ДИРЕКТИВА 2012/35/ЕС НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 21 ноември 2012 година
за изменение на Директива 2008/106/ЕО относно минималното ниво на обучение на морските лица
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 100, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
след консултация с Комитета на регионите,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Обучението и освидетелстването на морските лица се регламентира от Конвенцията на Международната морска организация (ИМО) за вахтената служба и нормите за подготовка и освидетелстване на моряците, 1978 г. („Конвенцията STCW“), която влезе в сила през 1984 г. и беше значително изменена през 1995 г.
(2)
Конвенцията STCW беше интегрирана в правото на Съюза за първи път с Директива 94/58/ЕО на Съвета от 22 ноември 1994 г. относно минималното ниво на обучение на морските лица (3). Правилата на Съюза за обучение и освидетелстване на морски лица бяха адаптирани по-късно към последващите изменения на Конвенцията STCW и беше създаден общ механизъм на Съюза за признаване на системите за обучение и освидетелстване на морските лица в трети държави. Посочените правила, в резултат от преработка, се съдържат в Директива 2008/106/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (4).
(3)
По време на проведената в Манила през 2010 г. Конференция на страните по Конвенцията STCW във въпросната конвенция бяха въведени няколко значителни промени („измененията от Манила“), а именно по отношение на предотвратяването на практиките на измама при издаването на свидетелства, в областта на нормите за здравословна годност, по въпроса за обучението по сигурност, включително по отношение на пиратството и въоръжените грабежи, както и по отношение на обучението по технологични въпроси. С измененията от Манила бяха въведени и изисквания за квалифицираните морски лица и бяха създадени нови професионални профили, като например на електромеханиците.
(4)
Всички държави членки са страни по Конвенцията STCW и никоя от тях не е изразила възражения по измененията от Манила чрез предвидената за тази цел процедура. Следователно държавите членки следва да приведат националните си правила в съответствие с измененията от Манила. Всякакъв конфликт между международните ангажименти на държавите членки и техните ангажименти към Съюза следва да бъде избягван. Нещо повече, като се има предвид глобалният характер на корабоплаването, правилата на Съюза за обучение и освидетелстване на морските лица следва да се поддържат в съответствие с международните правила. Ето защо няколко разпоредби на Директива 2008/106/ЕО следва да бъдат изменени, за да бъдат отразени измененията от Манила.
(5)
По-доброто обучение на морските лица следва да включва подходящо теоретично и практическо обучение, за да се гарантира, че морските лица са квалифицирани да спазват нормите за сигурност и безопасност и са способни да предприемат ответни действия при опасност и в извънредни ситуации.
(6)
Нормите за качество и системите за управление на качеството следва да бъдат разработени и приложени, като се вземе предвид, където е приложимо, препоръката на Европейския парламент и на Съвета от 18 юни 2009 г. относно създаването на Европейска референтна рамка за осигуряване на качество в професионалното образование и обучение (5) и съответните мерки, приети от държавите членки.
(7)
Европейските социални партньори постигнаха споразумение относно минималното време за почивка, приложимо за морските лица, и Директива 1999/63/ЕО (6) беше приета с оглед на изпълнението на посоченото споразумение. Същата директива дава възможност също така да се разрешат изключения по отношение на минималното време за почивка на морските лица. Възможността обаче за разрешаване на изключения следва да бъде ограничена по отношение на максималната им продължителност, честота и обхват. Измененията от Манила имаха за цел, наред с други въпроси, да определят обективни граници на изключенията за минимално изискуемите часове за почивка на вахтения персонал и морските лица, на които са възложени задачи, свързани с безопасността, сигурността и предотвратяването на замърсяване, с оглед да бъде избегната умората. Измененията от Манила следва да бъдат включени в Директива 2008/106/ЕО по начин, който гарантира съответствие с Директива 1999/63/ЕО, изменена с Директива 2009/13/ЕО (7).
(8)
Освен това, като се признава значението на определянето на минимални изисквания по отношение на условията на живот и труд на всички морски лица, Директива 2009/13/ЕО ще породи действие, както е посочено в нея, когато влезе в сила Морската трудова конвенция от 2006 г.
(9)
Директива 2008/106/ЕО съдържа също механизъм за признаването на системите за обучение и освидетелстване на морски лица от трети държави. Признаването се предоставя от Комисията в съответствие с процедура, при която която Комисията се подпомага от Европейската агенция по морска безопасност („Агенцията“), създадена с Регламент (ЕО) № 1406/2002 на Европейския парламент и на Съвета (8), и от Комитета по морската безопасност и предотвратяването на замърсяването от кораби (КМБПЗК), създаден с Регламент (ЕО) № 2099/2002 на Европейския парламент и на Съвета (9). Придобитият опит в прилагането на посочената процедура предполага, че тя следва да бъде променена, а именно по отношение на срока за вземане на решение от Комисията. Тъй като признаването изисква извършването на проверка от Агенцията, която трябва да бъде планирана и проведена, и в повечето случаи изисква и значително адаптиране към изискванията на Конвенцията STCW от съответната трета държава, целият процес не може да бъде приключен в рамките на три месеца. Въз основа на опита изглежда, че един по-реалистичен срок в това отношение е срок от 18 месеца. Крайният срок за решението на Комисията следва да бъде съответно изменен, а възможността за държавата членка, отправила искането, временно да признае системата по STCW на трета държава следва да бъде запазена с цел да се запази гъвкавост. Освен това разпоредбите за признаването на професионалната квалификация съгласно Директива 2005/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 септември 2005 г. относно признаването на професионалните квалификации (10) не са приложими по отношение на признаването на свидетелствата на морски лица съгласно Директива 2008/106/ЕО.
(10)
Наличните статистически данни за морските лица от Съюза са непълни и често неточни, което прави по-трудно изготвянето на политики в този сектор. Подробни данни относно освидетелстването на морски лица не могат изцяло да решат този проблем, но те очевидно биха спомогнали. Съгласно Конвенцията STCW страните по нея са задължени да поддържат регистри на всички свидетелства и потвърждения, както и на съответното продължаване на валидността или на други мерки, които ги засягат. Държавите членки имат задължението да поддържат регистър на издадените свидетелства и потвърждения. За да се придобие възможно най-пълна информация относно положението с трудовата заетост в Съюза и изключително с оглед да се улесни изготвянето на политики от държавите членки и Комисията, от държавите членки следва да се изисква да изпратят на Комисията подбрана информация, която вече се съдържа в техните регистри на свидетелствата за правоспособност на морските лица. Тази информация следва да бъде съобщавана единствено за целите на статистическия анализ и не трябва да се използва за административни и правни цели или за проверка. Посочената информация трябва да отговаря на изискванията на Съюза за защита на данните и следователно в Директива 2008/106/ЕО следва да бъде въведена разпоредба във връзка с това.
(11)
Резултатите от анализа на тази информация следва да се използват за прогнозиране на тенденциите на пазара на труда с оглед подобряване на възможностите за морските лица по отношение на планирането на професионалното развитие и възползването от наличните възможности за професионално образование и обучение. Тези резултати следва да допринесат и за подобряване на професионалното образование и обучение.
(12)
С цел събиране на данни относно морската професия в съответствие с нейното развитие и развитието на технологиите, правомощието за приемане на актове в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз следва да бъде делегирано на Комисията по отношение на адаптациите на приложение V към Директива 2008/106/ЕО. Използването на такива делегирани актове следва да е ограничено до тези случаи, в които измененията на Конвенцията STCW и на кодекса изискват промени на посоченото приложение. Освен това такива делегирани актове следва да не изменят разпоредбите относно предоставянето в анонимен формат на данните, споменати в посоченото приложение. От особено значение е Комисията да провежда подходящи консултации по време на подготвителната работа, включително на експертно равнище. По време на разработването и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да гарантира едновременно предаване на съответните документи на Европейския парламент и на Съвета в срок и по подходящ начин.
(13)
Корабоплаването на Съюза разполага с високо качество на морските познания и опит, което допринася за засилване на неговата конкурентоспособност. Качеството на обучението на морските лица е важно за конкурентоспособността на този сектор и за привличането на европейските граждани, по-специално на младите хора, към морските професии.
(14)
За да се поддържат нормите за качество по отношение на обучението на морските лица, е необходимо да се подобрят мерките за предотвратяване на практиките на измама, свързани със свидетелствата за правоспособност и свидетелствата за професионална компетентност.
(15)
С цел да се гарантират еднакви условия за прилагането на Директива 2008/106/ЕО изпълнителните правомощия в областта на обучението и освидетелстването на морските лица са предоставени на Комисията. По същата причина на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия и във връзка със статистическите данни относно морските лица, които държавите членки следва да предоставят на Комисията. Тези правомощия следва да се упражняват в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 г. за установяване на общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите членки върху упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията (11).
(16)
За приемането на техническите изисквания, необходими за осигуряване на подходящото управление на статистическите данни, посочени в приложение V към Директива 2008/106/ЕО, както и за приемането на решения за изпълнение относно признаването и оттеглянето на признаването на системите по STCW на трети държави следва да се използва процедурата по разглеждане.
(17)
Измененията от Манила влязоха в сила на 1 януари 2012 г., докато преходните разпоредби могат да се прилагат до 1 януари 2017 г. За да се даде възможност за гладък преход към новите правила, в настоящата директива следва да се предвидят същите преходни разпоредби като предвидените в измененията от Манила.
(18)
На 89-ото си заседание Комитетът по морска безопасност на ИМО отбеляза необходимостта от разяснение относно прилагането на измененията от Манила, като се вземат предвид преходните разпоредби, посочени в тях и Резолюция 4 на Конференцията по STCW, в която се отчита необходимостта от постигане на пълно съответствие до 1 януари 2017 г. Това разяснение беше осигурено чрез STCW.7/Circ.16 и STCW.7/Circ.17. По-специално в STCW.7/Circ.16 се посочва, че валидността на никое подновено свидетелство не следва да продължава след 1 януари 2017 г. за морски лица, които притежават свидетелства, издадени в съответствие с разпоредбите на Конвенцията STCW, които са се прилагали непосредствено преди 1 януари 2012 г., и които не са отговорили на изискванията на измененията от Манила, както и за морски лица, които са започнали одобрен плавателен стаж, одобрена програма за образование и обучение или одобрен курс за обучение преди 1 юли 2013 г.
