РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 24 юни 2014 година
относно договореностите за прилагане от страна на Съюза на клаузата за солидарност
(2014/415/ЕС)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 222, параграф 3, първо изречение от него,
като взе предвид съвместното предложение на Европейската комисия и на върховния представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност,
като има предвид, че:
(1)
С настоящото решение се урежда прилагането от Съюза на член 222 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) („клауза за солидарност“). То не се отнася до прилагането от страна на държавите членки на клаузата за солидарност съгласно член 222, параграф 2 от ДФЕС. В съответствие с Декларация (№ 37) по член 222 от Договора за функционирането на Европейския съюз държава членка може да избере най-подходящите средства, за да изпълни задължението си за солидарност към друга държава членка.
(2)
В съответствие с член 222, параграф 1 от ДФЕС Съюзът и неговите държави членки трябва да действат съвместно в дух на солидарност, ако държава членка е обект на терористично нападение или жертва на природно или предизвикано от човека бедствие. Действията на Съюза и на държавите членки следва да бъдат съгласувани и да се допълват взаимно в полза на всяка държава членка, която се позовава на клаузата, както и за да се избегне дублиране на усилията. Тъй като съгласно член 222, параграф 2 от ДФЕС държавите членки координират действията си в рамките на Съвета, за да изпълнят задълженията си за солидарност, е подходящо да се предвидят договорености за координиране в рамките на Съвета по отношение на прилагането от Съюза на клаузата за солидарност.
(3)
Договореностите за координация в рамките на Съвета следва да се основават на договореностите за интегрирана реакция на ЕС при политическа криза (ИРПК), одобрени от Съвета на 25 юни 2013 г., в които се заявява, че ИРПК ще подкрепя и договореностите за прилагане на клаузата за солидарност. Подходящо е Съветът да адаптира договореностите за ИРПК, по-специално в случай на преразглеждане.
(4)
Прилагането на клаузата за солидарност от Съюза следва да почива на съществуващите инструменти, доколкото е възможно, да повишава ефективността чрез засилване на координацията и избягване на дублирането, да функционира при отсъствие на допълнителни ресурси, да осигурява на държавите членки проста и ясна среда за взаимодействие на равнището на Съюза и да зачита компетенциите на всяка институция и служба на Съюза.
(5)
Клаузата за солидарност призовава Съюза да мобилизира всички правни инструменти на негово разположение. Сред инструментите, които имат отношение, са стратегията за вътрешна сигурност на Европейския съюз, механизмът за гражданска защита на Европейския съюз, създаден с Решение № 1313/2013/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (1) („механизмът на Съюза“), Решение № 1082/2013/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (2) и структурите, изградени в рамките на общата политика за сигурност и отбрана (ОПСО).
(6)
Обхватът на договореностите за прилагане от Съюза на клаузата за солидарност следва да бъде ясно определен.
(7)
По отношение на борбата с тероризма стратегическата рамка за действие на Съюза е зададена в Стратегията на ЕС за борба срещу тероризма. Създадени са различни правни инструменти, като инструменти за засилване на защитата на критични инфраструктури в областта на енергетиката и транспорта (3). Действия бяха предприети вследствие на съобщението на Комисията, озаглавено „Политиката на ЕС за борба с тероризма: главни постижения и бъдещи предизвикателства“, например действия за укрепване на сътрудничеството между правоприлагащите органи, за по-добро предотвратяване на радикализацията, по-специално чрез създаването на Мрежа за осведоменост по въпросите на радикализацията и ограничаването на достъпа на терористи до парични средства, както и до експлозиви (4) и химически, биологични, радиологични и ядрени (ХБРЯ) материали, както и действия за подобряване на сигурността на експлозивите.
(8)
На равнището на Съюза следва да бъде определен механизъм за задействане и механизъм за постепенно отпадане на действието на договореностите по силата на настоящото решение въз основа на политическо искане на високо равнище от засегнатата(ите) държава(и) членка(и) и с подкрепата на единно звено за контакт на равнището на Съюза.
