РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 462/2013 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 21 май 2013 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 1060/2009 относно агенциите за кредитен рейтинг
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 114 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейската централна банка (1),
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (2),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (3),
като имат предвид, че:
(1)
Регламент (ЕО) № 1060/2009 на Европейския парламент и на Съвета (4) изисква от агенциите за кредитен рейтинг да спазват правила на поведение с цел да бъдат ограничени възможни конфликти на интереси и да се осигуряват достатъчно високо качество и прозрачност на кредитните рейтинги и на процеса на определяне на рейтинги. След измененията, въведени с Регламент (ЕО) № 513/2011 на Европейския парламент и на Съвета (5), Европейският надзорен орган (Европейски орган за ценни книжа и пазари) (ЕОЦКП), създаден с Регламент (ЕС) № 1095/2010 на Европейския парламент и на Съвета (6), е упълномощен да регистрира и да упражнява надзор над агенциите за кредитен рейтинг. Настоящият регламент допълва действащата регулаторна рамка за агенциите за кредитен рейтинг. По някои от най-важните проблеми, като например конфликтите на интереси, произтичащи от модела „емитентът плаща“ и оповестяването на информация за структурирани финансови инструменти, бяха предприети мерки и рамката ще трябва да бъде преразгледана, след като е функционирала достатъчно време, за да се оцени дали разрешава изцяло тези проблеми. Междувременно необходимостта от преразглеждане на прозрачността, процедурните изисквания и графика на публикуване, по-специално за държавните рейтинги, беше подчертана от настоящата криза с държавния дълг.
(2)
Резолюцията на Европейският парламент от 8 юни 2011 г. относно агенциите за кредитен рейтинг: перспективи (7) призовава за засилване на правилата за агенциите за кредитен рейтинг. На неофициална си среща на 30 септември и 1 октомври 2010 г., Съветът ЕКОФИН призна необходимостта от допълнителни усилия за решаване на редица проблеми, свързани с дейностите по определяне на кредитен рейтинг, в това число риска от предоверяване на кредитните рейтинги и риска от конфликт на интереси, произтичащи от модела, по който се определят възнагражденията на агенциите за кредитен рейтинг. Европейският съвет от 23 октомври 2011 г. направи заключението, че е необходим напредък за ограничаване на предоверяването на кредитни рейтинги.
(3)
На международно равнище Съветът за финансова стабилност (СФС), в който Европейската централна банка (ЕЦБ) е институционален член одобри на 20 октомври 2010 г. принципи за намаляване на зависимостта на органите на властта и финансовите институции от кредитните рейтинги (по-нататък наричани „принципи на СФС“). Принципите на СФС бяха одобрени на срещата на върха на Г-20 в Сеул през ноември 2010 г. Следователно е уместно секторните компетентни органи да оценят практиките на участниците на пазара и да насърчат тези участници на пазара да смекчат въздействието на подобни практики. Секторните компетентни органи следва да вземат решение относно мерките за насърчаване. ЕОЦКП, когато е уместно в сътрудничество с Европейския надзорен орган (Европейски банков орган), създаден с Регламент (ЕС) № 1093/2010 на Европейския парламент и на Съвета (8), и с Европейския надзорен орган (Европейски орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване), създаден с Регламент (ЕС) № 1094/2010 на Европейския парламент и на Съвета (9), следва да предприема действия за улесняване на конвергенцията на надзорните практики в съответствие с Регламент (ЕС) № 1095/2010 и в рамките на настоящия регламент.
(4)
Агенциите за кредитен рейтинг следва да осведомят инвеститорите за данните относно вероятността за неизпълнение на кредитните рейтинги и рейтинговите перспективи на базата на резултатите от минали периоди, публикувани в създадения от ЕОЦКП централен регистър.
(5)
Съгласно принципите на СФС „централните банки следва да извършват собствени кредитни преценки относно финансовите инструменти, които ще приемат при пазарни операции както като гаранции, така и за пряко закупуване. Политиките на централните банки следва да избягват механични подходи, които биха могли да доведат до ненужно резки и големи промени в допустимостта на финансовите инструменти и нивото на намаленията, които може да изострят „ефекта на срутването“. Освен това ЕЦБ заявява в своето становище от 2 април 2012 г., че се ангажира да подкрепя общата цел за намаляване на предоверяването на кредитни рейтинги. В това отношение ЕЦБ докладва редовно относно различните мерки, предприети от Евросистемата, за да се намали доверяването на кредитни рейтинги. Съгласно член 284, параграф 3 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС), ЕЦБ изпраща до Европейския парламент, Съвета и Комисията, а също и до Европейския съвет, годишен доклад за дейностите на Европейската система на централните банки (ЕСЦБ) и за паричната политика както за предходната, така и за текущата година. Председателят на ЕЦБ представя този доклад на Европейския парламент, който може да проведе общ дебат по него, и на Съвета. Освен това, ЕЦБ би могла в тези доклади да опише как е прилагала принципите на СФС, а също и алтернативните механизми за оценяване, които използва.
(6)
Като първи етап, Съюзът се стреми към преразглеждане на позоваванията на кредитни рейтинги в правото на Съюза, които водят или има опасност да доведат до доверяване единствено или механично на кредитни рейтинги, и като втори етап, на всички позовавания на кредитни рейтинги за регулаторни цели, с оглед да бъдат премахнати до 2020 г., при условие че бъдат идентифицирани и приложени подходящи алтернативи за оценка на кредитния риск.
(7)
Значението на рейтинговите перспективи за емитентите и инвеститорите и тяхното въздействие върху пазара са съпоставими с приложимостта и последиците от кредитните рейтинги. Следователно всички изисквания на Регламент (ЕО) № 1060/2009, които имат за цел да гарантират, че рейтинговите действия са точни и прозрачни и при тях няма конфликт на интереси, следва да се прилагат също и за рейтинговите перспективи. Според сегашните надзорни практики някои изисквания на този регламент се прилагат спрямо рейтинговите перспективи. Настоящият регламент следва да изясни правилата и да създаде правна сигурност, като въвежда определение за рейтинговите перспективи и пояснява конкретно кои разпоредби се прилагат към тези перспективи. Определението за рейтингова перспектива следва да обхваща също така и становища по отношение на вероятната посока на промяна на кредитния рейтинг в краткосрочен план, често наричани кредитни наблюдения.
(8)
В средносрочен план следва да се обмислят по-нататъшни действия за заличаване на позоваванията на кредитни рейтинги, използвани за регулаторни цели във финансовото регулиране и замяна на рисковото тегло на активите чрез кредитни рейтинги. Засега обаче агенциите за кредитен рейтинг са важни участници на финансовите пазари. Вследствие на това независимостта и морала на агенциите за кредитен рейтинг и техните дейности по определяне на кредитен рейтинг са от особено значение, за да се гарантира тяхната надеждност по отношение на пазарните участници, по-специално инвеститорите и други потребители на кредитни рейтинги. Регламент (ЕО) № 1060/2009 предвижда, че агенциите за кредитен рейтинг трябва да бъдат регистрирани и контролирани, тъй като техните услуги оказват сериозно влияние върху интересите на обществото. Кредитните рейтинги, за разлика от инвестиционните проучвания, не са просто становища относно стойността или цената на финансов инструмент или на финансово задължение. Агенциите за кредитен рейтинг не са просто финансови анализатори или инвестиционни консултанти. Кредитните рейтинги имат регулаторна стойност за регулираните инвеститори, като кредитни институции, застрахователни дружества и други институционални инвеститори. Въпреки че се ограничават стимулите за предоверяване на кредитните рейтинги, кредитните рейтинги продължават да направляват инвестиционния избор, по-специално поради информационната асиметрия и за целите на ефективността. В този контекст агенциите за кредитен рейтинг трябва да бъдат независими и да бъдат възприемани като такива от участниците на пазара, а техните методи за определяне на рейтинга трябва да бъдат прозрачни и възприемани като такива.
(9)
Следва да се намали предоверяването на кредитните рейтинги и постепенно да се премахнат всички автоматични ефекти, произтичащи от кредитните рейтинги. Следва да се насърчават кредитните институции и инвестиционните посредници да въвеждат вътрешни процедури за извършване на своя собствена оценка на кредитния риск и да се насърчават инвеститорите да извършват финансов и правен анализ. В тази рамка настоящият регламент предвижда финансовите институции да не се доверяват единствено или механично на кредитните рейтинги. Поради това тези институции следва да избягват да сключват договори, при които те се доверяват единствено или механично на кредитните рейтинги, и следва да избягват употребата им в договори като единствен параметър за оценка на кредитоспособността на инвестициите или за вземане на решение дали да инвестират или да се освободят от съответните активи.
(10)
Регламент (ЕС) № 1060/2009 вече представи първи кръг от мерки за разрешаване на въпроса за независимостта и морала на агенциите за кредитен рейтинг и техните дейности по определяне на кредитен рейтинг. Целите за гарантиране на независимостта на агенциите за кредитен рейтинг и установяване, управление и доколкото е възможно, избягване на конфликти на интереси, които биха могли да възникнат, вече са обхванати от няколко разпоредби на посочения регламент. Подборът и възнаграждението на агенцията за кредитен рейтинг от страна на оценяваното предприятие (моделът „емитентът плаща“) поражда конфликти на интереси. При този модел има стимули агенциите за кредитен рейтинг да присъждат надценени рейтинги на емитента с цел осигуряване на дългогодишни стопански взаимоотношения, гарантиращи приходи, или осигуряващи на допълнителна работа и приходи. Освен това връзките между акционерите на агенциите за кредитен рейтинг и оценяваните лица могат да доведат до възникване на конфликти на интереси, които не са достатъчно обхванати от съществуващите правила. В резултат на това кредитните рейтинги, присъдени в рамките на модела „емитентът плаща“, могат да бъдат възприемани като кредитните рейтинги, които са от полза за емитента, а не като кредитните рейтинги, необходими на инвеститора. Важно е да се подобрят условията за независимост, които се прилагат по отношение на агенциите за кредитен рейтинг, за да се повиши равнището на надеждност на кредитните рейтинги, присъдени в рамките на модела „емитентът плаща“.
(11)
За да се засили конкуренцията на пазар, доминиран до момента от три агенции за кредитен рейтинг, следва да се вземат мерки за поощряване на използването на услугите на по-малки агенции за кредитен рейтинг. В последно време емитентите или свързани трети страни имат практиката да искат кредитен рейтинг от две или повече агенции за кредитен рейтинг и затова, когато иска два или повече кредитни рейтинга, емитентът или свързаната трета страна следва да обмисли ангажирането на поне една агенция за кредитен рейтинг, която не притежава повече от 10 % от общия пазарен дял и която би могла да бъде оценена от емитента или свързаната трета страна като способна да определи рейтинг за съответната емисия или лице.
(12)
Пазарът на кредитни рейтинги показва, че по традиция агенциите за кредитен рейтинг и оценяваните лица поддържат дългосрочни отношения. Това повишава риска от сближаване, като агенцията за кредитен рейтинг може да стане твърде благосклонно настроена към желанията на оценяваното лице. При тези обстоятелства безпристрастността на агенциите за кредитен рейтинг с течение на времето може да бъде поставена под въпрос. Наистина, агенции за кредитен рейтинг, които са ангажирани и получават плащания от корпоративен емитент, са стимулирани да издават завишени благоприятни рейтинги за оценяваното лице или за дългови инструменти с цел поддържане на стопански отношения с емитента. За емитентите също има стимули, които са в полза на трайни взаимоотношения, като например „ефекта на заключването“, при който емитентът се въздържа от промяна на агенцията за кредитен рейтинг, тъй като промяната би могла да доведе до безпокойство у инвеститорите по отношение на кредитоспособността на емитента. Този проблем вече бе установен в Регламент (ЕС) № 1060/2009 г., който изисква агенциите за кредитен рейтинг да прилагат ротационен механизъм за постепенни промени в аналитичните екипи и в комитетите за определяне на кредитни рейтинги, така че независимостта на рейтинговите анализатори и лицата, одобряващи кредитните рейтинги, да не бъде накърнена. Успехът на тези правила обаче е силно зависим от вътрешните практики в агенциите за кредитен рейтинг, а именно реалната независимост и професионализъм на служителите на агенцията за кредитен рейтинг, съпоставена със стопанските интереси на самата агенция за кредитен рейтинг. Тези правила не бяха разработени така, че да предоставят достатъчна гаранция по отношение на трети страни и да намалят ефективно или да предотвратят конфликтите на интереси, произтичащи от дългогодишни взаимоотношения. Един начин за постигане на това би могъл да бъде ограничаване на периода, през който дадена агенция за кредитен рейтинг може да предоставя без прекъсване кредитни рейтинги на един и същ емитент или на негови дългови инструменти. Определянето на максималната продължителност на договорните отношения между емитента, който е оценяван или който е издал оценявани дългови инструменти, и агенцията за кредитен рейтинг следва да премахне стимулите за издаването на благоприятни кредитни рейтинги за този емитент. Освен това утвърждаването на изискването за ротация на агенциите за кредитен рейтинг като нормална и редовна пазарна практика следва също да доведе до смекчаване на „ефекта на заключване“. Накрая, ротацията на агенциите за кредитен рейтинг следва да окаже положително влияние върху пазара на кредитни рейтинги, тъй като тя би улеснила навлизането на пазара на нови участници и предлага на съществуващите агенции за кредитен рейтинг възможност да разширят своята дейност върху нови области.
(13)
Същевременно е важно прилагането на ротационния механизъм да е уредено така, че ползите от механизма да бъдат по-големи от отрицателните последици, които той би могъл да породи. Честата ротация например би могла да доведе до по-големи разходи за емитентите и агенциите за кредитен рейтинг, тъй като разходите, свързани с оценяване на нов субект или финансов инструмент, са по правило по-високи от разходите за наблюдение на вече присъден кредитен рейтинг. Също така установяването на агенция за кредитен рейтинг отнема значително време и ресурси, независимо дали става дума за специализиран в определена ниша участник или за агенция за кредитен рейтинг, покриваща всички класове активи. Освен това постоянната ротация на агенции за кредитен рейтинг би могла да има значително въздействие върху качеството и последователността на кредитните рейтинги. Не по-малко важно е ротационният механизъм да бъде прилаган с достатъчни предпазни мерки, които да позволят на пазара да се адаптира постепенно преди евентуалното засилване на механизма в бъдеще. Това би могло да се постигне чрез ограничаване на обхвата на механизма до пресекюритизации, което е ограничен източник на банково финансиране, като същевременно се позволи наблюдението на вече присъдените кредитни рейтинги да продължи при поискване, дори и след като ротацията стане задължителна. По този начин и като общо правило ротацията следва да засегне единствено новите пресекюритизации с базови активи на един и същ инициатор. Комисията следва да преразгледа дали е уместно да се запази ограничен ротационен механизъм и дали той да бъде приложен за други класове активи, и ако това е така, дали за другите класове е оправдано различно третиране по отношение, например, на дължината на максималния срок на договорните отношения. Когато ротационният механизъм е установен за други класове активи, Комисията следва да оцени дали е необходимо да се въведе задължение за агенцията за кредитен рейтинг при изтичането на максималната продължителност на договорните отношения да предостави информация за емитента и за оценяваните финансови инструменти (предавателно досие) на застъпващата агенция за кредитен рейтинг.
(14)
Подходящо е да се въведе ротация на пазара за кредитен рейтинг за пресекюритизации. Първо, това е сегмент от европейския пазар на секюритизации, който има по-ниски от очакваните резултати след финансовата криза, и следователно необходимостта от мерки по отношение на конфликти на интереси е най-голяма за него. Второ, макар кредитният риск по дългови инструменти, издадени например от корпоративни субекти, да зависи във висока степен от капацитета за обслужване на дълг на самия емитент, кредитният риск при пресекюритизациите е обикновено уникален за всяка трансакция. Следователно когато се прави пресекюритизация, няма голям риск от загуба на знание при наемането на нова агенция за кредитен рейтинг. С други думи, макар понастоящем да съществува само ограничен брой агенции за кредитен рейтинг, извършващи дейност на пазара за кредитен рейтинг за пресекюритизация, този пазар е по-естествено отворен за конкуренция и един ротационен механизъм би могъл да бъде движеща сила за повече динамика на този пазар. И накрая, пазарът за кредитен рейтинг за пресекюритизация се доминира от няколко големи агенции за кредитен рейтинг, но съществуват и други участници, които натрупват експертен опит в тази област.
(15)
Редовната ротация на агенциите за кредитен рейтинг, които присъждат кредитен рейтинг за пресекюритизации, следва да доведе до повече многообразие при оценяването на кредитоспособността. Многобройните и различни виждания, перспективи и методологии, използвани от агенциите за кредитен рейтинг, следва да водят до присъждане на по-разнообразни кредитни рейтинги и в крайна сметка да подобрят качеството на оценката на кредитоспособността на пресекюритизациите. За да има това многообразие въздействие и за да се избегне рискът от самодоволство както на инициаторите, така и на агенциите за кредитен рейтинг, максималната продължителност, за която на агенцията за кредитен рейтинг се допуска да оценява пресекюритизации от един и същ инициатор, трябва да бъде ограничена до равнище, което да гарантира редовни актуални прегледи на кредитоспособността. Периодът от четири години е подходящ, като се имат предвид тези фактори, както и необходимостта да се осигури приемственост по отношение на кредитните рейтинги. Когато са ангажирани най-малко четири агенции за кредитен рейтинг, целите на ротационния механизъм вече са изпълнени, поради което изискването за ротация не следва да се прилага. За да се гарантира истинска конкуренция, освобождаване следва да се прилага само когато най-малко четири от ангажираните агенции за кредитен рейтинг оценяват определен дял от подлежащите на оценка финансови инструменти на инициатора.
(16)
Уместно е ротационният механизъм за пресекюритизациите да се структурира с оглед на инициатора. Пресекюритизациите се издават от дружество със специално предназначение без никакъв значителен капацитет за обслужване на дълга. Следователно при структуриране на ротацията с оглед на емитента механизмът би се оказал неефективен. И обратно, структуриране на ротацията с оглед на спонсора би означавало на практика почти винаги да се прилага освобождаването.
(17)
Един ротационен механизъм би бил важен инструмент за намаляване на бариерите пред навлизането на пазара за кредитен рейтинг за пресекюритизации. Същевременно обаче това би могло да затрудни допълнително новите участници на пазара да си осигурят място на пазара, защото не би им било разрешено да задържат клиентите си. Поради това е целесъобразно да се въведе освобождаване от ротационния механизъм за малки агенции за кредитен рейтинг.
(18)
За да бъде ефективен, ротационният механизъм трябва да бъде прилаган по надежден начин. Изискването за ротация няма да може да изпълни целите си, ако напускащата агенция за кредитен рейтинг получи право отново да присъжда рейтинг за пресекюритизации от същия инициатор в рамките на твърде кратък период от време. Следователно е необходимо да се предвиди подходящ срок, в рамките на който напускащата агенция за кредитен рейтинг да не може да бъде ангажирана да оценява пресекюритизации от същия инициатор отново. Този период следва да бъде достатъчно дълъг, за да позволи на застъпващата агенция за кредитен рейтинг да предостави ефективно своите услуги за кредитен рейтинг, за да се гарантира, че пресекюритизациите са наистина обект на нов контрол, следващ различен подход, и да се гарантира, че кредитните рейтинги, присъдени от новата агенция за кредитен рейтинг, осигуряват достатъчна приемственост. Същевременно, за да може ротационният механизъм да функционира правилно, продължителността на периода е ограничена от предлагането на агенции за кредитен рейтинг, разполагащи с достатъчно експертен опит в областта на пресекюритизациите. Следователно дължината на периода следва да бъде пропорционална и следва като цяло да бъде равна на дължината на изтеклия договор на напускащата агенция за кредитен рейтинг, но да не надвишава четири години.
(19)
Изискването за редовна ротация на агенциите за кредитен рейтинг е пропорционално на преследваната цел. Изискването се прилага само за регистрирани агенции за кредитен рейтинг, които са регулирани и които предоставят услуга, засягаща обществените интереси (кредитни рейтинги, които могат да бъдат използвани за регулаторни цели) при модела „емитентът плаща“ и за определен клас активи (пресекюритизации). Привилегията да извършваш услуги, за които се признава, че играят важна роля в регулирането на пазара на финансови услуги, и да бъдеш одобрен да изпълняваш тази функция, поражда необходимостта от спазване на някои задължения, за да се гарантира независимостта и усещането за независимост при всякакви обстоятелства. Агенция за кредитен рейтинг, която няма право да присъжда рейтинг на пресекюритизации на определен инициатор, въпреки това ще може да присъжда рейтинги на пресекюритизации от други инициатори, както и да присъжда рейтинги на други класове активи. В пазарен контекст, в който правилото за ротация се прилага спрямо всички пазарни участници, възможностите за стопанска дейност също ще се увеличат, тъй като всички агенции за кредитен рейтинг ще трябва да се сменят. Освен това агенциите за кредитен рейтинг могат да издават непоискани кредитни рейтинги на пресекюритизации от един и същ инициатор, като използват натрупания опит. Непоисканите кредитни рейтинги не са ограничени от модела „емитентът плаща“ и следователно теоретично са по-слабо засегнати от потенциални конфликти на интереси. За клиентите на агенциите за кредитен рейтинг максималната продължителност на договорните отношения с агенция за кредитен рейтинг и изискването за наемане на повече от една агенция за кредитен рейтинг също представляват ограничения на свободата им да извършват своя собствена стопанска дейност. Тези ограничения обаче са необходими с оглед на интересите на обществото, като се има предвид влиянието на модела „емитентът плаща“ върху необходимата независимост на агенциите за кредитен рейтинг, за да се осигурят независими кредитни рейтинги, които могат да се използват от инвеститорите за регулаторни цели. В същото време тези ограничения не надхвърлят това, което е необходимо, и трябва да се разглеждат по-скоро като повишаващи кредитоспособността на пресекюритизациите по отношение на останалите участници и в крайна сметка на целия пазар.