(19)
Следва да се избягва допълнително забавяне при въвеждането в законодателството на Съюза на приетите в Манила изменения, за да се запази конкурентоспособността на морските лица от Съюза, както и да се поддържа безопасността на борда на корабите чрез съвременно обучение.
(20)
За целите на единното прилагане на измененията от Манила в рамките на Съюза, се препоръчва при транспонирането на настоящата директива държавите членки да вземат предвид насоките, съдържащи се в циркулярните писма на ИМО STCW.7/Circ.16 и STCW.7/Circ.17.
(21)
Тъй като целта на настоящата директива, а именно хармонизирането на действащите правила на Съюза относно обучението и освидетелстването на морските лица, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите членки и следователно поради обхвата и последиците от действието може да бъде по-добре постигната на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящата директива не надхвърля необходимото за постигане на тази цел.
(22)
Директива 2008/106/ЕО следва да бъде съответно изменена,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Изменения в директива 2008/106/ЕО
Директива 2008/106/ЕО се изменя, както следва:
1)
Член 1 се изменя, както следва:
а)
точки 18 и 19 се заменят със следното:
„18)
„правилник за радиосъобщенията“ означава правилникът за радиосъобщенията, приложен или считан за приложен към международната конвенция за телекомуникациите, така както е изменена;
19)
„пътнически кораб“ означава кораб, както е определен в Международната конвенция за безопасност на човешкия живот на море, 1974 г. (SOLAS 74), така както е изменена;“
б)
точка 24 се заменя със следното:
„24)
„Кодекс STCW“ означава Кодекс за подготовка и освидетелстване на моряците и носене на вахта (Кодекс STCW), както е приет с Резолюция 2 на Конференцията от 1995 г., в най-новата ѝ версия;“
в)
точка 27 се заличава;
г)
точка 28 се заменя със следното:
„28)
„плавателен стаж“ означава стаж на борда на кораб във връзка с издаването или подновяването на свидетелство за правоспособност, свидетелство за професионална компетентност или свидетелство за друга квалификация;“
д)
добавят се следните точки:
„32)
„радиооператор за СМСББ“ означава лице, квалифицирано в съответствие с глава IV от приложение I;
33)
„Кодексът ISPS“ означава Международният кодекс за сигурност на корабите и пристанищните съоръжения, приет на 12 декември 2002 г. с Резолюция 2 на Конференцията на договарящите се правителства по SOLAS 74, в най-новата ѝ версия;
34)
„офицер по сигурността на кораба“ означава лицето на борда на кораба, отговорно пред капитана, назначено от компанията като отговорно по сигурността на кораба, включително изпълнението и поддръжката на плана за сигурността на кораба и на връзката със служителя по сигурността на компанията и със служителите по сигурността на пристанищните съоръжения;
35)
„задълженията, свързани със сигурността“ включват всички задачи и задължения на борда на корабите, както са определени в глава XI/2 от SOLAS 74, така както е изменена и в Кодекса ISPS;
36)
„свидетелство за правоспособност“ означава свидетелство, издадено и потвърдено за капитаните, лицата от командния състав и радиооператорите в съответствие с глави II, III, IV или VII от приложение I, което дава право на своя законен притежател да заема длъжност и да изпълнява предвидените функции с нивото на отговорност, посочени в свидетелството;
37)
„свидетелство за професионална компетентност“ означава свидетелство, различно от свидетелството за правоспособност, издадено на морско лице, в което се посочва, че са изпълнени съответните изисквания за обучение, компетенции или плавателен стаж, предвидени в настоящата директива;
38)
„удостоверение“ означават документ, различен от свидетелството за правоспособност или от свидетелство за професионална компетентност, използван, за да се установи, че са изпълнени съответните изисквания в настоящата директива;
39)
„електромеханик“ означава лице от командния състав, квалифицирано в съответствие с приложение I, глава III;
40)
„палубен боцман“ означава лице от редовия състав, квалифицирано в съответствие с приложение I, глава II;
41)
„машинен боцман“ означава лице от редовия състав, квалифицирано в съответствие с приложение I, глава III.
42)
„електротехник“ означава лице от редовия състав, квалифицирано в съответствие с приложение I, глава III.“
2)
В член 3 параграф 1 се заменя със следното:
„1. Държавите членки вземат необходимите мерки, за да гарантират, че морските лица, които служат на борда на кораби, посочени в член 2, са получили обучение, което най-малкото отговаря на изискванията на Конвенцията STCW, установени в приложение I към настоящата директива, и притежават свидетелства, така както са определени в член 1, точки 36 и 37, и/или удостоверение съгласно определението в член 1, точка 38.“
3)
Член 4 се заличава.
4)
Член 5 се изменя, както следва:
а)
заглавието се заменя със следното:
„Свидетелства за правоспособност, свидетелства за професионална компетентност и потвърждения“;
б)
параграф 1 се заменя със следното:
„1. Държавите членки следят свидетелствата за правоспособност и свидетелствата за професионална компетентност да бъдат издавани само на кандидати, които отговарят на изискванията по настоящия член.“;
в)
параграф 3 се заменя със следното:
„3. Свидетелствата за правоспособност и свидетелствата за професионална компетентност се издават в съответствие с правило I/2, параграф 3 от приложението към Конвенцията STCW.“;
г)
вмъква се следният параграф:
„3а. Свидетелствата за правоспособност се издават само от държавите членки след проверка на достоверността и валидността на всички необходими удостоверения и в съответствие с разпоредбите, предвидени в настоящия член.“;
д)
в края на параграф 5 се прибавя следното изречение:
„Потвържденията, удостоверяващи издаването на свидетелства за правоспособност, и потвърждения, удостоверяващи свидетелство за професионална компетентност, издадени на капитани и лица от командния състав в съответствие с правила V/1-1 и V/1-2 от приложение I, се издават само ако са изпълнени всички изисквания на Конвенцията STCW и на настоящата директива.“;
е)
параграфи 6 и 7 се заменят със следното:
„6. Държава членка, която признава свидетелство за правоспособност или свидетелство за професионална компетентност, издадено на капитани и лица от командния състав в съответствие с правила V/1-1 и V/1-2 от приложението към Конвенцията STCW съгласно процедурата, предвидена в член 19, параграф 2 от настоящата директива, издава потвърждение на това свидетелство, за да удостовери признаването му само след като се увери в истинността и валидността на свидетелството. Използваният образец на потвърждение съответства на този, предвиден в раздел А-I/2, параграф 3 от Кодекса STCW.
7. Потвържденията, посочени в параграфи 5 и 6:
а)
могат да бъдат издавани като отделни документи;
б)
се издават само от държави членки;
в)
всички имат уникален номер, с изключение на потвържденията, удостоверяващи издаването на свидетелство за правоспособност, които могат да имат същия номер като съответното свидетелство за правоспособност, при условие че този номер е уникален; както и
г)
престават да са валидни, когато срокът на действие на потвърденото свидетелство за правоспособност или свидетелство за професионална компетентност, издадено на капитани и лица от командния състав в съответствие с правила V/1-1 и V/1-2 от приложението към Конвенцията STCW, изтече или свидетелството бъде отнето, действието му бъде спряно или то бъде отменено от държавата членка или третата държава, която го е издала, и във всички случаи с изтичане на петгодишен срок от датата на издаването им.“;
ж)
добавят се следните параграфи:
„11. Кандидатите за свидетелство доказват по задоволителен начин:
а)
своята самоличност;
б)
че са на възраст, не по-малка от предвидената в правилата, изброени в приложение I, приложими за исканото свидетелство за правоспособност или свидетелство за професионална компетентност;
в)
че отговарят на нормите за здравословна годност, посочени в раздел A-I/9 от Кодекса STCW;
г)
че са преминали предвидените в правилата в приложение I плавателен стаж и всяко друго задължително обучение, свързано с исканото свидетелство за правоспособност или свидетелство за професионална компетентност; както и
д)
че отговарят на нормите за правоспособност, предвидени в правилата в приложение I за длъжностите, функциите и нивата, които трябва да бъдат посочени в потвърждението на свидетелството за правоспособност.
Настоящият параграф не се прилага за признаването на потвърждения съгласно правило I/10 от Конвенцията STCW.
12. Всяка държава членка се задължава:
а)
да поддържа един или повече регистри за всички свидетелства за правоспособност и свидетелства за професионална компетентност и потвърждения за капитани и лица от командния състав и, в зависимост от случая, за лица от редовия състав, които са издадени, които са с изтекъл срок на действие или които са с продължена валидност, със спряно действие, отнети или обявени за изгубени или унищожени, както и за издадените привилегировани разрешения;
б)
да предоставя информация за статуса на свидетелствата за правоспособност, потвържденията и привилегированитe разрешения на другите държави членки или на другите страни по Конвенцията STCW и на компаниите, които искат да проверят истинността и валидността на свидетелствата за правоспособност и/или на свидетелствата, издадени на капитани и лица от командния състав в съответствие с правила V/1-1 и V/1-2 от приложение I, представени им от морските лица с оглед получаване на признаване съгласно правило I/10 от Конвенцията STCW или с цел получаване на работа на борда на кораб.
