions;
(c)
on the basis of best practice and in consultation with Member States, developing optional model clauses, which, if applied, would significantly improve compliance of future intergovernmental agreements with Union law;
(d)
supporting, where appropriate, the development of multilateral intergovernmental agreements involving several Member States or the Union as a whole.
Article 8
Reporting and review
1. By 1 January 2016, the Commission shall submit a report on the application of this Decision to the European Parliament, the Council and the European Economic and Social Committee.
2. The report shall, in particular, assess the extent to which this Decision promotes compliance of intergovernmental agreements with Union law and a high level of coordination between Member States with regard to intergovernmental agreements. It shall also assess the impact that this Decision has on Member States’ negotiations with third countries and whether the scope of this Decision and the procedures it lays down are appropriate.
3. After submission of the first report referred to in paragraph 1 of this Article, the Commission shall report every three years to the European Parliament and the Council on the information received pursuant to Article 3, having due regard to the confidentiality provisions of this Decision.
Article 9
Entry into force
This Decision shall enter into force on the twentieth day following that of its publication in the Official Journal of the European Union.
Article 10
Addressees
This Decision is addressed to the Member States.
Done at Strasbourg, 25 October 2012.