(20)
Независимостта на агенцията за кредитен рейтинг по отношение на оценяваното лице също е засегната от възможен конфликт на интереси на нейни значими акционери спрямо оценяваното лице. Акционер в агенция за кредитен рейтинг може да бъде член на административния или надзорния съвет на оценявано лице или на свързана с него трета страна. Регламент (ЕО) № 1060/2009 разглежда този случай единствено по отношение на конфликти на интереси, причинени от рейтинговите анализатори, лицата, одобряващи кредитните рейтинги, или други лица, наети в агенциите за кредитен рейтинг. Посоченият регламент обаче не казва нищо по отношение на потенциални конфликти на интереси във връзка с акционери или членове на агенциите за кредитен рейтинг. С оглед подобряване на разбирането за независимост на агенциите за кредитен рейтинг спрямо лица, на които се присъжда рейтинг, е целесъобразно да се разширят съществуващите правила, установени в посочения регламент, приложими за конфликти на интереси, причинени от служителите на агенциите за кредитен рейтинг и за онези, причинени от акционери или членове, които имат важна позиция в рамките на агенцията за кредитен рейтинг. Ето защо агенциите за кредитен рейтинг следва да се въздържат от присъждане на кредитни рейтинги или следва да обявяват, че кредитният рейтинг може да бъде засегнат, когато акционер или член, притежаващ 10 % от правата на глас в тази агенция, е също така член на административния или надзорния съвет на оценяваното лице или е инвестирал в оценявано лице, когато инвестицията достига определен размер. Освен това, фактът че акционер или член, притежаващ най-малко 5 % от правата на глас на тази агенция за кредитен рейтинг, е инвестирал в оценяваното лице или е член на административния или надзорния съвет на оценяваното лице, следва да се оповести пред обществеността, най-малкото ако инвестицията достигне определен размер. Освен това, когато акционер или съдружник е в състояние да упражни съществено влияние върху дейността на агенцията за кредитен рейтинг, това лице не следва да предоставя консултантски или съвещателни услуги на оценяваното лице или на свързана трета страна по отношение на корпоративната или правна структура, активите, пасивите или дейността.
(21)
За да се осигури практическо прилагане на правилата за независимост и предотвратяване на конфликти на интереси, установени в Регламент (ЕО) № 1060/2009 и за да се предотврати тяхната неефективност, е необходим немалък брой агенции за кредитен рейтинг, които не са свързани нито с напускащата агенция за кредитен рейтинг в случая на ротацията, нито с агенция, предоставяща паралелно услуги за кредитен рейтинг на същия емитент. Целесъобразно е да се изисква строго разделение между напускащата агенция и застъпващата агенция в случай на ротация, както и на двете агенции за кредитен рейтинг, предоставящи паралелно услуги за кредитен рейтинг на един и същ емитент. Агенциите за кредитен рейтинг не следва да бъдат свързани помежду си чрез контролно управление, бидейки част от една и съща група от агенции за кредитен рейтинг, чрез акционерно участие или членство, чрез упражняване на права на глас в някоя от останалите агенции за кредитен рейтинг, както и чрез възможността да се назначават членове на административните или надзорните съвети на някоя от останалите агенции за кредитен рейтинг.
(22)
Агенциите за кредитен рейтинг следва да създадат, поддържат, прилагат и документират ефективна структура за вътрешен контрол за прилагане на политики и процедури за превенция и контрол на евентуални конфликти на интереси и за гарантиране на независимостта на кредитните рейтинги, рейтинговите анализатори и рейтинговите екипи по отношение на акционери, административни органи и органи за управление, и продажбени и маркетингови дейности. Във връзка с корпоративното управление, с организационни въпроси и въпроси, свързани с управлението на конфликти на интереси, следва да бъдат въведени стандартни работни процедури. Стандартните работни процедури следва периодично да бъдат преразглеждани и наблюдавани за да се оцени тяхната ефективност и необходимостта от актуализирането им.
(23)
Разбирането за независимост на агенциите за кредитен рейтинг ще бъде особено засегнато в случай, че едни и същи акционери или членове инвестират в различни агенции за кредитен рейтинг, които не принадлежат към една и съща група от агенции за кредитен рейтинг, или поне ако тази инвестиция достигне определен размер, който би могъл да позволи на тези акционери или членове да упражняват известно влияние върху дейността на агенцията за кредитен рейтинг. Ето защо с цел да се гарантира независимостта (и разбирането за независимост) на агенциите за кредитен рейтинг, е уместно да се предвидят по-строги правила относно отношенията между агенциите за кредитен рейтинг и техните акционери или членове. По тази причина никое лице не следва едновременно да има участие от 5 или повече процента в повече от една агенция за кредитен рейтинг, освен ако засегнатите агенции за кредитен рейтинг принадлежат към една и съща група.
(24)
Целта да се гарантира достатъчна независимост на агенциите за кредитен рейтинг изисква инвеститорите да не притежават едновременно инвестиции от 5 % или повече в повече от една агенция за кредитен рейтинг. Директива 2004/109/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 декември 2004 г. относно хармонизиране изискванията за прозрачност по отношение на информацията за емитентите, чиито ценни книжа са допуснати за търгуване на регулиран пазар (10) предвижда лицата, контролиращи най-малко 5 % от правата на глас в дружество, регистрирано на борсата, да оповестяват публично този факт с оглед, наред с другото, на интереса на инвеститорите да са наясно със структурата за гласуване в подобно дружество. Смята се, че 5 % са сериозен дял, чрез който може да се влияе върху структурата на гласуване в дадено дружество. Следователно е уместно използването на прага от 5 % с цел ограничаване на едновременното инвестиране в повече от една агенция за кредитен рейтинг. Тази мярка не може да се смята за непропорционална, като се има предвид, че никоя от регистрираните агенции за кредитен рейтинг в Съюза не е допусната до търговия на регулиран пазар и следователно не е обект на правилата за прозрачност и процедурните правила, които се прилагат спрямо дружествата, допуснати до търговия на регулиран пазар в Съюза в съответствие с Директива 2004/109/ЕО. Често предприятията, които не са допуснати до търговия на регулиран пазар се управляват посредством акционерни протоколи или споразумения, а броят на акционерите или членовете обикновено е незначителен. Следователно, макар и миноритарен, делът в агенция за кредитен рейтинг, която не е допусната до търговия на регулиран пазар може да окаже влияние. Независимо от това, с цел да се гарантира възможността за чисто икономически инвестиции в агенциите за кредитен рейтинг, това ограничение за едновременно инвестиране в повече от една агенция за кредитен рейтинг няма да обхваща инвестиции, реализирани чрез колективни инвестиционни схеми, управлявани от трети страни, независими от инвеститора и извън обхвата на влиянието на инвеститора.
(25)
Разпоредбите на настоящия регламент относно конфликти на интереси по отношение на структурата на акционерите не следва да се отнасят само за пряко, а и за непряко притежаване на дялове, тъй като в противен случай тези правила биха били лесни за заобикаляне. Агенциите за кредитен рейтинг следва да положат всички усилия да познават непреките си акционери, така че да могат да избягват всички потенциални конфликти на интереси в това отношение.
(26)
Ефективността на правилата за независимост и предотвратяване на конфликти на интереси, които изискват от агенциите за кредитен рейтинг да не предоставят за дълъг период от време услуги за кредитни рейтинги на един и същ емитент, може да бъдат накърнени, ако агенциите за кредитен рейтинг придобият правото да стават значими акционери или членове на други агенции за кредитен рейтинг.
(27)
Важно е да се гарантира, че промените на рейтингови методологии не водят до по-благосклонни методологии. За тази цел емитентите, инвеститорите и други заинтересовани страни следва да имат възможност да изразят мненията си за всякакви планирани промени в рейтинговите методологии. Това ще им помогне да разберат логиката на новите методологии и на съответната промяна. Коментарите, предоставени от емитентите и инвеститорите по проекта за методологии, могат да дадат ценни идеи на агенциите за кредитен рейтинг при определяне на техните методологии. ЕОЦКП следва също да бъде уведомяван за планирани промени. Въпреки че Регламент (ЕО) № 1060/2009 възложи на ЕОЦКП правомощието да се уверява, че използваните от агенциите за кредитен рейтинг методологии са строги, систематични, последователни и подлежат на утвърждаване въз основа на историческия опит, включително бек-тестване, този процес на проверка не следва да дава на ЕОЦКП правомощия да преценява целесъобразността на предложената методология или съдържанието на кредитните рейтинги, присъдени след прилагането на методологии. Когато е уместно, рейтинговите методологии следва да вземат предвид финансовите рискове, произтичащи от опасностите за околната среда.
(28)
Поради сложността на структурираните финансови инструменти агенциите за кредитен рейтинг не винаги успяваха да осигурят достатъчно високо качество на кредитните рейтинги, присъждани за инструменти. Това доведе до загуба на доверието на пазара в този тип кредитни рейтинги. С цел възвръщане на доверието би било подходящо да се изисква от емитентите или от свързани трети страни да ангажират най-малко две различни агенции за кредитен рейтинг при предоставяне на кредитни рейтинги за структурирани финансови инструменти, които биха могли да присъдят различни и конкурентни оценки. Това би могло да намали и прекалената зависимост от един единствен кредитен рейтинг.
(29)
Предложението за директива относно достъпа до дейността на кредитни институции и пруденциалния надзор на кредитните институции и инвестиционните посредници и предложението за регламент относно пруденциалните изисквания за кредитните институции и инвестиционните посредници, които трябва да заменят Директива 2006/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 14 юни 2006 г. относно предприемането и осъществяването на дейност от кредитните институции (11) и Директива 2006/49/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 14 юни 2006 г. относно капиталовата адекватност на инвестиционните посредници и кредитните институции (12), въвеждат изискване за банките и инвестиционните посредници да оценяват кредитния риск във връзка със субекти и финансови инструменти, в които те самите инвестират, а не просто да се доверяват в това отношение на кредитни рейтинги. Това изискване следва да бъде разширено, така че да обхване другите участници на финансовия пазар, регламентирани в правото на Съюза, включително инвестиционните управители. За всички участници на финансовия пазар обаче това изискване следва да се прилага по пропорционален начин, като се отчитат естеството, мащабът и сложността на съответния участник. Държавите-членки не следва да имат право да налагат или запазват правила, които позволяват по-строга зависимост на тези инвеститори от кредитните рейтинги.
(30)
Освен това ще се подобри способността на инвеститора да направи информирана оценка на кредитното качество на структурираните финансови инструменти, ако инвеститорите разполагат с достатъчно информация относно тези инструменти. Например, тъй като рискът по структурирани финансови инструменти зависи в голяма степен от качеството и показателите за резултати на базовите активи, би следвало да се предостави на инвеститорите повече информация за базовите активи. Това би намалило зависимостта на инвеститорите от кредитните рейтинги. Освен това разкриването на съответната информация относно структурираните финансови инструменти вероятно ще засили конкуренцията между агенциите за кредитен рейтинг, тъй като това може да доведе до увеличаване на броя на непоисканите кредитни рейтинги. До януари 2016 г. Комисията следва да преразгледа и да докладва относно целесъобразността на разширяването на обхвата на това изискване за разкриване, за да се обхванат други финансови продукти. Например, съществуват други финансови продукти, като обезпечените облигации и други обезпечени дългови инструменти, при които рискът зависи в голяма степен от характеристиките на базовите активи и при които би могло да е подходящо да се предостави повече информация на инвеститорите за обезпечението.
(31)
Инвеститори, емитенти и други заинтересовани страни следва да имат достъп до актуална рейтингова информация на основна страница в интернет. Европейската рейтингова платформа следва да бъде създадена от ЕОЦКП и следва да позволи на инвеститорите лесно да сравняват всички съществуващи кредитни рейтинги за конкретно лице, на което се прави оценка. Важно е страницата в интернет на Европейската рейтингова платформа да показва всички налични кредитни рейтинги за даден инструмент, за да може да позволи на инвеститорите да отчетат цялото многообразие от мнения, преди да вземат сами инвестиционно решение. Същевременно, за да няма отрицателно въздействие върху възможността кредитните агенции да оперират по модела „инвеститорът плаща“, тези кредитни рейтинги не следва да се включват в Европейската рейтингова платформа. Европейската рейтингова платформа следва да помогне на по-малките и новите агенции за кредитен рейтинг да бъдат по-забележими. Европейската рейтингова платформа следва да включи централния регистър на ЕОЦКП, за да създаде една платформа за всички налични кредитни рейтинги за даден инструмент и за информацията за резултатите от минали периоди, публикувана от централния регистър. Европейският парламент подкрепи публикуването на кредитни рейтинги в своята резолюция относно агенциите за кредитен рейтинг от 8 юни 2011 г.
(32)
Кредитните рейтинги, независимо от това дали са присъдени с регулаторна цел или не, имат значително влияние върху инвестиционните решения и върху имиджа и финансовата привлекателност на емитентите. Ето защо агенциите за кредитен рейтинг носят сериозна отговорност пред инвеститорите и емитентите да гарантират, че спазват Регламент (ЕО) № 1060/2009, така че техните кредитни рейтинги да бъдат независими, обективни и с подходящо качество. Инвеститорите и емитентите обаче не винаги могат да изискат прилагането на отговорността на агенцията за кредитен рейтинг спрямо тях. Особено трудно може да бъде да се установи гражданска отговорност на агенция за кредитен рейтинг при липсата на договорни отношения между агенция за кредитен рейтинг и например инвеститор или емитент, на които са присъдени непоискани рейтинги. Емитентите могат също да се сблъскат с трудности при прилагането на гражданската отговорност на агенциите за кредитен рейтинг спрямо тях, дори когато имат договорно отношение със съответните агенции за кредитен рейтинг: понижаването на кредитен рейтинг например, за което решението е взето в нарушение на Регламент (ЕО) № 1060/2009, извършено умишлено или поради груба небрежност, може да има отрицателно отражение върху репутацията и разходите за финансиране на емитент и така да му нанесе щети, дори когато не е обект на отговорност по договор. Ето защо е важно да се осигури адекватно право на регресен иск за инвеститори, които с разумно основание са се доверявали на кредитен рейтинг, присъден в нарушение на Регламент (ЕО) № 1060/2009, както и за емитенти, понесли щети поради кредитен рейтинг, присъден в нарушение на Регламент (ЕО) № 1060/2009. Инвеститорът и емитентът следва да могат да държат отговорна агенцията за кредитен рейтинг за щети, нанесени поради нарушение на този регламент, което е оказало влияние върху рейтинговата оценка. Макар инвеститорите и емитентите, които имат договорни отношения с агенция за кредитен рейтинг, да могат да предпочетат да предявят иск срещу тази агенция за кредитен рейтинг на основание нарушаване на договор, възможността за търсене на компенсация за нарушаването на Регламент (ЕО) № 1060/2009 следва да бъде достъпно за всички инвеститори и емитенти, независимо дали между страните съществуват договорни отношения.
(33)
Следва да е възможно агенциите за кредитен рейтинг да носят отговорност, ако нарушават с умисъл или поради груба небрежност правилата, наложени от Регламент (ЕО) № 1060/2009. Този стандарт за грешка е подходящ, тъй като дейността на агенциите за кредитен рейтинг включва известна степен на оценка на сложни икономически фактори и прилагането на различни методологии може да доведе до различни рейтингови резултати, нито един от които не може да бъде считан за неправилен. Освен това е уместно агенциите за кредитен рейтинг да носят потенциално неограничена отговорност само когато нарушават Регламент (ЕО) № 1060/2009 умишлено или поради груба небрежност.
(34)
Инвеститорът или емитентът, предявяващ иск за нарушаването на Регламент (ЕО) № 1060/2009, следва да представи точна и подробна информация, която сочи, че агенцията за кредитен рейтинг е извършила подобно нарушение на правилата на посочения регламент. Това следва да се оцени от компетентния съд, като се взема предвид това, че инвеститорът или емитентът може да няма достъп до информация, която е изцяло в сферата на агенцията за кредитен рейтинг.
(35)
Въпроси на гражданската отговорност на дадена агенция за кредитен рейтинг, които не са обхванати или определени от настоящия регламент, включително причинността и понятието „груба небрежност“, следва да се решават с помощта на приложимото национално право и с оглед на съответните правила на международното частно право. По-конкретно, държавите-членки следва да разполагат с възможността да поддържат национални режими на гражданската отговорност, които да са по-благоприятни за инвеститорите или емитентите и да не се основават на нарушаване на Регламент (ЕО) № 1060/2009. Компетентният съд, който решава относно иска за гражданска отговорност, внесен от даден инвеститор или емитент, следва да бъде определен от съответните правила на международното частно право.
(36)
Фактът, че институционалните инвеститори, включително инвестиционните мениджъри, са задължени да правят собствена оценка на кредитното качество на активи, не следва да възпрепятства съдилищата да установяват, че нарушение на Регламент (ЕО) № 1060/2009 от дадена агенция за кредитен рейтинг е причинило щети на инвеститор, за които агенцията за кредитен рейтинг носи отговорност. Въпреки че този регламент ще подобри възможностите на инвеститорите да направят собствена оценка на риска, те ще продължат да имат по-ограничен достъп до информация в сравнение с агенциите за кредитен рейтинг. Освен това е възможно по-специално по-малките инвеститори да нямат възможност за критична оценка на кредитен рейтинг, присъден от агенции за кредитен рейтинг.
(37)
Държавите-членки и ЕОЦКП следва да гарантират, че всички санкции, наложени съгласно Регламент (ЕО) № 1060/2009, се оповестяват публично само когато това публично оповестяване би било съразмерно.
(38)
С цел по-нататъшно смекчаване на конфликтите на интереси и улесняване на лоялната конкуренция на пазара за кредитен рейтинг е важно да се гарантира, че таксите, начислявани от агенциите за кредитен рейтинг на клиентите, не са дискриминационни. Разлики в таксите, събирани за един и същи вид услуга, следва да бъдат оправдани само поради различие в действителните разходи за предоставянето на тази услуга на различни клиенти. Освен това таксите, начислявани за услуги за кредитен рейтинг на даден емитент, не следва да зависят от резултатите или крайния продукт от извършената работа, нито от предоставянето на свързани (допълнителни) услуги. Освен това, с цел да се даде възможност за ефективен надзор на тези правила, агенциите за кредитен рейтинг следва да оповестяват пред ЕОЦКП таксите, получени от всеки един клиент, и общата ценова политика.
(39)
С цел да се допринесе за присъждането на актуални и достоверни държавни рейтинги и да се улесни разбирането от страна на потребителите, е важно редовното преразглеждане на тези рейтинги. Важно е също така да се повиши прозрачността за извършваната проучвателна дейност, персонала, ангажиран с подготовката на държавните рейтинги и допусканията, на които се основават кредитните рейтинги, направени от агенциите за кредитен рейтинг във връзка с държавен дълг.
(40)
Съществено е инвеститорите да имат подходяща информация, за да оценяват кредитоспособността на държави-членки. В рамките на своето наблюдение на икономическите и фискалните политики на държавите-членки Комисията събира и обработва данни за икономическото, финансовото и фискалното състояние и резултати на всички държави-членки, повечето от които са публикувани от Комисията и следователно могат да се използват от инвеститорите за оценка на потенциалната кредитоспособност на държави-членки. Когато е уместно и когато съществуват данни, при спазване на съответните приложими правила за поверителност в рамките на своето наблюдение на икономическите и фискалните политики на държавите-членки Комисията следва да допълва съществуващото докладване относно икономическите резултати на държавите-членки с евентуални допълнителни фактори или показатели, които могат да помогнат на инвеститорите да оценят кредитоспособността на държави-членки. Тези фактори следва да се предоставят на обществеността, като допълват съществуващите публикации и друга публично оповестявана информация, с оглед да се дадат на инвеститорите допълнителни данни, които да им помогнат да оценят кредитоспособността на суверенни субекти и тяхната информация относно задлъжнялостта. Като се има предвид горепосоченото, Комисията следва да разгледа възможността за разработване на европейска оценка на кредитоспособността, за да даде възможност на инвеститорите да извършат безпристрастна и обективна оценка на кредитоспособността на държавите-членки, като отчита конкретното икономическо и социално развитие. При необходимост Комисията следва да представи подходящи законодателни предложения.