13. Считано от 1 януари 2017 г., информацията, която се изисква да бъде на разположение в съответствие с параграф 12, буква б), се предоставя чрез електронни средства.“
5)
Вмъква се следния член:
„Член 5а
Информиране на Комисията
За целите на статистическия анализ единствено и изключително за използване от държавите членки и Комисията за формулирането на политиката всяка държава членка ежегодно предоставя на Комисията информацията, посочена в приложение V към настоящата директива, относно свидетелствата за правоспособност, относно потвържденията, удостоверяващи признаването на свидетелствата за правоспособност, както и, на доброволна основа, относно свидетелства за професионална компетентност, издадени на лица от редовия състав в съответствие с глави II, III и VII от приложението към Конвенцията STCW.“
6)
Член 7 се изменя, както следва:
а)
вмъква се следният параграф:
„1а. За кораби, на които е разрешено да се ползват от разпоредбите на Конвенцията STCW относно крайбрежното плаване, включващо плаване край бреговете на други държави членки или на други страни по Конвенцията STCW в границите на тяхното определение на крайбрежно плаване, държавата членка сключва споразумение със съответните държави членки или страни по Конвенцията, в което се посочват подробностите относно съответните търговски зони, както и други съответни разпоредби.“;
б)
вмъкват се следните параграфи:
„3а. Свидетелствата за правоспособност на морски лица, издадени от държава членка или страна по Конвенцията STCW за определените ѝ граници на крайбрежно плаване, могат да бъдат признати от други държави членки за служба в техните определени граници на крайбрежно плаване, при условие че съответните държави членки или страни по Конвенцията сключат споразумение, в което се посочват подробностите относно съответните търговски зони и други съответни условия.
3б. Държавите членки, даващи определение на крайбрежно плаване, в съответствие с изискванията на настоящия член:
а)
спазват принципите, уреждащи крайбрежното плаване, посочени в раздел A-I/3 от Кодекса STCW;
б)
включват границите на крайбрежното плаване в потвържденията, издадени съгласно член 5.“
7)
В член 8 параграф 1 се заменя със следното:
„1. Държавите членки вземат и налагат подходящи мерки за предотвратяване на измами и други незаконни практики във връзка с издадените свидетелства и потвърждения, и предвиждат санкции, които са ефективни, съразмерни и възпиращи.“
8)
Член 9 се изменя, както следва:
а)
параграфи 1 и 2 се заменят със следното:
„1. Държавите членки установяват необходимите ред и процедури за безпристрастно разследване на всякакви случаи на некомпетентност, действие, бездействие или създаване на опасност за сигурността, които биха могли да застрашат пряко безопасността на човешкия живот или на имуществото на море или морската среда, от страна на притежатели на свидетелства за правоспособност и свидетелства за професионална компетентност или потвърждения, издадени от тази държава членка във връзка с изпълнение на задължения, свързани с тези свидетелства за правоспособност и свидетелства за професионална компетентност, както и за отнемане, спиране на действието или отмяна на тези свидетелства за правоспособност и свидетелства за професионална компетентност по такава причина и за предотвратяване на измами.
2. Държавите членки вземат и налагат подходящи мерки за предотвратяване на измами и други незаконни практики във връзка със свидетелствата за правоспособност и свидетелствата за професионална компетентност и издадените потвърждения.“;
б)
в параграф 3 уводните думи се заменят със следното:
„Санкции или дисциплинарни мерки се предвиждат и прилагат, когато:“.
9)
Член 10 се изменя, както следва:
а)
параграф 1 се изменя, както следва:
i)
буква а) се заменя със следното:
„а)
всички дейности по обучението, оценяването на правоспособността, освидетелстването, включително издаването на медицински свидетелства, на потвърждения и подновяването на свидетелства, осъществявани от упълномощени от тях неправителствени агенции или образувания, са предмет на непрекъснат контрол в рамките на система за управление на качеството, за да може да се осигури постигането на определените цели, включително и тези, отнасящи се до квалификацията и опита на инструкторите и на оценителите, в съответствие с раздел A-I/8 от Кодекса STCW;“
ii)
буква б) се заменя със следното:
„б)
когато държавни агенции или образувания изпълняват такива дейности, съществува система за управление на качеството в съответствие с раздел A-I/8 от Кодекса STCW;“
iii)
буква в) се заменя със следното:
„в)
целите на образованието и обучението и свързаните с тях норми за правоспособност, които следва да бъдат постигнати, са ясно определени, както и че са определени нивото на знанията, на разбирането и на уменията, съответстващи на изпитите и оценяването, изисквани съгласно Конвенцията STCW;“
б)
в параграф 2 се добавя следната буква:
„г)
всички приложими разпоредби на Конвенцията STCW и Кодекса STCW, включително измененията им, са обхванати от системата за управление на качеството. Държавите членки могат да включат в тази система и другите приложими разпоредби на настоящата директива.“;
в)
параграф 3 се заменя със следното:
„3. Доклад за всяко оценяване, извършено съгласно параграф 2, се съобщава от държавата членка на Комисията в съответствие с образеца, посочен в раздел A-I/7 от Кодекса STCW, в шестмесечен срок от датата на извършване на оценяването.“
10)
Член 11 се заменя със следното:
„Член 11
Норми за здравословна годност
1. Всяка държава членка определя нормите за здравословна годност за морските лица и процедурите за издаването на медицинско свидетелство в съответствие с настоящия член и на раздел A-I/9 от Кодекса STCW, като отчита, когато е приложимо, раздел Б-I/9 от Кодекса STCW.
2. Всяка държава членка гарантира, че лицата, отговарящи за оценката на здравословната годност на морските лица, са лекари, признати от тази държава членка за целите на медицинските прегледи на морски лица, в съответствие с раздел A-I/9 от Кодекса STCW.
3. Всяко морско лице, притежаващо свидетелство за правоспособност или свидетелство за професионална компетентност, издадено съгласно разпоредбите на Конвенцията STCW, което е на морска служба, притежава също и валидно медицинско свидетелство, издадено в съответствие с настоящия член и на раздел А-I/9 от Кодекса STCW.
4. Кандидатите за медицинско свидетелство:
а)
са навършили най-малко 16 години;
б)
доказват по задоволителен начин своята самоличност; както и
в)
отговарят на приложимите норми за здравословна годност, установени от съответната държава членка.
5. Медицинските свидетелства важат за максимален срок от две години, освен ако морското лице е на възраст под осемнадесет години, като в този случай максималният срок на валидност е една година.
6. Ако срокът на валидност на медицинско свидетелство изтече по време на рейса, се прилага правило I/9 от приложението към Конвенцията STCW.
7. В неотложни случаи държава членка може да разреши на дадено морско лице да работи без валидно медицинско свидетелство. В този случай се прилага правило I/9 от приложението към Конвенцията STCW.“
11)
Член 12 се изменя, както следва:
а)
заглавието се заменя със следното:
„Продължаване на валидността на свидетелствата за правоспособност и свидетелствата за професионална компетентност“;
б)
вмъква се следният параграф:
„2а. Всеки капитан или лице от командния състав, за да продължи да служи на борда на танкери, трябва да отговаря на изискванията на параграф 1 от настоящия член и от него се изисква през интервали, ненадвишаващи пет години, да доказва продължаваща професионална правоспособност за танкери в съответствие с раздел A-I/11, параграф 3 от Кодекса STCW.“;
в)
параграф 3 се заменя със следното:
„3. Всяка държава членка сравнява нормите за правоспособност, изисквани по отношение на кандидатите за свидетелства за правоспособност, издадени до 1 януари 2017 г., с тези, които са посочени в част А от Кодекса STCW за съответното свидетелство за правоспособност, и решава дали е необходимо да изисква притежателите на тези свидетелства за правоспособност да преминат през подходящо обучение за опресняване и осъвременяване на знанията или оценяване.“;
г)
параграф 5 се заменя със следното:
„5. С оглед осъвременяване на знанията на капитаните, лицата от командния състав и радиооператорите всяка държава членка прави необходимото текстовете на последните изменения на националните и международните правила относно безопасността на човешкия живот на море, сигурността и опазването на морската среда да бъдат на разположение на корабите, на които е разрешено да плават под нейно знаме, при спазване на член 14, параграф 3, буква б) и на член 18.“
12)
Член 13, параграф 2 се заличава.
13)
Член 14 се изменя, както следва:
а)
в параграф 1 се добавят следните букви:
„е)
морските лица, назначени на който и да е от нейните кораби, са получили обучение за опресняване и осъвременяване на знанията, както се изисква от Конвенцията STCW;
ж)
по всяко време на борда на нейните кораби има ефективна речева комуникация в съответствие с глава V, правило 14, параграфи 3 и 4 от изменената SOLAS 74.“;
б)
добавя се следният параграф:
„4. Компаниите гарантират, че капитаните, лицата от командния състав и другите членове на екипажа, на които са възложени специфични задължения и отговорности на техните ро-ро пътнически кораби, са преминали обучението за запознаване, за да добият уменията, подходящи за длъжността, която ще заемат, и задълженията и отговорностите, които ще поемат, като се вземат предвид насоките, посочени в раздел Б-I/14 от Кодекса STCW.“
14)
Член 15 се заменя със следното:
„Член 15
Годност за носене на вахта
1. С цел предотвратяване на умората държавите членки:
а)
установяват и налагат периоди за почивка на вахтения персонал и на онези, чиито задължения включват възложени задължения, свързани с безопасността, сигурността и предотвратяването на замърсяване в съответствие с параграфи 3-13;
б)
изискват системите за вахта да са уредени по такъв начин, че ефикасността на вахтения персонал да не се намалява от умора, а задачите да са организирани по такъв начин, че участниците в първата вахта в началото на плаването и в следващите вахти да са достатъчно отпочинали и годни за служба във всяко едно отношение.
2. Държавите членки, с цел предотвратяване на злоупотребата с наркотици и алкохол, гарантират, че са определени подходящи мерки в съответствие с разпоредбите, предвидени в настоящия член.
3. Държавите членки вземат предвид опасността, предизвикана от умората на морските лица, и особено на онези, в чиито задължения се включва безопасното и сигурно функциониране на кораба.
4. На всички лица, които са определени за вахтени офицери или моряци, и на онези, чиито задължения включват възложени задължения, свързани с безопасността, сигурността и предотвратяването на замърсяване, се осигурява време за почивка от не по-малко от:
а)
10 часа почивка на всеки период от 24 часа; както и
б)
77 часа на всеки период от седем дни.