(9)
Чрез договореностите за реагиране на равнището на Съюза следва да се подобри ефективността посредством засилена координация въз основа на съществуващите инструменти.
(10)
Механизмът на Съюза има за цел укрепване на сътрудничеството между държавите членки и Съюза и улесняване на координацията в областта на гражданската защита. С Решение № 1313/2013/ЕС се създава Координационен център за реагиране при извънредни ситуации (КЦРИС), който трябва да осигурява непрекъснат денонощен оперативен капацитет и подпомага държавите членки и Комисията при преследването на целите на механизма на Съюза.
(11)
Европейската служба за външна дейност (ЕСВД) разполага със структури за експертна помощ по разузнавателни и военни въпроси, както и с мрежата на делегациите, които също могат да допринасят за реагирането при заплахи или бедствия на територията на държавите членки или при кризи, които имат външно измерение. В зависимост от естеството на кризата други структури и агенции на Съюза в областта на общата външна политика и политика за сигурност (ОВППС), включително ОПСО, следва да предоставят, когато е подходящо, принос по силата на съответните разпоредби на правото на Съюза.
(12)
Когато е необходимо и осъществимо с оглед на спешността на въпроса, договореностите за реагиране на равнището на Съюза следва да бъдат допълнени от приемането на правни актове или от изменение на съществуващите актове съгласно съответните разпоредби на Договорите.
(13)
Настоящото решение не се отнася до отбраната. Ако в случай на криза е необходимо да се предприеме действие от областта на ОВППС или на ОПСО, следва да се вземе решение от Съвета съгласно съответните разпоредби на Договорите.
(14)
Настоящото решение не засяга член 42, параграф 7 от Договора за Европейския съюз.
(15)
В съобщението на Комисията, озаглавено „Стратегията за вътрешна сигурност на ЕС в действие: пет стъпки към една по-сигурна Европа“ е поставена целта да се увеличи устойчивостта на Съюза срещу кризи и бедствия чрез редица действия, включително чрез пълно прилагане на клаузата за солидарност. Както се припомня от Съвета в заключенията му от 24 и 25 февруари 2011 г., повишаването на устойчивостта на Европа срещу кризи и бедствия е от решаващо значение за по-нататъшното укрепване на свободата, сигурността и правосъдието в Съюза.
(16)
С цел да осигури на Съюза и на неговите държави членки възможност за ефективно действие, Европейският съвет редовно трябва да прави оценка на заплахите, пред които е изправен Съюзът. При поискване от Европейския съвет следва да бъдат представени доклади относно специфични заплахи.
(17)
В съответствие с член 346, параграф 1, буква а) от ДФЕС нито една държава членка не може да бъде задължавана да предоставя информация, чието разкриване тя счита за противоречащо на основните интереси на нейната сигурност.
(18)
На 22 ноември 2012 г. Европейският парламент прие Резолюция 2012/2223, озаглавена „Клаузите за обща отбрана и солидарност на ЕС: политическо и оперативно измерение“.
(19)
Настоящото решение зачита основните права и спазва принципите, признати от Хартата на основните права на Европейския съюз, и следва да се прилага в съответствие с тези права и принципи.
(20)
Тъй като целта на настоящото решение, а именно прилагането на клаузата за солидарност от страна на Съюза, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите членки, а може да бъде постигната по-добре на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки съгласно принципа на субсидиарност, определен в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, определен във въпросния член, настоящото решение не надхвърля необходимото за постигането на тази цел,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Обща цел и предмет
1. С настоящото решение се създават правила и процедури за прилагане от Съюза на разпоредбата на член 222 от ДФЕС („клауза за солидарност“).