(41)
Действащите правила предвиждат кредитните рейтинги да бъдат съобщавани на оценяваното лице 12 часа преди публикуването им. С цел да се избегне съобщаването на тази информация в извънработно време и да се остави достатъчно време на оценяваното лице за проверка на точността на данните, на които се основава кредитният рейтинг, че информацията, предоставяна на оценяваното лице, следва да бъде на разположение един цял работен ден преди публикуването на кредитния рейтинг или на рейтинговите перспективи. Списъкът с лица, които могат да получат тази информация, следва да е ограничен и ясно определен от оценявания субект.
(42)
С оглед на особеностите на държавните рейтинги и с цел намаляване на риска от неустойчивост, е необходимо и пропорционално да се изисква от агенциите за кредитен рейтинг да публикуват тези рейтинги едва след приключването на търговията на местата за търговия, установени в Съюза, както и поне един час преди тяхното отваряне. На същото основание е уместно и пропорционално и това, в края на декември агенциите за кредитен рейтинг да публикуват календар за следващите 12 месеца, посочващ датите на публикуване на държавни рейтинги и съответстващите им дати за публикуване на свързани с тях рейтингови перспективи, когато е приложимо. Подобни дати следва да се определят за петъчни дни. Само по отношение на непоискани държавни рейтинги броят на публикуванията в календара следва да бъде ограничен на между две и три. Когато това е необходимо за изпълнение на законовите им задължения, на агенциите за кредитен рейтинг следва да се позволява да се отклоняват от обявения от тях календар, като обясняват подробно причините за подобно отклонение. Подобно отклонение обаче не следва да се извършва рутинно.
(43)
На основата на развитието на пазара Комисията следва да представи доклад до Европейския парламент и до Съвета, в който се проучва доколко е уместно и по какъв начин да се подкрепи Европейска публична агенция за кредитен рейтинг, предназначена да оценява кредитоспособността на държавния дълг на държавите-членки, и/или Европейска фондация за кредитен рейтинг за всички други кредитни рейтинги. Ако е необходимо, Комисията следва да внесе съответните законодателни предложения.
(44)
С оглед спецификата на държавните рейтинги и за да се избегне рискът от „заразяване“ в рамките на Съюза, изявления, обявяващи преразглеждане на рейтингите на дадена група от държави, следва да се забранят, ако не са придружени от индивидуални доклади за държавите. Освен това, с оглед да се повиши достоверността и достъпността на източниците на информация, използвани от агенциите за кредитен рейтинг в публичните съобщения относно потенциални промени на държавни рейтинги, различни от кредитни рейтинги, рейтингови перспективи и придружаващите ги съобщения за пресата, подобни съобщения следва винаги да се основават на информация от сферата на оценявания субект, която е оповестена със съгласието на оценявания субект, освен ако информацията не е налична от общодостъпни източници. Когато правната рамка, приложима за оценявания субект, предвижда, че оценяваният субект не трябва да оповестява подобна информация, като например вътрешна информация съгласно определението в член 1, точка 1 от Директива 2003/6/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2003 година относно търговията с вътрешна информация и манипулирането на пазара (пазарна злоупотреба) (13), оценяваният субект не трябва да дава съгласието си.
(45)
За целите на прозрачността при публикуване на своите държавни рейтинги агенциите за кредитен рейтинг трябва да обяснят в съобщенията си за пресата или докладите си ключовите фактори в основата на тези кредитни рейтинги. Прозрачността за държавните рейтинги обаче не следва да бъде от окончателно значение за посоката на националните политики (икономически, в областта на труда и други). Ето защо, макар тези политики да могат да служат за фактор, според който агенцията за кредитен рейтинг да оценява кредитоспособността на суверенен субект или на неговите финансови инструменти, и да могат да се използват за обяснение на основните причини за даден държавен рейтинг, не следва да се позволяват преки или изрични изисквания или препоръки от агенции за кредитен рейтинг към суверенни субекти относно тези политики. Агенциите за кредитен рейтинг следва да се въздържат от всякакви преки или изрични препоръки относно политиките на суверенни субекти.
(46)
Техническите стандарти в сектора на финансовите услуги следва да осигурят адекватната защита на вложителите, инвеститорите и потребителите в целия Европейски съюз. Като на орган с високоспециализиран експертен опит би било ефикасно и целесъобразно на ЕОЦКП да се възложи разработването и предоставянето на Комисията на проекти за регулаторни и технически стандарти за изпълнение, които не включват политически избор.
(47)
Комисията следва да приеме проекта на регулаторни технически стандарти, разработен от ЕОЦКП относно съдържанието, честотата и представянето на информацията, която трябва да се предостави от страна на емитентите за структурирани финансови инструменти, представянето на информацията, включително структурата, формата, методиката и периода на отчитане, която агенциите за кредитен рейтинг следва да предоставят на ЕОЦКП по отношение на Европейската рейтингова платформа и съдържанието и формата на периодичното докладване за такси, начислявани от агенциите за кредитен рейтинг, за целите на текущия надзор от ЕОЦКП. Комисията следва да одобри тези стандарти посредством делегирани актове в съответствие с член 290 от ДФЕС и в съответствие с разпоредбите на членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
(48)
Регламент (ЕО) № 1060/2009 разрешава кредитни рейтинги, присъдени в трети държави, да бъдат използвани за регулаторни цели, ако те са присъдени от агенции за кредитен рейтинг, сертифицирани в съответствие с посочения регламент, или одобрени от агенции за кредитен рейтинг, установени в Съюза в съответствие с посочения регламент. Сертифицирането изисква Комисията да е приела решение за еквивалентност по отношение на регулаторния режим на трета държава спрямо агенциите за кредитен рейтинг, а признаването изисква действията на агенцията за кредитен рейтинг от трета държава да бъдат в съответствие с изисквания, които са най-малко толкова строги, колкото съответните правила на Съюза. Някои от разпоредбите на настоящия регламент не следва да се прилагат за оценките за еквивалентност и признаване. Това се отнася за онези разпоредби, които утвърждават задължения само за емитентите, но не и за агенциите за кредитен рейтинг. Освен това разпоредби, които се отнасят по-скоро до структурата на пазара на кредитни рейтинги в рамките на Съюза, а не за установяването на правила за поведение на агенциите за кредитен рейтинг, не следва да бъдат взимани под внимание в този контекст. За да може да се даде достатъчно време на трети държави да преразгледат регулаторните си рамки по отношение на оставащите нови разпоредби по същество, последните трябва да се прилагат само за целите на оценките на еквивалентността и признаването от 1 юни 2018 г. В тази връзка е важно да се припомни, че регулаторният режим на трета държава не следва да има еднакви правила като правилата, предвидени от настоящия регламент. Както вече е предвидено в Регламент (ЕО) № 1060/2009, за да бъде смятан за еквивалентен на регулаторния режим на Съюза или също толкова строг, регулаторният режим на третата държава следва да бъде достатъчен за постигането на практика на същите цели и резултати.
(49)
Тъй като целите на настоящия регламент, а именно - засилване на независимостта на агенциите за кредитен рейтинг, насърчаване на благоразумните процеси и методи на присъждане на кредитни рейтинги, смекчаване на рисковете, свързани с държавните рейтинги, намаляване на риска от предоверяване на кредитните рейтинги за участниците на пазара, както и гарантиране на правото на регресен иск за инвеститорите - не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите-членки и следователно, с оглед на общоевропейската структура и въздействие на дейностите по определяне на кредитен рейтинг, които ще подлежат на надзор, могат да бъдат постигнати по-добре на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, установен в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на тези цели.
(50)
До края на 2013 г. Комисията следва да представи доклад относно осъществимостта на мрежа от по-малки агенции за кредитен рейтинг с цел засилване на конкуренцията на пазара. Този доклад следва да извършва оценка на европейската финансова и нефинансова подкрепа, както и на стимулите за създаване на такава мрежа, като се отчитат потенциални конфликти на интереси, произтичащи от подобно публично финансиране.
(51)
Европейският надзорен орган за защита на данните беше консултиран в съответствие с член 28, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 г. относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (14) и прие становище (15).
(52)
С оглед на гореизложеното Регламент (ЕО) № 1060/2009 следва да бъде съответно изменен,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Изменения на Регламент (ЕО) № 1060/2009
Регламент (ЕО) № 1060/2009 се изменя, както следва:
1)
Член 1 се заменя със следното:
„Член 1
Предмет
С настоящия регламент се въвежда общ регулаторен подход за повишаване на добросъвестността, прозрачността, отговорността, доброто управление и независимостта на дейностите по определяне на кредитен рейтинг, допринасящ за качеството на кредитните рейтинги, присъждани в Съюза и за доброто функциониране на вътрешния пазар, като в същото време се постига високо ниво на защита на потребителите и инвеститорите. С него се установяват условия за присъждане на кредитни рейтинги и правила за организацията и функционирането на агенциите за кредитен рейтинг, включително техните акционери и съдружници, с цел да се насърчи независимостта на агенциите за кредитен рейтинг, избягването на конфликти на интереси и подобряването на защита на потребителите и инвеститорите.
Настоящият регламент също така определя задълженията на емитентите, инициаторите и спонсорите, установени в Съюза, във връзка със структурираните финансови инструменти.“
2)
В член 2, параграф 1, член 3, параграф 1, буква м), член 4, параграф 2, параграф 3, уводна част, параграф 4, първа и втора алинея, член 5, параграф 1, уводна част, член 14, параграф 1 и приложение II, точка 1, думата„Общността“ се заменя със „Съюза“, а думата „общностното“ се заменя с „на Съюза“.
3)
Член 3 се изменя, както следва:
а)
параграф 1 се изменя, както следва:
i)
буква ж) се заменя със следното:
„ж)
„регулаторни цели“ означава използването на кредитни рейтинги с конкретната цел да бъде спазено правото на Съюза или правото на Съюза, така както то се прилага чрез националното законодателство на държавите-членки;“
ii)
добавят се следните букви:
„па)
„кредитна институция“ означава кредитна институция съгласно определението по член 4, точка 1 от Директива 2006/48/ЕО;
пб)
„инвестиционен посредник“ означава инвестиционен посредник съгласно определението по член 4, параграф 1, точка 1 от Директива 2004/39/ЕО;
пв)
„застрахователно предприятие“ означава застрахователно предприятие съгласно определението по член 13, точка 1 от Директива 2009/138/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 25 ноември 2009 година относно започването и упражняването на застрахователна и презастрахователна дейност (Платежоспособност II) (16);
пг)
„презастрахователно предприятие“ означава презастрахователно предприятие съгласно определението по член 13, точка 4 от Директива 2009/138/ЕО;
пд)
„институция за професионално пенсионно осигуряване“ означава институция за професионално пенсионно осигуряване съгласно определението по член 6, буква а) от Директива 2003/41/ЕО;
пе)
„управляващо дружество“ означава управляващо дружество съгласно определението по член 2, параграф 1, буква б) от Директива 2009/65/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно предприятията за колективно инвестиране в прехвърлими ценни книжа (ПКИПЦК) (17);
пж)
„инвестиционно дружество“ означава инвестиционно дружество което е получило разрешение в съответствие с Директива 2009/65/ЕО;
пз)
„лице, управляващо алтернативен инвестиционен фонд“ означава ЛУАИФ съгласно определението по член 4, параграф 1, буква б) от Директива 2011/61/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 8 юни 2011 г. относно лицата, управляващи алтернативни инвестиционни фондове (18);
пи)
„централен контрагент“ означава централен контрагент съгласно определението по член 2, точка 1 от Регламент (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 4 юли 2012 г. относно извънборсовите деривати, централните контрагенти и регистрите на трансакции (19), който е получил разрешение в съответствие с член 14 от посочения регламент;
пй)
„проспект“ означава проспект, публикуван съгласно Директива 2003/71/ЕО и Регламент (ЕО) № 809/2004;
iii)
букви р) и с) се заменят със следното:
„р)
„секторно законодателство“ означава законодателните актове на Съюза, посочени в букви па)-пй);
с)
„секторни компетентни органи“ означава националните компетентни органи, определени съгласно съответното секторно законодателство за надзор на кредитните институции, инвестиционните посредници, застрахователните предприятия, презастрахователните предприятия,, институциите за професионално пенсионно осигуряване,управляващите дружества, инвестиционните дружества лицата, управляващи алтернативни инвестиционни фондове,централните контрагенти и проспектите.“;
iv)
добавят се следните букви:
„т)
„емитент“ означава емитент съгласно определението по член 2, параграф 1, буква з) от Директива 2003/71/ЕО;
у)
„инициатор“ означава инициатор съгласно определението по член 4, точка 41 от Директива 2006/48/ЕО;
ф)
„спонсор“ означава спонсор съгласно определението по член 4, точка 42 от Директива 2006/48/ЕО;
х)
„държавен рейтинг“ означава:
i)
кредитен рейтинг, който е присъден на държава или на регионален или местен орган на държавно управление;
ii)
кредитен рейтинг, при който емитентът на дълг или финансово задължение, дългова ценна книга или друг финансов инструмент е държава или регионален или местен орган на държавно управление, или дружество със специално предназначение за дадена държава или регионален или местен орган;
iii)
кредитен рейтинг, при който емитентът е международна финансова институция, създадена от две или повече държави, която има за цел да мобилизира финансиране и да осигурява финансова подкрепа в полза на членовете на тази международна финансова институция, които са засегнати или заплашени от тежки финансови проблеми;
ц)
„рейтингова перспектива“ означава становище по отношение на вероятната посока на изменение на кредитния рейтинг в краткосрочен или средносрочен план или и двете.“;
ч)
„непоискан кредитен рейтинг“ и „непоискан държавен рейтинг“означава съответно кредитен рейтинг или държавен рейтинг, присъждан от агенция за кредитен рейтинг, без това да бъде поискано;
ш)
„кредитна оценка“ означава мярка за кредитоспособност, получена от обобщаване и изразяване на данни, основани единствено на предварително зададена статистическа система или модел, без да се добавя съществен, специфичен за рейтинга, аналитичен принос от рейтингов анализатор;
щ)
„регулиран пазар“ означава регулиран пазар по смисъла на член 4, параграф 1, точка 14 от Директива 2004/39/ЕО, който е установен в Съюза;
аа)
„пресекюритизация“ означава пресекюритизация съгласно определението по член 4, точка 40а от Директива 2006/48/ЕО.“;
б)
добавя се следният параграф:
„3. За целите на настоящия регламент терминът „акционер“ включва и действителни бенефициери съгласно определението в член 3, точка 6 от Директива 2005/60/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 октомври 2005 г. за предотвратяване използването на финансовата система за целите на изпирането на пари и финансирането на тероризъм (20);
4)
Член 4 се изменя, както следва:
а)
параграф 1 се заменя със следното:
„1. Кредитните институции, инвестиционните посредници, застрахователните предприятия, презастрахователните предприятия,, институциите за професионално пенсионно осигуряване, управляващите дружества, инвестиционните дружества, лицата, управляващи алтернативни инвестиционни фондове, и централните контрагенти, могат да използват кредитните рейтинги за регулаторни цели единствено ако са присъдени от агенции за кредитен рейтинг, установени в Съюза и регистрирани в съответствие с настоящия регламент.
Когато проспект съдържа препратка към кредитен рейтинг или кредитни рейтинги, емитентите, предлагащите страни или лицата, които искат да бъдат допуснати до търговия на регулиран пазар се уверяват, че проспектът съдържа също така на видно място ясна информация относно това дали кредитният рейтинг е присъден от кредитна агенция, установена в Съюза и регистрирана съгласно настоящия регламент.“;
б)
в параграф 3 буква б) се заменя със следното:
„б)
агенцията за кредитен рейтинг е проверила и е в състояние да докаже във всеки момент пред Европейския надзорен орган (Европейски орган за ценни книжа и пазари) („ЕОЦКП“), създаден с Регламент (ЕС) № 1095/2010 на Европейския парламент и на Съвета (21), че извършените дейности по определяне на кредитен рейтинг от агенция за кредитен рейтинг от трета държава, в резултат на които е присъден подлежащият на признаване кредитен рейтинг, отговарят на изисквания, които са най-малко толкова строги, колкото изискванията, предвидени в членове 6-12 и приложение I, с изключение на членове 6а, 6б, 8а, 8б, 8в и 11а, приложение I, раздел Б, точка 3, буква ба) и точки 3а и 3б.
5)
Член 5 се изменя, както следва:
а)
в параграф 6, втора алинея, буква б) се заменя със следното:
„б)
агенциите за кредитен рейтинг в тази трета държава са подчинени на правно обвързващи правила, които са еквивалентни на правилата, посочени в членове 6-12 и приложение I, с изключение на членове 6а, 6б, 8а, 8б, 8в и 11а, приложение I, раздел Б, точка 3, буква ба) и точки 3а и 3б; както и“;
б)
параграф 8 се заменя със следното:
„8. Членове 20, 23б и 24 се прилагат по отношение на агенциите за кредитен рейтинг, сертифицирани съгласно член 5, параграф 3 и присъдените от тях кредитни рейтинги.“;
6)
в дял I се създават следните членове:
„Член 5а
Предоверяване на финансовите институции в кредитните рейтинги
1. Субектите, посочени в член 4, параграф 1, изготвят своя собствена оценка на кредитния риск и при определянето на кредитоспособността на дадено лице или финансов инструмент не се доверяват единствено или механично на кредитните рейтинги.
2. Секторните компетентни органи, отговорни за надзора на субектите, посочени в член 4, параграф 1, като отчитат естеството, мащаба и сложността на техните дейности, наблюдават адекватността на процесите им за кредитна оценка на риска, оценяват използването на договорни позовавания на кредитни рейтинги и по целесъобразност насърчават смекчаването на въздействието на подобни позовавания, с оглед да се намали единственото и механично доверяване на кредитни рейтинги, в съответствие със специфичното секторно законодателство.
Член 5б
Доверяване на Европейските надзорни органи и на Европейския съвет за системен риск в кредитните рейтинги
1. Европейският надзорен орган (Европейски банков орган) (ЕБО), създаден с Регламент (ЕС) № 1093/2010 на Европейския парламент и на Съвета (22), Европейският надзорен орган (Европейски орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване) (ЕОЗППО), създаден с Регламент (ЕС) № 1094/2010 на Европейския парламент и на Съвета (23), и ЕОЦКП не се позовават на кредитни рейтинги в своите насоки, препоръки и проекти на технически стандарти, когато подобни позовавания биха могли да накарат компетентните органи, секторните компетентни органи, субектите, посочени в член 4, параграф 1 или други участници на финансовите пазари да започнат да се доверяват единствено или механично на кредитните рейтинги. Ето защо до 31 декември 2013 г. ЕБО, ЕОЗППО и ЕОЦКП преразглеждат и премахват, където е уместно, всички такива позовавания на кредитни рейтинги в съществуващите насоки и препоръки.
2. Европейският съвет за системен риск (ЕССР), създаден с Регламент (ЕС) № 1092/2010 на Европейския парламент и на Съвета от 24 ноември 2010 г. за пруденциалния надзор върху финансовата система на Европейския съюз на макроравнище и за създаване на Европейски съвет за системен риск (24), не се позовава на кредитни рейтинги в своите предупреждения и препоръки, когато подобни позовавания биха могли да предизвикат доверяване единствено или механично на кредитните рейтинги.
Член 5в
Предоверяване на кредитните рейтинги в правото на Съюза
Без да се засяга правото ѝ на инициатива, Комисията продължава да извършва преглед на позоваванията на кредитни рейтинги в правото на Съюза, които водят или могат да доведат до доверяване единствено или механично на кредитните рейтинги от страна на компетентните органи, секторните компетентни органи, субектите, посочени в член 4, параграф 1 или други участници на финансовия пазар, с цел премахване на всяко позоваване на кредитни рейтинги за регулаторни цели в правото на Съюза до 1 януари 2020 г., при условие че са идентифицирани и приложени подходящи алтернативи за оценка на кредитния риск.