5. Почивката може да се разделя на не повече от два периода, единият от които е с продължителност най-малко шест часа, а интервалът между два последователни периода за почивка не надвишава 14 часа.
6. Изискванията относно периодите за почивка, определени в параграфи 4 и 5, не е необходимо да се спазват при извънредни ситуации или при други извънредни работни условия. Учебните тревоги, ученията за противопожарна безопасност и ползване на спасителните лодки, и ученията, предписани от националното законодателство и международните актове, се провеждат по начин, който в максимална степен предотвратява нарушаването на периодите за почивка и не води до умора.
7. Държавите членки изискват разписанията за вахтата да бъдат обявени на леснодостъпно място. Разписанията се изготвят в стандартен формат на работния език или езици на кораба и на английски език.
8. Когато морско лице е на разположение, например когато в машинното отделение не присъстват хора, той получава съответен период за почивка като компенсация, ако нормалната продължителност на неговата почивка е била нарушена от повиквания на работа.
9. Държавите членки изискват записите на всекидневните часове за почивка на морските лица да се поддържат в стандартизиран формат, на работния език или езици на кораба и на английски език, за да се позволи наблюдението и проверката на спазването на настоящия член. Морските лица получават копие от записите, които се отнасят за тях, което копие е заверено от капитана или от упълномощено от капитана лице, както и от морските лица.
10. Независимо от правилата, определени в параграфи 3-9, капитанът на кораба има право да изиска от морското лице да положи неограничен брой часове труд, необходими за непосредствената безопасност на кораба, на лицата на борда или на товара, или за да се окаже помощ на други кораби или на лица, търпящи бедствие в морето. Съответно, капитанът може да отмени разписанието за почивка и да изиска морското лице да работи неограничен брой часове до възстановяване на нормалното положение. Веднага след като това стане практически възможно след възстановяване на нормалното положение, капитанът гарантира, че на всички морски лица, извършвали работа във време, предвидено за почивка според разписанието, се осигурява адекватен период за почивка.
11. Като надлежно вземат предвид общите принципи за опазване на здравето и безопасността на работниците и в съответствие с Директива 1999/63/ЕО, държавите членки могат, посредством законови, подзаконови нормативни актове или процедури на национално равнище за компетентния орган, да разрешават или регистрират колективни споразумения, които позволяват изключения от изискваните часове за почивка, установени в параграф 4, буква б) и в параграф 5 от настоящия член, при условие че периодът за почивка е не по-малък от 70 часа за всеки период от седем дни и се спазват ограниченията, изложени в параграфи 12 и 13 от настоящия член. Тези изключения съответстват, доколкото е възможно, на определените норми, но при тях могат да се отчитат по-чести или по-продължителни периоди на отпуск или предоставянето на компенсационен отпуск на морските лица, даващи вахта, или на морските лица, работещи на борда на кораби, предназначени за кратки пътувания. Доколкото е възможно, при изключенията се вземат предвид насоките по отношение на предотвратяване на умората, определени в раздел Б-VIII/1 от Кодекса STCW. Не се разрешават изключения от минималните часове за почивка, предвидени в параграф 4, буква а) от настоящия член.
12. Посочените в параграф 11 изключения от седмичния период за почивка, предвиден в параграф 4, буква б), не се разрешават за повече от две последователни седмици. Интервалите между два периода на изключения на борда не са по-къси от удвоената продължителност на изключението.
13. В рамките на възможните изключения от параграф 5, посочени в параграф 11, минималните часове за почивка през всеки период от 24 часа, предвидени в параграф 4, буква а), могат да бъдат разделени на не повече от три периода на почивка, единият от които трае поне шест часа, а никой от другите два периода не е по-къс от един час. Интервалите между два последователни периода за почивка не превишават 14 часа. Изключенията не надхвърлят два периода от 24 часа за всеки период от седем дни.
14. Държавите членки определят, с цел предотвратяване на злоупотребата с алкохол, ограничение от не повече от 0,05 % концентрация на алкохол в кръвта или 0,25 mg/l алкохол в дъха или количество алкохол, водещо до такава алкохолна концентрация, за капитани, офицери и други морски лица, когато се изпълняват възложени задължения, свързани с безопасността, сигурността и опазването на морската среда.“
15)
В член 17 параграф 1, буква в) се заменя със следното:
„в)
издават свидетелствата за правоспособност, посочени в член 5;“.
16)
Член 19 се изменя, както следва:
а)
заглавието се заменя със следното:
„Признаване на свидетелствата за правоспособност и на свидетелствата за професионална компетентност“;
б)
параграф 1 се заменя със следното:
„1. На морските лица, които не притежават свидетелства за правоспособност, издадени от държавите членки, и/или свидетелства за професионална компетентност, издадени от държавите членки, на капитани и лица от командния състав в съответствие с правила V/1-1 и V/1-2 от Конвенцията STCW, може да бъде разрешено да служат на кораби, плаващи под знамето на държава членка, при условие че е взето решение за признаване на техните свидетелства за правоспособност и свидетелства за професионална компетентност съгласно процедурите, определени в параграфи 2-6 от настоящия член.“;
в)
в параграф 2 първата алинея се заменя със следното:
„2. Държава членка, която възнамерява да признае чрез потвърждение посочените в параграф 1 свидетелства за правоспособност и/или свидетелства за професионална компетентност, издадени от трета държава на капитан, лице от командния състав или радиооператор, за да служат на кораби, плаващи под нейно знаме, представя мотивирано искане до Комисията за признаване на тази трета държава.“;
г)
параграф 3 се заменя със следното:
„3. Комисията взема решението за признаване на трета държава. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 28, параграф 2, в срок от 18 месеца от датата на искането за признаване. Държавата членка, която е представила искането, може да вземе решение за едностранно признаване на третата държава до вземането на решение в съответствие с настоящия параграф.“
17)
В член 20 параграф 6 се заменя със следното:
„6. Решението за оттегляне на признаването се взема от Комисията. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 28, параграф 2. Съответните държави членки предприемат подходящи мерки за изпълнение на решението.“
18)
В член 22 параграф 1 се заменя със следното:
„1. Всеки кораб, без оглед на неговото знаме, освен видовете кораби, посочени в член 2, когато се намира в пристанище на държава членка, подлежи на държавен пристанищен контрол, осъществяван от надлежно оправомощени от тази държава членка служители, за да се провери дали всички морски лица, служещи на борда, от които се изисква да притежават свидетелство за правоспособност, и/или свидетелство за професионална компетентност и/или удостоверение в съответствие с Конвенцията STCW, притежават такова свидетелство за правоспособност или валидно привилегировано разрешение, и/или свидетелство за професионална компетентност и/или удостоверение.“
19)
В член 23 параграф 1, буква а) се заменя със следното:
„а)
проверка дали всички морски лица, служещи на борда, които са длъжни да притежават свидетелство за правоспособност и/или свидетелство за професионална компетентност в съответствие с Конвенцията STCW, притежават такова свидетелство за правоспособност или валидно привилегировано разрешение и/или свидетелство за професионална компетентност, или представят документ, доказващ, че е била подадена молба за потвърждение, удостоверяващо признаването на свидетелството за правоспособност, до органите на държавата на знамето;“.
20)
В член 23 параграф 2 се изменя, както следва:
а)
уводното изречение се заменя със следното:
„2. Способността на морските лица на кораба да спазват съответните норми за вахтена служба и за сигурност, установени от Конвенцията STCW, се оценява в съответствие с част А от Кодекса STCW, ако има основателни причини да се смята, че тези норми не се спазват, тъй като е настъпило някое от следните събития:“;
б)
буква г) се заменя със следното:
„г)
корабът в други отношения се експлоатира по начин, който представлява опасност за хора, имущество или за околната среда или по начин, който създава риск за сигурността;“.
21)
Вмъква се следният член:
„Член 25а
Информация за статистически цели
1. Държавите членки съобщават на Комисията информацията, посочена в приложение V, единствено за целите на статистическия анализ. Тази информация не може да бъде използвана за административни, правни или контролни цели и е предназначена изключително за използване от държавите членки и Комисията при формулирането на политиката.
2. Тази информация се предоставя от държавите членки на Комисията ежегодно в електронен формат и включва информацията, регистрирана до 31 декември на предходната година. Държавите членки си запазват всички права на собственост по отношение на тази информация, която е под формата на необработени данни. Обработените статистически данни, които се изготвят въз основа на такава информация, стават обществено достъпни в съответствие с разпоредбите относно прозрачността и защитата на информацията, установени в член 4 от Регламент (ЕО) № 1406/2002.
3. За да се гарантира защитата на личните данни, държавите членки правят анонимна всяка лична информация, посочена в приложение V, преди да я предадат на Комисията, като използват осигурен или одобрен от Комисията софтуер. Комисията използва единствено информацията, която е направена анонимна.
4. Държавите членки и Комисията гарантират, че мерките за събиране, предаване, съхранение, анализ и разпространение на такава информация са формулирани така, че да позволяват извършването на статистически анализ.
За целите на първа алинея Комисията приема подробни мерки във връзка с техническите изисквания, необходими, за да се гарантира подходящото управление на статистическите данни. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 28, параграф 2.“
22)
Член 27 се заменя със следното:
„Член 27
Изменение
Комисията се оправомощава да приема в съответствие с член 27а делегирани актове за изменение на приложение V към настоящата директива по отношение на специфичните и съответни детайли и съдържание на информацията, която трябва да се докладва от държавите членки, при условие че тези актове са ограничени до това да се вземат предвид измененията на Конвенцията STWC и Кодекса STWC и зачитат предпазните мерки за защита на данните. Тези делегирани актове не изменят разпоредбите за анонимността на данните, изисквана съгласно член 25а, параграф 3.“
23)
Вмъква се следният член:
„Член 27а
Упражняване на делегираните правомощия
1. Правомощията да приема делегирани актове се предоставят на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Делегирането на правомощия, посочено в член 27, се предоставя на Комисията за срок от пет години, считано 3 януари 2013 г. Комисията изготвя доклад относно делегирането на правомощия не по-късно от 4 април 2017 г. Делегираните правомощия се продължават с мълчаливо съгласие за периоди със същата продължителност освен ако Европейският парламент или Съветът не се противопоставят на такова продължение не по-късно от три месеца преди края на всеки период.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 27, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на никой от делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира едновременно Европейския парламент и Съвета за него.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 27, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на Европейския парламент и Съвета относно акта или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.“
24)
Член 28 се заменя със следното:
„Член 28
Процедура на комитета
1. Комисията се подпомага от Комитета по морската безопасност и предотвратяването на замърсяването от кораби (КМБПЗК), създаден с Регламент (ЕО) № 2099/2002 на Европейския парламент и на Съвета (12). Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 г. за установяване на общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите членки върху упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията (13).