2. С цел да се гарантират съгласуваност и взаимно допълване на действията на Съюза и на държавите членки координацията на политическо равнище на реакцията при позоваване на клаузата се извършва от Съвета посредством Договореностите за ИРПК. Подкрепата за прилагането на ИРПК се осигурява от Генералния секретариат на Съвета, Комисията и ЕСВД.
3. Договореностите на равнището на Съюза се основават на съществуващите механизми в Съвета, Комисията, ЕСВД и агенциите на Съюза за предоставяне на информация и подкрепа. Когато е подходящо, върховният представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност (ВП) и ЕСВД участват чрез инициативи и предоставяне на съответна информация и подкрепа в границите на сферата на компетентност на ВП.
4. Съответните инструменти на Съюза и договореностите за ИРПК следват предвидените за всеки от тях процедури и могат да бъдат задействани преди задействането и след постепенното отпадане на реакцията по силата на настоящото решение.
5. Чрез договореностите съгласно настоящото решение се подобрява ефективността благодарение на по-добрата координация на реакцията на Съюза и държавите членки.
Член 2
Обхват
1. В случай на терористично нападение или природно или предизвикано от човека бедствие, независимо от това дали е породено на територията на държавите членки или извън нея, настоящото решение се прилага:
а)
на територията на държавите членки, за които се прилагат Договорите, което означава земната площ, вътрешните води и въздушното пространство;
б)
когато засягат инфраструктура (като намиращи се в морето съоръжения за добив на нефт и газ), разположена в териториалните морски води, изключителната икономическа зона или континенталния шелф на държава членка.
Когато използва тези договорености съгласно настоящото решение, и най-вече при мобилизиране на инструментите на негово разположение, Съюзът е обвързан от международното право и не засяга правата на държавите, които не са членки на ЕС.
2. Настоящото решение не се отнася до отбраната.
Член 3
Определения
За целите на настоящото решение се прилагат следните определения:
а)
„бедствие“ означава всяка ситуация, която има или може да има тежки последици за населението, околната среда или имуществото, включително културното наследство;
б)
„терористично нападение“ означава терористично престъпление, както е определено в Рамково решение 2002/475/ПВР на Съвета (5);
в)
„криза“ означава бедствие или терористично нападение, чието въздействие или политическа значимост са толкова съществени, че се налага своевременно координиране на политиката и реакция на политическо равнище от Съюза;
г)
„реакция“ означава всяко действие, предприето в случай на бедствие или терористично нападение, за преодоляване на непосредствените неблагоприятни последици от него.
Член 4
Позоваване на клаузата за солидарност
1. В случай на бедствие или терористично нападение засегнатата държава членка може да се позове на клаузата за солидарност, ако след като е използвала възможностите, предлагани от съществуващите средства и механизми на национално равнище и на равнището на Съюза, прецени, че кризата очевидно надвишава способностите за реагиране, с които разполага.
2. Политическите органи на засегнатата държава членка отнасят своето позоваване до председателството на Съвета. Позоваването се отнася и до председателя на Европейската комисия чрез КЦРИС.
Член 5
Договорености за реакция на равнището на Съюза
1. След като е налице позоваване на клаузата за солидарност, Съветът осигурява политическата и стратегическата насока на реакцията на Съюза на позоваването на клаузата за солидарност, като отчита в пълна степен правомощията на Комисията и на ВП. За тази цел председателството на Съвета незабавно задейства договореностите за ИРПК, в случай че това вече не е направено, и по този начин информира всички държави членки, че има позоваване на клаузата за солидарност.