7)
Член 6 се изменя, както следва:
а)
параграф 1 се заменя със следното:
„1. Агенцията за кредитен рейтинг предприема всички необходими мерки, за да гарантира, че върху присъждането на кредитен рейтинг или рейтингова перспектива не оказва влияние никакъв съществуващ или потенциален конфликт на интереси или стопански отношения, в които участва агенцията за кредитен рейтинг, която присъжда кредитния рейтинг или рейтинговата перспектива, нейните акционери, управители, рейтингови анализатори, служители, както и всяко друго физическо лице, чиито услуги са предоставени на разположение или са под контрола на агенцията за кредитен рейтинг, или лице, което пряко или косвено е свързано с нея чрез контрол.“;
б)
в параграф 3 уводната част се заменя със следното:
„3. По искане на агенция за кредитен рейтинг ЕОЦКП може да я освободи от спазване на изискванията по приложение I, раздел А, точки 2, 5, 6 и 9 и член 7, параграф 4, ако агенцията за кредитен рейтинг може да докаже, че тези изисквания са непропорционални предвид естеството, мащаба и сложността на нейната стопанска дейност, както и предвид естеството и различните видове присъждани кредитни рейтинги, както и че:“;
в)
добавя се следният параграф:
„4. Агенциите за кредитен рейтинг създават, поддържат, прилагат и документират ефективна структура за вътрешен контрол за прилагане на политики и процедури за превенция и смекчаване на евентуални конфликти на интереси и за гарантиране на независимостта на кредитните рейтинги, рейтинговите анализатори и рейтинговите екипи по отношение на акционери, административни органи и органи за управление и продажбени и маркетингови дейности. Агенциите за кредитен рейтинг установяват стандартни оперативни процедури (СОП) по отношение на корпоративното управление, организацията и управлението на конфликти на интереси. Те периодично следят и преглеждат тези СОП, за да оценяват ефективността им и преценяват дали трябва да бъдат актуализирани.“
8)
Вмъкват се следните членове:
„Член 6а
Конфликти на интереси във връзка с инвестиции в агенции за кредитен рейтинг
1. На акционер или съдружник в агенция за кредитен рейтинг, който притежава най-малко 5 % от капитала или правата на глас в тази агенция за кредитен рейтинг или в дружество, което разполага с възможността да упражнява контрол или доминиращо влияние върху тази агенция за кредитен рейтинг се забранява да:
а)
притежава 5 % или повече от капитала на друга агенция за кредитен рейтинг;
б)
има правото или правомощието да упражнява 5 % или повече от правата на глас в друга агенция за кредитен рейтинг;
в)
има правото или правомощието да назначава или отстранява членове на административния или надзорния съвет на друга агенция за кредитен рейтинг;
г)
бъде член на административния или надзорния съвет на друга агенция за кредитен рейтинг;
д)
упражнява или да има правомощието да упражнява контрол или доминиращо влияние върху друга агенция за кредитен рейтинг.
Забраната, посочена в първа алинея, буква а), не се прилага спрямо участия в диверсифицирани колективни инвестиционни схеми, включително управлявани фондове като пенсионни фондове и фондове, свързани с животозастраховането, при условие че участието в такива схеми не позволява на акционер или съдружник в агенция за кредитен рейтинг да упражнява значително влияние върху стопанските дейности на тези схеми.
2. Настоящият член не се прилага за инвестиции в други агенции за кредитен рейтинг, принадлежащи към същата група от агенции за кредитен рейтинг.
Член 6б
Максимална продължителност на договорните отношения с агенция за кредитен рейтинг
1. Когато агенция за кредитен рейтинг сключва договор за присъждане на кредитни рейтинги относно пресекюритизации, тя не присъжда кредитни рейтинги относно нови пресекюритизации с базови активи от същия инициатор за срок, надхвърлящ четири години.
2. Когато агенция за кредитен рейтинг сключва договор за присъждане на рейтинг на пресекюритизации, тя иска от емитента:
а)
да определи броя на агенциите за кредитен рейтинг,които имат договорни отношения за присъждане на кредитни рейтинги относно пресекюритизации с базови активи от същия инициатор;
б)
да изчисли процента на общия брой на пресекюритизациите с кредитен рейтинг с базови активи от същия инициатор, за които всяка агенция за кредитен рейтинг присъжда кредитни рейтинги.
Когато всяка от най-малко четири агенции за кредитен рейтинг присъжда кредитни рейтинги на повече от 10 % от общия брой на пресекюритизациите с кредитен рейтинг, ограниченията, посочени в параграф 1, не се прилагат.
Освобождаването, предвидено във втора алинея продължава да се прилага поне докато агенцията за кредитен рейтинг сключи нов договор за присъждане на кредитен рейтинг за пресекюритизации с базови активи от същия инициатор. Когато критериите, предвидени във втора алинея не са изпълнени при сключването на такъв договор, срокът, посочен в параграф 1, се изчислява считано от датата на сключване на новия договор.
3. Считано от датата на изтичане на договора по параграф 1, агенцията за кредитен рейтинг не сключва нов договор за присъждане на кредитен рейтинг за пресекюритизации с базови активи от същия инициатор за срок, равен на продължителността на изтеклия договор, но не по-дълъг от четири години.
Първата алинея се прилага и по отношение на:
а)
агенциите за кредитен рейтинг, принадлежащи към същата група от агенции за кредитен рейтинг, в която участва и посочената в параграф 1 агенция за кредитен рейтинг;
б)
агенциите за кредитен рейтинг, които са акционер или съдружник в посочената в параграф 1 агенция за кредитен рейтинг;
в)
агенциите за кредитен рейтинг, в които посочената в параграф 1 агенция за кредитен рейтинг е акционер или съдружник.
4. Независимо от параграф 1, когато се присъжда кредитен рейтинг на пресекюритизация преди изтичането на максималния срок на договорните отношения, посочени в параграф 1, агенцията за кредитен рейтинг може да продължи да наблюдава и актуализира тези кредитни рейтинги, при поискване, за срока на пресекюритизацията.
5. Настоящият член не се прилага за агенциите за кредитен рейтинг, които имат по-малко от 50 служители на равнище група, участващи в предоставянето на дейности по кредитен рейтинг, или които имат годишен оборот по-малко от 10 милиона евро на равнище група.
6. Когато агенция за кредитен рейтинг сключва договор за присъждането на кредитни рейтинги относно пресекюритизации преди 20 юни 2013 г., срокът, посочен в параграф 1, се изчислява считано от тази дата.“
9)
Член 7, параграф 5 се заменя със следното:
„5. Възнагражденията и оценката на резултатите от дейността на служителите, участващи в дейностите по определянe на кредитен рейтинг или рейтингови перспективи, както и лицата, одобряващи кредитните рейтинги или рейтинговите перспективи, не се определят в зависимост от размера на приходите, които агенцията за кредитен рейтинг получава от оценяваните лица или от свързани с тях трети лица.“
10)
Член 8 се изменя, както следва:
а)
параграф 2 се заменя със следното:
„2. Агенциите за кредитен рейтинг приемат, въвеждат и прилагат подходящи мерки, за да гарантират, че кредитните рейтинги и рейтинговите перспективи, които присъждат, се основават на задълбочен анализ на цялата информация, с която разполагат и която е от значение за анализа им съгласно приложимите рейтингови методологии. Те вземат всички необходими мерки, така че информацията, която използват при определянето на кредитните рейтинги и рейтинговите перспективи, да е с необходимото качество и да е от надеждни източници. Агенцията за кредитен рейтинг присъждат кредитни рейтинги и рейтингови перспективи, като посочва, че рейтингът е мнение на агенцията за кредитен рейтинг и на него следва да се разчита до ограничена степен.
2а. Промени в кредитните рейтинги се присъждат съгласно публикуваните рейтингови методологии на агенцията за кредитен рейтинг.“;
б)
в параграф 5 се добавя следната алинея:
„Държавните рейтинги се преразглеждат най-малко на всеки шест месеца.“;
в)
вмъква се следният параграф:
„5а. Агенциите за кредитен рейтинг, които възнамеряват да направят съществени промени или да използват нови рейтингови методологии, модели или ключови рейтингови допускания, които могат да имат въздействие върху даден кредитен рейтинг, публикуват предложените съществени промени или предложените нови рейтингови методологии на своята страница в интернет, като приканват всички заинтересовани страни да представят своите коментари в рамките на един месец, заедно с подробно обяснение на основанията и последиците от предложените съществени промени или предложените нови рейтингови методологии.“;
г)
параграф 6 се изменя, както следва:
i)
уводната част се заменя със следното:
„6. При промяна на рейтинговите методологии, моделите или ключовите рейтингови допускания, използвани в дейностите по определяне на кредитен рейтинг, в съответствие с член 14, параграф 3, агенциите за кредитен рейтинг:“;
ii)
вмъкват се следните букви:
„аа)
незабавно осведомяват ЕОЦКП и публикуват на своята страница в интернет резултатите от консултацията и новите рейтингови методологии заедно с тяхното подробно разяснение, и датата на прилагането им;
аб)
незабавно публикуват на своята страница в интернет отговорите на консултацията, посочена в параграф 5а, освен в случаите, в които лицето, отговарящо на консултацията изисква поверителност на консултацията;“
д)
добавя се следният параграф:
„7. Ако агенциите за кредитен рейтинг узнаят за грешки в своите рейтингови методологии или в начина на тяхното прилагане, те незабавно:
а)
уведомяват ЕОЦКП и всички засегнати лица, на които е бил присъден рейтинг, относно тези грешки, като разясняват въздействието върху присъжданите от тях рейтинги, включително необходимостта от преразглеждане на вече присъдени рейтинги;
б)
публикуват тези грешки на своята страница в интернет, когато грешките имат въздействие върху присъжданите от тях кредитни рейтинги;
в)
коригират тези грешки в рейтинговите методологии; както и
г)
прилагат мерките, посочени в параграф 6, букви а), б) и в).“
11)
Вмъкват се следните членове:
„Член 8а
Държавни рейтинги
1. Държавните рейтинги се присъждат по начин, който гарантира, че е извършен анализ на индивидуалната специфика на определена държава-членка. Изявление, което обявява преразглеждането на конкретна група държави, се забранява, ако не е придружено от индивидуални национални доклади. Тези доклади се оповестяват публично.
2. Публични оповестявания, различни от кредитни рейтинги, рейтингови перспективи или придружаващите ги изявления в пресата или доклади, посочени в приложение I, раздел Г, част I, точка 5, които са свързани с евентуални промени на държавните рейтинги, не се основават на информация от сферата на оценяваното лице, която е оповестена без съгласието на оценяваното лице, освен ако тя произтича от общо достъпни източници или не съществуват основателни причини оценяваното лице да не дава съгласието си за оповестяване на такава информация.
3. Агенциите за кредитен рейтинг, вземайки предвид член 8, параграф 5, втора алинея, ежегодно публикуват на страницата си в интернет и представят на ЕОЦКП, съгласно приложение I, раздел Г, част III, точка 3, календар в края на месец декември за следващите 12 месеца, посочващ най-много три дати за публикуване на непоискани държавни рейтинги и свързаните с тях рейтингови перспективи и посочващ датите за публикуване на поискани държавни рейтинги и свързаните с тях рейтингови перспективи. Такива дати се определят за петъчни дни.
4. Отклонението на публикуването на държавен рейтинг или свързаните с него рейтингови перспективи от календара е възможно единствено когато това е необходимо, за да изпълни агенцията за кредитен рейтинг задълженията си съгласно член 8, параграф 2, член 10, параграф 1 и член 11, параграф 1, и се придружава от подробно обяснение на причините за отклонение от обявения календар.
Член 8б
Информация за структурирани финансови инструменти
1. Установените в Съюза емитент, инициатор и спонсор на структуриран финансов инструмент публикуват съвместно на страницата в интернет, създадена от ЕОЦКП в съответствие с параграф 4, информацията за кредитното качество и показателите на базовите активи на структурирания финансов инструмент, за структурата на секюритизационната сделка, за паричните потоци или за обезпечението по дадена секюритизационна експозиция, както и всяка друга информация, необходима за провеждането на всеобхватни тестове за устойчивост, основаващи се на достатъчно данни, по отношение на паричните потоци и обезпеченията във връзка с базовите експозиции.
2. Задължението за публикуване на информация по параграф 1 не предполага публикуването на такава информация, когато това би нарушило националното право или правото на Съюза, уреждащо защитата на поверителността на източниците на информация или обработката на лични данни.
3. ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти за определяне на:
а)
информацията, която посочените в параграф 1 лица трябва да публикуват с цел спазване на задълженията по параграф 1, в съответствие с изискванията, посочени в параграф 2;
б)
честотата, с която информацията, посочена в буква а), се актуализира;
в)
представянето на информацията, посочена в буква а), чрез стандартизиран образец за оповестяване.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 21 юни 2014 г.
На Комисията се делегират правомощия за приемане на посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с процедурата, предвидена в членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
4. ЕОЦКП създава страница в интернет за публикуване на информацията относно структурираните финансови инструменти, както е посочено в параграф 1.
Член 8в
Двоен кредитен рейтинг на структурирани финансови инструменти
1. Когато емитент или свързана трета страна възнамеряват да поиска присъждането на кредитен рейтинг на структуриран финансов инструмент, те ангажират за целта най-малко две агенции за кредитен рейтинг, които да присъдят кредитни рейтинги независимо една от друга.
2. Посоченият в параграф 1 емитент или свързана трета страна гарантират, че ангажираните агенции за кредитен рейтинг отговарят на следните условия:
а)
те не трябва да принадлежат към една и съща група от агенции за кредитен рейтинг;
б)
те не трябва да бъдат акционер или съдружник в някоя от другите агенции за кредитен рейтинг;
в)
те не трябва да имат правото или правомощието да упражняват права на глас в някоя от другите агенции за кредитен рейтинг;
г)
те не трябва да имат правото или правомощието да назначават или отстраняват членове на административния или надзорния съвет на някоя от другите агенции за кредитен рейтинг;
д)
никой от членовете на административния или надзорния съвет на агенция за кредитен рейтинг не трябва да бъде член на административния или надзорния съвет на някоя от другите агенции за кредитен рейтинг;
е)
те не трябва да упражняват или да имат правото да упражняват контрол или доминиращо влияние върху някоя от другите агенции за кредитен рейтинг.
Член 8г
Използване на много агенции за кредитен рейтинг
1. В случаите когато емитент или свързано трета страна възнамерява да ангажира поне две агенции за кредитен рейтинг за оценка на една емисия или лице, емитентът или свързана трета страна разглежда възможността за ангажиране на поне една кредитна агенция, която не притежава повече от 10 % от общия пазарен дял и която може да бъде оценена от емитента или свързана трета страна като способна да присъди рейтинг на съответната емисия или лице, при условие че въз основа на списъка на ЕОКЦКП, посочен в параграф 2, има на разположение агенция за кредитен рейтинг за оценка на специфичната емисия или лице. Когато емитентът или свързана трета страна не ангажира поне една кредитна агенция, която не притежава повече от 10 % от общия пазарен дял, този факт се документира.
2. С оглед улесняване на оценката от страна на емитента или свързана трета страна в съответствие с параграф 1, ЕОЦКП ежегодно публикува на страницата си в интернет списък на регистрираните агенции за кредитен рейтинг, като посочва общия им пазарен дял и видовете присъждани кредитни рейтинги, и този списък може да се използва от емитента като начална точка за неговата оценка.
3. За целите на настоящия член общият пазарен дял се измерва спрямо годишния оборот, генериран от дейностите по определяне на кредитен рейтинг и допълнителни услуги, на равнище група.“
12)
В член 10 параграфи 1 и 2 се заменят със следния текст:
„1. Агенциите за кредитен рейтинг оповестяват своевременно и без да прилагат избирателен подход всички кредитни рейтинги или рейтингови перспективи, както и всички решения за прекратяване на кредитен рейтинг. При решения за прекратяване на кредитен рейтинг оповестената информация сдържа пълна обосновка на решението.
Първа алинея се прилага и по отношение на кредитни рейтинги, които се разпространяват чрез абонамент.
2. Агенциите за кредитен рейтинг гарантират, че кредитните рейтинги и рейтинговите перспективи се представят и обработват в съответствие с изискванията, изложени в приложение I, раздел Г, и не представят фактори извън тези, които са свързани с кредитните рейтинги.
2а. До оповестяването на кредитните рейтинги, рейтинговите перспективи и свързаната с тях информация, те се считат за вътрешна информация, както е определено в, и в съответствие с Директива 2003/6/ЕО.
Член 6, параграф 3 от тази директива се прилага mutatis mutandis за агенциите за кредитен рейтинг по отношение на тяхното задължение за поверителност, задължението им за поддържане на списък на лицата, които имат достъп до техните кредитни рейтинги, рейтингови перспективи и свързаната с тях информация преди оповестяването.
Списъкът на лицата, на които кредитните рейтинги, рейтинговите перспективи и свързана с тях информация са съобщени, преди да бъдат оповестени, следва да се ограничи до лица, определени за целта от всяко оценявано лице.“
13)
В член 10, параграф 5, първата алинея се заменя със следното:
„5. Когато дадена агенция за кредитен рейтинг присъжда непоискан кредитен рейтинг, тя посочва на видно място в него, като използва ясно различим различен цветен код за категорията рейтинг, дали оценяваното лице или свързана трета страна са участвали в процеса на определяне на кредитния рейтинг и дали агенцията за кредитен рейтинг е имала достъп до счетоводните сметки, управленческите и други представляващи интерес вътрешни документи на оценяваното лице или на свързана трета страна.“
14)
Член 11, параграф 2 се заменя със следното:
„2. Регистрирана или сертифицирана агенция за кредитен рейтинг предоставя на разположение в създадения от ЕОЦКП централен регистър информация за резултатите от своята дейност за минали периоди, включително относно честотата на промяна на рейтингите, както и информация относно присъждани в миналото кредитни рейтинги и промяната на тези рейтинги. Такава агенция за кредитен рейтинг предоставя информацията в регистъра съгласно стандартен образец, установен от ЕОЦКП. ЕОЦКП осигурява публичен достъп до тази информация и публикува на годишна основа обобщена информация за наблюдаваните основни тенденции.“
15)
Вмъква се следният член:
„Член 11а
Европейска рейтингова платформа
1. При присъждане на кредитен рейтинг или рейтингова перспектива всички регистрирани и сертифицирани агенции за кредитен рейтинг представят на ЕОЦКП информация за рейтинга, включваща кредитния рейтинг и рейтинговата перспектива на оценявания инструмент, информация относно вида кредитен рейтинг и вида действия за неговото определяне, както и дата и час на публикуване.
2. ЕОЦКП публикува на страница в интернет („Европейска рейтингова платформа“) отделните рейтинги, които са му били предоставени съгласно параграф 1.
Централният регистър, посочен в член 11, параграф 2, се включва в Европейската рейтингова платформа.
3. Настоящият член не се прилага за кредитни рейтинги или рейтингови перспективи, които са изготвени срещу такса, предназначени са единствено за инвеститори и са оповестени само на тях.“
16)
В член 14, параграф 3 се добавя следната алинея:
„Без да се засяга втората алинея, агенцията за кредитен рейтинг уведомява ЕОЦКП за планираните съществени промени в рейтинговите методологии, модели или ключови рейтингови допускания или за предлаганите нови рейтингови методологии, модели или ключови рейтингови допускания, когато агенцията за кредитен рейтинг публикува предлаганите промени или предлага нови рейтингови методологии на своята страница в интернет в съответствие с член 8, параграф 5а. След изтичането на срока за консултации агенцията за кредитен рейтинг уведомява ЕОЦКП за всички промени, направени в резултат на консултациите.“
17)
Член 18, параграф 2 се заменя със следното:
„2. ЕОЦКП съобщава на Комисията, ЕБО, ЕОЗППО, компетентните органи и секторните компетентни органи всяко решение по член 16, 17 или 20.“
18)
Член 19, параграф 1 се заменя със следното:
„1. ЕОЦКП начислява такса на агенциите за кредитен рейтинг в съответствие с настоящия регламент и регламента на Комисията, посочен в параграф 2. Тази такса изцяло покрива разходите на ЕОЦКП по регистрацията, сертифицирането и надзора на агенциите за кредитен рейтинг и по възстановяване на разходите, които могат да възникнат за компетентните органи съгласно настоящия регламент, по-специално в резултат на делегиране на задачи в съответствие с член 30.“
19)
Член 21 се изменя, както следва:
а)
параграф 4 се изменя, както следва:
i)
уводната част се заменя със следното:
„4. ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти за определяне на:“;
ii)
буква д) се заменя със следното:
„д)
съдържанието и формата на периодично отчитаните данни за кредитните рейтинги, които ще бъдат изисквани от регистрираните и сертифицираните агенции за кредитен рейтинг за целите на текущия надзор, упражняван от ЕОЦКП.“;
iii)
след буква д) се добавят следните алинеи:
„ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 21 юни 2014 г.
На Комисията се делегират правомощия за приемане на посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с процедурата, предвидена в членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.“;
б)
вмъкват се следните параграфи:
„4а. ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти за определяне на:
а)
съдържанието и представянето на информацията, включително структура, формат, метод и график на отчитане, която агенциите за кредитен рейтинг оповестяват пред ЕОЦКП съгласно член 11а, параграф 1; както и
б)
съдържанието и формата на периодично отчитаните данни за таксите, начислявани от агенциите за кредитен рейтинг, за целите на упражнявания от ЕОЦКП текущ надзор.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 21 юни 2014 г.
На Комисията се делегират правомощия за приемане на посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с процедурата, предвидена в членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
4б. ЕОЦКП докладва относно възможността за създаване на една или повече съпоставки на кредитни рейтинги, предоставени в съответствие с член 11а, параграф 1, и предава доклада по този въпрос на Комисията до 21 юни 2015 г. Този доклад оценява по-специално:
а)
възможността, цената и ползите от изготвянето на една или повече съпоставки;
б)
начините една или повече съпоставки да бъдат изготвени, без да се даде погрешна представа за кредитните рейтинги в контекста на различните методологии;
в)
евентуалните последици, които съпоставките биха могли да имат върху регулаторните технически стандарти, разработени до момента във връзка с член 21, параграф 4а, букви а) и б).