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011. Когато комитетът не даде становище, Комисията не приема проекта на акт за изпълнение и се прилага член 5, параграф 4, трета алинея от Регламент (ЕС) № 182/2011.
25)
Член 29 се заменя със следното:
„Член 29
Санкции
Държавите членки установяват система от санкции за нарушения на националните разпоредби, приети съгласно членове 3, 5, 7, 9-15, 17, 18, 19, 22, 23, 24 и приложение I, и вземат всички необходими мерки, за да гарантират прилагането на тези санкции. Предвидените санкции трябва да бъдат ефективни, съразмерни и възпиращи.“
26)
Член 30 се заменя със следното:
„Член 30
Преходни разпоредби
По отношение на тези морски лица, които са започнали одобрен плавателен стаж, одобрена програма за образование и обучение или одобрен курс за обучение преди 1 юли 2013 г., държавите членки могат да продължат да издават, признават и потвърждават свидетелства за правоспособност до 1 януари 2017 г. в съответствие с изискванията по настоящата директива, във вида им от преди 3 януари 2013 г.
До 1 януари 2017 г. държавите членки могат да продължат да подновяват и да продължават валидността на свидетелства за правоспособност и потвържденията в съответствие с изискванията на настоящата директива, във вида им от преди 3 януари 2013 г.“
27)
Член 33 се заличава.
28)
Този параграф не се отнася за версията на текста на български език.
29)
Приложенията се изменят, както следва:
а)
приложение I към Директива 2008/106/ЕО се заменя с приложение I към настоящата директива;
б)
приложение II към Директива 2008/106/ЕО се изменя съгласно предвиденото в приложение II към настоящата директива;
в)
текстът, изложен в приложение III към настоящата директива, се добавя като приложение V към Директива 2008/106/ЕО.
Член 2
Транспониране
1. Без да се засяга член 30 от Директива 2008/106/ЕО, изменена с член 1, точка 26 от настоящата директива, държавите членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за спазването на настоящата директива, до 4 юли 2014 г. и по отношение на член 1, точка 5 от настоящата директива - до 4 януари 2015 г. Те незабавно съобщават на Комисията текста на тези разпоредби.
Когато държавите членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите членки.
2. Държавите членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 3
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 4
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите членки.
Съставено в Страсбург на 21 ноември 2012 година.
DIRECTIVE 2012/35/EU OF THE EUROPEAN PARLIAMENT AND OF THE COUNCIL
of 21 November 2012
amending Directive 2008/106/EC on the minimum level of training of seafarers
(Text with EEA relevance)
THE EUROPEAN PARLIAMENT AND THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION,
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union, and in particular Article 100(2) thereof,
Having regard to the proposal from the European Commission,
After transmission of the draft legislative act to the national parliaments,
Having regard to the opinion of the European Economic and Social Committee (1),
After consulting the Committee of the Regions,
Acting in accordance with the ordinary legislative procedure (2),
Whereas:
(1)
The training and certification of seafarers is regulated by the International Maritime Organisation (IMO) Convention on Standards of Training, Certification and Watchkeeping for Seafarers 1978 (the ‘STCW Convention’), which entered into force in 1984 and which was significantly amended in 1995.
(2)
The STCW Convention was incorporated into Union law for the first time by Council Directive 94/58/EC of 22 November 1994 on the minimum level of training of seafarers (3). The Union rules on training and certification of seafarers were later adapted to the subsequent amendments to the STCW Convention, and a common Union mechanism for the recognition of the systems of training and certification of seafarers in third countries was set up. Those rules are, as the result of a recast, contained in Directive 2008/106/EC of the European Parliament and of the Council (4).
(3)
A Conference of Parties to the STCW Convention held in Manila in 2010 introduced significant amendments to the STCW Convention (the ‘Manila amendments’), namely on the prevention of fraudulent practices for certificates, in the field of medical standards, in the matter of training on security, including piracy and armed robbery, and with respect to training in technology-related matters. The Manila amendments also introduced requirements for able seafarers and established new professional profiles, such as electro-technical officers.
(4)
All Member States are parties to the STCW Convention and none of them has objected to the Manila amendments under the procedure foreseen to that effect. Member States should therefore align their national rules with the Manila amendments. A conflict between the international commitments of Member States and their Union commitments should be avoided. Moreover, given the global nature of shipping, Union rules on training and certification of seafarers should be kept in line with international rules. Several provisions of Directive 2008/106/EC should, therefore, be amended in order to reflect the Manila amendments.
(5)
Improved training for seafarers should cover proper theoretical and practical training so as to ensure that seafarers are qualified to meet security and safety standards and are able to respond to hazards and emergencies.
(6)
Quality standards and quality standards systems should be developed and implemented taking into account, where applicable, the Recommendation of the European Parliament and of the Council of 18 June 2009 on the establishment of a European Quality Assurance Reference Framework for Vocational Education and Training (5) and related measures adopted by the Member States.
(7)
European social partners have agreed on minimum hours of rest applicable to seafarers and Directive 1999/63/EC (6) was adopted with a view to implementing that agreement. That Directive also allows for the possibility to authorise exceptions to the minimum hours of rest for seafarers. The possibility to authorise exceptions should, however, be limited in terms of maximum duration, frequency and scope. The Manila amendments aimed, amongst other things, to set objective limits to the exceptions to the minimum rest hours for watchkeeping personnel and seafarers with designated tasks related to safety, security and prevention of pollution with a view to preventing fatigue. The Manila amendments should be incorporated in Directive 2008/106/EC in a manner that ensures coherence with Directive 1999/63/EC, as amended by Directive 2009/13/EC (7).
(8)
Further recognising the importance of setting out minimum requirements governing the living and working conditions of all seafarers, Directive 2009/13/EC will take effect as specified therein, when the Maritime Labour Convention, 2006, enters into force.
(9)
Directive 2008/106/EC also contains a mechanism for the recognition of the systems of training and certification of seafarers of third countries. The recognition is granted by the Commission in accordance with a procedure under which the Commission is assisted by the European Maritime Safety Agency (the ‘Agency’) established by Regulation (EC) No 1406/2002 of the European Parliament and of the Council (8) and by the Committee on Safe Seas and the Prevention of Pollution from Ships (COSS), established by Regulation (EC) No 2099/2002 of the European Parliament and of the Council (9). Experience gained in applying that procedure suggests that it should be changed, namely with respect to the deadline for the Commission decision. Since the recognition requires an inspection to be performed by the Agency, which has to be planned and carried out, and, in most cases, involves significant adjustments to the STCW Convention requirements by the third country concerned, the whole process cannot be completed in three months. On the basis of experience, a more realistic time-frame in this respect appears to be 18 months. The deadline for the Commission decision should therefore be changed accordingly, while the possibility for the requesting Member State to provisionally recognise the third country’s STCW system should be kept in order to maintain flexibility. Furthermore, the provisions for recognition of professional qualifications under Directive 2005/36/EC of the European Parliament and of the Council of 7 September 2005 on the recognition of professional qualifications (10) are not applicable with regard to the recognition of certificates of seafarers under Directive 2008/106/EC.
(10)
Available statistics on seafarers in the Union are incomplete and often inaccurate, which makes policy-making in this sector more difficult. Detailed data on certification of seafarers cannot entirely solve this problem but they would clearly help. Under the STCW Convention Parties are obliged to maintain registers of all certificates and endorsements and the relevant revalidations or other measures affecting them. Member States are obliged to maintain a register of issued certificates and endorsements. In order to have information that is as complete as possible on the employment situation in the Union and exclusively with a view to facilitating policy-making by Member States and the Commission, Member States should be required to send to the Commission selected information already contained in their registers of seafarers’ certificates of competency. That information should be communicated for the purposes of statistical analysis only, and is not to be used for administrative, legal or verification purposes. That information must be in line with the data protection requirements of the Union and, therefore, a provision to that effect should be introduced in Directive 2008/106/EC.
(11)
The results of the analysis of such information should be used to anticipate trends in the labour market with a view to improving the options for seafarers with regard to career planning and taking advantage of available vocational education and training opportunities. Such results should also contribute to the improvement of vocational education and training.
(12)
In order to gather data on the seafaring profession in line with its evolution and with that of technology, the power to adopt acts in accordance with Article 290 of the Treaty on the Functioning of the European Union should be delegated to the Commission in respect of adaptations of Annex V of Directive 2008/106/EC. The use of such delegated acts should be limited to cases in which amendments to the STCW Convention and Code require changes to that Annex. Additionally, such delegated acts should not modify the provisions on anonymising data referred to in that Annex. It is of particular importance that the Commission carry out appropriate consultations during its preparatory work, including at expert level. The Commission, when preparing and drawing up delegated acts, should ensure a simultaneous, timely and appropriate transmission of relevant documents to the European Parliament and the Council.
(13)
The Union shipping sector has maritime expertise of high quality which helps to underpin its competitiveness. The quality of training for seafarers is important for the competitiveness of this sector and for attracting Union citizens, in particular young people, to the maritime professions.
(14)
In order to uphold quality standards regarding training for seafarers, measures to prevent fraudulent practices associated with certificates of competency and of proficiency need to be improved.
