РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 1194/2013 НА СЪВЕТА
от 19 ноември 2013 година
за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на биодизел с произход от Аржентина и Индонезия
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 г. за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (1) („основния регламент“), и по-специално член 9 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия, представено след консултация с консултативния комитет,
като има предвид, че:
А. ПРОЦЕДУРА
1. Временни мерки
(1)
На 27 май 2013 г. с Регламент (ЕС) № 490/2013 (2) („регламента за временните мерки“) Европейската комисия („Комисията“) наложи временно антидъмпингово мито върху вноса на биодизел с произход от Аржентина и Индонезия („засегнатите държави“).
(2)
Процедурата започна на 29 август 2012 г. (3), след като бе подадена жалба от името на производители от Съюза („жалбоподателите“), които представляват над 60 % от общото производство на биодизел в Съюза.
(3)
Както е посочено в съображение 5 от регламента за временните мерки, разследването на дъмпинга и вредата обхвана периода от 1 юли 2011 г. до 30 юни 2012 г. („разследвания период“ или РП). Оценката на обстоятелствата, които са от значение за установяването на вредата, обхвана периода от 1 януари 2009 г. до края на РП („разглеждания период“).
2. Последваща процедура
(4)
След оповестяването на основните факти и съображения, въз основа на които бе взето решението за налагане на временно антидъмпингово мито („оповестяването на временните мерки“), редица заинтересовани страни представиха писмени изявления, изразяващи техните становища относно временните констатации. На страните, които пожелаха да бъдат изслушани, беше предоставена тази възможност.
(5)
Комисията продължи да търси и проверява цялата информация, която сметна за необходима за изготвянето на окончателните констатации. Устните и писмените коментари, представени от заинтересованите страни, бяха разгледани, а в случаите, в които бе целесъобразно, временните констатации бяха съответно изменени.
(6)
Впоследствие всички заинтересовани страни бяха информирани за основните факти и съображения, на които се основаваше намерението на Комисията да предложи налагането на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на биодизел с произход от Аржентина и Индонезия, както и окончателно събиране на сумите от временното мито („оповестяването на окончателните мерки“). На страните бе даден срок, в който да представят своите коментари относно оповестяването на окончателните мерки.
(7)
Представените от заинтересованите страни коментари бяха разгледани и взети под внимание, когато това бе целесъобразно.
Б. ИЗВАДКА
(8)
Тъй като не бяха представени коментари във връзка с извадката от производители износители от Аржентина и Индонезия, временните констатации, посочени в съображения 10 - 14 и 16 - 20 от регламента за временните мерки, се потвърждават.
(9)
Една от заинтересованите страни поиска допълнителна информация във връзка с представителността на извадката от производители от Съюза, както на етапа на предварителния подбор, както е посочено в съображение 23 от регламента за временните мерки, така и при окончателния подбор, както е посочено в съображение 83 от регламента за временните мерки.
(10)
Временно подбраната извадка от производители от Съюза обхващаше 32,5 % от производството на биодизел в Съюза по време на РП. Вследствие на промените, посочени в съображение 24 от регламента за временните мерки, окончателната извадка включваше осем дружества, които обхващат 27 % от производството на Съюза. Поради това бе счетено, че извадката е представителна за промишлеността на Съюза.
(11)
Една от заинтересованите страни заяви, че двама от включените в извадката производители от Съюза следва да бъдат изключени от обхвата ѝ, тъй като са свързани с производители износители от Аржентина. Твърдението за това бе разгледано преди налагането на временните мерки и преди приемането на заключенията на Комисията, посочени в съображение 82 от регламента за временните мерки.
(12)
Всички връзки, които се твърди, че съществуват между аржентинските производители износители и двете посочени по-горе дружества от извадката, бяха разгледани отново, като бе установено, че липсва пряка връзка между тях, която да бъде основание за изключването им от извадката. Поради това извадката не бе променена.
(13)
Друга от заинтересованите страни заяви, че процедурата на Комисията за изготвянето на извадката от производители от Съюза е опорочена, тъй като Комисията е предложила извадката преди началото на разследването.
(14)
Това твърдение се отхвърля. До момента на започване на разследването Комисията не бе подбрала окончателната извадка, което бе извършено изцяло в съответствие с разпоредбите на основния регламент.
(15)
Поради липсата на други твърдения или коментари, изложеното в съображения 22 - 25 от регламента за временните мерки се потвърждава.
В. РАЗГЛЕЖДАН ПРОДУКТ И СХОДЕН ПРОДУКТ
1. Въведение
(16)
Както е посочено в съображение 29 от регламента за временните мерки, разглежданият продукт е временно определен като моноалкилни естери на мастни киселини и/или парафинови газьоли, получени посредством синтез и/или хидрообработка, от неизкопаем източник, в чист вид или включени в смес, с произход от Аржентина и Индонезия, понастоящем класирани в кодове по КН ex 1516 20 98, ex 1518 00 91, ex 1518 00 95, ex 1518 00 99, ex 2710 19 43, ex 2710 19 46, ex 2710 19 47, 2710 20 11, 2710 20 15, 2710 20 17, ex 3824 90 97, 3826 00 10 и ex 3826 00 90 („разглежданият продукт“, обикновено наричан „биодизел“).
2. Твърдения
(17)
Един от индонезийските производители износители заяви, че противно на изложеното в съображение 34 от регламента за временните мерки, палмовият метилов естер (ПМЕ), произведен в Индонезия, не е сходен продукт по отношение на рапичния метилов естер (РМЕ) и другите биодизелови горива, произведени в Съюза, или на соевия метилов естер (СМЕ), произведен в Аржентина, поради много по-високата гранична температура на филтруемост през студен филтър на ПМЕ, което означава, че преди да се използва в Съюза, той трябва да бъде смесен с друг вид биодизел.
(18)
Това твърдение се отхвърля. Произведеният в Индонезия ПМЕ е конкурентен продукт по отношение на биодизела, който се произвежда в ЕС, който е не само РМЕ, но също и биодизел от палмово масло и други суровини. ПМЕ може да се използва в ЕС през цялата година, след като бъде смесен с други биодизелови горива преди употреба, по същия начин, както и РМЕ и СМЕ. Следователно ПМЕ е взаимозаменяем продукт по отношение на биодизела, произвеждан в Съюза, и поради това е сходен продукт.
(19)
В съображение 35 от регламента за временните мерки се посочва твърдението на един от индонезийските производители, според което фракциите на метилови естери следва да бъдат изключени от обхвата на продукта, предмет на настоящата процедура. Същият производител отправи това искане и в коментарите си относно оповестяването на временните мерки, като изрази повторно аргумента, изложен преди оповестяването на временните мерки.
(20)
Промишлеността на Съюза обаче оспори твърдението, като посочи, че фракциите на метилови естери по своята същност представляват биодизел и следва да останат в обхвата на продукта.
(21)
След коментарите, получени след етапа на временните мерки, решението на Комисията, посочено в съображение 36 от регламента за временните мерки, се потвърждава. Независимо от факта, че различните метилови естери на мастни киселини имат различни регистрационни номера на Службата за химични индекси (CAS), произвеждат се чрез различни процеси и могат да имат различна употреба, фракциите на метилови естери така или иначе представляват метилови естери на мастни киселини и могат да бъдат използвани за гориво. Поради трудното разграничаване на един метилов естер на мастна киселина от друг без извършването на химически анализ на мястото на вноса и поради възможността, която това дава за заобикаляне на митата, твърдението се отхвърля въз основа на факта, че биодизелът от ПМЕ е фракция на метилов естер, произведен от палмово масло.
(22)
В съображение 37 от регламента за временните мерки се посочва, че един от европейските вносители на метилов естер на мастни киселини на основата на масло от палмови ядки (ЕПЯ) е поискал вносът на този продукт да бъде предмет на митнически облекчения за краен потребител или в противен случай бъде изключен от обхвата на продукта, предмет на настоящата процедура.
(23)
След оповестяването на временните мерки представителите на промишлеността на Съюза представиха коментари относно прилагането на митнически облекчения за краен потребител по отношение на вноса на ЕПЯ и възможността за заобикаляне на митата. Те се противопоставиха на възможността Комисията да разреши прилагането на такава схема за освобождаване от антидъмпингови мита поради следните причини: заменяемия характер на биодизела; декларираният като непредназначен за употреба като гориво биодизел може да бъде използван за гориво и притежава същите физични свойства. ЕПЯ може да бъде използван като гориво; ненаситеният мастен алкохол, който се получава от ЕПЯ, също може допълнително да се преработи до превръщането му в биодизел; контролът, който митническите органи да могат да осъществяват върху вноса, предмет на митнически облекчения за краен потребител, е ограничен, а икономическата тежест, която може да възникне в резултат от тази схема, е значителна.
(24)
След като по този въпрос бяха проведени консултации и с оглед на факта, че декларираният като непредназначен за употреба като гориво биодизел има същите физични свойства като биодизела, предназначен за употреба като гориво, беше счетено, че в този случай не е целесъобразно да се разреши прилагането на схема за митнически облекчения за краен потребител по отношение на ЕПЯ.
(25)
Един немски вносител представи повторно искане за изключване и/или за прилагане на схема за митнически облекчения за краен потребител за конкретен метилов естер на мастни киселини, получен от масло от палмови ядки (ЕПЯ), който е предназначен за употреба, различна от употребата за гориво в ЕС. В своите коментари вносителят отново потвърди първоначалната си позиция, която вече бе отхвърлена на етапа на временните мерки, и не представи нови доказателства, които биха променили заключението, че не следва да се предоставя схема за митнически облекчения за краен потребител и че ЕПЯ следва да остане в обхвата на продукта.
(26)
Един от индонезийските производители износители също се позова на своето искане за прилагане на схема за митнически облекчения за краен потребител за фракциите на метилови естери и поиска тази схема да се приложи по отношение на техния внос, предназначен за производството на наситен мастен алкохол. Както бе посочено по-горе, всички искания за прилагане на схема за митнически облекчения за краен потребител бяха отхвърлени и аргументите, изложени от тази заинтересована страна, не промениха това заключение.
3. Заключение
(27)
Поради липсата на други коментари относно разглеждания продукт и сходния продукт, изложеното в съображения 29 и 39 от регламента за временните мерки се потвърждава.
Г. ДЪМПИНГ
1. Встъпителни бележки
(28)
В съображения 44 и 64 от регламента за временните мерки се посочва, че пазарът на биодизел както в Аржентина, така и в Индонезия, е силно регулиран от държавата и затова продажбите на вътрешния пазар не бяха разглеждани като продажби, осъществени при обичайни търговски условия. В резултат на това нормалната стойност на сходния продукт трябваше да бъде конструирана в съответствие с член 2, параграфи 3 и 6 от основния регламент. Тази констатация не бе оспорена от нито една от заинтересованите страни и се потвърждава.
(29)
Както за Аржентина, така и за Индонезия конструираната нормална стойност на етапа на временните мерки беше изчислена въз основа на действителните (и записани в счетоводните отчети) производствени разходи на дружествата по време на РП, разходите за реализация, общите и административните разходи (РОА), както и приемлив марж на печалбата. В съображения 45 и 63 от регламента за временните мерки е посочено по-специално, че Комисията допълнително ще разгледа твърдението, че системите за диференцирани експортни такси (ДЕТ) в Аржентина и Индонезия изкривяват цените на суровините и следователно вписаните в отчетите производствени разходи не отразяват достоверно разходите, свързани с производството на разглеждания продукт.
(30)
По-нататъшното разследване показа, че системите за ДЕТ наистина са упражнили натиск върху цените на основните влагани в производството суровини на вътрешния пазар както в Аржентина, така и в Индонезия, като са предизвикали изкуственото им занижаване, както е посочено по-долу съответно от съображение 35 нататък по отношение на Аржентина и съображение 66 по отношение на Индонезия, което от своя страна се е отразило на разходите на производителите на биодизел и в двете засегнати държави. С оглед на тази констатация се счита за целесъобразно посоченото изкривяване на разходите за основните суровини да бъде взето предвид при определянето на нормалните стойности и в двете държави, като се има предвид особената пазарна ситуация, която е налице както в Аржентина, така и в Индонезия.
(31)
Общият съд потвърди (4), че когато цените на суровините са регулирани по начин, който изкуствено занижава равнището им на вътрешния пазар, може да се приеме, че разходите за производството на разглеждания продукт са засегнати от изкривяване. Според Общия съд при тези обстоятелства институциите на Съюза имат право да направят заключението, че част от вписванията в счетоводните отчети не могат да бъдат приети за достоверни и следователно следва да бъдат коригирани.
(32)
Общият съд също така стигна до заключението, че по силата на член 2, параграф 5, първа алинея от основния регламент отчетите на засегнатата страна не са основа за изчисляване на нормалната стойност, ако разходите, свързани с производството на разглеждания продукт, не са отразени достоверно в тези отчети. В такъв случай съгласно второто изречение от първа алинея разходите следва да бъдат коригирани или установени на базата на други източници, различни от счетоводните отчети. Основа за определянето им могат да бъдат разходите на други производители или износители или, ако такава информация не е на разположение или не може да бъде използвана, друг надежден източник на информация, включително други представителни пазари.
(33)
При предварителните изчисления на разходите за производството за производителите износители в Аржентина и Индонезия бяха използвани съответно действителната покупна цена на соевите зърна на вътрешния пазар и действителната цена, вписана в счетоводните отчети, на суровото палмово масло.
(34)
Тъй като бе установено, че е налице изкривяване на някои производствени разходи, а именно на цените на основната суровина (соевото масло и соевите зърна в Аржентина и суровото палмово масло в Индонезия), тези разходи бяха установени въз основа на референтни цени, публикувани от съответните органи на засегнатите държави. Тези цени отразяват равнището на цените на международния пазар.
2. Аржентина
2.1. Нормална стойност
(35)
Както е посочено по-горе, Комисията стигна до заключението, че системата на ДЕТ в Аржентина изкривява производствените разходи за биодизел за производителите в тази държава. При разследването беше установено, че през РП експортните такси върху суровината (35 % върху соевите зърна и 32 % върху соевото масло) са значително по-високи от експортните такси върху готовия продукт (номинална ставка от 20 % върху биодизела, с ефективна ставка в размер на 14,58 %, като се вземе предвид намалението на таксата). В действителност по време на РП разликата между експортната такса върху соевите зърна и върху биодизела е 20,42 процентни пункта, а между соевото масло и биодизела - 17,42 процентни пункта.
(36)
За да се определи равнището на експортната такса върху соевите зърна и соевото масло, аржентинското министерство на земеделието, животновъдството и рибарството публикува ежедневно цена FOB (франко борд) за соевите зърна и соевото масло („референтната цена“) (5). Тази референтна цена отразява равнището на цените на международния пазар (6) и се използва, за да се изчисли сумата на експортната такса, която следва да се плати на данъчните органи.
(37)
Цените на вътрешния пазар следват тенденциите в цените на международния пазар. При разследването се установи, че разликата между международните цени и цените на вътрешния пазар на соевите зърна и соевото масло е равна на експортната такса върху продукта плюс другите разходи във връзка с износа му. Референтните цени на соевите зърна и соевото масло на вътрешния пазар също така се публикуват от аржентинското Министерство на земеделието като „теоретична цена FAS (франко протежение на кораба)“ (7). Следователно нетната цена за производителите на соеви зърна и соево масло е същата, независимо дали изнасят продукта или го продават на вътрешния пазар.
(38)
В заключение - цената на основната суровина, използвана от производителите на биодизел в Аржентина, е изкуствено занижена на вътрешния пазар в сравнение с цената на международния пазар, поради изкривяването, причинено от действащата в Аржентина система за налагане на експортни такси, и следователно разходите за основната суровина не са отразени по приемлив начин в счетоводните отчети на аржентинските производители, включени в разследването, по смисъла на член 2, параграф 5 от основния регламент съгласно тълкуването на Общия съд, посочено по-горе.
(39)
Поради тази причина Комисията реши да преразгледа съображение 63 от регламента за временните мерки и да не вземе предвид действителните разходи за соеви зърна (основната суровина, закупувана и използвана за целите на производството на биодизел), вписани в счетоводните отчети на засегнатите дружества, като вместо тях използва цената, по която същите дружества биха закупили соевите зърна при липсата на посоченото ценово изкривяване.
(40)
За да се установи цената, по която засегнатите дружества биха закупили соевите зърна при липса на изкривяване на цените, Комисията използва осреднените референтни цени на соевите зърна, публикувани от аржентинското министерство на земеделието, за износ от Аржентина на база FOB (франко борд) през РП (8).
(41)
Асоциацията на аржентинските производители износители (CARBIO) и съответните аржентински органи изтъкнаха, че корекция съгласно член 2, параграф 5 от основния регламент на разходите на дружествата е възможна само ако отчетите, а не направените от предприятията разходи, не отразяват достоверно разходите, свързани с производството и продажбата на разглеждания продукт. Те заявиха, че на практика Комисията е добавила платената от дружествата експортна такса към цената, заплатена от тях при закупуването на соевите зърна, като по този начин е включила в производствените разходи компонент, който не е свързан с производството или продажбата на разглеждания продукт. Те добавиха, че решението на Общия съд по случая Acron, цитирано в документа за оповестяване (9), се основава на неправилно тълкуване на член 2.2.1.1 от Антидъмпинговото споразумение на СТО и понастоящем е предмет на обжалване пред Съда на Европейския съюз, като при всяко положение фактическите съображения са различни от тези в конкретния случай, тъй като цените на суровината в Аржентина не са „регулирани“, както е цената на газа в Русия, и не е налице ценово изкривяване, тъй като цените се определят свободно без никаква държавна намеса, следователно в Аржентина не е налице особена пазарна ситуация, заради която Комисията може да приложи член 2, параграф 5 от основния регламент. Те заявиха, че системата за ДЕТ в Аржентина не е в противоречие с правилата за търговия. CARBIO допълни още, че тъй като при определянето на експортната цена експортните такси не са взети под внимание, сравнението на Комисията между конструираната нормална стойност (при която са взети предвид експортните такси) и експортната цена (при която те не се отчитат) не е обективно.