ЕОЦКП се консултира с ЕБО и ЕОЗППО по отношение на първа алинея, букви а) и б).“;
в)
параграф 5 се заменя със следното:
„5. ЕОЦКП публикува ежегоден доклад за прилагането на настоящия регламент. Докладът съдържа по-специално оценка на прилагането на приложение I от страна на агенциите за кредитен рейтинг, регистрирани съгласно настоящия регламент, и оценка на прилагането на механизма на признаване, посочен в член 4, параграф 3.“
20)
В член 22а заглавието се заменя със следното:
„Проверка на спазването на методологическите изисквания“.
21)
Член 25а се заменя със следното:
„Член 25а
Секторни компетентни органи, отговорни за надзора и прилагането на член 4, параграф 1, и членове 5а, 8б, 8в и 8г
Секторните компетентни органи отговарят за надзора и прилагането на член 4, параграф 1, и членове 5а, 8б, 8в и 8г, в съответствие с приложимото секторно законодателство.“
22)
Вмъква се следният дял:
„ДЯЛ IIIА
ГРАЖДАНСКА ОТГОВОРНОСТ НА АГЕНЦИИТЕ ЗА КРЕДИТЕН РЕЙТИНГ
Член 35а
Гражданска отговорност
1. Когато агенцията за кредитен рейтинг е извършила умишлено или поради груба небрежност някое от изброените в приложение III нарушения, оказващи въздействие върху кредитен рейтинг, инвеститорът или емитентът могат да предявят иск за обезщетение срещу съответната агенция за кредитен рейтинг за вреди, причинени им поради това нарушение.
Инвеститорът може да предяви иск за обезщетение съгласно настоящия член, когато установи, че основателно е разчитал, в съответствие с член 5а, параграф 1 или по друг начин с дължимата грижа, на кредитен рейтинг за решение с цел да инвестира, да задържи или да продаде даден финансов инструмент, обхванат от този кредитен рейтинг.
Емитент може да предяви иск за обезщетение съгласно настоящия член, когато установи, че той или неговите финансови инструменти са обхванати от кредитния рейтинг и че нарушението не произтича от подвеждаща и неточна информация, предоставена от емитента на агенцията за кредитен рейтинг, пряко или посредством публично достъпна информация.
2. Отговорност на инвеститора или на емитента е да представи точна и подробна информация, сочеща, че агенцията за кредитен рейтинг е извършила нарушение на настоящия регламент и че това нарушение е оказало въздействие върху присъдения кредитен рейтинг.
Какво представлява точна и подробна информация се оценява от компетентния национален съд, като се отчита фактът, че инвеститорът или емитентът може да не са имали достъп до информация, която е чисто от сферата на агенцията за кредитен рейтинг.
3. Посочената в параграф 1 гражданска отговорност на агенциите за кредитен рейтинг е ограничена предварително единствено когато това ограничение е:
а)
разумно и пропорционално; и
б)
допустимо съгласно приложимото национално право,, в съответствие с параграф 4.
Когато ограничението на гражданската отговорност не е съобразено с условията, посочени в първата алинея, то няма правно действие.
4. Термините „вреди“, „умисъл“, „груба небрежност“, „основателно е разчитал“, „дължима грижа“, „въздействие“, „разумно“ и „пропорционално“, които са посочени в настоящия член, но нямат определения в него, се тълкуват и прилагат в съответствие с приложимото национално право, както е определено от съответните правила на международното частно право. Въпроси относно гражданската отговорност на дадена агенция за кредитен рейтинг, които не са обхванати от настоящия регламент, се решават с помощта на приложимото национално право, както е определено от съответните правила на международното частно право. Компетентният съд, който решава относно иска за гражданска отговорност, внесен от даден инвеститор или емитент, се определя от съответните правила на международното частно право.
5. Настоящият член не изключва допълнителни искове, свързани с гражданска отговорност, в съответствие с националното право.
6. Правото на обезщетение, уредено в този член, не възпрепятства ЕОЦКП от пълно изпълняване на правомощията му, предвидени в член 36а.“
23)
Член 36а, параграф 2, първа алинея се изменя, както следва:
а)
букви а) и б) се заменят със следното:
„а)
за нарушения по точки 1-5, 11-15, 19, 20, 23, 26а-26г, 28, 30, 32, 33, 35, 41, 43, 50, 51 и 55-62 от приложение III, раздел I, глобите са в размер на най-малко 500 000 EUR, но не повече от 750 000 EUR;
б)
за нарушения по точки 6, 7, 8, 16, 17, 18, 21, 22, 22а, 24, 25, 27, 29, 31, 34, 37-40, 42, 42а, 42б, 45-49а, 52, 53 и 54 от приложение III, раздел I, глобите са в размер на най-малко 300 000 EUR, но не повече от 450 000 EUR;“
б)
букви г) и д) се заменят със следното:
„г)
за нарушения по точки 1, 6, 7, 8 и 9 от приложение III, раздел II, глобите са в размер на най-малко 50 000 EUR, но не повече от 150 000 EUR;
д)
за нарушения по точки 2, 3а-5 от приложение III, раздел II, глобите са в размер на най-малко 25 000 EUR, но не повече от 75 000 EUR;“
в)
буква з) се заменя със следното:
„з)
за нарушения по точка 20а от приложение III, раздел I, точки 4-4в, 6, 8 и 10 от приложение III, раздел III, глобите са в размер на най-малко 90 000 EUR, но не повече от 200 000 EUR;“.
24)
Член 39 се изменя, както следва:
а)
параграфи 1 и 3 се заличават;
б)
добавят се следните параграфи:
„4. Комисията, след техническа консултация с ЕОЦКП, прави преглед на ситуацията на пазара на кредитни рейтинги за структурирани финансови инструменти, по-специално пазара на кредитни рейтинги за пресекюритизации. До 1 юли 2016 г., след този преглед, Комисията внася доклад в Европейския парламент и в Съвета, придружен, по целесъобразност, от законодателно предложение, оценяващ по-специално:
а)
наличието на достатъчно голям избор, така че да са изпълнени изискванията по членове 6б и 8в;
б)
дали е целесъобразно да се съкрати или удължи максималната продължителност на договорните отношения, посочена в член 6б, параграф 1, както и посоченият в член 6б, параграф 3 минимален срок, преди агенциите за кредитен рейтинг да могат да сключват отново договор с даден емитент или свързана трета страна за присъждането на кредитни рейтинги относно пресекюритизации;
в)
дали е целесъобразно да се измени освобождаването по член 6б, параграф 2, втора алинея.
5. До 1 януари 2016 г. Комисията, след техническа консултация с ЕОЦКП, прави преглед на състоянието на пазара на кредитни рейтинги. След този преглед Комисията внася доклад в Европейския парламент и в Съвета, придружен, по целесъобразност, от законодателно предложение, оценяващ по-специално:
а)
дали е необходимо включването в обхвата на задълженията, посочени в член 8б и на други финансови кредитни продукти;
б)
дали изискванията, посочени в членове 6, 6а и 7 са смекчили в достатъчна степен конфликтите на интереси;
в)
дали в обхвата на ротационния механизма, посочен в член 6б следва да се включат и други класове активи и дали е целесъобразно да се използват различни срокове за отделните класове активи;
г)
целесъобразността на действащите и алтернативните модели за възнаграждения;
д)
дали е необходимо прилагане на други мерки за стимулиране на конкуренцията на пазара на кредитни рейтинги;
е)
целесъобразността на допълнителни инициативи за насърчаване на конкуренцията на пазара на кредитни рейтинги в контекста на развитието на структурата на сектора;
ж)
дали е необходимо предлагане на мерки срещу предоверяването на кредитни рейтинги при договорите;
з)
степента на пазарна концентрация, рисковете, произтичащи от висока концентрация, и въздействието върху цялостната стабилност на финансовия сектор.
6. Най-малко веднъж годишно Комисията информира Европейския парламент и Съвета за нови решения за еквивалентност, посочени в член 5, параграф 6, които са приети през отчетния период.“
25)
Член 39а се заменя със следното:
„Член 39а
Персонал и ресурси на ЕОЦКП
До 21 юни 2014 г. ЕОЦКП прави оценка на своите потребности от персонал и ресурси, които възникват от поемането на неговите правомощия и задължения по настоящия регламент, и представя доклад пред Европейския парламент, Съвета и Комисията.“
26)
Вмъква се следният член:
„Член 39б
Задължения за отчитане
1. До 31 декември 2015 г. Комисията внася доклад до Европейския парламент и до Съвета относно:
а)
стъпките, предприети с цел премахване на позоваванията на кредитните рейтинги, които водят или могат да доведат до единствено или механично доверяване на тях; както и
б)
алтернативните инструменти, които дават възможност на инвеститорите да направят своя собствена оценка на кредитния риск на емитентите и на финансовите инструменти,
с цел премахване на всяко позоваване на кредитни рейтинги за регулаторни цели в правото на Съюза до 1 януари 2020 г., при условие че са идентифицирани и приложени подходящи алтернативи. ЕОЦКП предоставя техническа консултация на Комисията в рамките на настоящия параграф.
2. Вземайки предвид положението на пазара, Комисията, до 31 декември 2014 г., представя доклад на Европейския парламент и на Съвета относно целесъобразността на създаването на европейска оценка за кредитоспособността за държавния дълг.
Вземайки предвид констатациите в доклада, посочен в първата алинея, и положението на пазара, Комисията до 31 декември 2016 г. внася доклад до Европейския парламент и до Съвета относно целесъобразността и осъществимостта на създаването на Европейска агенция за кредитен рейтинг, посветена на оценката на кредитоспособността на държавния дълг на държавите-членки, и/или Европейска фондация за кредитен рейтинг за всички останали кредитни рейтинги.
3. До 31 декември 2013 г. Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета доклад относно осъществимостта на мрежа от по-малки агенции за кредитен рейтинг, за да се увеличи конкуренцията на пазара. Този доклад извършва оценка на финансовата и нефинансовата подкрепа за създаване на такава мрежа, като се отчитат потенциалните конфликти на интереси, произтичащи от подобно публично финансиране. В светлината на констатациите на този доклад и вследствие на техническа консултация с ЕОЦКП, Комисията може да направи повторна оценка и да предложи изменение на член 8г.“
27)
Приложение I се изменя в съответствие с приложение I към настоящия регламент.
28)
Приложение III се изменя в съответствие с приложение II към настоящия регламент.
Член 2
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Независимо от първата алинея,
1)
член 1, точка 7, буква а), точки 9 и10, точка 11 във връзка с член 8г от Регламент (ЕО) № 1060/2009, и точки 12 и 27 от настоящия регламент обаче се прилагат от 1 юни 2018 г. за целите на оценката, посочена във:
а)
член 4, параграф 3, буква б) от Регламент (ЕО) № 1060/2009, за установяване дали изискванията на трета държава са най-малко толкова строги, колкото изискванията, посочени в тази буква; както и
б)
член 5, параграф 6, втора алинея, буква б) от Регламент (ЕО) № 1060/2009, за установяване дали агенциите за кредитен рейтинг в трета държава са подчинени на правно обвързващи правила, които са еквивалентни на правилата, посочени в тази буква;
2)
член 1, точка 8 от настоящия регламент във връзка с член 6а, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 1060/2009 се прилага от 21 юни 2014 г. по отношение на акционерите или съдружниците в агенция за кредитен рейтинг, които към 15 ноември 2011 г. са притежавали 5 % или повече от капитала на повече от една агенция за кредитен рейтинг;
3)
член 1, точка 15 се прилага от 21 юни 2015 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург на 21 май 2013 година.
REGULATION (EU) No 462/2013 OF THE EUROPEAN PARLIAMENT AND OF THE COUNCIL
of 21 May 2013
amending Regulation (EC) No 1060/2009 on credit rating agencies
(Text with EEA relevance)
THE EUROPEAN PARLIAMENT AND THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION,
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union, and in particular Article 114 thereof,
Having regard to the proposal from the European Commission,
After transmission of the draft legislative act to the national parliaments,
Having regard to the opinion of the European Central Bank (1),
Having regard to the opinion of the European Economic and Social Committee (2),
Acting in accordance with the ordinary legislative procedure (3),
Whereas:
(1)
Regulation (EC) No 1060/2009 of the European Parliament and of the Council (4) requires credit rating agencies to comply with rules of conduct in order to mitigate possible conflicts of interest, and to ensure high quality and sufficient transparency of credit ratings and the rating process. Following the amendments introduced by Regulation (EU) No 513/2011 of the European Parliament and of the Council (5), the European Supervisory Authority (European Securities and Markets Authority) (ESMA), established by Regulation (EU) No 1095/2010 of the European Parliament and of the Council (6), has been empowered to register and supervise credit rating agencies. This Regulation complements the current regulatory framework for credit rating agencies. Some of the most important issues, such as conflicts of interest due to the issuer-pays model and disclosure for structured finance instruments, have been addressed and the framework will need to be reviewed after having been in place for a reasonable period of time to assess whether it fully resolves those issues. Meanwhile the need to review transparency, procedural requirements and the timing of publication specifically for sovereign ratings was highlighted by the current sovereign debt crisis.
(2)
The European Parliament’s resolution of 8 June 2011 on credit rating agencies: future perspectives (7), called for enhanced regulation of credit rating agencies. At its informal meeting of 30 September and 1 October 2010, the Ecofin Council acknowledged that further efforts should be made to address a number of issues related to credit rating activities, including the risk of over-reliance on credit ratings and the risk of conflicts of interest stemming from the remuneration model of credit rating agencies. The European Council of 23 October 2011 concluded that progress is needed on reducing over-reliance on credit ratings.
(3)
At the international level, the Financial Stability Board (FSB), of which the European Central Bank (ECB) is a member institution, endorsed on 20 October 2010 principles to reduce the reliance of authorities and of financial institutions on credit ratings (‘the FSB principles’). The FSB principles were endorsed by the G20 Seoul Summit in November 2010. It is therefore appropriate that the sectoral competent authorities assess market participants’ practices and encourage those market participants to mitigate the impact of such practices. The sectoral competent authorities should decide upon the measures for encouragement. ESMA, where appropriate in cooperation with the European Supervisory Authority (European Banking Authority), established by Regulation (EU) No 1093/2010 of the European Parliament and of the Council (8), and with the European Supervisory Authority (European Insurance and Occupational Pensions Authority), established by Regulation (EU) No 1094/2010 of the European Parliament and of the Council (9), should take action to facilitate convergence of supervisory practices in accordance with Regulation (EU) No 1095/2010, and within the framework of this Regulation.
(4)
Credit rating agencies should make investors aware of the data on the probability of default of credit ratings and rating outlooks based on historical performance, as published on the central repository created by ESMA.
(5)
Pursuant to the FSB principles, ‘central banks should reach their own credit judgments on the financial instruments that they will accept in market operations, both as collateral and as outright purchases. Central bank policies should avoid mechanistic approaches that could lead to unnecessarily abrupt and large changes in the eligibility of financial instruments and the level of haircuts that may exacerbate cliff effects’. Furthermore, the ECB stated in its opinion of 2 April 2012 that it is committed to supporting the common objective of reducing over-reliance on credit ratings. In that respect, the ECB reports regularly on the various measures taken by the Eurosystem to reduce reliance on credit ratings. Pursuant to Article 284(3) of the Treaty on the Functioning of the European Union (TFEU), the ECB is to address an annual report on the activities of the European System of Central Banks (ESCB) and on the monetary policy of both the previous and current years to the European Parliament, the Council and the Commission, and also to the European Council. The President of the ECB is to present that report to the European Parliament, which may hold a general debate on that basis, and to the Council. Further, the ECB could, in such reports, describe how it has implemented the FSB principles and the alternative assessment mechanisms it uses.
(6)
The Union is working towards reviewing, at a first stage, whether any references to credit ratings in Union law trigger or have the potential to trigger sole or mechanistic reliance on such credit ratings and, at a second stage, all references to credit ratings for regulatory purposes with a view to deleting them by 2020, provided that appropriate alternatives to credit risk assessment are identified and implemented.
(7)
The relevance of rating outlooks for investors and issuers and their effects on markets are comparable to the relevance and effects of credit ratings. Therefore, all the requirements of Regulation (EC) No 1060/2009 which aim at ensuring that rating actions are accurate, transparent and free from conflicts of interest should also apply to rating outlooks. According to current supervisory practice, a number of requirements of that Regulation apply to rating outlooks. This Regulation should clarify the rules and provide legal certainty by introducing a definition of rating outlooks and clarifying which specific provisions apply to such rating outlooks. The definition of rating outlooks should also encompass opinions regarding the likely direction of a credit rating in the short term, commonly referred to as credit watches.
(8)
In the medium term, further action should be evaluated to delete references to credit ratings for regulatory purposes from financial regulation and to eliminate the risk-weighting of assets by means of credit ratings. However, for the time being, credit rating agencies are important participants in the financial markets. As a consequence, the independence and integrity of credit rating agencies and their credit rating activities are of particular importance in guaranteeing their credibility vis-à-vis market participants, in particular investors and other users of credit ratings. Regulation (EC) No 1060/2009 provides that credit rating agencies are to be registered and supervised as their services have considerable impact on the public interest. Credit ratings, unlike investment research, are not mere opinions about a value or a price for a financial instrument or a financial obligation. Credit rating agencies are not mere financial analysts or investment advisors. Credit ratings have regulatory value for regulated investors, such as credit institutions, insurance companies and other institutional investors. Although the incentives to rely excessively on credit ratings are being reduced, credit ratings still drive investment choices, in particular because of information asymmetries and for efficiency purposes. In that context, credit rating agencies must be independent and must be perceived as such by market participants, and their rating methods must be transparent and be perceived as such.
(9)
Over-reliance on credit ratings should be reduced and all the automatic effects deriving from credit ratings should be gradually eliminated. Credit institutions and investment firms should be encouraged to put in place internal procedures in order to make their own credit risk assessment and should encourage investors to perform a due diligence exercise. Within that framework, this Regulation provides that financial institutions should not solely or mechanistically rely on credit ratings. Therefore, those institutions should avoid entering into contracts where they solely or mechanistically rely on credit ratings and should avoid using them in contracts as the only parameter to assess the creditworthiness of investments or to decide whether to invest or divest.
(10)
Regulation (EC) No 1060/2009 already provided a first round of measures to address the question of independence and integrity of credit rating agencies and their credit rating activities. The objectives of guaranteeing the independence of credit rating agencies and of identifying, managing and, to the extent possible, avoiding any conflicts of interest that could arise were already underpinning several provisions of that Regulation. The selection and remuneration of the credit rating agency by the rated entity (the issuer-pays model) engenders inherent conflicts of interest. Under that model, there are incentives for credit rating agencies to issue complacency ratings on the issuer in order to secure a long-standing business relationship in order to guarantee revenues or to secure additional work and revenues. Moreover, relationships between the shareholders of credit rating agencies and the rated entities may cause conflicts of interest, which are not sufficiently dealt with by the existing rules. As a result, credit ratings issued under the issuer-pays model may be perceived as the credit ratings that suit the issuer rather than the credit ratings needed by the investor. It is essential to reinforce the conditions of independence applying to credit rating agencies in order to increase the level of credibility of credit ratings issued under the issuer-pays model.
(11)
In order to increase competition in a market that has been dominated by three credit rating agencies, measures should be taken to encourage the use of smaller credit rating agencies. It has been the practice in recent times for issuers or related third parties to seek credit ratings from two or more credit rating agencies, and therefore, where two or more credit ratings are sought, the issuer or a related third party should consider appointing at least one credit rating agency which does not have more than 10 % of the total market share and which could be evaluated by the issuer or a related third party as capable of rating the relevant issuance or entity.
(12)
The credit rating market shows that, traditionally, credit rating agencies and rated entities enter into long-lasting relationships. This raises the risk of familiarity, as the credit rating agency may become too sympathetic to the desires of the rated entity. In those circumstances, the impartiality of credit rating agencies could, over time, become questionable. Indeed, credit rating agencies appointed and paid by a corporate issuer have an incentive to issue overly favourable ratings on that rated entity or on its debt instruments in order to maintain the business relationship with such issuer. Issuers are also subject to incentives that favour long-lasting relationships, such as the lock-in effect whereby an issuer refrains from changing credit rating agency as this could raise concerns of investors regarding the issuer’s creditworthiness. This problem was already identified in Regulation (EC) No 1060/2009, which required credit rating agencies to apply a rotation mechanism providing for gradual changes in analytical teams and credit rating committees so that the independence of the rating analysts and persons approving credit ratings would not be compromised. The success of those rules, however, was highly dependent on a behavioural solution internal to the credit rating agency, namely the actual independence and professionalism of the employees of the credit rating agency vis-à-vis the commercial interests of the credit rating agency itself. Those rules were not designed to provide a sufficient guarantee towards third parties that the conflicts of interest arising from the long-lasting relationship would effectively be mitigated or avoided. A way to achieve this could be by limiting the period during which a credit rating agency can continuously provide credit ratings on the same issuer or its debt instruments. Setting out a maximum duration of the contractual relationship between the issuer which is rated or which issued the rated debt instruments and the credit rating agency should remove the incentive for issuing favourable credit ratings with respect to that issuer. Additionally, requiring the rotation of credit rating agencies as a normal and regular market practice should also effectively mitigate the problem of the lock-in effect. Finally, the rotation of credit rating agencies should have positive effects on the credit rating market, as it would facilitate new market entries and offer existing credit rating agencies the opportunity to extend their business to new areas.