(15)
In order to ensure uniform conditions for the implementation of Directive 2008/106/EC implementing powers have been conferred on the Commission in the field of training and certification of seafarers. For the same reason implementing powers should also be conferred on the Commission in relation to the statistical data on seafarers to be supplied by Member States to the Commission. Those powers should be exercised in accordance with Regulation (EU) No 182/2011 of the European Parliament and of the Council of 16 February 2011 laying down the rules and general principles concerning mechanisms for control by the Member States of the Commission’s exercise of implementing powers (11).
(16)
The examination procedure should be used for the adoption of technical requirements necessary to ensure the appropriate management of statistical data referred to in Annex V to Directive 2008/106/EC and for the adoption of implementing decisions on the recognition and withdrawal of recognition of third countries’ STCW systems.
(17)
The Manila amendments entered into force on 1 January 2012, whilst transitional arrangements may be applied until 1 January 2017. In order to allow for a smooth transition to the new rules, this Directive should provide for the same transitional arrangements as those established in the Manila amendments.
(18)
The IMO Maritime Safety Committee at its 89th session noted the need for clarification with regard to the implementation of the Manila amendments, taking into account the transitional arrangements established therein and Resolution 4 of the STCW Conference which recognises the need for full compliance to be achieved by 1 January 2017. Such clarification was provided by the IMO Circulars STCW.7/Circ.16 and STCW.7/Circ.17. In particular, STCW.7/Circ.16 states that the validity of any revalidated certificate should not extend beyond 1 January 2017 for seafarers holding certificates issued in accordance with the provisions of the STCW Convention which applied immediately prior to 1 January 2012, and who have not met the requirements of the Manila amendments, and for seafarers who commenced approved seagoing service, an approved education and training programme or an approved training course before 1 July 2013.
(19)
Further delays in incorporating the Manila amendments in Union law should be avoided, in order to maintain the competitiveness of seafarers from the Union as well as to uphold safety on board ships through up-to-date training.
(20)
For the sake of uniform implementation of the Manila amendments within the Union, it is advisable that, when transposing this Directive, Member States should take into account the guidance contained in the IMO circulars STCW.7/Circ.16 and STCW.7/Circ.17.
(21)
Since the objective of this Directive, namely the alignment of the current rules of the Union with international rules on training and certification of seafarers, cannot be sufficiently achieved by the Member States and can therefore, by reason of the scale or effects of the action, be better achieved at Union level, the Union may adopt measures, in accordance with the principle of subsidiarity as set out in Article 5 of the Treaty on European Union. In accordance with the principle of proportionality, as set out in that Article, this Directive does not go beyond what is necessary to achieve that objective.
(22)
Directive 2008/106/EC should therefore be amended accordingly,
HAVE ADOPTED THIS DIRECTIVE:
Article 1
Amendments to Directive 2008/106/EC
Directive 2008/106/EC is amended as follows:
(1)
Article 1 is amended as follows:
(a)
points (18) and (19) are replaced by the following:
‘(18)
“Radio Regulations” means the radio regulations annexed to, or regarded as being annexed to, the International Telecommunication Convention, as amended;
(19)
“passenger ship” means a ship as defined in the International Convention for the Safety of Life at Sea, 1974 (SOLAS 74), as amended;’;
(b)
point (24) is replaced by the following:
‘(24)
“STCW Code” means the Seafarers’ Training, Certification and Watchkeeping (STCW) Code as adopted by the 1995 Conference resolution 2, in its up-to-date version;’;
(c)
point (27) is deleted;
(d)
point (28) is replaced by the following:
‘(28)
“seagoing service” means service on board a ship relevant to the issue or revalidation of a certificate of competency, certificate of proficiency or other qualification;’;
(e)
the following points are added:
‘(32)
“GMDSS radio operator” means a person qualified in accordance with Chapter IV of Annex I;
(33)
“ISPS Code” means the International Ship and Port Facility Security Code adopted on 12 December 2002, by resolution 2 of the Conference of Contracting Governments to the SOLAS 74, in its up-to-date version;
(34)
“ship security officer” means the person on board a ship, accountable to the master, designated by the company as responsible for the security of the ship including implementation and maintenance of the ship security plan and liaison with the company security officer and port facility security officers;
(35)
“security duties” include all security tasks and duties on board ships as defined by Chapter XI/2 of the SOLAS 74, as amended, and by the ISPS Code;
(36)
“certificate of competency” means a certificate issued and endorsed for masters, officers and GMDSS radio operators in accordance with Chapters II, III, IV or VII of Annex I, and entitling the lawful holder thereof to serve in the capacity and perform the functions involved at the level of responsibility specified therein;
(37)
“certificate of proficiency” means a certificate, other than a certificate of competency, issued to a seafarer stating that the relevant requirements of training, competencies or sea-going service in this Directive have been met;
(38)
“documentary evidence” means documentation, other than a certificate of competency or certificate of proficiency, used to establish that the relevant requirements in this Directive have been met;
(39)
“electro-technical officer” means an officer qualified in accordance with Chapter III of Annex I;
(40)
“able seafarer deck” means a rating qualified in accordance with Chapter II of Annex I;
(41)
“able seafarer engine” means a rating qualified in accordance with Chapter III of Annex I;
(42)
“electro-technical rating” means a rating qualified in accordance with Chapter III of Annex I.’;
(2)
in Article 3, paragraph 1 is replaced by the following:
‘1. Member States shall take the measures necessary to ensure that seafarers serving on ships as referred to in Article 2 are trained as a minimum in accordance with the requirements of the STCW Convention, as laid down in Annex I to this Directive, and hold certificates as defined in points (36) and (37) of Article 1, and/or documentary evidence as defined in point (38) of Article 1.’;
(3)
Article 4 is deleted;
(4)
Article 5 is amended as follows:
(a)
the title is replaced by the following:
‘Certificates of competency, certificates of proficiency and endorsements’;
(b)
paragraph 1 is replaced by the following:
‘1. Member States shall ensure that certificates of competency and certificates of proficiency are issued only to candidates who comply with the requirements of this Article.’;
(c)
paragraph 3 is replaced by the following:
‘3. Certificates of competency and certificates of proficiency shall be issued in accordance with Regulation I/2, paragraph 3 of the Annex to the STCW Convention.’;
(d)
the following paragraph is inserted:
‘3a. Certificates of competency shall be issued only by the Member States, following verification of the authenticity and validity of any necessary documentary evidence and in accordance with the provisions laid down in this Article.’;
(e)
at the end of paragraph 5, the following sentence is added:
‘Endorsements attesting the issue of a certificate of competency and endorsements attesting a certificate of proficiency issued to masters and officers in accordance with the Regulations V/1-1 and V/1-2 of Annex I shall be issued only if all the requirements of the STCW Convention and this Directive have been complied with.’;
(f)
paragraphs 6 and 7 are replaced by the following:
‘6 A Member State which recognises a certificate of competency, or a certificate of proficiency, issued to masters and officers in accordance with Regulations V/1-1 and V/1-2 of the Annex to the STCW Convention under the procedure laid down in Article 19(2) of this Directive shall endorse that certificate to attest its recognition only after ensuring the authenticity and validity of the certificate. The form of the endorsement used shall be that set out in paragraph 3 of Section A-I/2 of the STCW Code.
7. The endorsements referred to in paragraphs 5 and 6:
(a)
may be issued as separate documents;
(b)
shall be issued by Member States only;
(c)
shall each be assigned a unique number, except for endorsements attesting the issue of a certificate of competency, which may be assigned the same number as the certificate of competency concerned, provided that that number is unique; and
(d)
shall each expire as soon as the endorsed certificate of competency or certificate of proficiency issued to masters and officers in accordance with Regulations V/1-1 and V/1-2 of the Annex to the STCW Convention expires or is withdrawn, suspended or cancelled by the Member State or third country which issued it and, in any case, within five years of their date of issue.’;
(g)
the following paragraphs are added:
‘11. Candidates for certification shall provide satisfactory proof:
(a)
of their identity;
(b)
that their age is not less than that prescribed in the Regulations listed in Annex I relevant to the certificate of competency or certificate of proficiency applied for;
(c)
that they meet the standards of medical fitness, specified in Section A-I/9 of the STCW Code;
(d)
that they have completed the seagoing service and any related compulsory training prescribed in the Regulations listed in Annex I for the certificate of competency or certificate of proficiency applied for; and
(e)
that they meet the standards of competence prescribed in the Regulations listed in Annex I for the capacities, functions and levels that are to be identified in the endorsement of the certificate of competency.
This paragraph shall not apply to recognition of endorsements under Regulation I/10 of the STCW Convention.
12. Each Member State shall undertake:
(a)
to maintain a register or registers of all certificates of competency and certificates of proficiency and endorsements for masters and officers and, where applicable, ratings which are issued, have expired or have been revalidated, suspended, cancelled or reported as lost or destroyed, as well as of dispensations issued;
(b)
to make available information on the status of certificates of competency, endorsements and dispensations to other Member States or other Parties to the STCW Convention and companies which request verification of the authenticity and validity of certificates of competency and/or certificates issued to masters and officers in accordance with Regulations V/1-1 and V/1-2 of Annex I produced to them by seafarers seeking recognition, under Regulation I/10 of the STCW Convention, or employment on board ship.
13. As of 1 January 2017, the information required to be available in accordance with point (b) of paragraph 12 shall be made available by electronic means.’;
(5)
the following Article is inserted:
‘Article 5a
Information to the Commission
Each Member State shall make available to the Commission on a yearly basis the information indicated in Annex V to this Directive on certificates of competency, endorsements attesting the recognition of certificates of competency as well as, on a voluntary basis, certificates of proficiency issued to ratings in accordance with Chapters II, III, and VII of the Annex to the STCW Convention, for the purposes of statistical analysis only and exclusively for use by Member States and the Commission in policy-making.’;
(6)
Article 7 is amended as follows:
(a)
the following paragraph is inserted:
‘1a. A Member State, for ships afforded the benefits of the near-coastal voyage provisions of the STCW Convention, which includes voyages off the coast of other Member States or of Parties to the STCW Convention within the limits of their near-coastal definition, shall enter into an undertaking with the Member States or Parties concerned specifying both the details of the trading areas involved and other relevant provisions.’;
(b)
the following paragraphs are inserted:
‘3a. The certificates of competency of seafarers issued by a Member State or a Party to the STCW Convention for its defined near-coastal voyage limits may be accepted by other Member States for service in their defined near-coastal voyage limits, provided the Member States or Parties concerned enter into an undertaking specifying the details of the trading areas involved and other relevant conditions thereof.