2. Едновременно с това, в съответствие с член 1, параграф 3, Комисията и ВП:
а)
определят всички инструменти на Съюза, които имат отношение и които най-добре могат да допринесат за реакцията при кризата, включително специфични за сектора, оперативни, политически или финансови инструменти и структури, и предприемат всички необходими мерки, предвидени в тези инструменти;
б)
набелязват военните способности, които могат да допринесат най-съществено за реакцията при кризата с подкрепата на Военния секретариат на ЕС;
в)
определят и предлагат използването на правни инструменти и ресурси, попадащи в сферата на компетентност на агенциите на Съюза, които могат да допринесат най-съществено за реакцията при кризата;
г)
консултират Съвета дали съществуващите инструменти са достатъчно средство за подпомагане на засегната държава членка след позоваването на клаузата за солидарност;
д)
изготвят редовно интегрирани доклади за наблюдение на ситуацията и анализ, за да предоставят информация и да оказват подкрепа за координацията и вземането на решения на политическо равнище в Съвета, в съответствие с член 6 от настоящото решение.
3. Когато е подходящо, в съответствие с член 1, параграф 3, Комисията и ВП представят на Съвета предложение, по-специално по отношение на:
а)
решение относно извънредни мерки, които не са предвидени в действащите инструменти;
б)
искания за военни способности, които надхвърлят съществуващите договорености в областта на гражданската защита; или
в)
мерки в подкрепа на бързата реакция от страна на държавите членки.
4. Посредством договореностите за ИРПК председателството на Съвета осигурява съгласуваност при работата в Съвета и цялостна реакция на политическо равнище на Съюза, включително относно разработването и актуализирането на предложения за действие, при зачитане на правото на инициатива на Комисията и на ВП в техните сфери на компетентност. В тази си дейност председателството се подпомага и получава експертни съвети от Генералния секретариат на Съвета, Комисията, ЕСВД и в случай на терористични нападения от координатора на ЕС за борбата с тероризма. В зависимост от естеството на кризата структурите и агенциите на Съюза в областта на ОВППС/ОПСО предоставят, когато е подходящо, принос по силата на съответните разпоредби на правото на Съюза.
5. Председателството на Съвета информира председателя на Европейския съвет и председателя на Европейския парламент относно позоваването на клаузата за солидарност, както и за други важни събития.
6. При позоваване на клаузата за солидарност КЦПИС действа като централна, денонощно действаща точка за контакт на равнището на Съюза с компетентните органи на държавите членки и други заинтересовани страни, без да се засягат поетите отговорности в рамките на Комисията и от ВП, нито съществуващите информационни мрежи. КЦПИС ще подпомогне изготвянето на интегрирани доклади за наблюдение на ситуацията и анализ в сътрудничество със Ситуационната зала на ЕС и други кризисни центрове на Съюза в съответствие с член 6 от настоящото решение.
Член 6
Интегрирани доклади за наблюдение на ситуацията и анализ
Интегрираните доклади за наблюдение на ситуацията и анализ се изготвят в съответствие с конкретните нужди на политическо равнище на Съюза, набелязани от председателството на Съвета, и дават възможност за стратегически преглед на ситуацията в рамките на Съвета съобразно договореностите за ИРПК. В такива доклади се включва валидиран принос, направен на доброволен принцип от държавите членки, Комисията, ЕСВД и от съответните агенции на Съюза, както и от съответните международни организации. В случай на позоваване, което е свързано с терористични нападения, оценката на разузнавателните данни и информацията на разузнавателните служби се разглеждат отделно посредством съществуващите канали за това.
Член 7
Постепенно отпадане
Постепенното отпадане на реакцията по силата на настоящото решение следва процедурата, предвидена в член 4, параграф 2. Веднага щом прецени, че е отпаднала необходимостта от активиране на клаузата за солидарност, държавата членка, която се е позовала на клаузата, съобщава за това.
Член 8
Оценка на заплахите на равнището на Съюза
1. За да прави редовна оценка на заплахите, пред които е изправен Съюзът, Европейският съвет може да поиска от Комисията, ВП и агенциите на Съюза да представят доклади относно специфични заплахи, когато е подходящо.