(13)
It is, however, important that the implementation of a rotation mechanism is designed in such a way that the benefits of the mechanism more than outweigh its possible negative consequences. For example, frequent rotation could result in increased costs for issuers and credit rating agencies because the cost associated with rating a new entity or financial instrument is typically higher than the cost of monitoring a credit rating that has already been issued. It also takes a considerable amount of time and resources to get established as a credit rating agency, whether as a niche player or covering all asset classes. Further, ongoing rotation of credit rating agencies could have a significant impact on the quality and continuity of credit ratings. Equally important, a rotation mechanism should be implemented with sufficient safeguards to allow the market to adapt gradually before possibly enhancing the mechanism in the future. This could be achieved by limiting the scope of the mechanism to re-securitisations, which is a limited source of bank funding, while allowing credit ratings that are already issued to continue to be monitored upon request even after rotation becomes mandatory. Thus, as a general rule, rotation should only affect new re-securitisations with underlying assets from the same originator. The Commission should review whether it is appropriate to maintain a limited rotation mechanism or to apply it to other asset classes as well and, if so, whether other classes warrant different treatment with respect to, for example, the length of the maximum duration of the contractual relationship. If the rotation mechanism is established for other asset classes, the Commission should evaluate whether it is necessary to introduce an obligation on the credit rating agency to provide, at the end of the maximum duration period of the contractual relationship, information on the issuer and on the rated financial instruments (a handover file), to the incoming credit rating agency.
(14)
It is appropriate to introduce rotation on the credit rating market for re-securitisations. First, that is the segment of the European securitisations market that has underperformed since the financial crisis, and it is therefore the one in which the need to address conflicts of interest is greatest. Second, while the credit risk on debt instruments issued by, for instance, corporates to a high degree depends on the debt servicing capacity of the issuer itself, the credit risk on re-securitisations is generally unique to each transaction. Therefore, when a re-securitisation is created the risk of knowledge being lost by hiring a new credit rating agency is not high. In other words, although there is currently only a limited number of credit rating agencies active in the credit rating market for re-securitisations, that market is more naturally open to competition and a rotation mechanism could be a driver for creating more dynamics in that market. Finally, the credit rating market for re-securitisations is dominated by a few large credit rating agencies but there are other players who have been building up expertise in this area.
(15)
Regular rotation of credit rating agencies issuing credit ratings on re-securitisations should bring more diversity to the assessment of creditworthiness. Multiple and different views, perspectives and methodologies applied by credit rating agencies should produce more diverse credit ratings and ultimately improve the assessment of the creditworthiness of re-securitisations. For such diversity to play a role and to avoid complacency of both originators and credit rating agencies, the maximum period during which the credit rating agency is allowed to rate re-securitisations from the same originator must be restricted to a level that guarantees regular fresh assessments of creditworthiness. Those factors, together with the need to provide certain continuity of approach to credit ratings, mean that a period of four years is appropriate. Where at least four credit rating agencies are appointed, the objectives for a rotation mechanism have already been achieved so the requirement to rotate should not apply. In order to ensure real competition, such an exemption should only be applicable where at least four of the appointed credit rating agencies rate a certain proportion of the outstanding financial instruments of the originator.
(16)
It is appropriate to structure a rotation mechanism for re-securitisations around the originator. Re-securitisations are issued out of special-purpose vehicles without any significant capacity to service the debt. Therefore, structuring rotation around the issuer would render the mechanism ineffective. Conversely, structuring rotation around the sponsor would mean that the exemption would almost always apply.
(17)
A rotation mechanism could be an important tool for lowering the barriers to entry to the credit rating market for re-securitisations. At the same time, however, it could make it more difficult for new market players to secure a foothold in the market because they would not be allowed to hold on to their clients. It is therefore appropriate to introduce an exemption from the rotation mechanism for small credit rating agencies.
(18)
In order to be effective, the rotation mechanism needs to be enforced in a credible manner. The rotation requirement would not achieve its objectives if the outgoing credit rating agency were allowed to rate re-securitisations from the same originator again within too short a period. Therefore, it is important to provide for an appropriate period within which the outgoing credit rating agency cannot be appointed to rate re-securitisations from the same originator again. That period should be sufficiently long to allow the incoming credit rating agency to provide its credit rating services effectively, to ensure that the re-securitisations are truly exposed to a new scrutiny under a different approach, and to guarantee that the credit ratings issued by the new credit rating agency provide enough continuity. At the same time, for a rotation mechanism to function properly, the length of the period is constrained by the supply of credit rating agencies with sufficient expertise in the area of re-securitisations. Therefore, the length of the period should be proportionate, should generally be equal to the length of the expired contract of the outgoing credit rating agency but should not exceed four years.
(19)
Requiring a regular rotation of credit rating agencies is proportionate to the objective pursued. The requirement only applies to registered credit rating agencies, which are regulated and which provide a service affecting the public interest (credit ratings that can be used for regulatory purposes) under the issuer-pays model and for a particular asset class (re-securitisations). The privilege of having its services recognised as playing an important role in the regulation of the financial services market and being approved to carry out this function, gives rise to the need to respect certain obligations in order to guarantee independence and the perception of independence in all circumstances. A credit rating agency which is prevented from rating re-securitisations from a particular originator would still be allowed to rate re-securitisations from other originators as well as rating other asset classes. In a market context where the rotation rule applies to all participants, business opportunities will arise since all credit rating agencies would need to rotate. Moreover, credit rating agencies can always issue unsolicited credit ratings on re-securitisations from the same originator capitalising on their experience. Unsolicited credit ratings are not constrained by the issuer-pays model and therefore are theoretically less affected by potential conflicts of interest. For the clients of credit rating agencies, the maximum duration of the contractual relationship with a credit rating agency and the requirement to employ more than one credit rating agency also represent restrictions on their freedom to conduct their own business. However, those restrictions are necessary on public-interest grounds considering the interference by the issuer-pays model with the necessary independence of credit rating agencies to guarantee independent credit ratings that can be used by investors for regulatory purposes. At the same time, those restrictions do not go beyond what is necessary and should rather be seen as increasing the creditworthiness of re-securitisations towards other parties, and ultimately the market.
(20)
The independence of a credit rating agency vis-à-vis a rated entity is also affected by possible conflicts of interest of any of its significant shareholders with the rated entity. A shareholder of a credit rating agency could be a member of the administrative or supervisory board of a rated entity or a related third party. Regulation (EC) No 1060/2009 addresses this type of situation only as regards the conflicts of interest caused by rating analysts, persons approving the credit ratings or other employees of the credit rating agency. That Regulation is, however, silent as regards potential conflicts of interest caused by shareholders or members of credit rating agencies. With a view to enhancing the perception of independence of credit rating agencies vis-à-vis the rated entities, it is appropriate to extend the existing rules set out in that Regulation on conflicts of interest caused by employees of the credit rating agencies to those caused by shareholders or members holding a significant position within the credit rating agency. Hence, the credit rating agency should abstain from issuing credit ratings, or should disclose that the credit rating may be affected, where a shareholder or member holding 10 % of the voting rights of that agency is also a member of the administrative or supervisory board of the rated entity or has invested in the rated entity when the investment reaches a certain size. Furthermore, the fact that a shareholder or member holding at least 5 % of the voting rights of that credit rating agency has invested in the rated entity or is a member of the administrative or supervisory board of the rated entity should be disclosed to the public, at least if the investment reaches a certain size. Moreover, where a shareholder or member is in a position to exercise significant influence on the business activity of the credit rating agency, that person should not provide consultancy or advisory services to the rated entity or a related third party regarding its corporate or legal structure, assets, liabilities or activities.
(21)
In order to ensure a workable application of the rules on independence and prevention of conflicts of interest set out in Regulation (EC) No 1060/2009 and to prevent them from becoming ineffective, there is a need for a sufficiently high number of credit rating agencies, unconnected with both the outgoing credit rating agency in case of rotation and the credit rating agency providing credit rating services in parallel to the same issuer. It is appropriate to require a strict separation of the outgoing agency from the incoming credit rating agency in the case of rotation as well as of the two credit rating agencies providing credit rating services in parallel to the same issuer. The credit rating agencies concerned should not be linked to each other by control, by being part of the same group of credit rating agencies, by being a shareholder or a member of or being able to exercise voting rights in any of the other credit rating agencies, or by being able to appoint members of the administrative or supervisory boards of any of the other credit rating agencies.
(22)
Credit rating agencies should establish, maintain, enforce and document an effective internal control structure governing the implementation of policies and procedures for the prevention and control of possible conflicts of interest and for ensuring the independence of credit ratings, rating analysts and rating teams regarding shareholders, administrative and management bodies and sales and marketing activities. Standard Operating Procedures (SOPs) should be put in place relating to corporate governance, organisational matters, and the management of conflicts of interest. SOPs should be periodically reviewed and monitored to evaluate their effectiveness and whether they should be updated.
(23)
The perception of independence of credit rating agencies would be particularly affected should the same shareholders or members be investing in different credit rating agencies not belonging to the same group of credit rating agencies, at least if such investment reaches a certain size that could allow those shareholders or members to exercise a certain influence on the credit rating agency’s business. Therefore, in order to ensure the independence (and the perception of independence) of credit rating agencies, it is appropriate to provide for stricter rules regarding the relations between the credit rating agencies and their shareholders or members. For that reason, no person should simultaneously hold a participation of 5 % or more in more than one credit rating agency, unless the credit rating agencies concerned belong to the same group.
(24)
The objective of ensuring sufficient independence of credit rating agencies requires that investors not hold simultaneously investments of 5 % or more in more than one credit rating agency. Directive 2004/109/EC of the European Parliament and of the Council of 15 December 2004 on the harmonisation of transparency requirements in relation to information about issuers whose securities are admitted to trading on a regulated market (10) provides that those persons controlling at least 5 % of the voting rights in a listed company disclose that fact to the public, because, inter alia, the investors have an interest in knowing about changes in the voting structure of such a company. The 5 % level is therefore considered to be a major holding capable of influencing the voting structure in a company. It is therefore appropriate to use the 5 % level for the purposes of restricting the simultaneous investment in more than one credit rating agency. The measure cannot be considered to be disproportionate, given that all registered credit rating agencies in the Union are non-listed undertakings and, therefore, not subject to the transparency and procedural rules that apply to listed companies in the Union in accordance with Directive 2004/109/EC. Often unlisted undertakings are governed by shareholders’ protocols or agreements and the number of shareholders or members is usually low. Therefore, even a minority position in an unlisted credit rating agency could be influential. Nevertheless, in order to ensure that purely economic investments in credit rating agencies are still possible, this limitation to simultaneous investments in more than one credit rating agency should not be extended to investments channelled through collective investment schemes managed by third parties independent from the investor and not subject to the investor’s influence.
(25)
The provisions in this Regulation regarding conflicts of interest with regard to the shareholder structure should not only refer to direct but also to indirect shareholdings as otherwise those rules could be easily circumvented. Credit rating agencies should make all efforts to know their indirect shareholders so that they can avoid any potential conflicts of interest in this respect.
(26)
The effectiveness of the rules on independence and prevention of conflicts of interest which require that credit rating agencies not provide credit rating services to the same issuer for a long period of time could be undermined if credit rating agencies were allowed to become significant shareholders or members of other credit rating agencies.
(27)
It is important to ensure that modifications to the rating methodologies do not result in less rigorous methodologies. For that purpose, issuers, investors and other interested parties should have the opportunity to comment on any intended change to rating methodologies. This will help them to understand the reasons behind new methodologies and for the change in question. Comments provided by issuers and investors on the draft methodologies may provide valuable input for the credit rating agencies in defining the methodologies. ESMA should also be notified of intended changes. Although Regulation (EC) No 1060/2009 confers on ESMA the power to verify that methodologies used by credit rating agencies are rigorous, systematic, continuous and subject to validation based on historical experience, including back-testing, that verification process should not grant ESMA any power to judge the appropriateness of the proposed methodology or of the credit ratings issued following the application of the methodologies. Where appropriate, rating methodologies should take into account financial risks deriving from environmental hazards.
(28)
Due to the complexity of structured finance instruments, credit rating agencies have not always succeeded in ensuring a sufficiently high quality of credit ratings issued on such instruments. This has led to a loss of market confidence in this type of credit ratings. In order to regain confidence it would be appropriate to require issuers or related third parties to engage at least two different credit rating agencies for the provision of credit ratings on structured finance instruments, which could lead to different and competing assessments. This could also reduce the over-reliance on a single credit rating.
(29)
The proposal for a directive on the access to the activity of credit institutions and the prudential supervision of credit institutions and investment firms and the proposal for a regulation on prudential requirements for credit institutions and investment firms, which are to replace Directive 2006/48/EC of the European Parliament and of the Council of 14 June 2006 relating to the taking up and pursuit of the business of credit institutions (11) and Directive 2006/49/EC of the European Parliament and of the Council of 14 June 2006 on the capital adequacy of investment firms and credit institutions (12), introduce a requirement for credit institutions and investment firms to assess the credit risk of entities and financial instruments in which they invest themselves and not simply to rely in this respect on credit ratings. That requirement should be extended to other financial market participants regulated under Union law, including investment managers. For all financial market participants, however, that requirement should be enforced in a proportional manner taking into account the nature, scale, and complexity of the participant in question. Member States should not be entitled to impose or maintain rules that allow stricter reliance by those investors on credit ratings.
(30)
Furthermore, the ability of investors to make an informed assessment of the creditworthiness of structured finance instruments would be improved if investors were provided with sufficient information on those instruments. For example, as the risk on structured finance instruments to a large extent depends on the quality and performance of the underlying assets, investors should be provided with more information on the underlying assets. This would reduce investors’ dependence on credit ratings. Moreover, disclosing relevant information on structured finance instruments is likely to reinforce the competition between credit rating agencies, because it could lead to an increase in the number of unsolicited credit ratings. The Commission should, by January 2016, review and report on the appropriateness of extending the scope of that disclosure requirement to other financial products. For example, there are other financial products, such as covered bonds and other secured debt, where the risk to a large extent depends on the characteristics of any underlying collateral and where it could be relevant to provide investors with more information about the collateral.
(31)
Investors, issuers and other interested parties should have access to up-to-date rating information on a central website. A European rating platform should be established by ESMA and should allow investors to easily compare all credit ratings that exist with regard to a specific rated entity. It is important that the European rating platform website shows all available credit ratings per instrument in order to allow investors to consider the whole variety of opinions before taking their own investment decision. However, in order not to undermine the ability of credit rating agencies to operate under the investor-pays model, such credit ratings should not be included in the European rating platform. The European rating platform should help smaller and new credit rating agencies to gain visibility. The European rating platform should incorporate ESMA’s central repository with a view to creating a single platform for all available credit ratings per instrument and for information on historical performance data, published on the central repository. The European Parliament supported the establishment of such publication of credit ratings in its resolution on credit rating agencies of 8 June 2011.
(32)
Credit ratings, whether issued for regulatory purposes or not, have a significant impact on investment decisions and on the image and financial attractiveness of issuers. Hence, credit rating agencies have an important responsibility towards investors and issuers in ensuring that they comply with Regulation (EC) No 1060/2009 so that their credit ratings are independent, objective and of adequate quality. However, investors and issuers are not always in a position to enforce credit rating agencies’ responsibility towards them. It can be particularly difficult to establish the civil liability of a credit rating agency in the absence of a contractual relationship between a credit rating agency and, for instance, an investor or an issuer rated on an unsolicited basis. Issuers can also face difficulties in enforcing credit rating agencies’ civil liability towards them even when they have a contractual relationship with the credit rating agency concerned: for instance, a downgrade of a credit rating, decided on the basis of an infringement of Regulation (EC) No 1060/2009 committed intentionally or with gross negligence, can impact negatively the reputation and funding costs of an issuer, therefore causing this issuer damage even if it is not covered by contractual liability. Therefore, it is important to provide for an adequate right of redress for investors who have reasonably relied on a credit rating issued in breach of Regulation (EC) No 1060/2009 as well as for issuers who suffer damage because of a credit rating issued in breach of Regulation (EC) No 1060/2009. The investor and issuer should be able to hold the credit rating agency liable for damages caused by an infringement of that Regulation which had an impact on the rating outcome. While investors and issuers who have a contractual relationship with a credit rating agency may choose to base a claim against that credit rating agency on a breach of contract, the possibility of claiming damages for an infringement of Regulation (EC) No 1060/2009 should be available for all investors and issuers, regardless of whether there is a contractual relationship between the parties.
(33)
It should be possible for credit rating agencies to be held liable if they infringe intentionally or with gross negligence any obligations imposed on them by Regulation (EC) No 1060/2009. This standard of fault is appropriate because the activity of credit rating involves a certain degree of assessment of complex economic factors and the application of different methodologies may lead to different rating results, none of which can be considered as incorrect. Also, it is appropriate to expose credit rating agencies to potentially unlimited liability only where they breach Regulation (EC) No 1060/2009 intentionally or with gross negligence.
(34)
The investor or issuer claiming damages for an infringement of Regulation (EC) No 1060/2009 should present accurate and detailed information indicating that the credit rating agency has committed such an infringement of that Regulation. This should be assessed by the competent court, taking into consideration that the investor or issuer may not have access to information that is purely within the sphere of the credit rating agency.
(35)
Regarding matters concerning the civil liability of a credit rating agency which are not covered by or defined in this Regulation, including causation and the concept of gross negligence, such matters should be governed by the applicable national law as determined by the relevant rules of private international law. In particular, Member States should be able to maintain national civil liability regimes which are more favourable to investors or issuers or which are not based on an infringement of Regulation (EC) No 1060/2009. The competent court to decide on a claim for civil liability brought by an investor or issuer should be determined by the relevant rules on private international law.
(36)
The fact that institutional investors including investment managers are obliged to carry out their own assessment of the creditworthiness of assets should not prevent courts from finding that an infringement of Regulation (EC) No 1060/2009 by a credit rating agency has caused damage to an investor for which that credit rating agency is liable. While this Regulation will improve the possibilities of investors to make an own risk assessment they will continue to have more limited access to information than the credit rating agencies themselves. Furthermore, in particular smaller investors may lack the capability to review a credit rating provided by a credit rating agency critically.
(37)
Member States and ESMA should ensure that any penalties imposed pursuant to Regulation (EC) No 1060/2009 are publicly disclosed only where such public disclosure would be proportionate.
(38)
In order to further mitigate conflicts of interest and facilitate fair competition in the credit rating market, it is important to ensure that the fees charged by credit rating agencies to clients are not discriminatory. Differences in fees charged for the same type of service should only be justifiable by a difference in the actual costs in providing this service to different clients. Moreover, the fees charged for credit rating services to a given issuer should not depend on the results or outcome of the work performed or on the provision of related (ancillary) services. Furthermore, in order to allow for the effective supervision of those rules, credit rating agencies should disclose to ESMA the fees received from each of their clients and their general pricing policy.
(39)
In order to contribute to the issuance of up-to-date and credible sovereign ratings and to facilitate users’ understanding, it is important to regularly review those ratings. It is also important to increase transparency about the research work carried out, the staff allocated to the preparation of sovereign ratings and the underlying assumptions behind the credit ratings made by credit rating agencies in relation to sovereign debt.
(40)
It is essential that investors have appropriate information to assess the creditworthiness of Member States. In the framework of its surveillance of economic and fiscal policies of Member States, the Commission collects and processes data on the economic, financial and fiscal situation and performance of all Member States, most of which are published by the Commission and which can therefore be used by investors to assess the potential creditworthiness of Member States. Where appropriate and available, and subject to the relevant confidentiality rules applicable in the framework of its surveillance of economic and fiscal policies of Member States, the Commission should complement existing reporting on economic performance of Members States by possible additional elements or indicators, which may help investors to assess the creditworthiness of Member States. Those elements should be made available to the public, complementing the existing publications and other publicly disclosed information, with a view to providing investors with further data in order to help them assess the creditworthiness of sovereign entities and their debt information. Bearing this in mind, the Commission should examine the possibility of developing a European creditworthiness assessment, to allow investors to make an impartial and objective assessment of Member States’ creditworthiness, taking into account the specific economic and social development. If necessary, the Commission should submit appropriate legislative proposals.
(41)
The current rules provide for credit ratings to be announced to the rated entity 12 hours before their publication. In order to avoid such notification taking place outside working hours and to leave the rated entity sufficient time to verify the correctness of data underlying the credit rating, the rated entity should be notified a full working day before publication of the credit rating or of a rating outlook. A list of the persons entitled to receive such notification should be limited and should be clearly identified by the rated entity.
