РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 1247/2012 НА КОМИСИЯТА
от 19 декември 2012 година
за установяване на технически стандарти за изпълнение по отношение на формата и периодичността на отчетите за трансакциите, предавани на регистрите на трансакции съгласно Регламент (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета относно извънборсовите деривати, централните контрагенти и регистрите на трансакции
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид становището на Европейската централна банка (1),
като взе предвид Регламент (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 6 юли 2012 година относно извънборсовите деривати, централните контрагенти и регистрите на трансакции (2), и по-специално член 9, параграф 6 от него,
като има предвид, че:
(1)
За да не се допусне непоследователност, всички данни, изпращани на регистрите на трансакции съгласно член 9 от Регламент (ЕС) № 648/2012, следва да отговарят на едни и същи правила и стандарти и да са в еднаква форма за всички регистри на трансакции, всички контрагенти и всички видове деривати. Следователно за описанието на всички сделки с деривати следва да се използва единен набор от данни.
(2)
Тъй като извънборсовите деривати обикновено не могат да бъдат идентифицирани еднозначно чрез съществуващите кодове, които са широко използвани на финансовите пазари, например международните идентификационни номера на ценни книжа (ISIN номера), нито могат да бъдат описани чрез кодовете за класификация на финансовите инструменти (CFI кодове) на Международната организация по стандартизация (ISO), трябва да бъде разработен нов универсален метод за идентификация. Ако има единен идентификационен код на продуктите, който е съобразен с принципите на единност, неутралност, надеждност, отворен код, възможност за допълнително разширяване, достъпност, който може да се ползва при разумни разходи, който се предлага в рамките на подходящи разпоредби за управление и който е приет за използване в Съюза, той следва да се използва. Ако няма единен идентификационен код на продуктите, отговарящ на тези изисквания, следва да бъде използвана временна класификация.
(3)
Базовият актив следва да бъде идентифициран чрез единен идентификационен код, но понастоящем няма общоприета стандартизирана система от кодове за идентифициране на базовите активи в дадена кошница активи. Ето защо от контрагентите следва да се изисква поне да посочват, че базовите активи са кошница от активи, и да използват ISIN номерата за стандартизираните индекси, когато това е възможно.
(4)
За да се осигури последователност, всички страни по договор за дериватив следва да бъдат идентифицирани с единен код. За идентифицирането на всички финансови и нефинансови контрагенти, брокери, централни контрагенти и ползващи се лица следва да се използва система от глобални идентификационни кодове на правните субекти или система от временни идентификационни кодове на субектите - когато вече има такава система - която трябва да бъде определена съгласно разпоредби за управлението, съвместими с препоръките на Съвета за финансова стабилност относно изискванията за данните, и да бъде приета за използване в Съюза; целта по-конкретно е да бъде взет предвид докладът на Комитета по платежните и сетълмент системите и Международната организация на комисиите по ценни книжа, който се отнася до предаването на данни за извънборсовите деривати и изискванията за агрегирането и в който системите от идентификационни кодове на правните субекти са посочени като средство за агрегиране. При трансакциите с посредник ползващите се лица следва да бъдат идентифицирани като физическото или юридическото лице, за чиято сметка е сключен договорът.
(5)
Следва да бъде отчетен подходът, който се възприема в трети държави и от самите регистри на трансакции при започването на дейността им. Ето защо за да се осигури икономически ефективно решение за контрагентите и да се ограничи операционният риск за регистрите на трансакции, за различните класове деривати следва да се предвиди постепенно въвеждане на отчитането, като се започне от най-стандартизираните класове активи и се премине към другите класове. Договорите за деривати, сключени преди, на или след датата на влизане в сила на Регламент (ЕС) № 648/2012, които са били изпълнени до началната дата на отчитането, не са от голямо значение за регулаторни цели. Въпреки това те трябва да бъдат отчетени съгласно член 9, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 648/2012. За да се осигури ефикасен и пропорционален ред за отчитане в тези случаи и като се има предвид, че е трудно да се събират данни за договори с приключило изпълнение, за предаването на тези отчети следва да се предвиди по-дълъг срок.