Също така според тях фактът, че при конструирането на нормалната стойност Комисията взема предвид международните цени на соевите зърна на Chicago Board of Trade (CBOT), но при определянето на експортната цена тя не отчита печалбите или загубите, свързани с хеджирането на CBOT (вж. по-долу), прави нейното сравнение между нормалната стойност и експортната цена отново необективно. Освен това CARBIO заяви, че като просто е заменила разходите, записани в счетоводните отчети на дружествата, предмет на разследването, с цените на международния пазар, Комисията не е взела предвид естественото конкурентно предимство, с което аржентинските производители разполагат. И накрая, CARBIO изрази недоволство от обстоятелството, че Комисията не е взела под внимание факта, че ако в Аржентина не се прилага системата на ДЕТ, цените на соевите зърна на CBOT ще бъдат значително по-ниски.
(42)
Тези твърдения трябва да бъдат отхвърлени. Макар фактите по делото Acron да не са същите като фактите в дадения случай, Общият съд все пак е установил правен принцип, съгласно който ако свързаните с производството на разглеждания продукт разходи не са отразени достоверно в счетоводните отчети на дружествата, те не могат да послужат като основа за изчисляване на нормалната стойност. В делото Acron разходите не са отразени достоверно в отчетите на съответното дружество, защото цената на газа е регулирана. В настоящия случай бе установено, че разходите, свързани с производството на разглеждания продукт, не са отразени достоверно в документите на засегнатите дружества, тъй като тези разходи са изкуствено занижени, което от своя страна се дължи на натиска, оказван върху тях чрез системата за ДЕТ в Аржентина. Това е така независимо дали системите за ДЕТ по принцип противоречат или не на Споразумението за СТО. Освен това Комисията счита, че Общият съд е основал решението си на правилно тълкуване на Антидъмпинговото споразумение. По случая в Китай, свързан с бройлерите (10), експертната група констатира, че макар в член 2.2.1.1 от Антидъмпинговото споразумение да се създава презумпция, че информацията в счетоводните книги и отчети на ответника следва по принцип да се използва за изчисляване на производствените разходи, разследващият орган си запазва правото да откаже да ги използва, ако реши, че те или i) не са в съответствие с общоприетите счетоводни принципи, или ii) не отразяват по приемлив начин разходите, свързани с производството и продажбата на разглеждания продукт. Когато обаче решава дали да приложи дерогация от разпоредбите, разследващият орган следва да посочи причините за това. В съответствие с това тълкуване и с оглед на изкривяването, дължащо се на системата за ДЕТ, която води до наличието на особена пазарна ситуация, Комисията замени разходите за закупуването на основната суровина в Аржентина, вписани в отчетите на засегнатите дружества, с цената, която те биха платили при липсата на установеното изкривяване. Фактът, че от чисто математическа гледна точка се получава същата разлика, не означава, че използваната от Комисията методология се състои единствено в прибавяне на експортните такси към разходите за суровината. Цените на международните пазари на стоки се определят от съответното търсене и предлагане и няма доказателства за това, че системата на ДЕТ в Аржентина оказва въздействие върху цените на CBOT. Поради това всички твърдения за това, че използвайки цените на международните пазари Комисията не е направила обективна съпоставка между нормалната стойност и експортната цена, са неоснователни. Същото се отнася и за твърдението, че Комисията не е взела предвид естественото конкурентно предимство на аржентинските производители, защото замяната на разходите, вписани в отчетите на дружествата, е направена в резултат на необичайно ниската цена на суровината на вътрешния пазар, а не в резултат на сравнителното предимство.
(43)
В съображение 45 от регламента за временните мерки е посочено, че тъй като продажбите на вътрешния пазар не се разглеждат като осъществени при обичайни търговски условия, нормалната стойност е трябвало да се конструира въз основа на приемлив марж на печалбата в размер на 15 % в съответствие с член 2, параграф 6, буква в) от основния регламент. Някои производители износители изтъкнаха, че използваният от Комисията процент на приемлива печалба (15 %) при конструирането на нормалната стойност е нереалистично висок и представлява радикална промяна спрямо установената практика при редица други разследвания на подобни пазари на суровини (при които се използва марж на печалбата в размер на около 5 %).
(44)
Това твърдение следва да бъде отхвърлено. На първо място, не е вярно, че при конструирането на нормална стойност Комисията системно използва марж на печалбата в размер на 5 %. Всяка ситуация се оценява според конкретните обстоятелства. Например по делото от 2009 г. срещу Съединените щати във връзка с биодизела бяха използвани различни равнища на печалба, като среднопретегленият ѝ размер бе далеч над 15 %. Второ, Комисията взе предвид краткосрочния и средносрочния лихвен процент по кредитите в Аржентина, който по данни на Световната банка е около 14 %. Логично е да се очаква, че маржът на печалбата от стопанската дейност с биодизел, осъществявана на вътрешния пазар, ще бъде по-голям от цената на заемния капитал. Освен това тази печалба е дори по-ниска от печалбата, реализирана от производителите на разглеждания продукт по време на РП, макар тя да е получена в резултат от ценово изкривяване, породено от ДЕТ и регулираните от държавата цени на биодизела на вътрешния пазар. Следователно поради причините, посочени по-горе, се поддържа твърдението, че печалба в размер на 15 % е разумна сума, която може да бъде постигната в рамките на тази относително нова, капиталоемка промишленост в Аржентина.
(45)
След оповестяването на окончателните мерки CARBIO и съответните аржентински органи заявиха, че: i) позоваването на равнищата на печалба по делото със САЩ е неоснователно; ii) няма логика да се прави позоваване на средносрочната лихва по кредитите, такъв подход досега никога не е бил прилаган и ако такъв критерий ще се използва, то той не би трябвало да бъде лихвеният процент в Аржентина, защото инвестициите са направени в щатски долари съвместно с чуждестранни дружества; iii) печалбата, която аржентинските производители действително са получили, не е взета предвид поради особената пазарна ситуация; и iv) за сравнение, целевата печалба за промишлеността на Съюза бе определена на 11 %.
(46)
Тези твърдения следва да бъдат отхвърлени. Комисията счита, че 15 % марж на печалбата е разумен процент за промишлеността за производство на биодизел в Аржентина, тъй като по време на РП тя е все още нова и капиталоемка промишленост. Позоваването на маржа на печалбата по делото със САЩ бе с цел да се опровергае твърдението, че при конструирането на нормалната стойност Комисията системно използва марж на печалбата от 5 %. При позоваването на средносрочния лихвен процент по кредитите целта не беше той да се въведе като критерий, а да се провери доколко приемлив е използваният марж на печалбата. Същото се отнася за печалбата, която действително е получена от включените в извадката дружества. От друга страна, тъй като целта на конструирането на нормалната стойност е различна от тази на изчисляването на целевата печалба за промишлеността на Съюза при липса на дъмпингов внос, сравнението между двете е безпредметно. Ето защо съображение 46 от регламента за временните мерки се потвърждава.
(47)
Един от производителите износители произвежда биодизел отчасти в своите собствени заводи и отчасти чрез договор за ишлеме с независим производител. Този производител износител поиска производствените му разходи да бъдат преизчислени чрез използване на различна среднопретеглена стойност от тази, която Комисията използва в рамките на етапа на временните мерки и която да бъде формирана от собствените му производствени разходи и тези на независимия производител. Искането беше анализирано и бе сметнато за основателно, вследствие на което производствените разходи за засегнатото дружество бяха преизчислени.
(48)
Към Комисията бяха отправени и други искания от конкретни дружества, но след промяната в методологията на конструирането на нормалната стойност, както е посочено по-горе, те вече нямат отношение по въпроса. Поради това констатациите, изложени в съображения 40 - 46 от регламента за временните мерки, се потвърждават.
2.2. Експортна цена
(49)
В съображение 49 от регламента за временните мерки е посочено, че в съответствие с член 2, параграф 9 от основния регламент експортните цени за експортните продажби, реализирани чрез свързани търговски дружества, установени в рамките на Съюза, бяха коригирани, включително по отношение на печалбата за съответния свързан търговец. За целите на това изчисление беше прието, че приемливото равнище на печалба за свързания търговец в рамките на Съюза е в размер на 5 %. Двама от производителите износители заявиха, че равнище от 5 % за свързан търговец в рамките на Съюза е твърде висок марж на печалбата за сектора на търговията със стоки и че следва или да се използва по-нисък процент (до 2 % в зависимост от дружеството), или изобщо да не се калкулира печалба.
(50)
В подкрепа на това твърдение обаче не бяха представени доказателства. При тези обстоятелства се потвърждава, че равнището на печалба за свързани търговци в рамките на ЕС е в размер на 5 %.
(51)
След оповестяването на окончателните мерки CARBIO отново изрази позицията, че използваният марж на печалбата в размер на 5 % е твърде висок за сектора на търговията със стоки, като се позова на проучване, изготвено от KPMG специално за тази цел и предоставено на Комисията на 1 юли 2013 г. след оповестяването на регламента за временните мерки. Комисията е на мнение, че заключенията от проучването не могат да се използват за основа поради ограниченията на анализа, посочени в самото проучване, в резултат на които са били подбрани ограничен брой търговски дружества, като половината от тях не са продавали селскостопански продукти. Поради това предоставените доказателства се считат за неубедителни. Ето защо се потвърждава, че използваният марж на печалбата за свързани търговци в ЕС е в размер на 5 %.
(52)
Един от производителите износители изрази недоволство във връзка с факта, че при определянето на експортната цена Комисията не е отчела т.нар. „ефект на хеджирането“, т.е. печалбите или загубите за производителя от продажбата и покупката на фючърсни договори за соево масло на Chicago Board of Trade (CBOT). Дружеството подчерта, че хеджирането е необходим елемент в сектора на стопанската дейност с биодизел поради нестабилността на цените на суровините; то посочи също, че нетните приходи за продаващите биодизел предприятия се формират не само от заплатената от купувача цена, но също и от печалбата (или загубата) от свързаните операции по хеджиране.
(53)
Това твърдение трябва да бъде отхвърлено, защото в член 2, параграф 8 от основния регламент е посочено ясно, че експортната цена е реално платената или подлежащата на плащане цена при продажбата на продукта за износ, независимо от отделните, макар и свързани с него, печалби или загуби от хеджиране.
(54)
Поради липсата на други коментари относно експортните цени, изложеното в съображения 47 - 49 от регламента за временните мерки се потвърждава с промените, посочени по-горе.
2.3. Сравнение
(55)
В съображение 53 от регламента за временните мерки е посочено, че по отношение на експортните продажби, извършени чрез свързани търговски дружества извън ЕС, Комисията е проучила дали свързаният търговец следва да се третира като търговски агент, който работи срещу комисиона, и в случаите, в които това е било така, са били направени корекции в съответствие с член 2, параграф 10, буква и) от основния регламент, за да се вземе предвид условната надценка, получена от търговеца.
(56)
Едно от дружествата заяви, че маржът на печалбата, използван от Комисията като условна надценка за свързани търговци извън ЕС, е твърде висок и че би било по-приемливо да се използва по-малък процент.
(57)
Комисията внимателно разгледа представените от производителя износител доводи, но стигна до извода, че с оглед на широкия диапазон от дейности, които свързаните търговци извършват, маржът на печалбата в размер на 5 % е приемлив. Следователно това твърдение следва да бъде отхвърлено.
(58)
Поради липсата на други коментари по отношение на сравнението, изложеното в съображения 50 - 55 от регламента за временните мерки се потвърждава.
2.4. Дъмпингови маржове
(59)
Всички оказали съдействие аржентински производители износители поискаха, в случай че антидъмпингово мито бъде наложено върху вноса на биодизел с произход от Аржентина, то да бъде единно мито за всички съдействали износители производители въз основа на среднопретеглената стойност на антидъмпинговите мита за всички производители износители, включени в извадката. Те подкрепиха това искане с твърдението, че всички включени в извадката производители са свързани помежду си чрез търговия или по друг начин, тъй като те произвеждат, продават, заемат или разменят биодизел помежду си и често продуктите на различни дружества се натоварват заедно на един и същи кораб и се експедират за ЕС, като вече не е възможно митническите органи да идентифицират и разграничат продуктите на отделните производители. Според тях поради тези специфични обстоятелства налагането на индивидуални мита е практически неприложимо.
(60)
Независимо от факта, че искането е отправено от всички производители износители, включително тези, чийто индивидуален дъмпингов марж е по-нисък от среднопретегления марж, и въпреки потенциалното опростяване на процедурата за митническите органи, това искане трябва да бъде отхвърлено. Предполагаемите практически трудности не трябва да се използват като оправдание за дерогация от разпоредбите на основния регламент, освен ако това не може да бъде избегнато. В конкретния случай фактът, че дружествата имат практика да разменят, заемат или обменят по друг начин продукта помежду си сам по себе си не прави налагането на индивидуални мита практически неприложимо по смисъла на член 9, параграф 6 от основния регламент.
(61)
Три дружества поискаха имената им да бъдат включени в списъка на оказалите съдействие производители износители, за да може за тях да се приложи антидъмпинговата митническа ставка за оказалите съдействие дружества, които не са включени в извадката, а не остатъчното мито, приложимо за „всички останали дружества“.
(62)
През РП две от трите дружества са произвеждали биодизел за вътрешния пазар или чрез договори за ишлеме за други производители износители, но самите те не са изнасяли продукта за Съюза. Третото дружество все още не е произвеждало биодизел през РП, тъй като към този момент заводът му е бил в процес на строителство.
(63)
Комисията счита, че и в трите описани по-горе случая условията дадено дружество да бъде считано за производител износител, който е оказал съдействие, не са изпълнени. Това важи не само за дружеството, което изобщо не е произвеждало биодизел по време на РП, но също и за дружествата, които оказаха съдействие при разследването, като представиха попълнен формуляр за включване в извадката, тъй като от него стана ясно, че те произвеждат за вътрешния пазар или за трети страни, но не изнасят биодизел за Съюза от свое име.
(64)
Ето защо искането следва да бъде отхвърлено и за посочените три дружества следва да се прилага „остатъчното“ антидъмпингово мито.
(65)
Като се вземат предвид извършените корекции на нормалната стойност и на експортната цена, както е посочено по-горе, и поради липсата на допълнителни коментари, таблицата в съображение 59 от основния регламент се заменя с таблицата по-долу, а окончателните дъмпингови маржове, изразени като процент от цената CIF (стойност, застраховка и навло) на границата на Съюза без платено мито, са, както следва:
Дружество
Дъмпингов марж
Louis Dreyfus Commodities S.A.
46,7 %
Група „Renova“ (Molinos Río de la Plata S.A., Oleaginosa Moreno Hermanos S.A.F.I.C.I. y A. и Vicentin S.A.I.C.)
49,2 %
Група „T6“ (Aceitera General Deheza S.A., Bunge Argentina S.A.)
41,9 %
Други оказали съдействие дружества
46,8 %
Всички останали дружества
49,2 %
3. Индонезия
3.1. Нормална стойност
(66)
Както е посочено по-горе в съображения 28 - 34, Комисията стигна до заключението, че системата за ДЕТ в Индонезия изкривява производствените разходи на производителите на биодизел в тази държава и следователно разходите, свързани с производството и продажбата на разглеждания продукт, не са отразени достоверно в счетоводните отчети на индонезийските производители, предмет на разследването.
(67)
Затова Комисията реши да преразгледа съображение 63 от регламента за временните мерки и да не вземе предвид действителните разходи за сурово палмово масло (СПМ) - основната суровина, закупувана и използвана за целите на производството на биодизел - вписани в счетоводните отчети на засегнатите дружества, като вместо тях използва цената, по която същите дружества биха закупили СПМ при липсата на посоченото ценово изкривяване.
(68)
В рамките на разследването бе потвърдено, че равнището на цените на СПМ, което се търгува на вътрешния пазар, е значително занижено в сравнение с референтните цени на международния пазар, като разликата между двете равнища е много близка по стойност до размера на експортната такса, наложена върху износа на СПМ. Тъй като системата за ДЕТ ограничава възможностите за износ на СПМ, на вътрешния пазар са налични по-големи количества от продукта, като така се оказва натиск върху цената му на вътрешния пазар, която намалява. Това представлява особена пазарна ситуация.
(69)
През РП ставката на експортната такса върху износа на биодизел е между 2 и 5 %. През същия период ставката на експортната такса върху износа на СПМ варира между 15 и 20 %, при рафинираното, избелено, дезодорирано палмово масло (RBDPO) ставката е между 5 и 18,5 %. Различните мита се прилагат в зависимост от съответния диапазон на референтните цени (които следват тенденциите на международните пазари и нямат нищо общо с разликата в качеството). За палмовите плодове е установена единна ставка на експортната такса в размер на 40 %.
(70)
Поради посочените по-горе причини съображение 63 от регламента за временните мерки е преразгледано и цената на основната суровина (СПМ), вписана в отчетите на дружествата е заменена, в съответствие с член 2, параграф 5 от основния регламент, с референтната експортна цена (HPE) (11) за СПМ, публикувана от индонезийските органи, като тя от своя страна се основава на публикуваните цени на международните пазари (Ротердам, Малайзия и Индонезия). Тази корекция бе направена по отношение на СПМ, закупувано както от свързани, така и от несвързани дружества. Разходите за собственото производство на СПМ в рамките на един и същи правен субект се приемат, само ако не са установени доказателства, съгласно които е налице изкривяване на стойността на произведеното в рамките на същия правен субект СПМ.