2. Освен ако Европейският съвет е предвидил друго, тези доклади се основават единствено на съществуващите оценки на заплахите, обобщени от съответните институции, органи и агенции на Съюза в рамките на действащите договорености, както и на информацията, предоставена на доброволен принцип от държавите членки, като се избягва дублиране на усилията. Когато е подходящо, в изготвянето на такива доклади участва и координаторът на ЕС за борбата с тероризма. В съответствие с член 346, параграф 1, буква а) от ДФЕС нито една държава членка не може да бъде задължавана да предоставя информация, чието разкриване тя счита за противоречащо на основните интереси на нейната сигурност.
Член 9
Преглед
1. Договореностите в настоящото решение подлежат на периодичен преглед съобразно идентифицираните потребности и във всички случаи в рамките на 12 месеца след прекратяването на позоваването, за да се гарантира, че са формулирани съответните изводи и се предприемат подходящи мерки. Прегледът се извършва от Съвета въз основа на съвместен доклад, изготвен от Комисията и от ВП.
2. Настоящото решение може да бъде преразгледано, когато е подходящо. В този случай и в съответствие с член 222, параграф 3 от ДФЕС Съветът се подпомага от Комитета по политика и сигурност и от постоянния комитет за оперативно сътрудничество в областта на вътрешната сигурност.
3. Когато е подходящо, Съветът може да адаптира договореностите за ИРПК, по-специално за да отговори на потребностите, набелязани от Съвета в контекста на прегледа или след преразглеждане на настоящото решение.
Член 10
Финансови последици
Финансовите ресурси, необходими за прилагането на настоящото решение, се мобилизират в рамките на договорените ограничения за годишни разходи и в съответствие с обхвата на действащите правни инструменти на Съюза, при зачитане на годишните тавани, установени в многогодишната финансова рамка.
Член 11
Влизане в сила
Настоящото решение влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Люксембург на 24 юни 2014 година.
COUNCIL DECISION
of 24 June 2014
on the arrangements for the implementation by the Union of the solidarity clause
(2014/415/EU)
THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION,
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union, and in particular the first sentence of Article 222(3) thereof,
Having regard to the joint proposal of the European Commission and of the High Representative of the Union for Foreign Affairs and Security Policy,
Whereas:
(1)
This Decision concerns the implementation by the Union of Article 222 of the Treaty on the Functioning of the European Union (TFEU) (‘the solidarity clause’). It does not concern the implementation by Member States of the solidarity clause pursuant to Article 222(2) TFEU. According to Declaration (No 37) on Article 222 of the Treaty on the Functioning of the European Union, a Member State can choose the most appropriate means to comply with its own solidarity obligation towards another Member State.
(2)
Pursuant to Article 222(1) TFEU, the Union and the Member States are to act jointly in a spirit of solidarity if a Member State is the object of a terrorist attack or the victim of a natural or man-made disaster. Coherence and complementarity of Union and Member States' action should be sought, to the benefit of any Member State invoking the solidarity clause and to avoid duplication of efforts. Given that Member States are to coordinate between themselves in the Council in order to comply with their own solidarity obligations pursuant to Article 222(2) TFEU, it is appropriate to have arrangements for coordination in the Council in respect of the implementation by the Union of the solidarity clause.
(3)
Arrangements for coordination in the Council should rely on the EU Integrated Political Crisis Response (IPCR) Arrangements, approved by the Council on 25 June 2013, which state that the IPCR is also to support the arrangements for the implementation of the solidarity clause. It is appropriate that the Council adapts the IPCR arrangements, in particular in the case of a review.
(4)
The implementation of the solidarity clause by the Union should rely on existing instruments to the extent possible, should increase effectiveness by enhancing coordination and avoiding duplication, should function on the basis of no additional resources, should provide a simple and clear interface at Union level to Member States, and should respect the competences conferred upon each Union institution and service.