(6)
Настоящият регламент е изготвен въз основа на проектите на технически стандарти за изпълнение, представени на Комисията от Европейския орган за ценни книжа и пазари (ЕОЦКП).
(7)
Съгласно член 15 от Регламент (ЕС) № 1095/2010 на Европейския парламент и на Съвета от 24 ноември 2010 година за създаване на Европейски надзорен орган (Европейски орган за ценни книжа и пазари) (3) ЕОЦКП проведе открити обществени консултации по тези проекти на технически стандарти за изпълнение, анализира потенциалните свързани с тях разходи и ползи и поиска становището на Групата на участниците от сектора на ценните книжа и пазарите, създадена в съответствие с член 37 от посочения регламент,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Форма на отчетите за договорите за деривати
Информацията в отчетите по член 9 от Регламент (ЕС) № 648/2012 се представя във формата, изложена в приложението към настоящия регламент.
Член 2
Периодичност на отчетите за договорите за деривати
Оценките на договорите по пазарна стойност или оценките им на базата на модел се отчитат пред регистрите на трансакции ежедневно, когато това е предвидено в член 11, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 648/2012. Всички други данни за отчитане, предвидени в приложението към настоящия регламент и приложението към делегирания акт относно регулаторните технически стандарти за определяне на минимално изискваните данни за отчитане пред регистрите на трансакции съгласно член 9, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 648/2012, се предават текущо и съобразно срока по член 9 от Регламент (ЕС) № 648/2012, по-специално във връзка със сключването, изменението или приключването на договорите.
Член 3
Идентифициране на контрагентите и други субекти
1. Във всеки отчет се използва идентификационен код на правния субект, за да се идентифицира:
а)
ползващо се лице, което е юридическо лице;
б)
посредник;
в)
централен контрагент;
г)
клирингов член, който е юридическо лице;
д)
контрагент, който е юридическо лице;
е)
предаващ отчета субект.
2. Когато няма идентификационен код на правния субект, в отчета се посочва временен идентификационен код на субекта, който е определен на равнището на Съюза и който е:
а)
единен;
б)
неутрален;
в)
надежден;
г)
с отворен код;
д)
с възможност за допълнително разширяване;
е)
достъпен;
ж)
с възможност за ползване при разумни разходи;
з)
уреден от подходящи разпоредби за управление.
3. Когато няма нито идентификационен код на правния субект, нито временен идентификационен код на субекта, в отчета се използва бизнес идентификационен код съгласно стандарта ISO 9362, ако има такъв.
Член 4
Идентификация на дериватите
1. Във всеки отчет договорите за деривати се идентифицират чрез единен идентификационен код на продукта, който е:
а)
единен;
б)
неутрален;
в)
надежден;
г)
с отворен код;
д)
с възможност за допълнително разширяване;
е)
достъпен;
ж)
с възможност за ползване при разумни разходи;
з)
уреден от подходящи разпоредби за управление.
2. Когато не съществува единен идентификационен код на продукта, във всеки отчет договорите за деривати се идентифицират чрез използване на комбинация от определения международен идентификационен номер на ценни книжа (ISIN номер) съгласно стандарта ISO 6166 или алтернативен идентификационен код на продукта и съответстващия код за класификация на финансовите инструменти (CFI код) съгласно стандарта ISO 10962.
3. Когато не е възможно да се използва съчетанието по параграф 2, видът на деривата се определя по следния начин:
а)
класът на деривата се идентифицира като един от следните:
i)
дериват върху стоки;
ii)
дериват върху кредит;
iii)
дериват върху чуждестранна валута;
iv)
дериват върху капиталов инструмент;
v)
дериват върху лихвен процент;
vi)
друг.
б)
видът на деривата се идентифицира като един от следните:
i)
договори за разлики;
ii)
споразумения за форуърдния курс;
iii)
форуърдни договори;
iv)
фючърсни договори;
v)
опции;
vi)
суапи;
vii)
друг.
