РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 18 март 2014 година
за отхвърляне на предложението за регламент за изпълнение за повторно налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на някои обувки с горна част от кожа с произход от Китайската народна република и произведени от Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd, Risen Footwear (HK) Co Ltd и Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd
(2014/149/ЕС)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 г. за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (1), и по-специално член 9 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия, представено след консултация с консултативния комитет,
като има предвид, че:
(1)
На 5 октомври 2006 г. Съветът прие Регламент (ЕО) № 1472/2006 (оспорваният регламент) за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на някои обувки с горна част от кожа с произход от Китайската народна република и Виетнам (2). След преразглеждане с оглед изтичане на срока на действие на мерките този срок беше удължен с Регламент за изпълнение (ЕС) № 1294/2009 на Съвета (3). Срокът на действие на тези мерки изтече на 31 март 2011 г.
(2)
Някои производители износители подадоха жалби до Общия съд с искане за отмяна на оспорвания регламент. Общият съд отхвърли тези жалби (4). На етапа на обжалване обаче в решенията си от 2 февруари 2012 г. по дело C-249/10 P, Brosmann и др./Съвет и от 15 ноември 2012 г. по дело C-247/10 P, Zhejiang Aokang Shoes/Съвет (съдебните решения) Съдът отмени решенията на Общия съд и отмени Регламент (ЕО) № 1472/2006 в частта, която се отнася до жалбоподателите. По-специално Съдът констатира, че Комисията е трябвало да разгледа исканията, подадени от жалбоподателите с оглед да се ползват от третиране като дружества, работещи в условията на пазарна икономика (ТДПИ), в съответствие с член 2, параграф 7, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 1225/2009, както и че не е изключено, че подобно разглеждане би могло да доведе до налагане на жалбоподателите на по-ниско антидъмпингово мито.
(3)
С известие, публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (5), Комисията уведоми засегнатите от съдебните решения производители износители, че е решила да възобнови процедурата по замяна на отменените части на оспорвания регламент и да проучи въпроса дали тези производители са работили преобладаващо в условията на пазарна икономика през съответния период.
(4)
На 19 февруари 2014 г. Комисията прие предложението за регламент за изпълнение на Съвета за повторно налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на някои обувки с горна част от кожа с произход от Китайската народна република и произведени от Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd, Risen Footwear (HK) Co Ltd и Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd (предложението). В предложението се заявява, че разглеждането на заявленията за ТДПИ е показало, че засегнатите от съдебните решения производители износители не са работили преобладаващо в условията на пазарна икономика през съответния период, че във връзка с това ТДПИ трябва да бъде отказано на тези производители износители и че следователно антидъмпинговото мито, първоначално наложено с оспорвания регламент, следва да бъде въведено отново. За тази цел предложението би въвело отново окончателно антидъмпингово мито за засегнатите от съдебните решения производители износители за периода на прилагане на оспорвания регламент.
(5)
Член 1, параграф 4 от предложението гласи, както следва: „Прилагат се действащите разпоредби в областта на митническите сборове, с изключение на член 221 от Регламент (ЕИО) № 2913/1992 на Съвета от 12 октомври 1992 г. относно създаване на Митнически кодекс на Общността (6). Уведомяването на длъжника за размера на сборовете може да се извърши след повече от три години от датата на възникване на митническото задължение, но не по-късно от две години след влизане в сила на настоящия регламент.“
С член 221, параграф 3 от Регламент (ЕИО) № 2913/1992 (Митническия кодекс) се въвежда давност за уведомяването за повторно наложено антидъмпингово мито на длъжника за всеки внос, който е извършен преди повече от три години, при условие че този период не е бил прекъсван поради обжалване по смисъла на член 243 от Митническия кодекс. Член 1, параграф 4 от оспорвания регламент предвижда, че освен ако не е предвидено друго, се прилагат действащите разпоредби относно митата, и не съдържа дерогация от член 221, параграф 3 от Митническия кодекс. Доколкото първоначалното уведомяване на длъжника за задължението е оттеглено вследствие на съдебните решения, операторите биха могли да имат оправдани правни очаквания, че след като тригодишният срок, предвиден в член 221, параграф 3 от Митническия кодекс, е изтекъл, евентуалното повторно налагане на задължението е покрито с давност и следователно задължението е „погасено“ (7). След като задължението е погасено съгласно член 221, параграф 3 от Митническия кодекс, повторното му налагане с обратно действие би нарушило оправданите правни очаквания на засегнатите оператори.
В заключение оценката на Съвета е, че прилагането с обратно действие на дерогацията от член 221, параграф 3 от Митническия кодекс не е възможно в този случай, тъй като би нарушило оправданите правни очаквания на засегнатите оператори.
(6)
Без дерогацията с обратно действие от член 221, параграф 3, на практика повторното налагане на митата би имало много ограничени финансови последици, тъй като срокът на действие на първоначалните мерки изтече на 31 март 2011 г.
(7)
Освен това жалбоподателите не са представили елементи, доказващи, че приемането на предлаганата мярка би имало въздействие върху тях.
(8)
Съдът отмени оспорвания регламент в неговата цялост, дотолкова доколкото той се отнася до жалбоподателите. Следователно действието на съдебните решения по отношение на отменената мярка не зависи от допълнителен акт, който да бъде приет от институциите. Във връзка с това Съветът заключава, че член 266 от Договора за функционирането на Европейския съюз не задължава институциите повторно да наложат митата в настоящия случай,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Предложението за регламент за изпълнение на Съвета за повторно налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на някои обувки с горна част от кожа с произход от Китайската народна република и произведени от Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd, Risen Footwear (HK) Co Ltd и Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd, се отхвърля и процедурата по отношение на тези производители се прекратява.