(5)
The solidarity clause calls for the Union to mobilise all the instruments at its disposal. Relevant instruments include the European Union Internal Security Strategy, the European Union Civil Protection Mechanism established by Decision No 1313/2013/EU of the European Parliament and the Council (1) (‘the Union Mechanism’), Decision No 1082/2013/EU of the European Parliament and of the Council (2) and the structures developed in the framework of the Common Security and Defence Policy (CSDP).
(6)
The scope of the arrangements for the implementation by the Union of the solidarity clause should be clearly defined.
(7)
As regards the fight against terrorism, the strategic framework for Union action is the European Union Counter-Terrorism Strategy. Various instruments are in place, such as instruments strengthening the protection of critical infrastructures in energy and transport (3). Actions have also been taken following the Commission's Communication entitled ‘The EU Counter-Terrorism Policy: main achievements and future challenges’, for instance actions enhancing the cooperation between law enforcement authorities, reinforcing the prevention of radicalisation, in particular through the setting up of the Radicalisation Awareness Network, and limiting the access of terrorists to funds as well as to explosives (4) and chemical, biological, radiological and nuclear materials, as well as actions enhancing the security of explosives.
(8)
An invocation mechanism and a phasing-out mechanism for the arrangements under this Decision should be defined at Union level, based on a high-level political request from the Member State concerned and supported by a single entry point at Union level.
(9)
Response arrangements at Union level should improve effectiveness through strengthened coordination, building on existing instruments.
(10)
The Union Mechanism aims to strengthen cooperation between the Member States and the Union and to facilitate coordination in the field of civil protection. Decision No 1313/2013/EU established the Emergency Response Coordination Centre (the ‘ERCC’) that is to ensure 24/7 operational capacity and serve the Member States and the Commission in pursuit of the objectives of the Union Mechanism.
(11)
The European External Action Service (EEAS) has at its disposal structures with intelligence and military expertise, as well as the network of Delegations that may also contribute in the response to threats or disasters in the territory of Member States or to crises having an external dimension. Depending on the crisis, other structures and Union agencies in the field of Common Foreign and Security Policy (CFSP) including the CSDP should provide, as appropriate, contributions in line with relevant provisions of Union law.
(12)
Where necessary and practicable in view of urgency, the response arrangements at Union level should be complemented by the adoption of legal acts or the amendment of existing acts in accordance with the relevant provisions of the Treaties.
(13)
This Decision will have no defence implications. In the event that a crisis requires CFSP or CSDP action, a decision should be taken by the Council in accordance with the relevant provisions of the Treaties.
(14)
This Decision is without prejudice to Article 42(7) of the Treaty on European Union.
(15)
The Commission Communication entitled ‘EU Internal Security Strategy in Action: Five steps towards a more secure Europe’ set the objective of increasing the Union's resilience to crises and disasters through a number of actions, including by making full use of the solidarity clause. As recalled by the Council in its Conclusions of 24 and 25 February 2011, increasing Europe's resilience to crises and disasters is crucial in further strengthening freedom, security and justice in the Union.
(16)
The European Council is to regularly assess the threats facing the Union in order to enable the Union and its Member States to take effective action. Upon request from the European Council, reports on specified threats should be produced.
(17)
In accordance with point (a) of Article 346(1) TFEU, no Member State is to be obliged to supply information the disclosure of which it considers contrary to the essential interests of its security.
(18)
On 22 November 2012, the European Parliament adopted resolution 2012/2223, entitled ‘EU's mutual defence and solidarity clauses: political and operational dimensions’.
(19)
This Decision respects the fundamental rights and observes the principles recognised by the Charter of Fundamental Rights of the European Union, and it should be applied in accordance with those rights and principles.