в)
при деривати, които не могат да бъдат отнесени към определен клас или вид, в отчета се посочва класът или видът, на който договорът за дериват най-много прилича по общото мнение на контрагентите.
Член 5
Начална дата на отчитането
1. Договорите за деривати върху кредити и върху лихвени проценти се отчитат, както следва:
а)
до 1 юли 2013 г., когато за съответния клас деривати има регистриран преди 1 април 2013 г. регистър на трансакции съгласно член 55 от Регламент (ЕС) № 648/2012;
б)
90 дни след регистрацията на регистър на трансакции за съответния клас деривати съгласно член 55 от Регламент (ЕС) № 648/2012, когато за съответния клас деривати към 1 април 2013 г. включително няма регистриран регистър на трансакции;
в)
до 1 юли 2015 г., когато за съответния клас деривати няма регистриран до 1 юли 2015 г. регистър на трансакции съгласно член 55 от Регламент (ЕС) № 648/2012. Задължението за отчитане започва на тази дата, а договорите се отчитат пред ЕОЦКП съгласно член 9, параграф 3 от посочения регламент до регистрацията на регистър на трансакции за съответния клас деривати.
2. Договорите за деривати извън посочените в параграф 1 се отчитат, както следва:
а)
до 1 януари 2014 г., когато за съответния клас деривати има регистриран преди 1 октомври 2013 г. регистър на трансакции съгласно член 55 от Регламент (ЕС) № 648/2012;
б)
90 дни след регистрацията на регистър на трансакции за съответния клас деривати съгласно член 55 от Регламент (ЕС) № 648/2012, когато за съответния клас деривати към 1 октомври 2013 г. включително няма регистриран регистър на трансакции;
в)
до 1 юли 2015 г., когато за съответния клас деривати няма регистриран до 1 юли 2015 г. регистър на трансакции съгласно член 55 от Регламент (ЕС) № 648/2012. Задължението за отчитане започва на тази дата, а договорите се отчитат пред ЕОЦКП съгласно член 9, параграф 3 от посочения регламент до регистрацията на регистър на трансакции за съответния клас деривати.
3. Договорите за деривати, чието изпълнение не е било приключило към 16 август 2012 г. включително и все още не е приключило към началната дата на отчитането, се отчитат пред регистър на трансакции в срок от 90 дни от началната дата на отчитане за определен клас деривати.
4. Договорите за деривати, които:
а)
са сключени преди 16 август 2012 г. и чието изпълнение не е приключило към 16 август 2012 г. включително, или
б)
които са сключени на или след 16 август 2012 г.,
и чието изпълнение е приключило преди началната дата на отчитането, се отчитат пред регистър на трансакции в срок от 3 години от началната дата на отчитане за определен клас деривати.
5. Началната дата на отчитането се отлага със 180 дни по отношение на информацията по член 3 от делегирания акт относно регулаторните технически стандарти за определяне на минимално изискваните данни за отчитане пред регистрите на трансакции съгласно член 9, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 648/2012.
Член 6
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 19 декември 2012 година.
COMMISSION IMPLEMENTING REGULATION (EU) No 1247/2012
of 19 December 2012
laying down implementing technical standards with regard to the format and frequency of trade reports to trade repositories according to Regulation (EU) No 648/2012 of the European Parliament and of the Council on OTC derivatives, central counterparties and trade repositories
(Text with EEA relevance)
THE EUROPEAN COMMISSION,
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union,
Having regard to the opinion of the European Central Bank (1),
Having regard to Regulation (EU) No 648/2012 of the European Parliament and of the Council of 4 July 2012 on OTC derivatives, central counterparties and trade repositories (2) and in particular Article 9(6) thereof,
Whereas:
(1)
To avoid inconsistencies, all data sent to trade repositories under Article 9 of Regulation (EU) No 648/2012 should follow the same rules, standards and formats for all trade repositories, all counterparties and all types of derivatives. A unique data set should therefore be used for describing a derivatives trade.