(71)
Всички производители износители от Индонезия, както и индонезийското правителство твърдят, че замяната на разходите за СПМ, вписани в отчетите на дружествата, с индонезийските референтни експортни цени за СПМ не е допустима нито съгласно правилата на СТО, нито съгласно член 2, параграф 5 от основния регламент и поради това е неправомерна. В тази връзка правителството на Индонезия изрази твърдението, че третирането на Република Индонезия като държава с непазарна икономика е било неправилно от страна на Комисията. Аргументите на дружествата могат да бъдат обобщени по следния начин. Първо, Комисията не е изтъкнала никаква причина, поради която е необходимо отклонение от действителните фигуриращи в отчетите разходи, нито е посочила, че тези разходи не отразяват достоверно разходите, свързани с производството на разглеждания продукт, а просто е посочила, че разходите в отчетите са изкуствено занижени в сравнение с цените на международния пазар и поради това следва да бъдат заменени.
Това е в противоречие с правилата на СТО, според които за да се провери дали даден разход може да се използва за изчисляване на производствените разходи, следва да се установи дали той е свързан с производството и продажбата на продукта, а не дали отразява по приемлив начин пазарната стойност. Второ, макар че очевидно в член 2, параграф 5 от основния регламент е предвидена възможност за корекция, прилагането на този член следва да се ограничи до ситуациите, при които държавата пряко се намесва на пазара, като определя или регулира цените на изкуствено занижено равнище. В този конкретен случай обаче Комисията твърди, че цената на СПМ на вътрешния пазар не е регулирана от държавата, а е изкуствено занижена в резултат на експортната такса, наложена върху износа на СПМ. Дори това да е така, всяко въздействие върху цената на вътрешния пазар може да бъде само случайно или просто страничен ефект от системата на налагане на експортни такси. На трето място, Комисията неправилно се позовава на решението по делото Acron, за да обоснове правомерността на извършената по отношение на СПМ корекция. Това решение понастоящем е предмет на обжалване и следователно то не може да бъде използвано като прецедент. Във всеки случай фактите по делото Acron са различни, тъй като се отнасят до ситуация, в която, за разлика от положението в Индонезия, където цените се определят на свободния пазар, цените на газа се регулират от държавата. И накрая, индонезийското правителство заяви, че корекцията по член 2, параграф 5 е била извършена единствено с цел увеличаване на дъмпинговите маржове поради различията в данъчното облагане.
(72)
Твърдението, че извършването на корекцията по член 2, параграф 5 от основния регламент е неправомерно съгласно СТО и/или правилата на Съюза, трябва да бъде отхвърлено. Антидъмпинговото споразумение на СТО е транспонирано в основния регламент, следователно се приема, че всички разпоредби на посочения регламент, включително член 2, параграф 5, са в съответствие със задълженията на Съюза съгласно Антидъмпинговото споразумение. В тази връзка следва да се напомни, че член 2, параграф 5 от основния регламент се прилага както към държави с пазарна икономика, така и към държави с непазарна икономика. Както е посочено по-горе (съображение 42), по делото Acron Общият съд е установил правен принцип, според който ако разходите, свързани с производството на разглеждания продукт, не са отразени достоверно в отчетите на дружествата, те не могат да послужат като основа за изчисляване на нормалната стойност и биха могли да бъдат заменени, в съответствие с член 2, параграф 5 от основния регламент, с разходи, отразяващи пазарно определена цена. Фактът, че делото Acron засяга регулирани от държавата цени обаче не означава, че се изключва възможността Комисията да приложи член 2, параграф 5 по отношение на други форми на държавна намеса, които нарушават, пряко или непряко, функционирането на определен пазар, като оказват натиск към изкуствено занижаване на цените. По случая в Китай относно бройлерите експертната група наскоро стигна до подобно заключение при тълкуването на член 2.2.1.1 от Антидъмпинговото споразумение на СТО. В настоящия случай Комисията счита, че разходите, свързани с производството на разглеждания продукт, не са достоверно отразени в отчетите на засегнатите дружества, тъй като тези разходи са изкуствено занижени вследствие на действащата в Индонезия система за ДЕТ. Поради това корекцията на разходите за СПМ, която Комисията извърши съгласно член 2, параграф 5 от основния регламент, е напълно обоснована. Що се отнася до твърдението на индонезийското правителство, следва да се посочи, че корекцията по член 2, параграф 5 е извършена въз основа на съществуващата разлика в цените на СПМ на вътрешния пазар и на международните пазари, а не на различия в данъчното облагане.
(73)
Двама производители износители от Индонезия заявиха, че Комисията не е успяла да докаже наличието на ценово изкривяване на индонезийския вътрешен пазар на СПМ. Те твърдят, че основното работно допускане на Комисията, а именно - че ДЕТ ограничава възможностите за износ на СПМ, като по този начин по-големи количества от този продукт се насочват към вътрешния пазар и се упражнява натиск към занижаване на цените на СПМ на вътрешния пазар - не е вярно от гледна точка на фактите, тъй като СПМ се изнася в големи количества (70 % от общото производство). Във всеки случай, дори да се приеме, че е налице изкривяване на цените на вътрешния пазар на СПМ вследствие на ДЕТ, това се отнася в същата степен и за цената HPE, тъй като тя се основава на международните експортни цени, които от своя страна включват експортната такса. Следователно цената HPE за СПМ не може да се използва като подходяща референтна цена за целите на корекцията на разходите за СПМ.
(74)
Независимо от факта, че Индонезия изнася големи количества СПМ, в рамките на разследването бе установено, че цената на СПМ на вътрешния пазар е изкуствено занижена в сравнение с международните цени. Освен това констатираната разлика е близка до размера на наложената в рамките на ДЕТ експортна такса. Поради това е основателно да се направи изводът, че ниското равнище на цените на вътрешния пазар е резултат от изкривяване, дължащо се на ДЕТ. В допълнение, международните цени на стоките, включително на СПМ, се определят въз основа на търсенето и предлагането, което отразява динамиката на пазарните сили. Не бяха приведени доказателства в подкрепа на факта, че действието на тези пазарни сили е било нарушено вследствие на действащата в Индонезия система за ДЕТ. Следователно твърдението, че цената HPE не е подходяща референтна цена, се отхвърля.
(75)
Един от производителите износители, за който бе установено, че не притежава представителни продажби на вътрешния пазар (съображение 60 от регламента за временните мерки), заяви, че Комисията неправилно е провела проверката за представителност, като е използвала за основа продажбите, реализирани поотделно от свързаните дружества, вместо общите продажби на всички дружества от групата. Дружеството обаче признава, че тази предполагаема грешка не се е отразила на временните констатации, направени по отношение на него. По отношение на този производител износител следва да се припомни, че всички свързани дружества поотделно не издържаха проверката за представителност. Поради това, дори твърдението да е основателно, е ясно, че ако проверката за представителност бе извършена въз основа на общия обем на продажбите на вътрешния пазар на всички свързани компании, това не би могло, както самият производител износител признава, да окаже въздействие върху временните констатации. Поради липсата на други коментари, изложеното в съображения 60 - 62 от регламента за временните мерки се потвърждава.
(76)
Една от заинтересованите страни заяви, че - що се отнася до съображение 63 от регламента за временните мерки - за нея е използван твърде висок размер на РОА. След като твърдението бе разгледано, стана ясно, че при конструирането на нормалната стойност са включени както данни за продажбите на вътрешния пазар, така и за продажбите за износ. Съответно бяха направени необходимите корекции, така че да се използват само РОА за продажбите на вътрешния пазар.
(77)
Една от заинтересованите страни оспори конструирането на нормалната стойност и по-специално избора на методологията по член 2, параграф 6, както е посочено в съображение 65 от регламента за временните мерки. В член 2, параграф 6 се предвиждат три алтернативни методологии за определянето на РОА и на печалбата в случаите, в които действителните данни на дружеството не могат да бъдат използвани. Заинтересованата страна заяви, че тези три методологии трябва да бъдат разглеждани по реда на изброяването им, поради което следва първо да се разгледа прилагането на член 2, параграф 6, букви а) и б).
(78)
Доколкото в регламента за временните мерки е посочена само методологията по член 2, параграф 6, буква в), в съображенията по-долу е обяснено защо член 2, параграф 6, букви а) и б) не са приложими в този случай.
(79)
Член 2, параграф 6, буква а) не е приложим, тъй като не бяха установени действителни суми за нито едно от включените в извадката индонезийски (и аржентински) дружества, като се има предвид фактът, че те не са реализирали никакви продажби при обичайни търговски условия. Поради това няма данни за действителните суми по отношение на нито един от другите износители или производители (включени в извадката), въз основа на които да се приложи член 2, параграф 6, буква а).
(80)
Член 2, параграф 6, буква б) също не е приложим, тъй като всички включени в извадката индонезийски (и аржентински) дружества нямат продажби на продукти от същата обща категория, реализирани при обичайни търговски условия.
(81)
Що се отнася до член 2, параграф 6, буква б), заинтересованата страна също така изрази становището, че основният регламент е несъвместим със Споразумението за СТО, доколкото в него е включено изискването по член 2, параграф 6, буква б) продажбите да бъдат извършени при обичайни търговски условия. При все това, както е посочено в съображение 72 по-горе, Антидъмпинговото споразумение на СТО е транспонирано в основния регламент и следователно се счита, че всички разпоредби на посочения регламент, включително член 2, параграф 6, са съвместими със задълженията на Съюза съгласно Антидъмпинговото споразумение, като напълно съвместимо е и изискването за това продажбите да са извършени при обичайни търговски условия.
(82)
По тази причина изборът да се приложи член 2, параграф 6, буква в), като се използва всеки друг приемлив метод за определянето на маржа на печалбата, се потвърждава.
(83)
Освен това няколко заинтересовани страни изразиха позицията, че използваният при конструирането на нормалната стойност марж на печалбата в размер на 15 % е прекалено висок. Те твърдят, че в регламента за временните мерки не се обяснява как Комисията е изчислила маржа от 15 % и следователно те предполагат, че Комисията е използвала същото равнище на марж в размер на 15 %, въз основа на което е изчислена и вредата. Те заявиха, че в няколко други случая, също свързани със стоки, Комисията е използвала марж на печалбата в размер на около 5 %. Няколко заинтересовани страни предложиха да се приложи маржът на печалбата, използван по случая с биоетанола в Съединените щати. Една от страните предложи да се използва по-малкият марж на печалбата от продажбите ѝ на смес от биодизел и минерално дизелово гориво. Освен това според правителството на Индонезия фактът, че разходите за СПМ са били заменени съгласно член 2, параграф 5 от основния регламент, но същевременно по член 2, параграф 6, буква в) се използва 15-процентният марж на печалбата, който би следвало да отразява маржа на печалбата при липса на пазарно изкривяване, всъщност представлява дублиране.
(84)
На първо място, не е вярно, че при конструирането на нормалната стойност Комисията системно използва марж на печалбата в размер на 5 %. Всяка ситуация се оценява според конкретните обстоятелства в дадения случай. Например при делото от 2009 г. срещу Съединените щати относно биодизела бяха използвани различни равнища на печалба, като среднопретегленият ѝ размер бе далеч над 15 %. Второ, като се има предвид, че краткосрочният и средносрочният лихвен процент по кредитите в Индонезия е около 12 % според данни на Световната банка, логично е да се очаква, че маржът на печалбата от стопанската дейност на вътрешния пазар на биодизел ще бъде по-висок от цената на заемния капитал. Трето, независимо от това дали продажбите на смес от биодизел и минерално дизелово гориво спадат към същата обща категория продукти, в член 2, параграф 6, буква б) от основния регламент е посочено, както вече бе обяснено в съображение 80 по-горе, че тези продажби трябва да са осъществени при обичайни търговски условия. Като се има предвид, че продажбите на биодизел на вътрешния пазар не са реализирани при обичайни търговски условия, продажбите на смес от биодизел и минерално дизелово гориво не се считат, mutatis mutandis, за извършени при обичайни търговски условия. Следователно поради причините, посочени по-горе, се застъпва твърдението, че печалба в размер на 15 % е разумна сума, която може да бъде постигната в рамките на тази относително нова, капиталоемка промишленост в Индонезия. Аргументът на индонезийското правителство относно наличието на ефект на дублиране не може да бъде приет, тъй като корекцията на разходите по член 2, параграф 5 и приемливото равнище на печалбата по член 2, параграф 6, буква в) са две съвсем различни понятия. Поради това съображение 65 от регламента за временните мерки се потвърждава.
(85)
Една от заинтересованите страни заяви, че понеже цената HPE за СПМ включва разходи за международен транспорт и тъй като целта на корекцията на цената на СПМ на вътрешния пазар спрямо равнището на международните цени на СПМ е да се достигне до цена на вътрешния пазар на СПМ, която не е изкривена, цената HPE за СПМ също следва да се коригира и да бъде занижена, за да се изключат транспортните разходи.
(86)
Това твърдение следва да бъде отхвърлено. Комисията обмисли редица алтернативи при избора на най-подходящата цена, която да се използва като международна референтна цена. Следва да се припомни, че самите индонезийски органи използват цената HPE като основа за изчисляване на месечното равнище на износните мита. Поради това тази цена, определена от индонезийските органи, бе счетена за най-подходящата международна референтна цена, която да се използва като база за определяне на степента на изкривяване на производствените разходи за биодизел в Индонезия.
(87)
Две от заинтересованите страни заявиха, че Комисията е пропуснала да вземе предвид факта, че те произвеждат биодизел от суровина, която е различна от СПМ, т.е. от палмов мастно-кисел дестилат (ПМКД), рафинирано палмово масло (РПМ) или рафиниран палмов стеарин (РПС). Тъй като не е отчетен факта, че страните използват тези суровини в производството на биодизел, корекцията на цената на СПМ (както е описано в съображение 70) е приложена не към правилната суровина, което е довело до погрешно равнище на конструираната нормална стойност.
(88)
Тези твърдения трябва да бъдат отхвърлени. Следва да се подчертае, че Комисията просто е заменила цената на СПМ, закупено от свързани и несвързани доставчици за целите на производството на биодизел. По отношение на страничните продукти, като ПМКД, РПМ и РПС, които се получават след преработка на закупеното СПМ и от които след по-нататъшна обработка се произвежда биодизел, не са извършени никакви корекции.
(89)
Три от заинтересованите страни заявиха, че Комисията не е взела предвид факта, че закупуваното от свързани дружества СПМ следва да бъде третирано по същия начин, както собственото производство и следователно не следва да се прилага корекция съгласно член 2, параграф 5 (както е обяснено в съображение 70 по-горе). Страните твърдят, че сделките в рамките на групата са осъществени при справедливи пазарни условия и поради това не следва да се извършват корекции, нито цените да се заменят с международни цени. Освен това един производител износител заяви, че конструираната нормална стойност следва да бъде изчислена на месечна основа през РП.
(90)
Тъй като цената на вътрешния трансфер не може да се приеме за надеждна, стандартната практика на Комисията е да провери дали сделките между свързани лица наистина са извършени при справедливи пазарни условия. За тази цел Комисията сравнява цената по сделките между свързаните дружества със съответната базова пазарна цена. Тъй като базовата цена на вътрешния пазар е изкривена, Комисията не може да извърши тази проверка. Поради това тя следва да замени тази ненадеждна цена с приемлива цена, която би била приложима при справедливи пазарни условия в нормална пазарна ситуация. В този случай това е международната цена. По отношение на твърдението за изчисляването на конструираната нормална стойност на месечна база, предоставената и проверена информация не съдържаше достатъчно подробни данни, позволяващи изчисляването ѝ по този начин. Ето защо и двете твърдения бяха отхвърлени.
(91)
Представителите на промишлеността на Съюза заявиха, че стойността на СПМ, произведено в рамките на един и същи правен субект, следва да се коригира допълнително съгласно член 2, параграф 5 от основния регламент, тъй тя също е засегната от ценовото изкривяване, породено от ДЕТ.
(92)
Това твърдение следва да бъде отхвърлено. При производството на биодизел суровините преминават през различни етапи на рафиниране/преработка и разходите за тези производствени етапи могат да се смятат за надеждни, тъй като те протичат в рамките на един и същи правен субект и проблемът с ненадеждните трансферни цени отпада.
(93)
Един от производителите износители заяви, че Комисията е трябвало да приспадне т.нар. ценови отстъпки от конструираната нормална стойност. Това твърдение не може да бъде прието. Конструираната нормална стойност бе формирана въз основа на разходите. Затова би било неподходящо да се отчитат отстъпки въз основа на ценови съображения.
3.2. Експортна цена
(94)
Една от заинтересованите страни постави под въпрос определената експортна цена, като заяви, че следва да се вземат предвид както печалбите, така и загубите от хеджирането и определи като непоследователно счетоводното третиране на печалбите и загубите от хеджиране, свързани с биодизела.
(95)
Твърдението, че както печалбите, така и загубите от хеджирането следва да бъдат взети предвид, трябва да се отхвърли. В член 2, параграф 8 от основния регламент ясно е посочено, че експортната цена е реално платената или подлежаща на плащане цена при продажбата на продукта за износ, независимо от отделните, макар и свързани с него, печалби или загуби от хеджиране. Поради това методологията, описана в съображения 66 и 67 от регламента за временните мерки, се потвърждава.