3b. Member States defining near-coastal voyages, in accordance with the requirements of this Article, shall:
(a)
meet the principles governing near-coastal voyages specified in Section A-I/3 of the STCW Code;
(b)
incorporate the near-coastal voyage limits in the endorsements issued pursuant to Article 5.’;
(7)
in Article 8, paragraph 1 is replaced by the following:
‘1. Member States shall take and enforce appropriate measures to prevent fraud and other unlawful practices involving certificates and endorsements issued, and shall provide for penalties that are effective, proportionate and dissuasive.’;
(8)
Article 9 is amended as follows:
(a)
paragraphs 1 and 2 are replaced by the following:
‘1. Member States shall establish processes and procedures for the impartial investigation of any reported incompetence, act, omission or compromise to security that may pose a direct threat to safety of life or property at sea or to the marine environment, on the part of the holders of certificates of competency and certificates of proficiency or endorsements issued by that Member State in connection with their performance of duties relating to their certificates of competency and certificates of proficiency and for the withdrawal, suspension and cancellation of such certificates of competency and certificates of proficiency for such cause and for the prevention of fraud.
2. Member States shall take and enforce appropriate measures to prevent fraud and other unlawful practices involving certificates of competency and certificates of proficiency and endorsements issued.’;
(b)
in paragraph 3, the introductory wording is replaced by the following:
‘Penalties or disciplinary measures shall be prescribed and enforced in cases in which:’;
(9)
Article 10 is amended as follows:
(a)
paragraph 1 is amended as follows:
(i)
point (a) is replaced by the following:
‘(a)
all training, assessment of competence, certification, including medical certification, endorsement and revalidation activities carried out by non-governmental agencies or entities under their authority are continuously monitored through a quality standards system to ensure the achievement of defined objectives, including those concerning the qualifications and experience of instructors and assessors, in accordance with Section A-I/8 of the STCW Code;’;
(ii)
point (b) is replaced by the following:
‘(b)
where governmental agencies or entities perform such activities, there is a quality standards system in accordance with Section A-I/8 of the STCW Code;’;
(iii)
point (c) is replaced by the following:
‘(c)
education and training objectives and related quality standards of competence to be achieved are clearly defined and that the levels of knowledge, understanding and skills appropriate to the examinations and assessments required under the STCW Convention are identified;’;
(b)
in paragraph 2, the following point is added:
‘(d)
all applicable provisions of the STCW Convention and Code, including amendments are covered by the quality standards system. Member States may also include within this system the other applicable provisions of this Directive.’;
(c)
paragraph 3 is replaced by the following:
‘3. A report relating to each evaluation carried out pursuant to paragraph 2 shall be communicated by the Member State concerned to the Commission, in accordance with the format specified in Section A-I/7 of the STCW Code, within six months of the date of the evaluation.’;
(10)
Article 11 is replaced by the following:
‘Article 11
Medical standards
1. Each Member State shall establish standards of medical fitness for seafarers and procedures for the issue of a medical certificate in accordance with this Article and Section A-I/9 of the STCW Code, taking into account, as appropriate, Section B-I/9 of the STCW Code.
2. Each Member State shall ensure that those responsible for assessing the medical fitness of seafarers are medical practitioners recognised by that Member State for the purpose of seafarer medical examinations, in accordance with the Section A-I/9 of the STCW Code.
3. Every seafarer holding a certificate of competency or a certificate of proficiency, issued under the provisions of the STCW Convention, who is serving at sea shall also hold a valid medical certificate issued in accordance with this Article and Section A-I/9 of the STCW Code.
4. Candidates for medical certification shall:
(a)
be not less than 16 years of age;
(b)
provide satisfactory proof of their identity; and
(c)
meet the applicable medical fitness standards established by the Member State concerned.
5. Medical certificates shall remain valid for a maximum period of two years unless the seafarer is under the age of 18, in which case the maximum period of validity shall be one year.
6. If the period of validity of a medical certificate expires in the course of a voyage, Regulation I/9 of the Annex to the STCW Convention shall apply.
7. In urgent cases, a Member State may permit a seafarer to work without a valid medical certificate. In such cases, Regulation I/9 of the Annex to the STCW Convention shall apply.’;
(11)
Article 12 is amended as follows:
(a)
the title is replaced by the following:
‘Revalidation of certificates of competency and certificates of proficiency’;
(b)
the following paragraph is inserted:
‘2a. Every master and officer shall, for continuing seagoing service on board tankers, meet the requirements of paragraph 1 of this Article and be required, at intervals not exceeding five years, to establish continued professional competence for tankers in accordance with paragraph 3 of Section A-I/11 of the STCW Code.’;
(c)
paragraph 3 is replaced by the following:
‘3. Each Member State shall compare the standards of competence which are required of candidates for certificates of competency issued until 1 January 2017 with those specified for the relevant certificate of competency in Part A of the STCW Code, and shall determine the need to require the holders of such certificates of competency to undergo appropriate refresher and updating training or assessment.’;
(d)
paragraph 5 is replaced by the following:
‘5. For the purpose of updating the knowledge of masters, officers and radio operators, each Member State shall ensure that the texts of recent changes in national and international regulations concerning the safety of life at sea, security and the protection of the marine environment are made available to ships entitled to fly its flag, while respecting point (b) of Article 14(3) and Article 18.’;
(12)
in Article 13, paragraph 2 is deleted;
(13)
Article 14 is amended as follows:
(a)
in paragraph 1, the following points are added:
‘(f)
seafarers assigned to any of its ships have received refresher and updating training as required by the STCW Convention;
(g)
at all times on board its ships there shall be effective oral communication in accordance with paragraphs 3 and 4 of Chapter V of Regulation 14, of the SOLAS 74, as amended.’;
(b)
the following paragraph is added:
‘4. Companies shall ensure that masters, officers and other personnel assigned specific duties and responsibilities on board their ro-ro passenger ships shall have completed familiarisation training to attain the abilities that are appropriate to the capacity to be filled and duties and responsibilities to be taken up, taking into account the guidance given in Section B-I/14 of the STCW Code.’;
(14)
Article 15 is replaced by the following:
‘Article 15
Fitness for duty
1. For the purpose of preventing fatigue, Member States shall:
(a)
establish and enforce rest periods for watchkeeping personnel and those whose duties involve designated safety, security and prevention of pollution duties in accordance with paragraphs 3 to 13;
(b)
require that watch systems are arranged in such a way that the efficiency of watchkeeping personnel is not impaired by fatigue, and that duties are organised in such a way that the first watch at the start of a voyage and subsequent relieving watches are sufficiently rested and otherwise fit for duty.
2. Member States shall, for the purpose of preventing drug and alcohol abuse, ensure that adequate measures are established in accordance with the provisions laid down in this Article.
3. Member States shall take account of the danger posed by fatigue of seafarers, especially those whose duties involve the safe and secure operation of a ship.
4. All persons who are assigned duty as officer in charge of a watch or as a rating forming part of a watch, and those whose duties involve designated safety, prevention of pollution and security duties shall be provided with a rest period of not less than:
(a)
a minimum of 10 hours of rest in any 24-hour period; and
(b)
77 hours in any seven-day period.
5. The hours of rest may be divided into no more than two periods, one of which shall be at least six hours in length, and the intervals between consecutive periods of rest shall not exceed 14 hours.
6. The requirements for rest periods laid down in paragraphs 4 and 5 need not be maintained in the case of an emergency or in other overriding operational conditions. Musters, firefighting and lifeboat drills, and drills prescribed by national laws and regulations and by international instruments, shall be conducted in a manner that minimises the disturbance of rest periods and does not induce fatigue.
7. Member States shall require that watch schedules be posted where they are easily accessible. The schedules shall be established in a standardised format in the working language or languages of the ship and in English.
8. When a seafarer is on call, such as when a machinery space is unattended, the seafarer shall have an adequate compensatory rest period if the normal period of rest is disturbed by call-outs to work.
9. Member States shall require that records of daily hours of rest of seafarers be maintained in a standardised format, in the working language or languages of the ship and in English, to allow monitoring and verification of compliance with this Article. Seafarers shall receive a copy of the records pertaining to them, which shall be endorsed by the master, or by a person authorised by the master, and by the seafarers.
10. Notwithstanding the rules laid down in paragraphs 3 to 9, the master of a ship shall be entitled to require a seafarer to perform any hours of work necessary for the immediate safety of the ship, persons on board or cargo, or for the purpose of giving assistance to other ships or persons in distress at sea. Accordingly, the master may suspend the schedule of hours of rest and require a seafarer to perform any hours of work necessary until the normal situation has been restored. As soon as practicable after the normal situation has been restored, the master shall ensure that any seafarers who have performed work in a scheduled rest period are provided with an adequate period of rest.
11. With due regard for the general principles of the protection of the health and safety of workers and in line with Directive 1999/63/EC Member States may, by means of national laws, regulations or a procedure for the competent authority, authorise or register collective agreements permitting exceptions to the required hours of rest set out in point (b) of paragraph 4 and in paragraph 5 of this Article provided that the rest period is no less than 70 hours in any seven-day period and respects the limits set out in paragraphs 12 and 13 of this Article. Such exceptions shall, as far as possible, follow the standards set out but may take account of more frequent or longer leave periods, or the granting of compensatory leave for watchkeeping seafarers or seafarers working on board ships on short voyages. Exceptions shall, as far as possible, take into account the guidance regarding prevention of fatigue laid down in Section B-VIII/1 of the STCW Code. Exceptions to the minimum hours of rest provided for in point (a) of paragraph 4 of this Article shall not be allowed.