Член 2
Настоящото решение влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 18 март 2014 година.
COUNCIL IMPLEMENTING DECISION
of 18 March 2014
rejecting the proposal for an Implementing Regulation reimposing a definitive anti-dumping duty and collecting definitely the provisional duty imposed on imports of certain footwear with uppers of leather originating in the People’s Republic of China and produced by Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd, Risen Footwear (HK) Co. Ltd and Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd
(2014/149/EU)
THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION,
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union,
Having regard to Council Regulation (EC) No 1225/2009 of 30 November 2009 on protection against dumped imports from countries not members of the European Community (1), and in particular Article 9 thereof,
Having regard to the proposal submitted by the European Commission, after consulting the Advisory Committee,
Whereas:
(1)
On 5 October 2006 the Council adopted Regulation (EC) No 1472/2006 (2) (‘the contested Regulation’), which imposed a definitive anti-dumping duty and collected definitely the provisional duty imposed on imports of certain footwear with uppers of leather originating in the People’s Republic of China and Vietnam. Following an expiry review, the measures were extended by Council Implementing Regulation (EU) No 1294/2009 (3). The measures expired on 31 March 2011.
(2)
Certain exporting producers brought actions before the General Court for annulment of the contested Regulation. The General Court dismissed these actions (4). However, on appeal, the Court of Justice (‘the Court’), in its judgments of 2 February 2012 in Case C-249/10 P, Brosmann et al. v Council, and of 15 November 2012 in Case C-247/10 P, Zhejiang Aokang Shoes v Council (the ‘judgments’), set aside the judgments of the General Court and annulled Regulation (EC) No 1472/2006 in so far as it related to the appellants. In particular, the Court found that the Commission ought to have examined the claims submitted by the appellants for the purpose of claiming Market Economy Treatment (‘MET’) in accordance with Article 2(7)(b) and (c) of Regulation (EC) No 1225/2009 and that it could not be ruled out that such examination would have led to a lower anti-dumping duty for the appellants.
(3)
By means of a notice published in the Official Journal of the European Union (5), the Commission informed the exporting producers concerned by the judgments that it had decided to resume the procedure for replacing the annulled parts of the contested Regulation and to examine whether market economy conditions prevailed for these producers during the relevant period.
(4)
On 19 February 2014, the Commission adopted the proposal for a Council Implementing Regulation reimposing a definitive anti-dumping duty and collecting definitely the provisional duty imposed on imports of certain footwear with uppers of leather originating in the People’s Republic of China and produced by Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd, Risen Footwear (HK) Co. Ltd and Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd (‘the proposal’). The proposal states that the examination of the MET claims showed that market economy conditions did not prevail during the relevant period for the exporting producers concerned by the judgments, that MET must therefore be denied from these exporting producers and that the anti-dumping duty originally imposed by the contested Regulation should consequently be reinstated. To this effect, the proposal would reinstate a definitive anti-dumping duty for the exporting producers concerned by the judgments for the period of application of the contested Regulation.
(5)
Article 1(4) of the proposal reads as follows: ‘The provisions in force concerning customs duties shall apply, with the exception of Article 221 of the Council Regulation (EEC) No 2913/1992 of 12 October 1992 establishing the Community Customs Code (6). Communication to the debtor of the amount of duty may take place more than three years after the customs debt was incurred, but no later than two years after the entry into force of this Regulation.’.
Article 221(3) of Regulation (EEC) No 2913/1992 (‘Customs Code’) time-bars the communication of the reimposed anti-dumping duty to the debtor for any imports which took place over three years ago, provided that the period was not suspended pending an appeal under Article 243 of the Customs Code. Article 1(4) of the contested Regulation provided that, unless otherwise specified, the provisions in force concerning customs duties applied, and it did not contain any derogation from Article 221(3) of the Customs Code. To the extent that the original communication of the debt to the debtor was withdrawn following the judgments, the operators could legitimately expect that, once the three-year period prescribed by Article 221(3) of the Customs Code had expired, any reimposition of the debt was time-barred and, consequently, the debt was ‘extinguished’ (7). Once the debt was extinguished pursuant to Article 221(3), its retroactive reimposition would therefore infringe the legitimate expectations of the operators concerned.
In conclusion, the assessment of the Council is that a retroactive application of the derogation from Article 221(3) of the Customs Code is not possible in this case, as it would infringe the legitimate expectations of the operators concerned.
(6)
Without the retroactive derogation from Article 221(3), the reimposition of duties would have a very limited financial effect in practice, since the original measures expired on 31 March 2011.
(7)
Furthermore, the complainants did not provide elements demonstrating that the adoption of the proposed measure would have an impact on them.
(8)
The Court has annulled the contested Regulation in its entirety, in so far as it relates to the appellants. As a consequence, the effect of the judgments with respect to the measure annulled is not dependent on an additional act to be adopted by the Institutions. The Council therefore concludes that Article 266 of the Treaty on the Functioning of the European Union does not oblige the Institutions to reimpose the duties in the present case,
HAS ADOPTED THIS DECISION:
Article 1
The proposal for a Council Implementing Regulation reimposing a definitive anti-dumping duty and collecting definitely the provisional duty imposed on imports of certain footwear with uppers of leather originating in the People’s Republic of China and produced by Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd, Risen Footwear (HK) Co. Ltd and Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd is rejected and the proceedings with regard to these producers are terminated.
Article 2
This Decision shall enter into force on the day following that of its publication in the Official Journal of the European Union.
Done at Brussels, 18 March 2014.