(96)
Комисията признава, че в рамките на етапа на временните мерки по отношение на една от заинтересованите страни действително е било налице непоследователно счетоводно третиране на печалбите и загубите от хеджиране. Твърдението се приема, като бяха направени необходимите корекции.
(97)
Във връзка със съображение 68 от регламента за временните мерки една от заинтересованите страни заяви, че вследствие на прилагането на 5-процентния марж на печалбата, използван за свързаните търговски дружества, намиращи се в Съюза, се получава твърде голяма възвръщаемост на капитала и така се надценява печалбата от продажбите на биодизел от несвързани търговци. Посочената страна твърди, че обичайната възвръщаемост на капитала съответства на марж на печалбата в размер на 1,3 % - 1,8 %.
(98)
Като се има предвид липсата на съдействие от страна на несвързаните вносители и предвид факта, че търговските дружества са предприятия в сектора на услугите и нямат значителни капиталови инвестиции, поради което посоченото по-горе твърдение относно възвръщаемостта на капитала е необосновано, Комисията отхвърля горепосоченото искане и счита, че в този случай марж на печалбата от 5 % е разумно равнище. Ето защо съображение 68 от регламента за временните мерки се потвърждава.
(99)
По отношение на съображение 69 от регламента за временните мерки една от заинтересованите страни заяви, че допълнителните суми за двойното отчитане на биодизел следва да бъдат добавяни към експортната цена, като се има предвид, че става дума просто за прилагане на италианското право.
(100)
Дори Комисията да приеме това твърдение и да добави допълнителните суми към експортната цена, тези суми ще трябва отново да бъдат приспаднати съгласно член 2, параграф 10, буква к), за да може експортната цена да се сравни със същата нормална стойност при надлежно отчитане на разликите, които влияят върху сравнимостта на цените. Като се има предвид, че в Индонезия няма допълнителни суми за двойно отчитане на биодизел, по-високата експортна цена в Италия следователно не би била пряко сравнима. Ето защо твърденията се отхвърлят и изложеното в съображение 69 от регламента за временните мерки се потвърждава.
(101)
След оповестяването на окончателните мерки същата заинтересована страна отново изказа това твърдение. Не бяха изтъкнати обаче съществени допълнителни аргументи, които да променят позицията на Комисията. Поради това съображение 69 от регламента за временните мерки се потвърждава.
(102)
След оповестяването на окончателните мерки няколко производители износители насочиха вниманието на Комисията към някои технически грешки в изчисленията на дъмпинга. Тези твърдения бяха разгледани и, в случаите, в които това бе обосновано, изчисленията бяха коригирани.
3.3. Сравнение
(103)
Поради липсата на други коментари относно сравнението, изложеното в съображения 70 - 75 от регламента за временните мерки се потвърждава.
3.4. Дъмпингови маржове
(104)
Като се вземат предвид направените корекции на нормалната стойност и на експортната цена, както е посочено в съображенията по-горе, и при липсата на допълнителни коментари, окончателните дъмпингови маржове, изразени като процент от цената CIF (стойност, застраховка и навло) на границата на Съюза без платено мито, са, както следва:
Дружество
Дъмпингов марж
PT. Ciliandra Perkasa, Jakarta
8,8 %
PT. Musim Mas, Medan
18,3 %
PT. Pelita Agung Agrindustri, Medan
16,8 %
PT. Wilmar Bioenergi Indonesia, Medan and PT. Wilmar Nabati Indonesia, Medan
23,3 %
Други оказали съдействие дружества
20,1 %
Всички останали дружества
23,3 %
Д. ВРЕДА
1. Производство на Съюза и промишленост на Съюза
(105)
В съображения 80 - 82 от регламента за временните мерки се дава определение на промишлеността на Съюза и се потвърждава, че три дружества са изключени от това определение поради зависимостта им от вноса с произход от засегнатите държави, тоест те внасят повече биодизел от засегнатите държави, отколкото сами произвеждат този продукт.
(106)
Други две дружества бяха изключени от определението за промишленост на Съюза, тъй като не са произвеждали биодизел по време на разследвания период.
(107)
След публикуването на регламента за временните мерки бяха получени коментари, според които и други дружества следва да бъдат изключени от определението за промишленост на Съюза поради факта, че внасят биодизел от засегнатите държави, а също така и поради връзката им с производителите износители от Аржентина и Индонезия, вследствие на която те се оказват защитени от отрицателните последици от дъмпинга.
(108)
Тези коментари се отхвърлят. След като твърдението относно връзката между производителите износители и промишлеността на Съюза бе анализирано, бе установено, че има холдингово дружество, което притежава акции както в дружество - производител износител от Аржентина, така и в дружество - производител от Съюза.
(109)
На първо място беше установено, че тези дружества открито се конкурират за едни и същи клиенти на пазара на Съюза, което показва, че връзката между тях не е оказала въздействие върху стопанските практики нито на аржентинския производител износител, нито на производителя от Съюза.
(110)
След оповестяването на окончателните мерки една от заинтересованите страни поиска информация относно заключението на Комисията, според което аржентинските износители и промишлеността на Съюза се конкурират за едни и същи клиенти на европейския пазар. Този факт стана ясен при разследването на производителите от Съюза и на аржентинските износители, като не бяха представени никакви доказателства в подкрепа на това, че аржентинските износители и производителите от Съюза са се договорили да не се конкурират по отношение на продажбите на биодизел на крайните потребители. Броят на крайните потребители е относително малък и се състои главно от големи рафинерии, които купуват биодизел и от производителите от Съюза, и от вносителите.
(111)
На второ място бе установено, че центърът на икономическия интерес за производителя от Съюза, посочен в съображение 108 по-горе, по-специално производството на продукта и свързаните с него продажбени и изследователски дейности, се намира в рамките на Съюза. В резултат на това се стигна до заключението, че съществуващата връзка не е причина посоченото дружество да бъде изключено от определението за промишленост на Съюза съгласно член 4, параграф 1, буква а) от основния регламент.
(112)
Фактът, че някои представители на промишлеността на Съюза са внасяли биодизел от засегнатите държави, сам по себе си не е достатъчен, за да промени определението за промишлеността на Съюза. Както е обяснено в регламента за временните мерки, вносът от страна на промишлеността на Съюза на биодизел от засегнатите държави е извършен с цел защита. Освен това бе установено, че центърът на икономическия интерес за някои производители от Съюза, осъществявали внос от засегнатите държави, се е запазил в рамките на Съюза - тези дружества са произвеждали повече, отколкото са внасяли, и техните изследователски дейности са извършени в Съюза.
(113)
Една от заинтересованите страни заяви, че промишлеността на Съюза следва да включва и дружествата, които купуват биодизел и го смесват с минерално дизелово гориво, тъй като тези смеси също попадат в обхвата на разглеждания продукт. Това твърдение се отхвърля. В обхвата на разглеждания продукт се включва биодизелът в чист вид или като част от смес. Поради това производители на разглеждания продукт са производителите на биодизел, а не дружествата, които смесват биодизела с минерално дизелово гориво.
(114)
Определението за промишлеността на Съюза, посочено в съображения 80 - 82 от регламента за временните мерки, следователно се потвърждава, както и обемът на производството за РП, както е посочено в съображение 83 от регламента за временните мерки.
2. Потребление на Съюза
(115)
След оповестяването на временните мерки промишлеността на Съюза направи малка корекция на продажбите си за 2009 г., като по този бяха коригирани данните за потреблението на Съюза през посочената година. Тази корекция не променя изведените тенденции, нито изводите, направени въз основа на данните в регламента за временните мерки. Таблица 1 по-долу е коригирана. Поради липсата на други коментари изложеното в съображения 84 - 86 от регламента за временните мерки се потвърждава.
Потребление на Съюза
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Тонове
11 151 172
11 538 511
11 159 706
11 728 400
Индекс 2009 г. = 100
100
103
100
105
Източник: Евростат, данни от промишлеността на Съюза
3. Кумулативна оценка на въздействието на вноса от засегнатите държави
(116)
В съображения 88 - 90 от регламента за временните мерки Комисията определи, че условията за кумулативна оценка на ефекта от вноса от Аржентина и Индонезия са спазени. Това бе оспорено от една от заинтересованите страни, която изрази мнението, че ПМЕ от Индонезия не конкурира произведения в Съюза биодизел по същия начин, както СМЕ от Аржентина, както и че СМЕ е по-евтин от произведения в Съюза биодизел, тъй като суровината е по-евтина от суровината, предлагана в Съюза.
(117)
Тези аргументи се отхвърлят. Както СМЕ, така и ПМЕ се внасят в Съюза и също се произвеждат в Съюза, и се смесват с РМЕ и други биодизелови горива, произведени в Съюза, преди да бъдат продадени или смесени с минерално дизелово гориво. За производството на готовия продукт предприятията, извършващи смесването, имат избор да закупят биодизел, получен от различни суровини и с различен произход в зависимост от пазара и климатичните условия през съответната година. ПМЕ се продава в по-големи количества през летните месеци и в по-малки количества през зимата, но все пак той е конкурентен продукт на РМЕ и на произведения в Съюза биодизел, както и на СМЕ от Аржентина.
(118)
Поради това съображение 90 от регламента за временните мерки се потвърждава.
4. Обем, цена и пазарен дял на дъмпинговия внос от засегнатите държави
(119)
Една от заинтересованите страни оспори данните за вноса в таблица 2 от регламента за временните мерки, като заяви, че равнището на вноса от Индонезия е много по-ниско, отколкото е представено в таблицата. Данните за вноса в таблица 2 се основават на данни от Евростат, които бяха проверени внимателно и счетени за верни, като са в съответствие с данните, събрани от индонезийските износители. Биодизелът е относително нов продукт и митническите кодове, приложими за вноса на биодизел са се променили през последните години. Следователно за да се гарантира точност на данните, при извличането им от Евростат следва се използват приложимите към дадения момент кодове. Това обяснява защо извлечените от заинтересованата страна данни са непълни и показват по-малко равнище на вноса, отколкото показва пълният набор от данни, представени в таблица 2.
(120)
Като се има предвид малката промяна в потреблението на Съюза в таблица 1, пазарният дял на Аржентина за 2009 г. в таблица 2 е също леко променен, докато за Индонезия няма промяна. Това не променя тенденциите, изведени въз основа на данните, нито заключенията от тях. Пазарният дял е коригиран по-долу.
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Внос от Аржентина
Пазарен дял
7,7 %
10,2 %
12,7 %
10,8 %
Индекс 2009 г. = 100
100
135
167
141
Източник: Евростат
5. Подбиване на цените
(121)
Както е посочено в съображения 94 - 96 от регламента за временните мерки, за да се определи подбиването на цените, цените на вноса от Аржентина и Индонезия бяха сравнени с продажните цени на промишлеността на Съюза въз основа на данните от включените в извадката дружества. При сравнението биодизелът, внесен от промишлеността на Съюза с цел препродажба, бе изключен от изчисленията на подбиването на цените.
(122)
Заинтересованите страни отбелязаха, че използваната методология, а именно сравняване на граничната температура на филтруемост през студен филтър (CFPP), не е същата като използваната при предишно антидъмпингово разследване във връзка с биодизел от САЩ, при което сравнението е направено въз основа на изходната суровина.
(123)
За разлика от производителите износители от Аржентина и Индонезия, промишлеността на Съюза не продава биодизел, получен от една изходна суровина, а смесва няколко изходни суровини, за да произведе готовия продукт, предлаган на пазара. Крайните потребители не са наясно, нито пък за тях е от значение какъв е съставът на продукта, който купуват, след като той отговаря на необходимата CFPP. Важното за потребителя е именно CFPP, независимо от това каква изходна суровина е използвана. При тези обстоятелства беше счетено, че е удачно в настоящата процедура сравнението на цените да се направи въз основа на CFPP.
(124)
За вноса с произход от Индонезия, чиято CFPP е 13 или повече, бе направена корекция, изразяваща се в разликата между цената на продажбите на промишлеността на Съюза на продукт с CFPP 13 и на продажбите на промишлеността на Съюза на продукт с CFPP0, за да се сравни продукта със CFPP13 и повече от Индонезия с продукта с CFPP0, произведен и смесен в Съюза. Един от индонезийските производители износители отбеляза, че тъй като продажбите на CFPP13 от промишлеността на Съюза са в малки количества за една сделка, тези цени следва да бъдат сравнени с цените на сделки със CFPP0 със сходен мащаб. При разглеждането на сделки с CFPP0 със сходно количество продукт за една сделка бе установено, че разликата в цените е в съответствие с получената разлика при използването на всички сделки с CFPP0, като разликите в цените са както над, така и под средната разлика в цената. В резултат на това нямаше промяна на нивото на подбиване на цената, установено в съображение 97 от регламента за временните мерки.
(125)
Един от индонезийските производители износители поиска Комисията да разкрие пълните контролни номера на продукта (КНП) за смесите, предлагани от промишлеността на Съюза - процентът на всяка от суровините от продажбите на произведения от промишлеността на Съюза продукт. Като се има предвид, че сравнението за целите на установяването на вредата е направено единствено въз основа на CFPP, това искане бе отхвърлено.
(126)
Една от заинтересованите страни заяви, че е налице разлика между цената на биодизела, който отговаря на критериите, определени в директивата за насърчаване на използването на енергия от възобновяеми източници (RED) („сертифициран съгласно RED“), и биодизела, който не отговаря на тези спецификации. Тя заяви, че тъй като вносът от Индонезия не е сертифициран съгласно RED, а цената на сертифицирания по RED биодизел е по-висока, следва да се направи корекция.
(127)
Твърдението беше отхвърлено. Почти целият внос от Индонезия през РП е сертифициран по RED. Така или иначе определените в RED критерии за устойчивост са били включени от държавите членки в националното им законодателство в течение на 2012 г., т.е. през по-голямата част от РП е било без значение дали биодизелът е бил сертифициран по RED или не.
(128)
След оповестяването на окончателните мерки един от индонезийските производители износители представи коментар относно изчисляването на подбиването на цената и заяви, че вносът на ПМЕ от Индонезия следва да бъде сравнен с общите продажби на промишлеността на Съюза. Всъщност за да се изчисли подбиването на цените, беше направено сравнение между продажбите на ПМЕ от Индонезия с всички продажби на промишлеността на Съюза на продукт с CFPP0, като цената на вноса на ПМЕ от Индонезия бе увеличена с коефициент, изчислен въз основа на сравнение на продажбите на промишлеността на Съюза на продукт с CFPP0 и продажбите ѝ на продукт с CFPP13. Поради това твърдението се отхвърля. Твърдението на същата заинтересована страна, че изчислението за установяване на вредата включва внесения продукт, е невярно от гледна точка на фактите и следователно се отхвърля. Във всеки случай внесеният биодизел и произведеният в Съюза биодизел са били смесени и са се продавали на същата цена като смесите, които не са включвали внесен биодизел.
(129)
Един от индонезийските производители износители оспори изчислението на разходите след вноса. Въпреки това, тези разходи бяха проверени като от действителните разходи за вноса на биодизел бяха извадени разходите за доставка до крайното местоназначение и не бе установена необходимост от промяна.
6. Макроикономически показатели
(130)
Както е посочено в съображение 101 от регламента за временните мерки, следните макроикономически показатели бяха анализирани въз основа на получените данни, обхващащи цялата промишленост на Съюза: производство, производствен капацитет, натоварване на мощностите, обем на продажбите, пазарен дял, растеж, заетост, производителност, размер на дъмпинговия марж и възстановяване от въздействието на предишен дъмпинг.
(131)
След оповестяването на временните мерки представителите на промишлеността на Съюза отбелязаха, че данните за производствения капацитет в таблица 4 от регламента за временните мерки включват данни за капацитет, който, макар да е бил налице, е бил в състояние, което не е позволявало производство на биодизел както по време на РП, така и през предходни години. Те определят този капацитет като „неизползван“, т.е. той не би следвало да се включва в капацитета, който реално може да се използва за производство. Следователно данните за натоварването на мощностите в таблица 4 са били занижени. След като повторно подадените данни бяха прегледани подробно, те бяха приети и таблица 4 е представена отново по-долу. Промяната в натоварването на мощностите, която в регламента за временните мерки беше от 43 % на 41 %, сега е от 46 % на 55 %. Промишлеността на Съюза също коригира данните за производството през 2009 г., които са представени в таблицата по-долу:
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Производствен капацитет (в тонове)
18 856 000
18 583 000
16 017 000
16 329 500
Индекс 2009 г. = 100
100
99
85
87
Производствен обем (в тонове)
8 729 493
9 367 183
8 536 884
9 052 871
Индекс 2009 г. = 100
100
107
98
104
Натоварване на мощностите
46 %
50 %
53 %
55 %
Индекс 2009 г. = 100
100
109
115
120
(132)
В съображение 103 от регламента за временните мерки се анализират данните за натоварването на мощностите в предходни периоди, като се отбелязва факта, че производството е нараснало, докато равнището на капацитета се е запазило стабилно. Според преразгледаните данни производството отново нараства, но наличният капацитет намалява през същия период. Това показва, че промишлеността на Съюза е намалила свободния си капацитет си поради нарастването на вноса от Аржентина и Индонезия като реакция на пазарните сигнали. Коригираните данни сега съответстват в по-голяма степен на публичните твърдения на промишлеността на Съюза и производителите от Съюза, тъй като в тях те изтъкват, че през разглеждания период производството е прекратено в няколко завода и изградените производствени мощности не са били готови за непосредствена употреба, или са могли да бъдат използвани единствено след като бъдат направени значителни реинвестиции.