(42)
In view of the specificities of sovereign ratings and in order to reduce the risk of volatility, it is appropriate and proportionate to require credit rating agencies to publish those ratings only after close of business of the trading venues established in the Union and at least one hour before their opening. On the same basis, it is also appropriate and proportionate that, at the end of December, credit rating agencies should publish a calendar for the following 12 months setting the dates for the publication of sovereign ratings and, corresponding thereto, the dates for the publication of related rating outlooks where applicable. Such dates should be set on a Friday. Only for unsolicited sovereign ratings should the number of publications in the calendar be limited between two and three. Where this is necessary to comply with their legal obligations, credit rating agencies should be allowed to deviate from their announced calendar, while explaining in detail the reasons for such deviation. However, such deviation should not happen routinely.
(43)
On the basis of the evolution of the market, the Commission should submit a report to the European Parliament and the Council exploring the appropriateness of, and ways to, support a European public credit rating agency dedicated to assessing the creditworthiness of Members States’ sovereign debt and/or a European credit rating foundation for all other credit ratings. If necessary, the Commission should submit appropriate legislative proposals.
(44)
In view of the specificities of sovereign ratings and in order to avoid a risk of contagion across the Union, statements announcing a revision of a given group of countries should be prohibited if not accompanied by individual country reports. Furthermore with the view to enhancing the validity and accessibility of sources of information used by credit rating agencies in public communications on potential changes in sovereign ratings, other than credit ratings, rating outlooks and accompanying press releases, such communications should always be based on information within the sphere of the rated entity which has been disclosed with the consent of the rated entity unless that information is available from generally accessible sources. Where the legal framework governing the rated entity provides that the rated entity must not disclose such information, such as in the case of inside information as defined in point (1) of Article 1 of Directive 2003/6/EC of the European Parliament and the Council of 28 January 2003 on insider dealing and market manipulation (market abuse) (13), the rated entity must not give its consent.
(45)
For the purpose of transparency, when publishing their sovereign ratings, credit rating agencies should explain in their press releases or reports the key elements underlying those credit ratings. However, transparency for sovereign ratings should not be conclusive to the direction of national policies (economic, labour or other). Therefore, whilst those policies may serve as an element for the credit rating agency to assess creditworthiness of a sovereign entity or its financial instruments, and may be used in explaining the main reasons for a sovereign rating, direct or explicit requirements or recommendations from credit rating agencies to sovereign entities as regards those policies should not be allowed. Credit rating agencies should refrain from any direct or explicit policy recommendations on policies of sovereign entities.
(46)
Technical standards in the financial services sector should ensure an adequate protection of depositors, investors and consumers across the Union. As a body with highly specialised expertise, it would be efficient and appropriate to entrust ESMA, with the elaboration of draft regulatory and implementing technical standards which do not involve policy choices, for submission to the Commission.
(47)
The Commission should adopt the draft regulatory technical standards developed by ESMA regarding the content, frequency and presentation of the information to be provided by issuers on structured finance instruments, the presentation of the information, including structure, format, method and timing of reporting, that credit rating agencies should disclose to ESMA in relation to the European rating platform and the content and format of the periodic reporting on fees charged by credit rating agencies for the purposes of ongoing supervision by ESMA. The Commission should adopt those standards by means of delegated acts pursuant to Article 290 TFEU and in accordance with Articles 10 to 14 of Regulation (EU) No 1095/2010.
(48)
Regulation (EC) No 1060/2009 allows credit ratings issued in third countries to be used for regulatory purposes if they are issued by credit rating agencies certified in accordance with that Regulation or endorsed by credit rating agencies established in the Union in accordance with that Regulation. Certification requires that the Commission has adopted an equivalence decision regarding the third country’s regulatory regime for credit rating agencies and endorsement requires that the conduct of the third-country credit rating agency fulfils requirements which are at least as stringent as the relevant Union rules. Some of the provisions introduced by this Regulation should not apply to the equivalence and endorsement assessments. This is the case for those provisions that only establish obligations on issuers but not on credit rating agencies. In addition, provisions that relate to the structure of the credit rating market within the Union rather than establishing rules of conduct for credit rating agencies should not be considered in this context. In order to grant third countries sufficient time to review their regulatory frameworks regarding the remaining new substantive provisions, the latter should only apply for the purpose of the equivalence and endorsement assessments as of 1 June 2018. It is important to recall in this respect that a third-country regulatory regime does not have to have identical rules as those provided for in this Regulation. As already provided for in Regulation (EC) No 1060/2009, in order to be considered equivalent to or as stringent as the Union regulatory regime, it should be sufficient that the third-country regulatory regime achieve the same objectives and effects in practice.
(49)
Since the objectives of this Regulation, namely to reinforce the independence of credit rating agencies, to promote sound credit rating processes and methodologies, to mitigate the risks associated with sovereign ratings, to reduce the risk of over-reliance on credit ratings by market participants, and to ensure a right of redress for investors, cannot be sufficiently achieved by the Member States and can therefore, by reason of the pan-Union structure and impact of the credit rating activities to be supervised, be better achieved at the Union level, the Union may adopt measures, in accordance with the principle of subsidiarity as set out in Article 5 of the Treaty on European Union. In accordance with the principle of proportionality, as set out in that Article, this Regulation does not go beyond what is necessary in order to achieve those objectives.
(50)
The Commission should put forward, by the end of 2013, a report regarding the feasibility of a network of smaller credit rating agencies in order to increase competition in the market. That report should evaluate Union financial and non-financial support and incentives for the creation of such a network, taking into consideration the potential conflicts of interest arising from such public funding.
(51)
The European Data Protection Supervisor has been consulted in accordance with Article 28(2) of Regulation (EC) No 45/2001 of the European Parliament and of the Council of 18 December 2000 on the protection of individuals with regard to the processing of personal data by the Community institutions and bodies and on the free movement of such data (14) and has adopted an opinion (15).
(52)
Regulation (EC) No 1060/2009 should therefore be amended accordingly,
HAVE ADOPTED THIS REGULATION:
Article 1
Amendments to Regulation (EC) No 1060/2009
Regulation (EC) No 1060/2009 is amended as follows:
(1)
Article 1 is replaced by the following:
‘Article 1
Subject matter
This Regulation introduces a common regulatory approach in order to enhance the integrity, transparency, responsibility, good governance and independence of credit rating activities, contributing to the quality of credit ratings issued in the Union and to the smooth functioning of the internal market, while achieving a high level of consumer and investor protection. It lays down conditions for the issuing of credit ratings and rules on the organisation and conduct of credit rating agencies, including their shareholders and members, to promote credit rating agencies’ independence, the avoidance of conflicts of interest, and the enhancement of consumer and investor protection.
This Regulation also lays down obligations for issuers, originators and sponsors established in the Union regarding structured finance instruments.’;
(2)
in Article 2(1), Article 3(1)(m), Article 4(2), Article 4(3), introductory part, Article 4(4), first and second subparagraphs, Article 5(1), introductory part, Article 14(1), and Annex II, point (1) ‘Community’ is replaced by ‘Union’;
(3)
Article 3 is amended as follows:
(a)
paragraph 1 is amended as follows:
(i)
point (g) is replaced by the following:
‘(g)
“regulatory purposes” means the use of credit ratings for the specific purpose of complying with Union law, or with Union law as implemented by the national legislation of the Member States;’;
(ii)
the following points are inserted:
‘(pa)
“credit institution” means a credit institution as defined in point (1) of Article 4 of Directive 2006/48/EC;
(pb)
“investment firm” means an investment firm as defined in point (1) of Article 4(1) of Directive 2004/39/EC;
(pc)
“insurance undertaking” means an insurance undertaking as defined in point (1) of Article 13 of Directive 2009/138/EC of the European Parliament and of the Council of 25 November 2009 on the taking-up and pursuit of the business of Insurance and Reinsurance (Solvency II) (16);
(pd)
“reinsurance undertaking” means a reinsurance undertaking as defined in point (4) of Article 13 of Directive 2009/138/EC;
(pe)
“institution for occupational retirement provision” means an institution for occupational retirement provision as defined in Article 6(a) of Directive 2003/41/EC;
(pf)
“management company” means a management company as defined in Article 2(1)(b) of Directive 2009/65/EC of the European Parliament and of the Council of 13 July 2009 on the coordination of laws, regulations and administrative provisions relating to undertakings for collective investment in transferable securities (UCITS) (17);
(pg)
“investment company” means an investment company authorised in accordance with Directive 2009/65/EC;
(ph)
“alternative investment fund manager” means an AIFM as defined in Article 4(1)(b) of Directive 2011/61/EU of the European Parliament and of the Council of 8 June 2011 on Alternative Investment Fund Managers (18);
(pi)
“central counterparty” means a CCP as defined in point (1) of Article 2 of Regulation (EU) No 648/2012 of the European Parliament and of the Council of 4 July 2012 on OTC derivatives, central counterparties and trade repositories (19) which is authorised in accordance with Article 14 of that Regulation;
(pj)
“prospectus” means a prospectus published under Directive 2003/71/EC and Regulation (EC) No 809/2004;
(iii)
points (q) and (r) are replaced by the following:
‘(q)
“sectoral legislation” means the legislative acts of the Union referred to in points (pa) to (pj);
(r)
“sectoral competent authorities” means the national competent authorities designated under the relevant sectoral legislation for the supervision of credit institutions, investment firms, insurance undertakings, reinsurance undertakings, institutions for occupational retirement provision, management companies, investment companies, alternative investment fund managers, central counterparties and prospectuses.’;
(iv)
the following points are added:
‘(s)
“issuer” means an issuer as defined in Article 2(1)(h) of Directive 2003/71/EC;
(t)
“originator” means an originator as defined in point (41) of Article 4 of Directive 2006/48/EC;
(u)
“sponsor” means a sponsor as defined in point (42) of Article 4 of Directive 2006/48/EC;
(v)
“sovereign rating” means:
(i)
a credit rating where the entity rated is a State or a regional or local authority of a State;
(ii)
a credit rating where the issuer of the debt or financial obligation, debt security or other financial instrument is a State or a regional or local authority of a State, or a special purpose vehicle of a State or of a regional or local authority;
(iii)
a credit rating where the issuer is an international financial institution established by two or more States which has the purpose of mobilising funding and providing financial assistance for the benefit of the members of that international financial institution which are experiencing or threatened by severe financing problems;
(w)
“rating outlook” means an opinion regarding the likely direction of a credit rating over the short term, the medium term or both;
(x)
“unsolicited credit rating” and “unsolicited sovereign rating” mean, respectively, a credit rating or a sovereign rating assigned by a credit rating agency other than upon request;
(y)
“credit score” means a measure of creditworthiness derived from summarising and expressing data based only on a pre-established statistical system or model, without any additional substantial rating-specific analytical input from a rating analyst;
(z)
“regulated market” means a regulated market as defined in point (14) of Article 4(1) of Directive 2004/39/EC and established in the Union;
(aa)
“re-securitisation” means re-securitisation as defined in point (40a) of Article 4 of Directive 2006/48/EC.’;
(b)
the following paragraph is added:
‘3. For the purposes of this Regulation, the term “shareholder” includes beneficial owners, as defined in point (6) of Article 3 of Directive 2005/60/EC of the European Parliament and of the Council of 26 October 2005 on the prevention of the use of the financial system for the purpose of money laundering and terrorist financing (20).
(4)
Article 4 is amended as follows:
(a)
paragraph 1 is replaced by the following:
‘1. Credit institutions, investment firms, insurance undertakings, reinsurance undertakings, institutions for occupational retirement provision, management companies, investment companies, alternative investment fund managers and central counterparties may use credit ratings for regulatory purposes only if they are issued by credit rating agencies established in the Union and registered in accordance with this Regulation.
Where a prospectus contains a reference to a credit rating or credit ratings, the issuer, offeror, or person asking for admission to trading on a regulated market shall ensure that the prospectus also includes clear and prominent information stating whether or not such credit ratings are issued by a credit rating agency established in the Union and registered under this Regulation.’;
(b)
in paragraph 3, point (b) is replaced by the following:
‘(b)
the credit rating agency has verified and is able to demonstrate on an ongoing basis to the European Supervisory Authority (European Securities and Markets Authority) (ESMA) established by Regulation (EU) No 1095/2010 of the European Parliament and of the Council (21), that the conduct of the credit rating activities by the third-country credit rating agency resulting in the issuing of the credit rating to be endorsed fulfils requirements which are at least as stringent as the requirements set out in Articles 6 to 12 and Annex I, with the exception of Articles 6a, 6b, 8a, 8b, 8c and 11a, point (ba) of point 3 and points 3a and 3b of Section B of Annex I.
(5)
Article 5 is amended as follows:
(a)
in paragraph 6, second subparagraph, point (b) is replaced by the following:
‘(b)
credit rating agencies in that third country are subject to legally binding rules which are equivalent to those set out in Articles 6 to 12 and Annex I, with the exception of Articles 6a, 6b, 8a, 8b, 8c and 11a, point (ba) of point 3 and points 3a and 3b of Section B of Annex I; and’;
(b)
paragraph 8 is replaced by the following:
‘8. Articles 20, 23b and 24 shall apply to credit rating agencies certified in accordance with Article 5(3) and to credit ratings issued by them.’;
(6)
the following Articles are inserted in Title I:
‘Article 5a
Over-reliance on credit ratings by financial institutions
1. The entitites referred to in the first subparagraph of Article 4(1) shall make their own credit risk assessment and shall not solely or mechanistically rely on credit ratings for assessing the creditworthiness of an entity or financial instrument.
2. Sectoral competent authorities in charge of supervising the entities referred to in the first subparagraph of Article 4(1) shall, taking into account the nature, scale and complexity of their activities, monitor the adequacy of their credit risk assessment processes, assess the use of contractual references to credit ratings and, where appropriate, encourage them to mitigate the impact of such references, with a view to reducing sole and mechanistic reliance on credit ratings, in line with specific sectoral legislation.
Article 5b
Reliance on credit ratings by the European Supervisory Authorities and the European Systemic Risk Board
1. The European Supervisory Authority (European Banking Authority) (EBA) established by Regulation (EU) No 1093/2010 of the European Parliament and of the Council (22), the European Supervisory Authority (European Insurance and Occupational Pensions Authority) (EIOPA) established by Regulation (EU) No 1094/2010 of the European Parliament and of the Council (23) and ESMA shall not refer to credit ratings in their guidelines, recommendations and draft technical standards where such references have the potential to trigger sole or mechanistic reliance on credit ratings by the competent authorities, the sectoral competent authorities, the entitites referred to in the first subparagraph of Article 4(1) or other financial market participants. Accordingly, by 31 December 2013, EBA, EIOPA and ESMA shall review and remove, where appropriate, all such references to credit ratings in existing guidelines and recommendations.
2. The European Systemic Risk Board (ESRB) established by Regulation (EU) No 1092/2010 of the European Parliament and of the Council of 24 November 2010 on European Union macro-prudential oversight of the financial system and establishing a European Systemic Risk Board (24) shall not refer to credit ratings in its warnings and recommendations where such references have the potential to trigger sole or mechanistic reliance on credit ratings.
Article 5c
Over-reliance on credit ratings in Union law
Without prejudice to its right of initiative, the Commission shall continue to review whether references to credit ratings in Union law trigger or have the potential to trigger sole or mechanistic reliance on credit ratings by the competent authorities, the sectoral competent authorities, the entities referred to in the first subparagraph of Article 4(1) or other financial market participants with a view to deleting all references to credit ratings in Union law for regulatory purposes by 1 January 2020, provided that appropriate alternatives to credit risk assessment have been identified and implemented.
(7)
Article 6 is amended as follows:
(a)
paragraph 1 is replaced by the following:
‘1. A credit rating agency shall take all necessary steps to ensure that the issuing of a credit rating or a rating outlook is not affected by any existing or potential conflicts of interest or business relationship involving the credit rating agency issuing the credit rating or the rating outlook, its shareholders, managers, rating analysts, employees or any other natural person whose services are placed at the disposal or under the control of the credit rating agency, or any person directly or indirectly linked to it by control.’;
(b)
in paragraph 3, the introductory part is replaced by the following:
‘3. At the request of a credit rating agency, ESMA may exempt a credit rating agency from complying with the requirements of points 2, 5, 6 and 9 of Section A of Annex I and Article 7(4) if the credit rating agency is able to demonstrate that those requirements are not proportionate in view of the nature, scale and complexity of its business and the nature and range of issue of credit ratings and that:’;
(c)
the following paragraph is added:
‘4. Credit rating agencies shall establish, maintain, enforce and document an effective internal control structure governing the implementation of policies and procedures to prevent and mitigate possible conflicts of interest and to ensure the independence of credit ratings, rating analysts and rating teams regarding shareholders, administrative and management bodies and sales and marketing activities. Credit rating agencies shall establish standard operating procedures (SOPs) with regard to corporate governance, organisation, and the management of conflicts of interest. They shall periodically monitor and review those SOPs in order to evaluate their effectiveness and assess whether they should be updated.’;
(8)
the following articles are inserted:
‘Article 6a
Conflicts of interest concerning investments in credit rating agencies
1. A shareholder or a member of a credit rating agency holding at least 5 % of either the capital or the voting rights in that credit rating agency or in a company which has the power to exercise control or a dominant influence over that credit rating agency, shall be prohibited from:
(a)
holding 5 % or more of the capital of any other credit rating agency;
(b)
having the right or the power to exercise 5 % or more of the voting rights in any other credit rating agency;
(c)
having the right or the power to appoint or remove members of the administrative or supervisory board of any other credit rating agency;
(d)
being a member of the administrative or supervisory board of any other credit rating agency;
(e)
exercising or having the power to exercise control or a dominant influence over any other credit rating agency.
The prohibition referred to in point (a) of the first subparagraph does not apply to holdings in diversified collective investment schemes, including managed funds such as pension funds or life insurance, provided that the holdings in such schemes do not put the shareholder or member of a credit rating agency in a position to exercise significant influence on the business activities of those schemes.
2. This Article does not apply to investments in other credit rating agencies belonging to the same group of credit rating agencies.
Article 6b
Maximum duration of the contractual relationship with a credit rating agency
1. Where a credit rating agency enters into a contract for the issuing of credit ratings on re-securitisations, it shall not issue credit ratings on new re-securitisations with underlying assets from the same originator for a period exceeding four years.
2. Where a credit rating agency enters into a contract for rating re-securitisations, it shall request that the issuer:
(a)
determine the number of credit rating agencies which have a contractual relationship for the issuing of credit ratings on re-securitisations with underlying assets from the same originator;
(b)
calculate the percentage of the total number of outstanding rated re-securitisations with underlying assets from the same originator for which each credit rating agency issues credit ratings.
Where at least four credit rating agencies each rate more than 10 % of the total number of outstanding rated re-securitisations, the limitations set out in paragraph 1 shall not apply.
The exemption set out in the second subparagraph shall continue to apply at least until the credit rating agency enters into a new contract for rating re-securitisations with underlying assets from the same originator. Where the criteria set out in the second subparagraph are not met when entering into such a contract, the period referred to in paragraph 1 shall be calculated from the date on which the new contract was entered into.
3. As from the expiry of a contract pursuant to paragraph 1, a credit rating agency shall not enter into a new contract for the issuing of credit ratings on re-securitisations with underlying assets from the same originator for a period equal to the duration of the expired contract but not exceeding four years.
The first subparagraph shall also apply to:
(a)
a credit rating agency belonging to the same group of credit rating agencies as the credit rating agency referred to in paragraph 1;
(b)
a credit rating agency which is a shareholder or member of the credit rating agency referred to in paragraph 1;
(c)
a credit rating agency in which the credit rating agency referred to in paragraph 1 is a shareholder or member.
4. Notwithstanding paragraph 1, where a credit rating of a re-securitisation is issued before the end of the maximum duration of the contractual relationship as referred to in paragraph 1, a credit rating agency may continue to monitor and update those credit ratings, on a solicited basis, for the duration of the re-securitisation.
5. This Article shall not apply to credit rating agencies that have fewer than 50 employees at group level involved in the provision of credit rating activities, or that have an annual turnover generated from credit rating activities of less than EUR 10 million at group level.
6. Where a credit rating agency enters into a contract for the issuing of credit ratings on re-securitisations before 20 June 2013, the period referred to in paragraph 1 shall be calculated from that date.’;
(9)
Article 7(5) is replaced by the following:
‘5. Compensation and performance evaluation of employees involved in the credit rating activities or rating outlooks, as well as persons approving the credit ratings or rating outlooks, shall not be contingent on the amount of revenue that the credit rating agency derives from the rated entities or related third parties.’;
(10)
Article 8 is amended as follows:
(a)
paragraph 2 is replaced by the following:
‘2. A credit rating agency shall adopt, implement and enforce adequate measures to ensure that the credit ratings and the rating outlooks it issues are based on a thorough analysis of all the information that is available to it and that is relevant to its analysis according to the applicable rating methodologies. It shall adopt all necessary measures so that the information it uses in assigning credit ratings and rating outlooks is of sufficient quality and from reliable sources. The credit rating agency shall issue credit ratings and rating outlooks stipulating that the rating is the agency’s opinion and should be relied upon to a limited degree.