(20)
Since the objective of this Decision, namely implementation by the Union of the solidarity clause, cannot be sufficiently achieved by the Member States but can rather, by reason of the scale and effects of the action, be better achieved at Union level, the Union may adopt measures, in accordance with the principle of subsidiarity as set out in Article 5 of the Treaty on European Union. In accordance with the principle of proportionality as set out in that Article, this Decision does not go beyond what is necessary in order to achieve that objective,
HAS ADOPTED THIS DECISION:
Article 1
General objective and subject matter
1. This Decision lays down rules and procedures for the implementation by the Union of Article 222 TFEU (‘the solidarity clause’).
2. In order to ensure coherence and complementarity of Union and Member State action, coordination at political level of the response to the invocation of the solidarity clause shall be carried out by the Council, using the IPCR arrangements. Support to the operation of the IPCR arrangements shall be provided by the General Secretariat of the Council (GSC), the Commission and the EEAS.
3. Arrangements at Union level shall be based upon existing mechanisms in the Council, the Commission, the EEAS and Union agencies to provide information and support. Where relevant, the High Representative of the Union for Foreign Affairs and Security Policy (HR) and the EEAS shall contribute by taking initiatives and providing relevant information and support within the HR's area of competence.
4. Relevant Union instruments and the IPCR arrangements shall follow their own procedures and may be active before the invocation and after the phasing out of the response under this Decision.
5. The arrangements pursuant to this Decision shall improve efficiency through enhanced coordination between Union and Member State responses.
Article 2
Scope
1. In the event of a terrorist attack or a natural or man-made disaster, irrespective of whether it originates inside or outside the territory of the Member States, this Decision shall apply:
(a)
within the territory of Member States to which the Treaties apply, meaning land area, internal waters, territorial sea and airspace;
(b)
when affecting infrastructure (such as off-shore oil and gas installations) situated in the territorial sea, the exclusive economic zone or the continental shelf of a Member State.
When having recourse to the arrangements under this Decision, and notably when mobilising the instruments at its disposal, the Union shall be bound by international law and shall not encroach upon the rights of non-Member States.
2. This Decision has no defence implications.
Article 3
Definitions
For the purposes of this Decision, the following definitions apply:
(a)
‘disaster’ means any situation which has or may have a severe impact on people, the environment or property, including cultural heritage;
(b)
‘terrorist attack’ means a terrorist offence as defined in Council Framework Decision 2002/475/JHA (5);
(c)
‘crisis’ means a disaster or terrorist attack of such a wide-ranging impact or political significance that it requires timely policy coordination and response at Union political level;
(d)
‘response’ means any action taken in the event of a disaster or a terrorist attack to address its immediate adverse consequences.
Article 4
Invocation of the solidarity clause
1. In the event of a disaster or terrorist attack, the affected Member State may invoke the solidarity clause if, after having exploited the possibilities offered by existing means and tools at national and Union level, it considers that the crisis clearly overwhelms the response capabilities available to it.
2. The political authorities of the affected Member State shall address their invocation to the Presidency of the Council. The invocation shall also be addressed to the President of the European Commission through the ERCC.
Article 5
Response arrangements at Union level
1. Once the solidarity clause has been invoked, the Council shall ensure the political and strategic direction of the Union response to the invocation of the solidarity clause, taking full account of the Commission's and the HR's competences. To that end, the Presidency of the Council shall activate the IPCR arrangements immediately if not already in use, and thus inform all Member States of the solidarity clause invocation.
2. At the same time, and in accordance with Article 1(3), the Commission and the HR shall:
(a)
identify all relevant Union instruments that can best contribute to the response to the crisis, including sector-specific, operational, policy or financial instruments and structures and take all necessary measures provided under those instruments;
(b)
identify military capabilities that can best contribute to the response to the crisis with the support of the EU Military Staff;
(c)
identify and propose the use of instruments and resources falling within the remit of Union agencies that can best contribute to the response to the crisis;
(d)
advise the Council on whether existing instruments are sufficient means to assist the affected Member State following the invocation of the solidarity clause;
(e)
produce regular integrated situational awareness and analysis reports to inform and support the coordination and decision-making at political level in the Council, in accordance with Article 6 of this Decision.