(133)
Няколко заинтересовани страни поставиха под въпрос преразгледаните данни за производствения капацитет и натоварването на производствените мощности. Нито една от тях обаче не предостави алтернативна информация. Корекцията бе направена въз основа на преразгледаните данни за капацитета, предоставени от жалбоподателя, които обхващат цялата промишленост на Съюза. Преразгледаните данни препращат към публично достъпна информация, по-специално по отношение на неизползвания производствен капацитет, както и капацитета на производителите, които са преустановили производството поради финансови затруднения. Както беше обяснено по-горе в раздел 6 „Макроикономически показатели“, преразгледаните данни съдържат по-точна информация относно наличния капацитет за производство на биодизел по време на разглеждания период, отколкото първоначално предоставените и публикувани в регламента за временните мерки данни.
(134)
Една от заинтересованите страни заяви, че на промишлеността на Съюза не е била нанесена вреда, тъй като обемът на производството е нараснал успоредно с потреблението. Този аргумент се отхвърля, тъй като има други важни показатели, които свидетелстват за наличието на вреда, по-специално загубата на пазарен дял спрямо дела на вноса от засегнатите държави, както и тенденцията за намаляване на рентабилността, водеща до загуби.
(135)
Друга заинтересована страна заяви, че ако се сравняват тенденциите само между 2011 г. и РП, а не между периода от 1 януари 2009 г. до края на РП („разглеждания период“), полученият резултат ще сочи, че на промишлеността на Съюза не е нанесена вреда. Като се има предвид, че РП обхваща половината от 2011 г., сравнението между 2011 г. и РП не би било точно. Освен това за да бъде сравнението съдържателно, е необходимо да се разгледат тенденциите, влияещи на оценката на вредата по време на период, който е с достатъчна продължителност, както това бе направено в дадения случай. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(136)
Същата заинтересована страна отбеляза, че в регламента за временните мерки Комисията не е публикувала общата стойност на продажбите на промишлеността на Съюза и поиска тези данните да бъдат публикувани. Всички главни фактори, посочени в член 3, параграф 5 от основния регламент, бяха разгледани, което даде възможност за цялостна оценка на вредата. Информацията за стойността на продажбите бе събрана, и бе проверена, въз основа на данни от включените в извадката дружества, които са представителни за промишлеността на Съюза като цяло.
(137)
Същата заинтересована страна също така отбеляза, че промишлеността на Съюза е била в състояние да увеличи заетостта и следователно по време на разследвания период не е имало отрицателно въздействие върху промишлеността на Съюза.
(138)
Както е посочено в съображение 106 от регламента за временните мерки обаче, равнището на заетост в тази капиталоемка промишленост е относително ниско. Следователно незначителни промени в стойностите могат да доведат до голямо изменение на индексираните данни. Нарастването на общата заетост не обезсилва вредата, понесена от промишлеността на Съюза, за което свидетелстват други показатели.
(139)
Поради липсата на други коментари, изложеното в съображения 103 - 110 от регламента за временните мерки се потвърждава.
7. Микроикономически показатели
(140)
Както е посочено в съображение 102 от регламента за временните мерки, въз основа на проверените данни за включените в извадката производители от Съюза бяха анализирани следните макроикономически показатели: средни цени за единица продукция, разходи за единица продукция, разходи за труд, стокови запаси, рентабилност, паричен поток, инвестиции, възвръщаемост на инвестициите и способност за привличане на капитали.
(141)
Поради липсата на коментари в това отношение, съображения 111 - 117 от регламента за временните мерки се потвърждават.
8. Заключение за вредата
(142)
Няколко заинтересовани страни оспориха заключението относно вредата, изложено в регламента за временните мерки, въз основа на това, че изглежда е налице подобрение по няколко показателя в периода между 2011 г. и РП. Макар да е вярно, че някои показатели показват възходяща тенденция между 2011 г. и РП (например производството и продажбите), промишлеността не е била в състояние да покрие увеличението на разходите през този период, както е отбелязано в съображение 111 от регламента за временните мерки. В резултат на това положението на промишлеността допълнително е било утежнено, като претърпените загуби са нараснали от 0,2 % през 2011 г. до 2,5 % през РП. Следователно бе счетено, че дори ако анализът на вредата обхващаше само периода 2011 г. - РП, отново щеше да бъде констатирана значителна вреда за промишлеността.
(143)
Поради липсата на други коментари изложеното в съображения 118 - 120 от регламента за временните мерки се потвърждава.
Е. ПРИЧИННО-СЛЕДСТВЕНА ВРЪЗКА
1. Въздействие на дъмпинговия внос
(144)
Една от заинтересованите страни заяви, че вносът с произход от Аржентина не би могъл да е причина за вредата, тъй като обемът на вноса се е запазил стабилен в периода от 2010 г. до края на РП, като от 2011 г. до края на разследвания период равнището му е отбелязало лек спад.
(145)
Източник на тези данни е таблица 2 от регламента за временните мерки и те са точни. Анализът на Комисията обаче обхваща периода от началото на разглеждания период до края на РП и на тази основа се отчита повишение на вноса в размер на 48 %, съпроводено с увеличение на пазарния дял от 41 %. В допълнение, както е обяснено в съображение 90 от регламента за временните мерки, под внимание е взет не само вносът от Аржентина, но и вносът от Индонезия.
(146)
Същата заинтересована страна отбеляза, че ако се направи сравнение на цените на годишна база, се оказва, че вносът от Аржентина е нараствал с по-бързи темпове, отколкото продажните цени на промишлеността на Съюза. Независимо от това вносът от Аржентина е подбивал цените на промишлеността на Съюза, което обяснява защо цените на Съюза не са могли да се повишат със същите темпове.
(147)
Поради липсата на други коментари във връзка с въздействието на дъмпинговия внос, изложеното в съображения 123 - 128 от регламента за временните мерки се потвърждава.
2. Въздействие на други фактори
2.1. Внос от трети държави, различни от засегнатите държави
(148)
Поради липсата на коментари по този въпрос, заключението, че вносът от други държави не е причина за вредата, както е посочено в съображение 129 от регламента за временните мерки, се потвърждава.
2.2. Недъмпингов внос от засегнатите държави
(149)
След прилагането на член 2, параграф 5, както е посочено в съображения 38 и 70 по-горе, не бе установено наличие на недъмпингов внос от засегнатите държави. Поради това съображение 130 от регламента за временните мерки се потвърждава.
2.3. Други производители от Съюза
(150)
Поради липсата на коментари по този въпрос съображение 131 от регламента за временните мерки се потвърждава.
2.4. Внос, осъществен от промишлеността на Съюза
(151)
Както е посочено в съображения 132 - 136 от регламента за временните мерки, промишлеността на Съюза е внасяла значителни количества биодизел от засегнатите държави по време на разглеждания период, като размерът им е достигнал до 60 % от целия внос от тези държави по време на РП.
(152)
Една от заинтересованите страни заяви, че този внос, който далеч не е бил с цел защита, е бил част от една „внимателно подготвена дългосрочна стратегия“ от страна на промишлеността на Съюза да инвестира и да се снабдява с биодизел от Аржентина.
(153)
Тя твърди още, че никога досега не е било икономически оправдано да се внася соево масло в Съюза и да се преработва за получаването на биодизел в Съюза и че от икономическа гледна точка преработването на соево масло е възможно единствено в Аржентина с цел износ на получения в резултат биодизел.
(154)
Тези твърдения трябва да бъдат отхвърлени. Не бяха представени доказателства за наличието на „дългосрочна стратегия“, а промишлеността на Съюза отрече твърдението за такава стратегия. Очевидно ако стратегията на промишлеността на Съюза беше да допълни производството си на биодизел, като произвежда в Аржентина и внася готовия продукт, би било безсмислено и нелогично след това да подаде жалба срещу този внос.
(155)
Една от заинтересованите страни отново изказа твърдението, че вносът на биодизел от промишлеността на Съюза, който е бил с цел защита, всъщност е бил част от дългосрочна търговска стратегия. Това твърдение, което не бе обосновано, се отхвърля. Не бяха представени доказателства, освен изказаните вече твърдения, за съществуването на такава стратегия. Освен това би било нелогично засегнатите производители от Съюза да подкрепят жалбата, а в някои случаи - дори да увеличават капацитета си в Съюза, а в същото време да следват стратегия за запълване на производствените си нужди чрез внос.
(156)
Същата заинтересована страна също така заяви, че пазарният дял на промишлеността на Съюза следва да бъде изчислен, като в него се включи извършеният с цел защита внос. Това твърдение бе отхвърлено, тъй като изчисленията на пазарния дял следва да отразяват реализираните от промишлеността на Съюза продажби на стоки, които са нейно собствено производство, а не търговските ѝ дейности с готовия продукт в условията на нарастващи обеми на дъмпингов внос.
(157)
Промишлеността на Съюза също така показа, че през предходните години вносът на соево масло - и палмово масло - с цел преработка за получаване на биодизел е било икономически оправдано. Заинтересованата страна не представи доказателства в полза на обратното. Само поради ефекта на изкривяването, породено от диференцираната експортна такса, с която износът на биодизел става по-евтин от суровините, вносът на готовия продукт е икономически оправдан.
(158)
Една от заинтересованите страни заяви, че този внос е причина за вредата, тъй като само промишлеността на Съюза разполага с капацитет за смесването на СМЕ от Аржентина със ПМЕ от Индонезия с произведен в Съюза биодизел с цел препродажба на рафинериите за дизелово гориво. Това твърдение е неправилно. Смесването е елементарна операция, която много търговски дружества са в състояние да извършат в своите резервоари за съхраняване на гориво. Не бяха представени доказателства, че само производителите от Съюза могат да извършват смесването и поради това твърдението бе отхвърлено.
(159)
Един от индонезийските производители износители изказа твърдението, че вносът от промишлеността на Съюза не е извършен с цел защита, като направи сравнение между данни, отнасящи се за календарната 2011 г., и данни от РП, който обхваща шест месеца от същата година. Следователно сравнението между двата периода не е точно, след като РП не може да бъде разделен на два равни периода. Затова този аргумент се отхвърля.
(160)
Поради липсата на други коментари по отношение на износа, осъществяван от промишлеността на Съюза, изложеното в съображения 132 - 136 от регламента за временните мерки се потвърждава.
2.5. Капацитет на промишлеността на Съюза
(161)
В съображения 137 - 140 от регламента за временните мерки се посочва, че през разглеждания период натоварването на мощностите на промишлеността на Съюза се е запазило ниско, но като цяло е имало влошаване на състоянието на включените в извадката дружества, а същевременно натоварването на мощностите не е намаляло в същата степен.
(162)
Бе направено временно заключение, според което ниското натоварване на производствените мощности, тъй като е постоянна характеристика, не е причина за вредата, нанесена на промишлеността на Съюза.
(163)
Една от заинтересованите страни представи коментари във връзка с данните в регламента за временните мерки, като отбеляза, че дори при липсата на какъвто и да било внос, натоварването на мощностите на промишлеността на Съюза през РП би било едва в размер на 53 %. Тя изтъкна също нарастването на производствения капацитет от 2009 г. до края на РП, което е довело до по-ниско натоварване на мощностите през разглеждания период.
(164)
Заинтересованата страна обаче не предостави никакви доказателства, които да сочат, че ниското натоварване на мощностите е нанесло вреда в такава степен, че да премахне причинно-следствената връзка между дъмпинговия внос и влошаването на състоянието на промишлеността на Съюза. Постоянните разходи представляват малка част (приблизително 5 %) от общите производствени разходи, което означава, че слабото натоварване на мощностите е само един от факторите за вредата, но не е решаващият фактор за нея. Също така една от причините за това ниско равнище на натоварване на мощностите е фактът, че промишлеността на Съюза, поради особената пазарна ситуация, е внасяла самия готов продукт.
(165)
Освен това след представянето на преразгледаните данни за производствения капацитет и натоварването на мощностите, капацитетът на промишлеността на Съюза намаля през разглеждания период, а натоварването на мощностите нарасна - от 46 % до 55 %. Това показва, че натоварването на мощностите на промишлеността на Съюза щеше да бъде значително по-високо при отсъствието на дъмпингов внос в сравнение с посоченото по-горе равнище от 53 %.
(166)
След оповестяването на окончателните мерки няколко заинтересовани страни изразиха съмнение относно заключението, че слабото натоварване на производствените мощности не е решаващият фактор за причинената вреда. Бе изтъкнато, че постоянните разходи в сектора на производство на биодизел са много по-високи от незначителния дял, посочен по-горе. Те обаче не предоставиха доказателства в подкрепа на това твърдение и затова то се отхвърля. Във всички случаи постоянните разходи не са свързани с коефициента на натоварване на производствените мощности. При проверката, извършена по отношение на включените в извадката дружествата, стана ясно, че по време на РП съотношението на постоянните разходи към общите производствени разходи е между 3 % и 10 %.
(167)
Във връзка с това бе изказано твърдението, че този свръхкапацитет на промишлеността на Съюза е бил толкова висок, че дори при отсъствието на внос, тя не би могла да бъде рентабилна. В подкрепа на това твърдение обаче не бяха представени доказателства, а фактът, че през 2009 г. промишлеността на Съюза е била рентабилна и е имала слабо натоварени производствени мощности предполага, че при отсъствието на дъмпингов внос рентабилността ѝ щеше да бъде още по-висока.
(168)
Освен това бе изказано твърдението, че намаляването на капацитета на промишлеността на Съюза само по себе си е причина за вреда, дължаща се на разходите по затварянето на заводите и на факта, че заводите са продължили да работят при намален капацитет. Това твърдение не бе подкрепено с аргументи и не бяха предоставени доказателства, които да показват, че разходите за намаляване на капацитета или за закриване на цели заводи или дружества, са били значителни.
(169)
Накрая, що се отнася до производствения капацитет бе изразено мнението, че решението на някои дружества да увеличат капацитета за производство на биодизел по време на разглеждания период е икономически безотговорно. Не бяха представени доказателства в подкрепа на това твърдение. В допълнение, фактът, че някои дружества са били в състояние да увеличат своя капацитет в условията на нарастващ дъмпингов внос на биодизел от Аржентина и Индонезия, показва, че на пазара има търсене конкретно на техните продукти.
(170)
Преразгледаните макроикономически показатели също показват, че през този период дружествата за извеждали капацитета от производството, а към края на РП са започнали процес на закриване на нерентабилните производствени мощности. Освен това увеличеният капацитет на равнището на конкретните дружества се дължи главно на разширяването на така наречените „второ поколение“ обекти за производство на биодизел, които използват отпадъчни масла или хидрирани растителни масла (HVO). Следователно промишлеността на Съюза се е намирала и се намира в процес на рационализация на своя капацитет, за да отговори на изискванията на Съюза.
(171)
Поради липсата на други коментари по отношение на производствения капацитет на промишлеността на Съюза, изложеното в съображения 137 - 140 от регламента за временните мерки се потвърждава.
2.6. Липса на достъп до суровини и на вертикална интеграция
(172)
Поради липсата на други коментари относно достъпа до суровини, съображения 141 - 142 от регламента за временните мерки се потвърждават.
2.7. Двойно отчитане
(173)
В съображения 143 - 146 от регламента за временните мерки е разгледано твърдението, че системата на „двойно отчитане“, при която биодизелът, получен от отпадъчни масла, се отчита в двоен размер съгласно изискванията за смесване в някои държави членки, е причинил вреда на промишлеността на Съюза, или поне на онези производители от Съюза, които произвеждат биодизел от необработени масла.
(174)
Една от заинтересованите страни посочи твърдението, изказано от един от производителите от Съюза, че през 2011 г. те са загубили продажби в полза на други производители, които произвеждат биодизел, за който се допуска двойно отчитане.
(175)
Отрицателните последствия за този единствен производител обаче бяха ограничени, временни и се отнасяха само за част от разследвания период, тъй като схемата на двойното отчитане бе приета в държавата членка, в която се намира дружеството, едва през септември 2011 г. Като се има предвид, че финансовите резултати на включените в извадката дружества намаляха след септември 2011 г., а въпросното дружество бе включено в извадката, двойното отчитане не може да се разглежда като източник на вреда.
(176)
Тъй като промишлеността на Съюза се състои от както от дружества, които произвеждат биодизел от отпадъчни масла и се ползват от системата на двойно отчитане в някои държави членки, така и от предприятия, които произвеждат биодизел от необработени масла, колебанията в търсенето остават в рамките на промишлеността на Съюза. Поради ограниченото предлагане на използвани масла, които са необходим ресурс за производството на двойно отчитания биодизел, е трудно да се постигне голямо увеличение на производството този вид биодизел. Ето защо все още има голямо търсене на биодизел от първо поколение. По време на разследвания период не бе констатиран значителен внос на биодизел, който отговаря на условията за двойно отчитане, което потвърждава, че двойното отчитане измества търсенето в рамките на промишлеността на Съюза, а не генерира търсене на внос. Комисията не получи данни от заинтересованата страна, които да доказват, че двойно отчитаният биодизел е причинил спада на цената на произведения от необработени масла биодизел през разглеждания период. Всъщност данните сочат, че при двойно отчитания биодизел се фактурира малка по размер допълнителна сума в сравнение с произведения от необработени масла биодизел, чиято цена е свързана с минералното дизелово гориво.
(177)
Влошените резултати на промишлеността на Съюза, която е съставена и от двата вида производители, не се свързва с режима на двойното отчитане, прилаган в някои държави членки. По-специално фактът, че резултатите на дружествата от извадката, произвеждащи двойно отчитан биодизел, също са слаби, както е посочено в съображение 145 от регламента за временните мерки, показва, че причинената от дъмпинговия внос вреда е понесена в целия отрасъл.