2a. Changes in credit ratings shall be issued in accordance with the credit rating agency’s published rating methodologies.’;
(b)
in paragraph 5, the following subparagraph is added:
‘Sovereign ratings shall be reviewed at least every six months.’;
(c)
the following paragraph is inserted:
‘5a. A credit rating agency that intends to make a material change to, or use, new rating methodologies, models or key rating assumptions which could have an impact on a credit rating shall publish the proposed material changes or proposed new rating methodologies on its website inviting stakeholders to submit comments for a period of one month together with a detailed explanation of the reasons for and the implications of the proposed material changes or proposed new rating methodologies.’;
(d)
paragraph 6 is amended as follows:
(i)
the introductory part is replaced by the following:
‘6. Where rating methodologies, models or key rating assumptions used in credit rating activities are changed in accordance with Article 14(3), a credit rating agency shall:’;
(ii)
the following points are inserted:
‘(aa)
immediately inform ESMA and publish on its website the results of the consultation and the new rating methodologies together with a detailed explanation thereof and their date of application;
(ab)
immediately publish on its website the responses to the consultation referred to in paragraph 5a except in cases where confidentiality is requested by the respondent to the consultation;’;
(e)
the following paragraph is added:
‘7. Where a credit rating agency becomes aware of errors in its rating methodologies or in their application it shall immediately:
(a)
notify those errors to ESMA and all affected rated entities explaining the impact on its ratings including the need to review issued ratings;
(b)
where errors have an impact on its credit ratings, publish those errors on its website;
(c)
correct those errors in the rating methodologies; and
(d)
apply the measures referred to in points (a), (b) and (c) of paragraph 6.’;
(11)
the following Articles are inserted:
‘Article 8a
Sovereign ratings
1. Sovereign ratings shall be issued in a manner which ensures that the individual specificity of a particular Member State has been analysed. A statement announcing revision of a given group of countries shall be prohibited if it is not accompanied by individual country reports. Such reports shall be made publicly available.
2. Public communications other than credit ratings, rating outlooks, or accompanying press releases or reports as referred to in point 5 of Part I of Section D of Annex I, which relate to potential changes in sovereign ratings shall not be based on information within the sphere of the rated entity that has been disclosed without the consent of the rated entity, unless it is available from generally accessible sources or unless there are no legitimate reasons for the rated entity not to give its consent to the disclosure of the information.
3. A credit rating agency shall, taking into consideration the second subparagraph of Article 8(5), publish on its website and submit to ESMA on an annual basis, in accordance with point 3 of Part III of Section D of Annex I, a calendar at the end of December for the following 12 months, setting a maximum of three dates for the publication of unsolicited sovereign ratings and related rating outlooks and setting the dates for the publication of solicited sovereign ratings and related rating outlooks. Such dates shall be set on a Friday.
4. Deviation of the publication of sovereign ratings or related rating outlooks from the calendar shall only be possible where necessary for the credit rating agency to comply with its obligations under Article 8(2), Article 10(1) and Article 11(1) and shall be accompanied by a detailed explanation of the reasons for the deviation from the announced calendar.
Article 8b
Information on structured finance instruments
1. The issuer, the originator and the sponsor of a structured finance instrument established in the Union shall, on the website set up by ESMA pursuant to paragraph 4, jointly publish information on the credit quality and performance of the underlying assets of the structured finance instrument, the structure of the securitisation transaction, the cash flows and any collateral supporting a securitisation exposure as well as any information that is necessary to conduct comprehensive and well-informed stress tests on the cash flows and collateral values supporting the underlying exposures.
2. The obligation under paragraph 1 to publish information shall not extend to where such publication would breach national or Union law governing the protection of confidentiality of information sources or the processing of personal data.
3. ESMA shall develop draft regulatory technical standards to specify:
(a)
the information that the persons referred to in paragraph 1 must publish in order to comply with the obligation resulting from paragraph 1 in accordance with paragraph 2;
(b)
the frequency with which the information referred to in point (a) is to be updated;
(c)
the presentation of the information referred to in point (a) by means of a standardised disclosure template.
ESMA shall submit those draft regulatory technical standards to the Commission by 21 June 2014.
Power is delegated to the Commission to adopt the regulatory technical standards referred to in the first subparagraph in accordance with the procedure laid down in Articles 10 to 14 of Regulation (EU) No 1095/2010.
4. ESMA shall set up a website for the publication of the information on structured finance instruments as referred to in paragraph 1.
Article 8c
Double credit rating of structured finance instruments
1. Where an issuer or a related third party intends to solicit a credit rating of a structured finance instrument, it shall appoint at least two credit rating agencies to provide credit ratings independently of each other.
2. The issuer or a related third party as referred to in paragraph 1 shall ensure that the appointed credit rating agencies comply with the following conditions:
(a)
they do not belong to the same group of credit rating agencies;
(b)
they are not a shareholder or a member of any of the other credit rating agencies;
(c)
they do not have the right or the power to exercise voting rights in any of the other credit rating agencies;
(d)
they do not have the right or the power to appoint or remove members of the administrative or supervisory board of any of the other credit rating agencies;
(e)
none of the members of their administrative or supervisory boards are a member of the administrative or supervisory boards of any of the other credit rating agencies;
(f)
they do not exercise, or have the power to exercise, control or a dominant influence over any of the other credit rating agencies.
Article 8d
Use of multiple credit rating agencies
1. Where an issuer or a related third party intends to appoint at least two credit rating agencies for the credit rating of the same issuance or entity, the issuer or a related third party shall consider appointing at least one credit rating agency with no more than 10 % of the total market share, which can be evaluated by the issuer or a related third party as capable of rating the relevant issuance or entity, provided that, based on ESMA’s list referred to in paragraph 2, there is a credit rating agency available for rating the specific issuance or entity. Where the issuer or a related third party does not appoint at least one credit rating agency with no more than 10 % of the total market share, this shall be documented.
2. With a view to facilitating the evaluation by the issuer or a related third party under paragraph 1, ESMA shall annually publish on its website a list of registered credit rating agencies, indicating their total market share and the types of credit ratings issued, which can be used by the issuer as a starting point for its evaluation.
3. For the purposes of this Article, total market share shall be measured with reference to annual turnover generated from credit rating activities and ancillary services, at group level.’;
(12)
in Article 10, paragraphs 1 and 2 are replaced by the following:
‘1. A credit rating agency shall disclose any credit rating or rating outlook, as well as any decision to discontinue a credit rating, on a non-selective basis and in a timely manner. In the event of a decision to discontinue a credit rating, the information disclosed shall include full reasons for the decision.
The first subparagraph shall also apply to credit ratings that are distributed by subscription.
2. Credit rating agencies shall ensure that credit ratings and rating outlooks are presented and processed in accordance with the requirements set out in Section D of Annex I and shall not present factors other than those related to the credit ratings.
2a. Until disclosure to the public of credit ratings, rating outlooks and information relating thereto, they shall be deemed to be inside information as defined in, and in accordance with, Directive 2003/6/EC.
Article 6(3) of that Directive shall apply mutatis mutandis to credit rating agencies as regards their duty of confidentiality and their obligation to maintain a list of persons who have access to their credit ratings, rating outlooks or related information before disclosure.
The list of persons to whom credit ratings, rating outlooks and information relating thereto are communicated before being disclosed shall be limited to persons identified by each rated entity for that purpose.’;
(13)
in Article 10(5), the first subparagraph is replaced by the following:
‘5. Where a credit rating agency issues an unsolicited credit rating, it shall state prominently in the credit rating, using a clearly distinguishable different colour code for the rating category, whether or not the rated entity or a related third party participated in the credit rating process and whether the credit rating agency had access to the accounts, management and other relevant internal documents for the rated entity or a related third party.’;
(14)
Article 11(2) is replaced by the following:
‘2. A registered or certified credit rating agency shall make available in a central repository established by ESMA information on its historical performance data, including the ratings transition frequency, and information about credit ratings issued in the past and on their changes. Such a credit rating agency shall provide information to that repository on a standard form as provided for by ESMA. ESMA shall make that information accessible to the public and shall publish summary information on the main developments observed on an annual basis.’;
(15)
the following Article is inserted:
‘Article 11a
European rating platform
1. A registered or certified credit rating agency shall, when issuing a credit rating or a rating outlook, submit to ESMA rating information, including the credit rating and rating outlook of the rated instrument, information on the type of credit rating, the type of rating action, and date and hour of publication.
2. ESMA shall publish the individual credit ratings submitted to it pursuant to paragraph 1 on a website (“European rating platform”).
The central repository referred to in Article 11(2) shall be incorporated in the European rating platform.
3. This Article shall not apply to credit ratings or rating outlooks which are exclusively produced for and disclosed to investors for a fee.’;
(16)
in Article 14(3), the following subparagraph is added:
‘Without prejudice to the second subparagraph, the credit rating agency shall notify ESMA of the intended material changes to the rating methodologies, models or key rating assumptions or the proposed new rating methodologies, models or key rating assumptions when the credit rating agency publishes the proposed changes or proposed new rating methodologies on its website in accordance with Article 8(5a). After the expiry of the consultation period, the credit rating agency shall notify ESMA of any changes due to the consultation.’;
(17)
Article 18(2) is replaced by the following:
‘2. ESMA shall communicate to the Commission, EBA, EIOPA, the competent authorities and the sectoral competent authorities, any decision under Article 16, 17 or 20.’;
(18)
Article 19(1) is replaced by the following:
‘1. ESMA shall charge credit rating agencies fees in accordance with this Regulation and with the Commission regulation referred to in paragraph 2. Those fees shall fully cover ESMA’s necessary expenditure relating to the registration, certification and supervision of credit rating agencies and the reimbursement of any costs that the competent authorities may incur carrying out work pursuant to this Regulation, in particular as a result of any delegation of tasks in accordance with Article 30.’;
(19)
Article 21 is amended as follows:
(a)
paragraph 4 is amended as follows:
(i)
the introductory part is replaced by the following:
‘4. ESMA shall develop draft regulatory technical standards to specify:’;
(ii)
point (e) is replaced by the following:
‘(e)
the content and format of ratings data periodic reporting to be requested from registered and certified credit rating agencies for the purpose of ongoing supervision by ESMA.’;
(iii)
the following subparagraphs are added after point (e):
‘ESMA shall submit those draft regulatory technical standards to the Commission by 21 June 2014.
Power is delegated to the Commission to adopt the regulatory technical standards referred to in the first subparagraph in accordance with the procedure laid down in Articles 10 to 14 of Regulation (EU) No 1095/2010.’;
(b)
the following paragraphs are inserted:
‘4a. ESMA shall develop draft regulatory technical standards to specify:
(a)
the content and the presentation of the information, including structure, format, method and timing of reporting that credit rating agencies are to disclose to ESMA in accordance with Article 11a(1); and
(b)
the content and format of periodic reporting on fees charged by credit rating agencies for the purpose of ongoing supervision by ESMA.
ESMA shall submit those draft regulatory technical standards to the Commission by 21 June 2014.
Power is delegated to the Commission to adopt the regulatory technical standards referred to in the first subparagraph in accordance with the procedure laid down in Articles 10 to 14 of Regulation (EU) No 1095/2010.
4b. ESMA shall report on the possibility of establishing one or more mappings of credit ratings submitted in accordance with Article 11a(1) and submit that report to the Commission by 21 June 2015. The report shall, in particular, assess:
(a)
the possibility, cost, and benefit of establishing one or more mappings;
(b)
how one or more mappings can be created without misrepresenting credit ratings in light of different rating methodologies;
(c)
any effects mappings could have on the regulatory technical standards developed to date in relation to Article 21(4a)(a) and (b).
ESMA shall consult EBA and EIOPA in regard to points (a) and (b) of the first subparagraph.’;
(c)
paragraph 5 is replaced by the following:
‘5. ESMA shall publish an annual report on the application of this Regulation. That report shall contain, in particular, an assessment of the implementation of Annex I by the credit rating agencies registered under this Regulation and an assessment of the application of the endorsement mechanism referred to in Article 4(3).’;
(20)
in Article 22a, the title is replaced by the following:
‘Examination of compliance with methodology requirements’;
(21)
Article 25a is replaced by the following:
‘Article 25a
Sectoral competent authorities responsible for the supervision and enforcement of Article 4(1) and Articles 5a, 8b, 8c and 8d
The sectoral competent authorities shall be responsible for the supervision and enforcement of Article 4(1) and Articles 5a, 8b, 8c and 8d in accordance with the relevant sectoral legislation.’;
(22)
the following title is inserted:
‘TITLE IIIA
CIVIL LIABILITY OF CREDIT RATING AGENCIES
Article 35a
Civil liability
1. Where a credit rating agency has committed, intentionally or with gross negligence, any of the infringements listed in Annex III having an impact on a credit rating, an investor or issuer may claim damages from that credit rating agency for damage caused to it due to that infringement.
An investor may claim damages under this Article where it establishes that it has reasonably relied, in accordance with Article 5a(1) or otherwise with due care, on a credit rating for a decision to invest into, hold onto or divest from a financial instrument covered by that credit rating.
An issuer may claim damages under this Article where it establishes that it or its financial instruments are covered by that credit rating and the infringement was not caused by misleading and inaccurate information provided by the issuer to the credit rating agency, directly or through information publicly available.
2. It shall be the responsibility of the investor or issuer to present accurate and detailed information indicating that the credit rating agency has committed an infringement of this Regulation, and that that infringement had an impact on the credit rating issued.
What constitutes accurate and detailed information shall be assessed by the competent national court, taking into consideration that the investor or issuer may not have access to information which is purely within the sphere of the credit rating agency.
3. The civil liability of credit rating agencies, as referred to in paragraph 1, shall only be limited in advance where that limitation is:
(a)
reasonable and proportionate; and
(b)
allowed by the applicable national law in accordance with paragraph 4.
Any limitation that does not comply with the first subparagraph, or any exclusion of civil liability shall be deprived of any legal effect.
4. Terms such as “damage”, “intention”, “gross negligence”, “reasonably relied”, “due care”, “impact”, “reasonable” and “proportionate” which are referred to in this Article but are not defined, shall be interpreted and applied in accordance with the applicable national law as determined by the relevant rules of private international law. Matters concerning the civil liability of a credit rating agency which are not covered by this Regulation shall be governed by the applicable national law as determined by the relevant rules of private international law. The court that is competent to decide on a claim for civil liability brought by an investor or issuer shall be determined by the relevant rules of private international law.
5. This Article does not exclude further civil liability claims in accordance with national law.
6. The right of redress set out in this Article shall not prevent ESMA from fully performing its powers as laid down in Article 36a.’;
(23)
In Article 36a(2), the first subparagraph is amended as follows:
(a)
points (a) and (b) are replaced by the following:
‘(a)
for the infringements referred to in points 1 to 5, 11 to 15, 19, 20, 23, 26a to 26d, 28, 30, 32, 33, 35, 41, 43, 50, 51 and 55 to 62 of Section I of Annex III, the fines shall amount to at least EUR 500 000 and shall not exceed EUR 750 000;
(b)
for the infringements referred to in points 6, 7, 8, 16, 17, 18, 21, 22, 22a, 24, 25, 27, 29, 31, 34, 37 to 40, 42, 42a, 42b, 45 to 49a, 52, 53 and 54 of Section I of Annex III, the fines shall amount to at least EUR 300 000 and shall not exceed EUR 450 000;’;
(b)
points (d) and (e) are replaced by the following:
‘(d)
for the infringements referred to in points 1, 6, 7, 8 and 9 of Section II of Annex III, the fines shall amount to at least EUR 50 000 and shall not exceed EUR 150 000;
(e)
for the infringements referred to in points 2, 3a to 5 of Section II of Annex III, the fines shall amount to at least EUR 25 000 and shall not exceed EUR 75 000;’;
(c)
point (h) is replaced by the following:
‘(h)
for the infringements referred to in point 20a of Section I of Annex III, points 4 to 4c, 6, 8 and 10 of Section III of Annex III, the fines shall amount to at least EUR 90 000 and shall not exceed EUR 200 000;’;
(24)
Article 39 is amended as follows:
(a)
paragraphs 1 and 3 are deleted;
(b)
the following paragraphs are added:
‘4. The Commission shall, after obtaining technical advice from ESMA, review the situation in the credit rating market for structured finance instruments, in particular the credit rating market for re-securitisations. Following that review, the Commission shall, by 1 July 2016, submit a report to the European Parliament and to the Council, accompanied by a legislative proposal if appropriate, assessing, in particular:
(a)
the availability of sufficient choice in order to comply with the requirements set out in Articles 6b and 8c;
(b)
whether it is appropriate to shorten or extend the maximum duration of the contractual relationship referred to in Article 6b(1) and the minimum period before the credit rating agency may re-enter into a contract with an issuer or a related third party for the issuing of credit ratings on re-securitisations referred to in Article 6b(3);
(c)
whether it is appropriate to amend the exemption referred to in the second subparagraph of Article 6b(2).
5. The Commission shall, after obtaining technical advice from ESMA, review the situation in the credit rating market. Following that review, the Commission shall, by 1 January 2016, submit a report to the European Parliament and to the Council, accompanied by a legislative proposal if appropriate, assessing, in particular:
(a)
whether there is a need to extend the scope of the obligations referred to in Article 8b to include any other financial credit products;
(b)
whether the requirements referred to in Articles 6, 6a and 7 have sufficiently mitigated conflicts of interest;
(c)
whether the scope of the rotation mechanism referred to in Article 6b should be extended to other asset classes and whether it is appropriate to use differentiated lengths of periods across asset classes;
(d)
the appropriateness of existing and alternative remuneration models;
(e)
whether there is a need to implement other measures to foster competition in the credit rating market;
(f)
the appropriateness of additional initiatives to promote competition in the credit rating market against the background of the evolution of the structure of the sector;
(g)
whether there is a need to propose measures to address contractual over-reliance on credit ratings;
(h)
the market concentration levels, the risks arising from high concentration, and the impact on the overall stability of the financial sector.
6. The Commission shall, at least annually, inform the European Parliament and the Council of any new equivalence decisions referred to in Article 5(6) that have been adopted during the reporting period.’;
(25)
Article 39a is replaced by the following:
‘Article 39a
ESMA’s staffing and resources
By 21 June 2014, ESMA shall assess its staffing and resources needs arising from the assumption of its powers and duties under this Regulation and shall submit a report to the European Parliament, the Council and the Commission.’;
(26)
the following Article is inserted:
‘Article 39b
Reporting obligations
1. By 31 December 2015, the Commission shall submit a report to the European Parliament and to the Council on:
(a)
the steps taken as regards the deletion of references to credit ratings which trigger or have the potential to trigger sole or mechanistic reliance thereon; and
(b)
alternative tools to enable investors to make their own credit risk assessment of issuers and of financial instruments,
with a view to deleting all references to credit ratings in Union law for regulatory purposes by 1 January 2020, subject to appropriate alternatives being identified and implemented. ESMA shall provide technical advice to the Commission within the framework of this paragraph.
2. Taking into consideration the situation of the market, the Commission shall, by 31 December 2014, submit a report to the European Parliament and to the Council on the appropriateness of the development of a European creditworthiness assessment for sovereign debt.
Taking into consideration the findings of the report referred to in the first subparagraph and the situation of the market, the Commission shall, by 31 December 2016, submit a report to the European Parliament and to the Council, on the appropriateness and feasibility of supporting a European credit rating agency dedicated to assessing the creditworthiness of Member States’ sovereign debt and/or a European credit rating foundation for all other credit ratings.
3. The Commission shall, by 31 December 2013, submit a report to the European Parliament and to the Council regarding the feasibility of a network of smaller credit rating agencies in order to increase competition in the market. That report shall evaluate financial and non-financial support for the creation of such a network, taking into consideration the potential conflicts of interest arising from such public funding. In light of the findings of that report and following ESMA’s technical advice, the Commission may re-evaluate and suggest amending Article 8d.’;
(27)
Annex I is amended in accordance with Annex I to this Regulation;
(28)
Annex III is amended in accordance with Annex II to this Regulation.
Article 2
Entry into force
This Regulation shall enter into force on the twentieth day following that of its publication in the Official Journal of the European Union.
Notwithstanding the first paragraph,
(1)
points 7(a), 9 and 10, point 11 in relation to Article 8d of Regulation (EC) No 1060/2009 and points 12 and 27 of Article 1 of this Regulation shall apply from 1 June 2018 for the purposes of the assessment referred to in:
(a)
Article 4(3)(b) of Regulation (EC) No 1060/2009 as to whether third-country requirements are at least as stringent as the requirements referred to in that point; and
(b)
point (b) of the second subparagraph of Article 5(6) of Regulation (EC) No 1060/2009 as to whether credit rating agencies in third countries are subject to legally binding rules which are equivalent to those referred to in that point;
(2)
point 8 of Article 1 of this Regulation in relation to Article 6a(1)(a) of Regulation (EC) No 1060/2009 shall apply from 21 June 2014 as regards any shareholder or member of a credit rating agency which on 15 November 2011 held 5 % or more of the capital of more than one credit rating agency;
(3)
point 15 of Article 1 shall apply from 21 June 2015.
This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States.
Done at Strasbourg, 21 May 2013.