(2)
Since OTC derivatives are typically neither uniquely identifiable by existing codes which are widely used in financial markets, such as the International Securities Identification Numbers (ISIN), nor describable by using the ISO Classification of Financial Instruments (CFI) code, a new and universal method of identification has to be developed. If a unique product identifier is available and follows the principles of uniqueness, neutrality, reliability, open source, scalability, accessibility, has a reasonable cost basis, is offered under an appropriate governance framework and is adopted for use in the Union, it should be used. If a unique product identifier meeting these requirements is not available, an interim taxonomy should be used.
(3)
The underlying should be identified by using a single identifier, however there is currently no market wide standardised code to identify the underlying within a basket. Counterparties should therefore be required to indicate at least that the underlying is a basket and use ISINs for standardised indices where possible.
(4)
To ensure consistency, all parties to a derivatives contract should be identified by a unique code. A global legal entity identifier or an interim entity identifier, to be defined under a governance framework which is compatible with the FSB recommendations on data requirements and is adopted for use in the Union, should be used to identify all financial and non-financial counterparties, brokers, central counterparties, and beneficiaries once available, in particular to ensure consistency with the Committee on Payment and Settlement Systems (CPSS) and International Organisation of Securities Commissions (IOSCO) report on OTC Derivatives Data Reporting and Aggregation Requirements that describes legal entity identifiers as a tool for data aggregation. In the case of agency trades, the beneficiaries should be identified as the individual or entity on whose behalf the contract was concluded.
(5)
The approach used in third countries and also taken by trade repositories themselves as they start their businesses should be taken into account. Therefore, to ensure a cost-effective solution for counterparties and to mitigate operational risk for trade repositories, the reporting start date should include phase-in dates for different derivative classes, beginning with the most standardised classes and subsequently extending to the other classes. The derivative contracts which were entered into before, on or after the date of entry into force of Regulation (EU) No 648/2012, that are not outstanding on or after the reporting start date, are not of major relevance for regulatory purposes. They must however be reported under Article 9(1)(a) of Regulation (EU) No 648/2012. To ensure an efficient and proportionate reporting regime in those cases and taking into account the difficulties in reconstructing data of terminated contracts, a longer deadline should be provided for such reporting.
(6)
This Regulation is based on draft implementing technical standards submitted by the European Securities and Markets Authority (hereinafter ESMA) to the Commission.
(7)
In accordance with Article 15 of Regulation (EU) No 1095/2010 of the European Parliament and of the Council of 24 November 2010 establishing a European Supervisory Authority (European Securities and Markets Authority) (3) ESMA has conducted open public consultations on such draft implementing technical standards, analysed the potential related costs and benefits and requested the opinion of the ESMA Securities and Markets Stakeholder Group established in accordance with Article 37 of that Regulation,
HAS ADOPTED THIS REGULATION:
Article 1
Format of derivative contract reports
The information contained in a report under Article 9 of Regulation (EU) No 648/2012 shall be provided in the format specified in the Annex to this Regulation.
Article 2
Frequency of derivative contract reports
Where provided for in Article 11(2) of Regulation (EU) No 648/2012, mark to market or mark to model valuations of contracts reported to a trade repository shall be done on a daily basis. Any other reporting elements as provided for in the Annex to this Regulation and the Annex to the delegated act with regard to regulatory technical standards specifying the minimum details of the data to be reported to trade repositories pursuant to Article 9(5) of Regulation (EU) No 648/2012 shall be reported as they occur and taking into account the time limit foreseen under Article 9 of Regulation (EU) No 648/2012, notably as regards the conclusion, modification or termination of a contract.
Article 3
Identification of counterparties and other entities
1. A report shall use a legal entity identifier to identify:
(a)
a beneficiary which is a legal person;
(b)
a broking entity;
(c)
a CCP;
(d)
a clearing member which is a legal person;
(e)
a counterparty which is a legal entity;
(f)
a submitting entity.