(178)
След оповестяването на окончателните мерки няколко заинтересовани страни изразиха мнението, че количествата на двойно отчитания биодизел са подценени. Количествата на двойно отчитания биодизел обаче, които се предлагат на пазара на Съюза, са били ограничени в сравнение с общия обем на продажбите на биодизел по време на разследвания период. Също така, ако дадена държава членка прилага двойно отчитане, отговарящият на условията за това биодизел се произвежда в Съюза и затова търсенето остава в рамките на промишлеността на Съюза. Не бяха представени нови доказателства, които биха променили това заключение.
(179)
Поради липсата на нови коментари относно регулаторните фактори, изложеното в съображения 143 -146 от регламента за временните мерки се потвърждава.
2.8. Други регулаторни фактори
(180)
В съображения 147 - 153 от регламента за временните мерки са разгледани твърденията на заинтересованите страни, че в държавите членки са налице ограничения, като например системите за квоти и режимите за данъчно облагане, чиято цел е да се ограничи вносът от засегнатите държави, което означава, че причинената на промишлеността на Съюза вреда, по-специално в някои държави членки, не може да се дължи на вноса.
(181)
Тези аргументи, наред с други съображения, бяха временно отхвърлени също и поради факта, че в повечето държави членки е налице дъмпингов внос от засегнатите държави. Освен това, след като е внесен в дадена държава членка, продуктът може да се доставя и продава и в други държави членки.
(182)
Една от заинтересованите страни отбеляза, че през 2011 г. през френски митнически контрол са преминали малки количества внесен от Аржентина биодизел, а декларираният внос в Германия през същия период също е малък по обем.
(183)
На първо място, както бе обяснено по-горе, щом премине митническите формалности в дадена държава членка, внесеният биодизел може безпрепятствено да бъде продаван в други държави, което прави цитираните от заинтересованата страна данни ненадеждни. Второ, включените в извадката дружества както във Франция, така и в Германия, са били в състояние да покажат наличието на ценова конкуренция между тяхното производство и вноса от засегнатите държави, а оттук и на вредата, която са понесли в резултат на това.
(184)
Друга заинтересована страна заяви, че отпадането на схемите за насърчаване на производството на биодизел в много от държавите членки е предизвикало спад в приходите на дружествата производители през разглеждания период, което от своя страна е довело до вреда. Същата страна посочи по-специално постепенното отпадане на данъчните стимули във Франция и данъчното облагане на екологичните горива в Германия.
(185)
Не е налице обаче явно съвпадение във времето между описаните промени и влошаването на финансовото състояние на промишлеността на Съюза. Много от посочените стимули са насочени към ползвателите на биодизела, а не към производителите, като по време на разследвания период повечето от тези насърчителни мерки все още са били в сила. Не бяха предоставени доказателства за това, че промените в политиката на държавите членки, настъпили вследствие на задължителното въвеждане на изискванията за смесване, са причинили вреда на промишлеността на Съюза.
(186)
Един от индонезийските производители износители отбеляза, че в момента Генерална дирекция „Конкуренция“ на Европейската комисия провежда разследване във връзка със съмнения за това, че дружества са подали на агенция Platts манипулирани цени на нефтените продукти и биогоривата, и поиска разследваните обстоятелства да бъдат счетени за възможен източник на вредата. Това твърдение бе отхвърлено, тъй като разследването все още е в ход и не са публикувани констатации от него.
(187)
Поради липсата на допълнителни нови коментари по отношение на политиките на държавите членки, изложеното в съображения 147 - 153 от регламента за временните мерки се потвърждава.
3. Заключение относно причинно-следствената връзка
(188)
По време на РП е осъществяван дъмпингов внос на разглеждания продукт от засегнатите държави, който е подбивал продажбите на промишлеността на Съюза. Налице е явно съвпадение във времето между нарастването на обема на дъмпинговия внос и влошаването на състоянието на промишлеността на Съюза. Дъмпинговият внос пряко е конкурирал производството на промишлеността на Съюза и в резултат на това през разглеждания период тя е загубила рентабилност и пазарен дял. Както е посочено по-горе, възможно е и други фактори до известна степен да са оказали въздействие върху резултатите на промишлеността на Съюза, но е факт, че дъмпинговият внос от засегнатите държави нанася вреда на промишлеността на Съюза.
(189)
Не бяха представени нови доказателства, които да променят заключението, че въздействието на останалите фактори, разгледани поотделно или заедно, не е достатъчно, за да прекъсне причинно-следствената връзка между дъмпинговия внос и вредата, понесена от промишлеността на Съюза. Поради липсата на други коментари по отношение на заключението за причинно-следствената връзка, съображения 154 - 157 от регламента за временните мерки се потвърждават.
Ж. ИНТЕРЕС НА СЪЮЗА
1. Интерес на промишлеността на Съюза
(190)
Поради липсата на коментари във връзка с интереса на промишлеността на Съюза, съображения 159 - 161 от регламента за временните мерки се потвърждават.
2. Интерес на несвързаните вносители и търговци
(191)
Един от индонезийските производители износители заяви, че предлаганите мита ще окажат отрицателно въздействие върху вносителите и търговците, но не представи доказателства в подкрепа на своето твърдение. В действителност в неговото изявление се съдържаше обратното твърдение - че митото може да бъде прехвърлено на ползвателите и потребителите под формата на по-високи цени, което от своя страна се предполага, че реално няма да окаже никакво въздействие върху вносителите и търговците.
(192)
След публикуването на временните мерки не бяха получени коментари от страна на вносителите и търговците на биодизел.
(193)
Поради липсата на допълнителни нови коментари по отношение на интереса на несвързаните вносители/търговци, изложеното в съображения 162 - 163 от регламента за временните мерки се потвърждава.
3. Интерес на ползвателите и потребителите
(194)
Един от индонезийските производители износители заяви, че предлаганите мита ще доведат до по-висока цена на биодизела, като така потребителите няма да имат интерес да закупуват превозни средства, които се движат с биогорива.
(195)
Това твърдение се отхвърля. Основното приложение на биодизела е той да бъде смесван с минерално дизелово гориво с цел продажбата му на потребителите, така че за тях да не възникне необходимост от закупуване на специални превозни средства, които се движат само с чисти биогорива.
(196)
Въпреки че цената на биодизеловия компонент в сместа ще нарасне, ако биодизелът е внесен от Аржентина или Индонезия, както се твърди в регламента за временните мерки, и като се има предвид, че делът на биодизела в дизеловото гориво, продавано на потребителите, е малък, това повишение на цената също ще бъде слабо и няма да бъде усетено от потребителя.
(197)
Ефектът, който е възможно мерките да окажат върху крайната цена на дизеловото гориво от гледна точка на потребителите и който, както бе пояснено по-горе, се очаква да бъде слаб, не би бил в противоречие с целите на директивата за насърчаване на използването на енергия от възобновяеми източници (RED).
(198)
От страна на ползвателите или потребителите или на представляващите ги групи или сдружения не бяха получени коментари относно регламента за временните мерки.
(199)
Поради липсата на допълнителни коментари по отношение на интереса на потребителите, изложеното в съображения 164 - 166 от регламента за временните мерки се потвърждава.
4. Интерес на доставчиците на суровини
(200)
Поради липсата на коментари във връзка с интереса на доставчиците на суровини, съображения 167 - 169 от регламента за временните мерки се потвърждават.
5. Заключение относно интереса на Съюза
(201)
Не бяха получени коментари, които променят извършения по отношение на интереса на Съюза анализ, както е посочено в регламента за временните мерки, и поради това е в интерес на Съюза мерките да бъдат наложени. Затова съображения 170 - 171 от регламента за временните мерки се потвърждават.
З. ОКОНЧАТЕЛНИ АНТИДЪМПИНГОВИ МЕРКИ
1. Степен на отстраняване на вредата
(202)
Няколко заинтересовани страни оспориха равнището от 15 %, използвано като целева печалба за промишлеността на Съюза, както е посочено в съображение 175 от регламента за временните мерки, и заявиха, че то е нереалистично високо за отрасъла за производство на биодизел в Съюза.
(203)
Повечето от тези заинтересовани страни обаче впоследствие предложиха целевата печалба от 15 % да бъде заменена с други данни от други периоди или от други разследвания, без да пояснят защо даден период от време или дадено разследване биха били по-подходящи от останалите.
(204)
Както е обяснено в регламента за временните мерки, маржът на печалбата в размер на 15 % представлява равнището на печалбата, изразена като процент от оборота, която е реализирана от промишлеността на Съюза при отсъствието на дъмпингов внос в периода между 2004 г. и 2006 г. Това е последният период, в който е реализирана печалба, без да има дъмпингов внос, като той е налице на пазара на Съюза от 2006 г. насам - първо от САЩ, а впоследствие от Аржентина и Индонезия.
(205)
От 2004-2006 г. насам обаче пазарът на биодизел на Съюза претърпя съществено развитие в много отношения. Между 2004 г. и 2006 г. пазарният дял на дъмпинговия внос бе незначителен, като обемът на останалия внос също бе малък. През РП пазарният дял на дъмпинговия внос бе в размер на 19 %. През периода 2004-2006 г. промишлеността на Съюза се е състояла от 40 дружества, а днес те са над 200, което води до високо равнище на конкуренция.
(206)
Между 2004 г. и 2006 г. потреблението е нараснало чувствително от 2 милиона МТ (метрични тона) до 5 милиона МТ, докато през разглеждания период потреблението се е увеличило съвсем слабо, а натоварването на мощностите, чието равнище е било 90 % между 2004 г. - 2006 г., през РП е в размер на 55 %.
(207)
Вследствие на това се счита за целесъобразно да се вземе под внимание описаното по-горе пазарно развитие и целевата печалба да се коригира съответно, така че да отразява печалбата, която промишлеността на Съюза би могла да очаква да реализира при настоящите пазарни условия.
(208)
Затова вместо да се използва печалбата в процентно изражение, бе изчислена действителната печалба, реализирана през посочените три години, изразена в евро за един метричен тон. В изчисленията за всяка от годините бяха отразени цените от 2011 г., като след това стойността бе осреднена. Изразена като процент от оборота, целевата печалба за промишлеността на Съюза през РП е в размер на 11,0 %.
(209)
Въз основа на тази база бе преизчислен и маржът на отстраняване на вредата.
(210)
След оповестяването на окончателните мерки, по отношение на изчисляването на маржа на вредата една от заинтересованите страни изтъкна, че вносното мито в размер на 5,1 %, с което се облага вносът в ЕС на рафинираното, избелено и дезодорирано палмово масло, следва да се изключи от обхвата на производствените разходи на производителите от Съюза. Този аргумент се отхвърля, тъй като посоченото мито представлява разход за внасящите палмово масло производители от Съюза и затова трябва да бъде взето предвид.
(211)
Един от индонезийските производители износители оспори изчисляването на целевата печалба на промишлеността на Съюза и използването на данни от 2004 до 2006 г., като предложи целевата печалба да бъде изчислена въз основа на данните само от 2004 г. В рамките на предишното разследване на вноса от Съединените щати обаче бе установено, че осреднените данни за трите години представляват по-точна база, отколкото информацията само за 2004 г. Не бяха изтъкнати доводи, въз основа на които да се стигне до различно заключение.
(212)
След оповестяването на окончателните мерки жалбоподателите изразиха мнението, че целевата печалба в размер на 15 %, която бе предложена на етапа на временните мерки, следва да се запази. Приведените от жалбоподателите аргументи обаче нямат връзка с целта на определянето на целевата печалба, а именно да се установи печалбата, реализирана от промишлеността на Съюза при отсъствието на дъмпингов внос. Поради това този аргумент се отхвърля.
(213)
Поради липсата на други коментари относно степента на отстраняване на вредата, методологията, изложена в съображения 176 - 177 от регламента за временните мерки, се потвърждава.
2. Окончателни мерки
(214)
Въз основа на заключенията относно дъмпинга, вредата, причинно-следствената връзка и интереса на Съюза и в съответствие с член 9, параграф 4 от основния регламент, следва да бъдат наложени окончателни антидъмпингови мита върху вноса на разглеждания продукт, като равнището на митото следва да бъде по-ниският от двата маржа - дъмпинговия или маржа на вредата, в съответствие с правилото за по-ниското мито.
(215)
Ставките на антидъмпинговото мито са установени чрез съпоставяне на маржовете на отстраняване на вредата с дъмпинговите маржове. Съответно ставките на окончателното антидъмпингово мито, изразени като цена CIF на границата на Съюза, без платено мито, са, както следва:
Държава
Дружество
Дъмпингов марж
Марж на вредата
Ставка на антидъмпинговото мито
Аржентина
Aceitera General Deheza S.A., General Deheza, Rosario; Bunge Argentina S.A., Buenos Aires
41,9 %
22,0 %
22,0 %
(216,64 EUR)
Louis Dreyfus Commodities S.A., Buenos Aires
46,7 %
24,9 %
24,9 %
(239,35 EUR)
Molinos Río de la Plata S.A., Buenos Aires; Oleaginosa Moreno Hermanos S.A.F.I.C.I. y A., Bahia Blanca; Vicentin S.A.I.C., Avellaneda
49,2 %
25,7 %
25,7 %
(245,67 EUR)
Други оказали съдействие дружества
46,8 %
24,6 %
24,6 %
(237,05 EUR)
Всички останали дружества
49,2 %
25,7 %
25,7 %
(245,67 EUR)
Индонезия
PT. Ciliandra Perkasa, Jakarta
8,8 %
19,7 %
8,8 %
(76,94 EUR)
PT. Musim Mas, Medan
18,3 %
16,9 %
16,9 %
(151,32 EUR)
PT. Pelita Agung Agrindustri, Medan
16,8 %
20,5 %
16,8 %
(145,14 EUR)
PT Wilmar Bioenergi Indonesia, Medan; PT Wilmar Nabati Indonesia, Medan
23,3 %
20,0 %
20,0 %
(174,91 EUR)
Други оказали съдействие дружества
20,1 %
18,9 %
18,9 %
(166,95 EUR)
Всички останали дружества
23,3 %
20,5 %
20,5 %
(178,85 EUR)
(216)
Предвид факта обаче, че антидъмпинговото мито ще се прилага и за смеси, които включват биодизел (пропорционално на тяхното тегловно съдържание на биодизел), както и за чистия биодизел, е препоръчително, с оглед на по-голямата прецизност и правилното прилагане на митото от страна на митническите органи на държавите членки, митото да бъде определено като сума с фиксиран размер, изразена в евро на тон нетно тегло, и да се прилага за чистия биодизел от внос или за количеството биодизел в продукта, получен при смесването.
(217)
В съображение 183 от регламента за временните мерки е посочено, че вносът на биодизел от засегнатите държави подлежи на регистрация, за да може при необходимост митата да бъдат събрани до 90 дни преди налагането на временните мерки.
(218)
Събирането на митата на подлежащите на регистрация продукти е възможно само ако са спазени условията в член 10, параграф 4 от основния регламент. Въз основа на статистиката за осъществения след регистрацията внос бе установено, че вместо съществено да нарасне преди налагането на временните мерки, вносът значително е намалял. Поради това условията не са изпълнени и следователно няма да бъдат събирани мита за регистрирания внос.
(219)
Индивидуалните ставки на антидъмпинговото мито за дружествата, посочени в настоящия регламент, са установени въз основа на констатациите от настоящото разследване. Поради това те отразяват състоянието, констатирано по време на разследването по отношение на тези дружества. Така тези ставки на митото (за разлика от митото, приложимо в национален мащаб за „всички останали дружества“) се прилагат изключително за вноса на разглеждания продукт с произход от засегнатите държави и произведен от тези дружества, и следователно от посочените по-горе конкретни правни субекти. Внесеният разглеждан продукт, произведен от всяко друго дружество, което не е конкретно посочено в постановителната част на настоящия регламент, включително субекти, свързани с конкретно посочените, не могат да се ползват от тези ставки и се облагат с митото, приложимо по отношение на „всички останали дружества“.
(220)
Всички заявления за прилагане на тези индивидуални за всяко дружество ставки на антидъмпинговото мито (например след промяна на наименованието на правния субект или след създаването на нови субекти за производство или за продажба) следва да се изпращат до Комисията (12) заедно с цялата информация, която е от значение, по-специално относно всяка промяна в дейността на дружеството, свързана с производството и продажбите на местния пазар и за износ, която произтича например от посочената промяна на наименованието или на субектите за производство и продажба. Ако е целесъобразно, регламентът ще бъде съответно изменен, като бъде актуализиран списъкът на дружествата, които се ползват от индивидуални митнически ставки.
(221)
Всички страни бяха информирани за основните факти и съображения, на които се основаваше намерението да се препоръча налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на биодизел с произход от Аржентина и Индонезия, както и окончателно събиране на сумите от временното мито („оповестяването на окончателните мерки“). На страните бе даден срок, в който да представят своите коментари относно оповестяването на окончателните мерки.
(222)
Представените от заинтересованите страни устни и писмени коментари бяха разгледани и взети под внимание в случаите, в които това бе целесъобразно.
3. Поемане на ангажимент за спазване на минимален ценови праг
(223)
Двама индонезийски производители износители предложиха да поемат ангажимент за спазване на минимален ценови праг в съответствие с член 8, параграф 1 от основния регламент. Следва да се отбележи, че поради съществените колебания в цените на суровините, продуктът не е подходящ за прилагането на ангажименти за спазване на минимален ценови праг. В този контекст дружествата предложиха минималните вносни цени (МВЦ) да бъдат индексирани редовно в съответствие с ценовите колебания на суровото палмово масло (СПМ) чрез прилагането на коефициент върху разходите за суровината.