12. Exceptions referred to in paragraph 11 to the weekly rest period provided for in point (b) of paragraph 4 shall not be allowed for more than two consecutive weeks. The intervals between two periods of exceptions on board shall not be less than twice the duration of the exception.
13. In the framework of possible exceptions to paragraph 5 referred to in paragraph 11, the minimum hours of rest in any 24-hour period provided for in point (a) of paragraph 4 may be divided into no more than three periods of rest, one of which shall be at least six hours in length and neither of the two other periods shall be less than one hour in length. The intervals between consecutive periods of rest shall not exceed 14 hours. Exceptions shall not extend beyond two 24-hour periods in any seven-day period.
14. Member States shall establish, for the purpose of preventing alcohol abuse, a limit of not greater than 0,05 % blood alcohol level (BAC) or 0,25 mg/l alcohol in the breath or a quantity of alcohol leading to such alcohol concentration for masters, officers and other seafarers while performing designated safety, security and marine environmental duties.’;
(15)
in Article 17(1), point (c) is replaced by the following:
‘(c)
issue the certificates referred to in Article 5;’;
(16)
Article 19 is amended as follows:
(a)
the title is replaced by the following:
‘Recognition of certificates of competency and certificates of proficiency’;
(b)
paragraph 1 is replaced by the following:
‘1. Seafarers who do not possess the certificates of competency issued by Member States and/or the certificates of proficiency issued by Member States to masters and officers in accordance with Regulations V/1-1 and V/1-2 of the STCW Convention, may be allowed to serve on ships flying the flag of a Member State provided that a decision on the recognition of their certificates of competency and certificates of proficiency has been adopted through the procedures set out in paragraphs 2 to 6 of this Article.’;
(c)
in paragraph 2, the first subparagraph is replaced by the following:
‘2. A Member State which intends to recognise, by endorsement, the certificates of competency and/or the certificates of proficiency referred to in paragraph 1 issued by a third country to a master, officer or radio operator, for service on ships flying its flag, shall submit a request for recognition of that third country to the Commission, stating its reasons.’;
(d)
paragraph 3 is replaced by the following:
‘3. The decision on the recognition of a third country shall be taken by the Commission. Those implementing acts shall be adopted in accordance with the examination procedure referred to in Article 28(2), within 18 months of the date of the request for the recognition. The Member State submitting the request may decide to recognise the third country unilaterally until a decision is taken under this paragraph.’;
(17)
in Article 20, paragraph 6 is replaced by the following:
‘6. The decision on the withdrawal of the recognition shall be taken by the Commission. Those implementing acts shall be adopted in accordance with the examination procedure referred to in Article 28(2). The Member States concerned shall take appropriate measures to implement the decision.’;
(18)
in Article 22, paragraph 1 is replaced by the following:
‘1. Irrespective of the flag it flies, each ship, with the exception of those types of ships excluded by Article 2, shall, while in the ports of a Member State, be subject to port State control by officers duly authorised by that Member State to verify that all seafarers serving on board who are required to hold a certificate of competency and/or a certificate of proficiency and/or documentary evidence under the STCW Convention, hold such a certificate of competency or valid dispensation and/or certificate of proficiency and/or documentary evidence.’;
(19)
in Article 23(1), point (a) is replaced by the following:
‘(a)
verification that every seafarer serving on board who is required to hold a certificate of competency and/or a certificate of proficiency in accordance with the STCW Convention holds such a certificate of competency or valid dispensation and/or certificate of proficiency, or provides documentary proof that an application for an endorsement attesting recognition of a certificate of competency has been submitted to the authorities of the flag State;’;
(20)
in Article 23, paragraph 2 is amended as follows:
(a)
the introductory wording is replaced by the following:
‘2. The ability of the ship’s seafarers to maintain watchkeeping and security standards, as appropriate, as required by the STCW Convention shall be assessed in accordance with Part A of the STCW Code if there are clear grounds for believing that such standards are not being maintained because any of the following has occurred:’;
(b)
point (d) is replaced by the following:
‘(d)
the ship is otherwise being operated in such a manner as to pose a danger to persons, property or the environment, or to compromise security;’;
(21)
the following Article is inserted:
‘Article 25a
Information for statistical purposes
1. The Member States shall communicate the information listed in Annex V to the Commission for the purposes of statistical analysis only. Such information may not be used for administrative, legal or verification purposes, and is exclusively for use by Member States and the Commission in policy-making.
2. That information shall be made available by Member States to the Commission on a yearly basis and in electronic format and shall include information registered until 31 December of the previous year. Member States shall retain all property rights to the information in its raw data format. Processed statistics drawn up on the basis of such information shall be made publicly available in accordance with the provisions on transparency and protection of information set out in Article 4 of Regulation (EC) No 1406/2002.
3. In order to ensure the protection of personal data, Member States shall anonymise all personal information as indicated in Annex V by using software provided or accepted by the Commission before transmitting it to the Commission. The Commission shall use this anonymised information only.
4. Member States and the Commission shall ensure that measures for collecting, submitting, storing, analysing and disseminating such information are designed in such a way that statistical analysis is made possible.
For the purposes of the first subparagraph, the Commission shall adopt detailed measures regarding the technical requirements necessary to ensure the appropriate management of the statistical data. Those implementing acts shall be adopted in accordance with the examination procedure referred to in Article 28(2).’;
(22)
Article 27 is replaced by the following:
‘Article 27
Amendment
The Commission shall be empowered to adopt delegated acts, in accordance with Article 27a, amending Annex V to this Directive with respect to specific and relevant content and details of the information that needs to be reported by Member States provided that such acts are limited to taking into account the amendments to the STCW Convention and Code and respect the safeguards on data protection. Such delegated acts shall not change the provisions of anonymisation of data as required by Article 25a(3).’;
(23)
the following Article is inserted:
‘Article 27a
Exercise of the delegation
1. The power to adopt delegated acts is conferred on the Commission subject to the conditions laid down in this Article.
2. The delegation of power referred to in Article 27 shall be conferred on the Commission for a period of five years from 3 January 2013. The Commission shall draw up a report in respect of the delegation of power not later than 4 April 2017. The delegation of power shall be tacitly extended for periods of an identical duration, unless the European Parliament or the Council opposes such extension not later than three months before the end of each period.
3. The delegation of power referred to in Article 27 may be revoked at any time by the European Parliament or by the Council. A decision to revoke shall put an end to the delegation of the power specified in that decision. It shall take effect the day following the publication of the decision in the Official Journal of the European Union or at a later date specified therein. It shall not affect the validity of any delegated acts already in force.
4. As soon as it adopts a delegated act, the Commission shall notify it simultaneously to the European Parliament and to the Council.
5. A delegated act adopted pursuant to Article 27 shall enter into force only if no objection has been expressed either by the European Parliament or the Council within a period of two months of notification of that act to the European Parliament and the Council or if, before the expiry of that period, the European Parliament and the Council have both informed the Commission that they will not object. That period shall be extended by two months at the initiative of the European Parliament or the Council.’;
(24)
Article 28 is replaced by the following:
‘Article 28
Committee procedure
1. The Commission shall be assisted by the Committee on Safe Seas and the Prevention of Pollution from Ships (COSS) established by Regulation (EC) No 2099/2002 of the European Parliament and of the Council (12). That committee shall be a committee within the meaning of Regulation (EU) No 182/2011 of the European Parliament and of the Council of 16 February 2011 laying down the rules and general principles concerning mechanisms for control by Member States of the Commission’s exercise of implementing powers (13).
2. Where reference is made to this paragraph, Article 5 of Regulation (EU) No 182/2011 shall apply. Where the Committee delivers no opinion, the Commission shall not adopt the draft implementing act and the third subparagraph of Article 5(4) of Regulation (EU) No 182/2011 shall apply.
(25)
Article 29 is replaced by the following:
‘Article 29
Penalties
Member States shall lay down systems of penalties for breaching the national provisions adopted pursuant to Articles 3, 5, 7, 9 to 15, 17, 18, 19, 22, 23, 24 and Annex I, and shall take all the measures necessary to ensure that they are implemented. The penalties provided for must be effective, proportionate and dissuasive.’;
(26)
Article 30 is replaced by the following:
‘Article 30
Transitional provisions
In respect of those seafarers who commenced approved seagoing service, an approved education and training programme or an approved training course before 1 July 2013, Member States may continue to issue, recognise and endorse, until 1 January 2017, certificates of competency in accordance with the requirements of this Directive as they were before 3 January 2013.
Until 1 January 2017, Member States may continue to renew and revalidate certificates of competency and endorsements in accordance with the requirements of this Directive as they were before 3 January 2013’;
(27)
Article 33 is deleted;
(28)
this point does not concern the English version;
(29)
the Annexes are amended as follows:
(a)
Annex I to Directive 2008/106/EC is replaced by Annex I to this Directive;
(b)
Annex II to Directive 2008/106/EC is amended as laid down in Annex II to this Directive;
(c)
the text set out in Annex III to this Directive is added as Annex V to Directive 2008/106/EC.
Article 2
Transposition
1. Without prejudice to Article 30 of Directive 2008/106/EC, as amended by point (26) of Article 1 of this Directive, Member States shall bring into force the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with this Directive by 4 July 2014, and with respect to point (5) of Article 1 of this Directive by 4 January 2015. They shall forthwith communicate to the Commission the text of those provisions.
When Member States adopt such provisions, they shall contain a reference to this Directive or be accompanied by such a reference on the occasion of their official publication. Member States shall determine how such reference is to be made.
2. Member States shall communicate to the Commission the text of the main provisions of national law which they adopt in the field covered by this Directive.
Article 3
Entry into force
This Directive shall enter into force on the twentieth day following that of its publication in the Official Journal of the European Union.
Article 4
Addressees
This Directive is addressed to the Member States.
Done at Strasbourg, 21 November 2012.