2. Where a legal entity identifier is not available, the report shall include an interim entity identifier as defined at the Union level which is:
(a)
unique;
(b)
neutral;
(c)
reliable;
(d)
open source;
(e)
scalable;
(f)
accessible;
(g)
available at a reasonable cost basis;
(h)
subject to an appropriate governance framework.
3. Where neither a legal entity identifier nor an interim entity identifier is available, a report shall use a Business Identifier Code in accordance with ISO 9362 where available.
Article 4
Identification of Derivatives
1. A report shall identify a derivative contract using a unique product identifier which is:
(a)
unique;
(b)
neutral;
(c)
reliable
(d)
open source;
(e)
scalable;
(f)
accessible;
(g)
available at a reasonable cost basis;
(h)
subject to an appropriate governance framework.
2. Where a unique product identifier does not exist, a report shall identify a derivative contract by using the combination of the assigned ISO 6166 ISIN code or Alternative Instrument Identifier code with the corresponding ISO 10962 CFI code.
3. Where the combination referred to in paragraph 2 is not available, the type of derivative shall be identified on the following basis:
(a)
the derivative class shall be identified as one of the following:
(i)
commodities;
(ii)
credit;
(iii)
foreign exchange;
(iv)
equity;
(v)
interest rate;
(vi)
other.
(b)
the derivative type shall be identified as one of the following:
(i)
contracts for difference;
(ii)
forward rate agreements
(iii)
forwards;
(iv)
futures;
(v)
options;
(vi)
swaps;
(vii)
other.
(c)
in the case of derivatives not falling into a specific derivative class or derivative type, the report shall be made on the basis of the derivative class or derivative type that the counterparties agree the derivative contract most closely resembles.
Article 5
Reporting start date
1. Credit derivative and interest rate derivative contracts shall be reported:
(a)
by 1 July 2013, where a trade repository for that particular derivative class has been registered under Article 55 of Regulation (EU) No 648/2012 before 1 April 2013;
(b)
90 days after the registration of a trade repository for a particular derivative class under Article 55 of Regulation (EU) No 648/2012, where there is no trade repository registered for that particular derivative class before or on 1 April 2013,;
(c)
by 1 July 2015, where there is no trade repository registered for that particular derivative class under Article 55 of Regulation (EU) No 648/2012 by 1 July 2015. The reporting obligation shall commence on this date and contracts shall be reported to ESMA in accordance with Article 9(3) of that Regulation until a trade repository is registered for that particular derivative class.
2. Derivative contracts not referred to in paragraph 1 shall be reported:
(a)
by 1 January 2014, where a trade repository for that particular derivative class has been registered under Article 55 of Regulation (EU) No 648/2012 before 1 October 2013;
(b)
90 days after the registration of a trade repository for a particular derivative class under Article 55 of Regulation (EU) No 648/2012, where there is no trade repository registered for that particular derivative class before or on 1 October 2013;
(c)
by 1 July 2015, where there is no trade repository registered for that particular derivative class under Article 55 of Regulation (EU) No 648/2012 by 1 July 2015. The reporting obligation shall commence on this date and contracts shall be reported to ESMA in accordance with Article 9(3) of that Regulation until a trade repository is registered for that particular derivative class.
3. Those derivative contracts which were outstanding on 16 August 2012 and are still outstanding on the reporting start date shall be reported to a trade repository within 90 days of the reporting start date for a particular derivative class.
4. Those derivative contracts which:
(a)
were entered into before 16 August 2012 and are still outstanding on 16 August 2012: or
(b)
were entered into on or after 16 August 2012,
and that are not outstanding on or after the reporting start date shall be reported to a trade repository within 3 years of the reporting start date for a particular derivative class.
5. The reporting start date shall be extended by 180 days for the reporting of information referred to in Article 3 of the delegated act with regard to regulatory technical standards specifying the minimum details of the data to be reported to trade repositories pursuant to Article 9(5) of Regulation (EU) No 648/2012.
Article 6
Entry into force
This Regulation shall enter into force on the twentieth day following that of its publication in the Official Journal of the European Union.
This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States.
Done at Brussels, 19 December 2012.