(224)
Що се отнася до предложението от страна на двамата производители износители, следва да се посочи, че за да може индексирането на МВЦ да изпълни целта си, следва да бъдат взети предвид множество допълнителни параметри, които оказват съществено въздействие и са свързани с нестабилността на пазара на биодизел. Той се характеризира със силни колебания, а стопанската дейност в този отрасъл е повлияна от различни допълнителни фактори, като сложната търговска система с биодизел, ценовата разлика между газьола и биодизела, нестабилността и развитието на пазарите на растителни масла, както и взаимозависимостта между тях, а също и развитието на обменния курс USD/EUR. Поради наличието на всички тези фактори, за да бъде пълноценна, индексацията би била много сложна, състояща се от множество компоненти и би следвало да се извършва ежедневно. Следователно индексирането само на цените на СМП на месечна основа, както се предлага, не би било целесъобразно и не би довело до желаните резултати.
(225)
Освен това бяха установени и други „кръстосани“ рискове по отношение на тези индонезийски износители и техните клиенти, тъй като освен биодизела, за Съюза се изнасят и други продукти в резултат на обичайната за този сектор практика дружествата да заемат и разменят помежду си биодизел, СПМ и други продукти.
(226)
Ето защо в резултат на горепосочените фактори ефективното прилагане и наблюдение на ангажиментите за спазване на минимален ценови праг би било изключително трудно, дори практически неприложимо. Следователно поради посочените по-горе причини тези ангажименти за минимални ценови прагове не могат да бъдат приети.
4. Окончателно събиране на временните антидъмпингови мита
(227)
След оповестяването на окончателните мерки една от заинтересованите страни заяви, че на етапа на временните мерки при изчисляването на дъмпинговите маржове са били допуснати някои технически грешки, при липсата на които дъмпинговите маржове биха били de minimis. Вследствие на това заинтересованата страна поиска временните антидъмпингови мита да не се събират. Това твърдение трябва да бъде отхвърлено, тъй като окончателното антидъмпингово мито е по-високо от временното мито.
(228)
С оглед на установените дъмпингови маржове и вредата, причинена на промишлеността на Съюза, сумите, обезпечени чрез временното антидъмпингово мито, наложено с регламента за временните мерки, следва да бъдат окончателно събрани.
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
1. Налага се окончателно антидъмпингово мито върху вноса на моноалкилни естери на мастни киселини и/или парафинови газьоли, получени посредством синтез и/или хидрообработка, от неизкопаем източник, в чист вид или включени в смес, понастоящем класирани в кодове по КН ex 1516 20 98 (кодове по ТАРИК 1516209821, 1516209829 и 1516209830), ex 1518 00 91 (кодове по ТАРИК 1518009121, 1518009129 и 1518009130), ex 1518 00 95 (код по ТАРИК 1518009510), ex 1518 00 99 (кодове по ТАРИК 1518009921, 1518009929 и 1518009930), ex 2710 19 43 (кодове по ТАРИК 2710194321, 2710194329 и 2710194330), ex 2710 19 46 (кодове по ТАРИК 2710194621, 2710194629 и 2710194630), ex 2710 19 47 (кодове по ТАРИК 2710194721, 2710194729 и 2710194730), 2710 20 11, 2710 20 15, 2710 20 17, ex 3824 90 97 (кодове по ТАРИК 3824909701, 3824909703 и 3824909704), 3826 00 10 и ex 3826 00 90 (кодове по ТАРИК 3826009011, 3826009019 и 3826009030) и с произход от Аржентина и Индонезия.
2. Ставката на окончателното антидъмпингово мито, приложимо към продукта, описан в параграф 1 и произвеждан от изброените по-долу дружества, е, както следва:
Държава
Дружество
Ставка на антидъмпинговото мито (евро за тон нетно тегло)
Допълнителен код по ТАРИК
Аржентина
Aceitera General Deheza S.A., General Deheza, Rosario; Bunge Argentina S.A., Buenos Aires
216,64
B782
Louis Dreyfus Commodities S.A., Buenos Aires
239,35
B783
Molinos Río de la Plata S.A., Buenos Aires; Oleaginosa Moreno Hermanos S.A.F.I.C.I. y A., Bahia Blanca; Vicentin S.A.I.C., Avellaneda
245,67
B784
Други оказали съдействие дружества:
Cargill S.A.C.I., Buenos Aires; Unitec Bio S.A., Buenos Aires; Viluco S.A., Tucuman
237,05
B785
Всички останали дружества
245,67
B999
Индонезия
PT Ciliandra Perkasa, Jakarta
76,94
B786
PT Musim Mas, Medan
151,32
B787
PT Pelita Agung Agrindustri, Medan
145,14
B788
PT Wilmar Bioenergi Indonesia, Medan; PT Wilmar Nabati Indonesia, Medan
174,91
B789
Други оказали съдействие дружества:
PT Cermerlang Energi Perkasa, Jakarta
166,95
B790
Всички останали дружества
178,85
B999
3. Антидъмпинговото мито върху смесите се прилага пропорционално на общото тегловно съдържание на моноалкилни естери на мастни киселини и парафинови газьоли, получени посредством синтез и/или хидрообработка, от неизкопаем източник (биодизеловото съдържание) в сместа.
4. В случаите, в които стоките са били повредени преди допускането им за реално обращение и поради това действително платената или подлежащата на плащане цена е изчислена пропорционално за определяне на митническата стойност в съответствие с член 145 от Регламент (ЕИО) № 2454/93 (13), размерът на антидъмпинговото мито, изчислен върху сумите, определени по-горе, се намалява с процент пропорционално на действително платената или подлежащата на плащане цена.
5. Освен ако не е предвидено друго, се прилагат действащите разпоредби относно митата.
Член 2
Сумите, обезпечени чрез временните антидъмпингови мита, наложени с Регламент (ЕС) № 490/2013 на Комисията за налагане на временно антидъмпингово мито върху вноса на биодизел с произход от Аржентина и Индонезия, се събират окончателно.
Член 3
Когато нов производител износител от Аржентина или Индонезия представи на Комисията достатъчно доказателства за това, че:
-
не е изнасял за Съюза описания в член 1, параграф 1 продукт през разследвания период (1 юли 2011 г. - 30 юни 2012 г.),
-
не е свързан с нито един от износителите или производителите от Аржентина или Индонезия, спрямо които са наложени мерките, предвидени в настоящия регламент; както и
-
действително е изнасял за Съюза разглеждания продукт след разследвания период, на който се основават мерките, или е поел неотменимо договорно задължение да изнесе значително количество за Съюза,
Член 1, параграф 2 може да бъде изменен, като новият производител износител бъде добавен към оказалите съдействие дружества, които не са включени в извадката и към които поради това се прилага среднопретеглената митническа ставка за съответната засегната държава.
Член 4
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 19 ноември 2013 година.
COUNCIL IMPLEMENTING REGULATION (EU) No 1194/2013
of 19 November 2013
imposing a definitive anti-dumping duty and collecting definitively the provisional duty imposed on imports of biodiesel originating in Argentina and Indonesia
THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION,
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union,
Having regard to Council Regulation (EC) No 1225/2009 of 30 November 2009 on protection against dumped imports from countries not members of the European Community (1) (‘the basic Regulation’), and in particular Article 9 thereof,
Having regard to the proposal submitted by the European Commission after having consulted the Advisory Committee,
Whereas:
A. PROCEDURE
1. Provisional measures
(1)
On 27 May 2013, the European Commission (‘the Commission’) decided to impose a provisional anti-dumping duty on imports of biodiesel originating in Argentina and Indonesia (‘the countries concerned’) by Regulation (EU) No 490/2013 (2) (‘the provisional Regulation’).
(2)
The proceeding was initiated on 29 August 2012 (3) following a complaint lodged on behalf of Union producers (‘the complainants’), representing more than 60 % of the total Union production of biodiesel.
(3)
As set out in recital 5 of the provisional Regulation, the investigation of dumping and injury covered the period from 1 July 2011 to 30 June 2012 (‘the investigation period’ or ‘IP’). The examination of trends relevant for the assessment of injury covered the period from 1 January 2009 to the end of the IP (‘the period considered’).
2. Subsequent procedure
(4)
Subsequent to the disclosure of the essential facts and considerations on the basis of which it was decided to impose a provisional anti-dumping duty (‘provisional disclosure’), several interested parties made written submissions making known their views on the provisional findings. The parties who so requested were granted an opportunity to be heard.
(5)
The Commission continued to seek and verify all information it deemed necessary for its definitive findings. The oral and written comments submitted by the interested parties were considered and, where appropriate, the provisional findings were modified accordingly.
(6)
Subsequently, all parties were informed of the essential facts and considerations on the basis of which it was intended to recommend the imposition of a definitive anti-dumping duty on imports of biodiesel originating in Argentina and Indonesia and the definitive collection of the amounts secured by way of provisional duty (‘the definitive disclosure’). All parties were granted a period within which they could make comments on the final disclosure.
(7)
The comments submitted by the interested parties were considered and taken into account where appropriate.
B. SAMPLING
(8)
In the absence of comments concerning the sampling of exporting producers in Argentina and Indonesia the provisional findings in recitals 10 to 14 and 16 to 20 of the provisional Regulation are hereby confirmed.
(9)
One interested party requested further information on the representativity of the sample of Union producers, both at the stage of provisional selection as set out in recital 23 of the provisional Regulation and at the stage of final selection as set out in recital 83 of the provisional Regulation.
(10)
The sample of Union producers provisionally selected consisted of 32,5 % of the production of biodiesel in the Union during the IP. Following the changes explained in recital 24 of the provisional Regulation the final sample consisted of eight companies covering 27 % of Union production. The sample was therefore considered to be representative of the Union industry.
(11)
One interested party claimed that two Union producers that were sampled should be removed from the sample due to their relationship with Argentine exporting producers. The alleged relationship was examined prior to the imposition of provisional measures and the Commission’s conclusions already published in recital 82 of the provisional Regulation.
(12)
All of the alleged links between Argentine exporting producers and the two sampled companies referred to above were examined again, and no direct link between them was found such that either Union producer should be removed from the sample. The sample therefore remained unchanged.
(13)
Another interested party claimed that the Commission’s procedure for selecting a sample of Union producers was flawed, as the Commission proposed a sample prior to initiation of the investigation.
(14)
That claim is rejected. The Commission did not select the final sample until after the initiation of the investigation and entirely in line with the provisions of the basic Regulation.
(15)
In the absence of any other claim or comments, the content of recitals 22 to 25 of the provisional Regulation is confirmed.
C. PRODUCT CONCERNED AND LIKE PRODUCT
1. Introduction
(16)
As set out in recital 29 of the provisional Regulation, the product concerned as provisionally defined is fatty-acid mono-alkyl esters and/or paraffinic gasoils obtained from synthesis and/or hydro-treatment, of non-fossil origin, in pure form or as included in a blend originating in Argentina and Indonesia, currently falling within CN codes ex 1516 20 98, ex 1518 00 91, ex 1518 00 95, ex 1518 00 99, ex 2710 19 43, ex 2710 19 46, ex 2710 19 47, 2710 20 11, 2710 20 15, 2710 20 17, ex 3824 90 97, 3826 00 10 and ex 3826 00 90 (‘the product concerned’, commonly referred to as ‘biodiesel’).
2. Claims
(17)
One Indonesian exporting producer claimed that contrary to what was stated in recital 34 of the provisional Regulation, palm methyl ester (PME) produced in Indonesia was not a like product to rapeseed methyl ester (RME) and other biodiesels produced in the Union, or soybean methyl ester (SME) produced in Argentina because of the much higher CFPP of PME which means that it must be blended before use in the Union.
(18)
This claim is rejected. PME produced in Indonesia is in competition with biodiesel produced in the Union, which is not just RME but also biodiesel made from palm oil and other feedstocks. PME can be used throughout the Union throughout the year, by blending with other biodiesels before use, in the same way as RME and SME. PME is therefore interchangeable with biodiesel made in the Union and therefore is a like product.
(19)
Recital 35 of the provisional Regulation states the claim of one Indonesian producer that fractionated methyl esters should be excluded from the product scope of this proceeding. The same producer maintained this request in its comments on provisional disclosure restating their argument from prior to provisional disclosure.
(20)
The Union industry however disputed this claim stating that fractionated methyl esters were biodiesel and should remain within the product scope.
(21)
Following comments received after provisional stage, the decision of the Commission in recital 36 of the provisional Regulation is confirmed. Regardless of the fact that various fatty acid methyl esters have different Chemical Abstracts Service (‘CAS’) numbers; that different processes are used to produce those esters; and that they have possible different uses, fractionated methyl esters are still fatty acid methyl esters and can still be used for fuel use. Given the difficulties of distinguishing one fatty acid methyl ester from another without chemical analysis at the point of importation, and the possibility of circumvention of the duties as a result, with PME biodiesel being declared as fractionated methyl ester made from palm oil, the claim remains rejected.
(22)
In recital 37 of the provisional Regulation it is mentioned that one European importer of palm kernel oil fatty acid methyl ester (‘PKE’) requested that imports of this product be subject to End Use Relief, or otherwise be excluded from the product scope of this proceeding.
(23)
The Union industry commented after provisional disclosure on the use of end use relief for imports of PKE and the possibility of circumvention of the duties proposed. They opposed the Commission’s authorisation to use such a scheme for relief of anti-dumping duties due to the fungible nature of biodiesel; biodiesel declared for non-fuel use could be used for fuel as it has the same physical properties. PKE can be used for fuel use; the unsaturated fatty alcohol that is made out of PKE can also be further processed into biodiesel; and the control that Customs can apply on imports under End Use Relief is limited and the economic burden resulting from the use of this scheme remains significant.
(24)
Following consultations on this issue and in view of the fact that biodiesel declared as for non-fuel use has the same physical properties as biodiesel for fuel use, it is not appropriate to allow End Use Relief for imports of PKE in the present case.
(25)
One German importer repeated their request for product exclusion and/or End Use Relief for a particular fatty acid methyl ester manufactured from palm kernel oil (PKE) which was destined for use other than fuel in the EU. The comments made restated their position which had been rejected at provisional stage and no new evidence was provided that would change the conclusion that End Use Relief should not be granted and that PKE should remain within the product scope.
(26)
One Indonesian exporting producer also referred to their claim for End Use Relief for fractionated methyl esters and requested End Use Relief for these imports for the manufacture of saturated fatty alcohol. As set out above, all requests for End Use Relief have been denied and the arguments set out by this interested party did not change that conclusion.
3. Conclusion
(27)
In the absence of other comments regarding the product concerned and the like product, recitals 29 to 39 of the provisional Regulation are hereby confirmed.
D. DUMPING
1. Introductory remarks
(28)
Recitals 44 and 64 of the provisional Regulation explained that both the Argentine and the Indonesian biodiesel markets are heavily regulated by the State and thus domestic sales were not considered as being made in the ordinary course of trade. As a consequence, the normal value of the like product had to be constructed pursuant to Article 2(3) and (6) of the basic Regulation. That finding was not contested by any interested party and is therefore confirmed.
(29)
For both Argentina and Indonesia the constructed normal value at provisional stage was calculated on the basis of the companies’ own actual (and recorded) production costs during the IP, selling, general and administrative expenses (‘SG&A’) incurred and a reasonable profit margin. Recitals 45 and 63 of the provisional Regulation noted in particular that the Commission would further examine the claim that the Differential Export Tax systems (‘DET’) in Argentina and Indonesia distort raw material prices and that, therefore, the recorded costs of production did not reasonably reflect the costs associated with the production of the product concerned.
(30)
The further investigation has demonstrated that indeed the DET systems depressed the domestic prices of the main raw material input in both Argentina and Indonesia to an artificially low level, as explained below in recitals 35 onwards for Argentina and recital 66 for Indonesia and, as a consequence, affect the costs of the biodiesel producers in both countries concerned. In view of this finding it is considered appropriate that this cost distortion of the main raw materials should be taken into account in establishing the normal values in both countries, given the particular market situation prevailing both in Argentina and Indonesia.
(31)
The General Court has confirmed (4) that when the prices of raw materials are regulated in such a way that they are artificially low on the domestic market, it may be presumed that the cost of producing the product concerned is affected by a distortion. The General Court considered that under such circumstances, the Union institutions are entitled to conclude that one of the items in the records cannot be regarded as reasonable and that, consequently, such item can be adjusted.
(32)
The General Court also concluded that it is apparent from the first subparagraph of Article 2(5) of the basic Regulation that the records of the party concerned do not serve as a basis for calculating normal value if the costs associated with the production of the product under investigation are not reasonably reflected in those records. In that case, the second sentence of the first subparagraph provides that the costs are to be adjusted or established on the basis of sources of information other than those records. That information may be taken from the costs incurred by other producers or exporters or, when that information is not available or cannot be used, any other reasonable source of information, including information from other representative markets.
(33)
In the provisional calculations, the actual domestic purchase price of soya beans and the actual booked cost for crude palm oil was used when computing the costs of production for respectively Argentine and Indonesian producing exporters.
(34)
Given that certain costs of production, and namely the costs of the main raw material and (soybean oil and soya beans in Argentina and crude palm oil in Indonesia), were found to be distorted, they were established on the basis of reference prices published by the relevant authorities of the countries concerned. Those prices reflect the level of international prices.
2. Argentina
2.1. Normal Value
(35)
As mentioned above, the Commission has now reached the conclusion that the DET system in Argentina distorts the costs of production for biodiesel producers in that country. The investigation established that during the IP export taxes on raw material (35 % on soya beans and 32 % on soybean oil) were significantly higher than the export taxes on the finished product (nominal rate of 20 % on biodiesel, with an effective rate of 14,58 % taking into account a tax rebate). As a matter of fact, the difference between the export tax on soya beans and biodiesel was 20,42 percentage points, and between soya bean oil and biodiesel was 17,42 percentage points during the IP.