3. Where appropriate, and in accordance with Article 1(3), the Commission and the HR shall submit proposals to the Council, in particular concerning:
(a)
decisions on exceptional measures not foreseen by existing instruments;
(b)
requests for military capabilities going beyond the existing arrangements on civil protection; or
(c)
measures in support of a swift response by Member States.
4. Making use of the IPCR arrangements, the Presidency of the Council shall ensure coherence of the handling in the Council and of the overall response at Union political level, including as concerns the development and update of proposals for action, while respecting the right of initiative of the Commission and HR within their areas of competence. In doing so, the Presidency shall be supported and advised by the GSC, the Commission and the EEAS, and, in the event of terrorist attacks, by the EU Counter Terrorism Coordinator. Depending on the crisis, structures and Union agencies in the field of CFSP/CSDP shall provide, as appropriate, contributions in line with the relevant provisions of Union law.
5. The Presidency of the Council will inform the President of the European Council and the President of the European Parliament of the invocation of the solidarity clause and of any major developments.
6. Upon invocation of the solidarity clause, the ERCC shall act as the central 24/7 contact point at Union level with Member States' competent authorities and other stakeholders, without prejudice to existing responsibilities within the Commission and the HR and to existing information networks. The ERCC will facilitate the production of Integrated Situational Awareness and Analysis (ISAA) reports, in collaboration with the EU Situation Room and other Union crisis centres, in accordance with Article 6 of this Decision.
Article 6
Integrated Situational Awareness and Analysis reports
ISAA reports shall be tailored to the needs of the Union political level as defined by the Presidency of the Council, and shall allow for a strategic overview of the situation within the Council, in accordance with the IPCR arrangements. Such reports shall bring together validated contributions voluntarily made available by Member States, the Commission, the EEAS and by the relevant Union agencies, as well as by relevant international organisations. In the event of an invocation regarding a terrorist attack, intelligence assessments and briefings shall be handled separately through existing channels.
Article 7
Phasing out
The phasing out of the response under this Decision shall follow the same procedure as that provided for in Article 4(2). The Member State having invoked the solidarity clause shall indicate as soon as it considers that there is no longer a need for the invocation to remain active.
Article 8
Threat assessment at Union level
1. In order to regularly assess the threats facing the Union, the European Council may request the Commission, the HR and Union agencies, where relevant, to produce reports on specified threats.
2. Unless otherwise stipulated by the European Council, any such reports shall be based solely on available assessments of threats compiled by relevant Union institutions, bodies and agencies under existing arrangements, and on information provided voluntarily by the Member States, while avoiding duplication of efforts. The EU Counter Terrorism Coordinator shall be associated with the preparation of such reports where relevant. In accordance with point (a) of Article 346(1) TFEU, no Member State shall be obliged to supply information the disclosure of which it considers contrary to the essential interests of its security.
Article 9
Review
1. The arrangements under this Decision shall be reviewed periodically according to identified needs, and in any event within 12 months following the termination of the invocation to ensure that relevant lessons are identified and addressed. This review shall be carried out in the Council on the basis of a joint report prepared by the Commission and the HR.
2. Where appropriate, this Decision may be revised. In such cases, and in accordance with Article 222(3) TFEU, the Council shall be assisted by the Political and Security Committee and the Standing Committee on Operational Cooperation on Internal Security.
3. Where appropriate, the Council may adapt the IPCR arrangements, in particular to address needs identified by the Council in the context of a review or following a revision of this Decision.
Article 10
Financial Implications
Any financial resources necessary for the implementation of this Decision shall be mobilised within the agreed annual expenditure limits and in accordance with the scope of existing Union instruments, while respecting the yearly multiannual financial framework ceilings.
Article 11
Entry into force
This Decision shall enter into force on the twentieth day following that of its publication in the Official Journal of the European Union.
Done at Luxembourg, 24 June 2014.