(36)
To determine the level of the export tax for soya beans and soya bean oil, the Argentine Ministry of Agriculture, Livestock and Fisheries publishes on a daily basis the FOB price for soya beans and soya bean oil - ‘the reference price’ (5). This reference price reflects the level of international prices (6) and is used to calculate the amount of the export tax to be paid to the tax authorities.
(37)
The domestic prices follow the trends of the international prices. The investigation established that the difference between the international and the domestic price of soya beans and soya bean oil is the export tax on the product and other expenses incurred for exporting it. The domestic reference prices of soya beans and soya bean oil are also published by the Argentine Ministry of Agriculture as the ‘FAS theoretical price’ (7). The producers of soya beans and soya bean oil therefore obtain the same net price no matter whether they sell for export or domestically.
(38)
In conclusion, the domestic prices of the main raw material used by biodiesel producers in Argentina were found to be artificially lower than the international prices due to the distortion created by the Argentine export tax system and, consequently, the costs of the main raw material were not reasonably reflected in the records kept by the Argentinean producers under investigation in the meaning of Article 2(5) of the basic Regulation as interpreted by the General Court as explained above.
(39)
The Commission has therefore decided to revise recital 63 of the provisional Regulation and disregard the actual costs of soya beans (the main raw material purchased and used in the production of biodiesel) as recorded by the companies concerned in their accounts and to replace them with the price at which those companies would have purchased the soya beans in the absence of such a distortion.
(40)
In order to establish the cost at which companies concerned would have purchased the soya beans in the absence of such a distortion, the Commission took the average of the reference prices of soya beans published by the Argentine Ministry of Agriculture for export FOB Argentina during the IP (8).
(41)
The association of Argentine exporting producers (CARBIO) and the Argentine authorities claimed that an adjustment to the costs borne by the companies under Article 2(5) of the basic Regulation is only possible when the records, and not the costs incurred by the companies, do not reasonably reflect the costs associated with the production and sale of the product concerned. They stated that in practice the Commission added the export taxes to the price paid by the companies when purchasing soya beans, thus including in the costs of productions an item which is not associated with the production or sale of the product concerned. They added that the General Court’s ruling ‘Acron’ quoted in the disclosure document (9) is based on a wrong interpretation of Article 2.2.1.1 of the WTO Anti-Dumping Agreement (ADA), it is currently being appealed before the Court of Justice and in any event the factual considerations are different from those in the present case, since raw material prices in Argentina are not ‘regulated’ as it is the gas price in Russia and are not distorted but determined freely without any State intervention and therefore there is not a particular market situation in Argentina that would allow the Commission to apply Article 2(5) of the basic Regulation. They declared that the DET system in Argentina is not inconsistent with any trade rules. In addition, CARBIO claimed that, since export taxes were not taken into account when establishing the export price, the Commission did not make a fair comparison between constructed normal value (which takes into account export taxes) and export price (which does not take into account export taxes).
Moreover, they claimed that by referring to the international prices of soya beans as established in the Chicago Board of Trade (CBOT) when constructing normal value, but disregarding the gains or losses linked to the hedging activities at the CBOT when establishing the export price (see below), again the Commission did not make a fair comparison between normal value and export price. Furthermore CARBIO claimed that by mere replacing the costs recorded by the companies under investigation with an international price, the Commission did not take into account the natural competitive advantage of the Argentine producers. Finally, CARBIO complained that the Commission did not take into account the fact that in the absence of the DET in Argentina, the CBOT prices of soya beans would have been much lower.
(42)
These claims must be rejected. Even if the facts of the ‘Acron’ case are not the same as the facts in the present case, the General Court has nevertheless established the principle of law that if the costs associated with the production of the product under investigation are not reasonably reflected in the records of the companies, they do not serve as a basis for calculating normal value. In the ‘Acron’ case the costs were not reasonably reflected in the records of the company concerned because the gas price was regulated. In the present case it was established that the costs associated with the production of the product concerned are not reasonably reflected in the records of the companies concerned as they are artificially low due to the distortion caused by the Argentine DET system. This holds true regardless of whether or not DET systems in general may be as such contrary to the WTO Agreement. Furthermore, the Commission considers that the General Court based itself on a correct interpretation of the ADA. In fact, in China - Broilers (10), the panel found that although Article 2.2.1.1 of the ADA sets up a presumption that the books and records of the respondent shall normally be used to calculate the cost of production, the investigating authority retains the right to decline to use such books if it determines that they are either (i) inconsistent with GAAP or, (ii) do not reasonably reflect the costs associated with the production and sale of the product under consideration. However, when making such a determination to derogate from the norm, the investigating authority must set forth its reasons for doing so. Consistent with this interpretation, in view of the distortion created by the DET system, which creates a particular market situation, the Commission replaced the costs recorded by the companies concerned for the purchase of the main raw material in Argentina with the price that would have been paid in the absence of the established distortion. The fact that from a pure numerical point of view the result is similar does not mean that the methodology applied by the Commission consisted in simply adding the export taxes to the costs of the raw material. International prices of commodities are set based on supply and demand and there is no evidence that the DET system in Argentina affects the CBOT prices. Therefore, all claims and allegations that by using an international price the Commission did not make a fair comparison between normal value and export price are unfounded. The same applies to the claim that the Commission did not take into account the natural competitive advantage of the Argentine producers, because the replacement of the costs recorded by the companies was due to the abnormally low price of raw material in the domestic market, rather than to a comparative advantage.
(43)
In recital 45 of the provisional Regulation, it was explained that since domestic sales were not considered as being made in the ordinary course of trade, normal value had to be constructed using a reasonable amount for profit of 15 % pursuant to Article 2(6)(c) of the basic Regulation. Some exporting producers claimed that the percentage used by the Commission as a reasonable profit (15 %) when constructing normal value was unrealistically high and a radical change in the established practice in a number of other investigations in similar commodity-related markets (i.e. where the profit used was about 5 %).
(44)
This claim must be rejected. First of all, it is incorrect that the Commission uses systematically a 5 % profit margin when constructing normal value. Every situation is assessed on its own merits taking into account the specific circumstances of the case. For example, in the 2009 biodiesel case against the United States, various different profit levels were used with the weighted average profit being well above 15 %. Second, the Commission looked also at the short and medium term borrowing rate in Argentina which is around 14 % according to the World Bank data. It certainly seems reasonable to expect a higher profit margin to be obtained when doing business in the domestic biodiesel markets than the borrowing cost of capital. Furthermore, this profit is even lower than the profit realised during the IP by the producers of the product concerned, albeit that level results from distortions in costs brought about by the DET and domestic biodiesel prices regulated by the State. Therefore, and for the reasons explained above, it is maintained that 15 % profit is a reasonable amount that can be achieved by a relatively new, capital-intensive industry in Argentina.
(45)
Following definitive disclosure, CARBIO and the Argentine authorities claimed that (i) the reference to the profit levels in the US case was unjustified; (ii) the reference of the medium-term borrowing rate lacks logic, was never used in the past and if such a benchmark is to be used, it should not be that of Argentina because investments were made in US dollars together with foreign entities; (iii) the profit actually earned by the Argentine producers could not be taken into account due to the particular market situation; and (iv) by comparison the Union industry target profit was set at 11 %.
(46)
Those claims must be rejected. The Commission considered that a 15 % profit margin was reasonable for the biodiesel industry in Argentina, since in that country during the IP it was still a young and capital intensive industry. The reference to the profit margin in the US case was made to rebut the claim that the Commission uses systematically a 5 % profit margin when constructing normal value. The reference to the medium-term borrowing rate also was not meant to set a benchmark but to test the reasonableness of the margin used. The same applies to the profit actually earned by the sampled companies. On the other hand, since the purpose of constructing normal value is different from the calculation of the target profit for the Union industry in the absence of dumped imports, any comparison between the two is irrelevant. Therefore, recital 46 of the provisional Regulation is hereby confirmed.
(47)
One exporting producer manufactures biodiesel partly in its own plants and partly via a tolling agreement with an independent producer. This exporting producer requested that its cost of production be recalculated using a different weighted average of its own cost of production and of the cost of production of the toller than the one used by the Commission at provisional stage. This request was analysed and found to be justified and the cost of production for the company concerned was recalculated accordingly.
(48)
The Commission received other minor company-specific claims but they became moot following the change in methodology of constructing the normal value as explained above. Therefore, the findings in recitals 40 to 46 of the provisional Regulation are, with the modifications explained above, hereby confirmed.
2.2. Export price
(49)
In recital 49 of the provisional Regulation, it was explained that when export sales were made through related trading companies located inside the Union, adjustments were made to the export price, including for the profit accruing to the related trader in accordance with Article 2(9) of the basic Regulation. For the purpose of that calculation, a level of profit of 5 % for the related trader inside the Union was considered reasonable. Two exporting producers claimed that a 5 % profit margin for the related trader within the Union was too high in the commodity trading business and that either no profit, or a lower percentage should be used (up to 2 % depending on the companies).
(50)
No evidence was provided in support of this claim. In these circumstances the 5 % profit level for related traders within the EU is confirmed.
(51)
Following definitive disclosure, CARBIO maintained that a profit margin of 5 % was too high in the commodity trading business and referred to a study prepared by KPMG specifically for this purpose and submitted to the Commission on 1 July 2013 following disclosure of the provisional Regulation. The Commission considered that the findings of the study could not be relied upon due to the limitations to the analysis referred to in the study itself, which led to a selection of a limited number of trading companies, half of which were not selling agricultural products. Therefore, the evidence provided is considered to be inconclusive. As a consequence, the 5 % margin of profit for the related traders in the EU is confirmed.
(52)
One exporting producer complained that when establishing the export price the Commission did not take into account the so-called ‘hedging results’, i.e. the gain or losses incurred by the producer when selling and purchasing future contracts of soybean oil at the Chicago Board of Trade (CBOT). The company insisted that hedging is a necessary element of the biodiesel business because of the volatility of raw material price, and that the net revenue for the biodiesel seller is not only the price paid by the purchaser, but also the profit (or loss) of the underlying hedging operations.
(53)
That claim must be rejected because Article 2(8) of the basic Regulation clearly provides that the export price shall be the price actually paid or payable for the product when sold for export, regardless of any separate - albeit related - gain or loss linked to hedging practices.
(54)
In the absence of any further comments regarding export prices, recitals 47 to 49 of the provisional Regulation are, with the changes mentioned above, hereby confirmed.
2.3. Comparison
(55)
In recital 53 of the provisional Regulation, it was explained that when export sales were made through related trading companies located outside the EU, the Commission examined whether the related trader should be treated as an agent working on a commission basis and, if so, an adjustment was made in accordance with Article 2(10)(i) of the basic Regulation to take account of a notional mark-up received by the trader.
(56)
One company claimed that the profit margin used by the Commission for the related trader outside the EU as a notional mark-up was too high and that a lower profit margin would be more reasonable.
(57)
The Commission examined carefully the arguments put forward by the exporting producer, but concluded that in light of the extensive activities carried out by the related traders, a profit margin of 5 % was considered reasonable. Therefore, that claim must be rejected.
(58)
In the absence of any other comments regarding comparison, recitals 50 to 55 of the provisional Regulation are hereby confirmed.
2.4. Dumping margins
(59)
All cooperating Argentine exporting producers requested that if an anti-dumping duty were to be imposed on imports of biodiesel from Argentina, there should be a single duty for all cooperating exporting producers, based on the weighted average of the anti-dumping duties of all exporting producers in the sample. They supported this request by claiming that all sampled producers have commercial or other links among each other, they produce, sell, loan or swap biodiesel to each other and often the product of various companies is loaded together in the same ocean vessel and shipped to the EU and it is no longer possible for customs authorities to identify and distinguish the product of different producers. These peculiar circumstances were said to render the imposition of individual duties impracticable.
(60)
Notwithstanding the fact that the request comes from all exporting producers, even including those with a lower individual dumping margin than the weighted average margin, and despite the potential simplification for the customs authorities, this request should be rejected. Indeed, alleged practical difficulties should not be used as an excuse to derogate from the provisions of the basic Regulation unless it is unavoidable. In this case, the companies’ practice to swap, borrow or otherwise mingle the product concerned does not in itself render the imposition of individual duties impracticable in the meaning of Article 9(6) of the basic Regulation.
(61)
Three companies requested that their names be included in the list of cooperating exporting producers in order to benefit from the anti-dumping duty rate of the cooperating non-sampled companies rather than the residual duty for ‘all other companies’.
(62)
Two of the three companies were already manufacturing biodiesel for the domestic market or under tolling agreements for other exporting producers during the IP, but they were not themselves exporting to the Union. The third company was not producing biodiesel during the IP since its plant was still under construction at that time.
(63)
The Commission considers that the conditions for being considered a cooperating exporting producer are not met in the cases of the three companies referred to above. This applies not only to the company which was not producing biodiesel at all during the IP, but also to the companies which cooperated with the investigation by submitting a sampling form, since in their sampling reply they made it clear that they were producing for the domestic market or for third parties but they were not exporting biodiesel to the Union on their own name.
(64)
This request must therefore be rejected and the ‘residual’ anti-dumping duty should apply to the three companies in question.
(65)
Taking into account the adjustments made to the normal value and to the export price as set out above, and in the absence of any further comments, the table in recital 59 of the provisional Regulation is replaced by the following and the definitive dumping margins, expressed as a percentage of the CIF Union frontier price, duty unpaid, are as follows:
Company
Dumping margin
Louis Dreyfus Commodities S.A.
46,7 %
Group ‘Renova’ (Molinos Río de la Plata S.A., Oleaginosa MoreNo Hermanos S.A.F.I.C.I. y A. and Vicentin S.A.I.C.)
49,2 %
Group ‘T6’ (Aceitera General Deheza S.A., Bunge Argentina S.A.)
41,9 %
Other cooperating companies
46,8 %
All other companies
49,2 %
3. Indonesia
3.1. Normal Value
(66)
As mentioned above in recitals 28 to 34, the Commission has now reached the conclusion that the DET system in Indonesia distorts the costs of production of biodiesel producers in that country and that therefore the costs associated with the production and sale of the product concerned are not reasonably reflected in the records kept by the Indonesian producers under investigation.
(67)
The Commission has therefore decided to revise recital 63 of the provisional Regulation and disregard the actual costs of crude palm oil (CPO), the main raw material purchased and used in the production of biodiesel, as recorded by the companies concerned in their accounts and to replace them with the price at which those companies would have purchased the CPO in the absence of such a distortion.
(68)
The investigation has confirmed that the price level for the domestically traded CPO is significantly depressed as compared to the ‘international’ reference price, the difference being very close to the export tax applied to CPO. Since the DET system limits the possibilities to export CPO, it leads to larger quantities of CPO being available on the domestic market, hence putting pressure down on the domestic CPO prices. This constitutes a particular market situation.
(69)
During the IP biodiesel exports had an export tax rate between 2 and 5 %. During the same period CPO exports had an export tax rate ranging between 15-20 % while the export tax for RBDPO ranged from 5-18,5 %. The different tariff rates apply according to the corresponding range of reference prices (which follow the international market trends and have nothing to do with quality differences). The export tax for the palm fruit is set at a flat rate of 40 %.
(70)
For the reasons mentioned above, recital 63 of the provisional Regulation is revised and the cost of the main raw material (CPO) recorded by the companies concerned has, pursuant to Article 2(5) of the basic Regulation, been replaced by the reference export price (HPE) (11) for CPO published by the Indonesian Authorities which is in turn based on published international prices (Rotterdam, Malaysia and Indonesia). This adjustment is made in respect of CPO that was purchased from both related and unrelated companies. The cost of the own produced CPO within the same legal entity is accepted given that no evidence has been found that the cost of the own produced CPO within the same legal entity is affected by the distortion.
(71)
All exporting producers from Indonesia as well as the Government of Indonesia claim that the replacement of the costs for CPO, as recorded by the companies, with the Indonesian reference export price for CPO is neither permissible under WTO rules nor under Article 2(5) of the basic Regulation and is hence illegal. In this regard the Government of Indonesia claimed that the Commission wrongly treated the Republic of Indonesia as a non-market economy. The arguments put forward by the companies can be summarised as follows. Firstly, the Commission has not demonstrated any reason to depart from the actual costs recorded or that these costs do not reasonably reflect the costs associated with the production of product concerned but has simply stated that the recorded costs are artificially low compared to international prices and should therefore be replaced.
This is contrary to WTO rules according to which the test for determining whether a particular cost can be used for calculating production costs is whether that cost is associated with the production and sale of the product and not whether that cost reasonably reflect market value. Secondly, even if Article 2(5) of the basic Regulation seemingly allows for an adjustment to be made, the application of that Article would be limited to situations where the State interferes directly on the market by setting or regulating the prices at an artificially low level. However, in this particular case, the Commission alleges that the domestic price of CPO, rather than being regulated by the State, is artificially low simply due to the export tax imposed on CPO. Even if this were to be true, any effect on the domestic price can only be considered as accidental or mere side-effects of the export tax system. Thirdly, the Commission wrongly relies on the Acron judgment to justify the legality of the CPO adjustment. This judgment is currently under appeal and cannot therefore be relied upon as a precedent. In any case, the factual circumstance in Acron was different as it relates to a situation where, contrary to CPO prices in Indonesia which are set freely on the market, the gas prices had been regulated by the State. Finally, the Government of Indonesia claimed that the Article 2(5) adjustment was done solely to increase dumping margins by reason of differences in taxation.
(72)
The claim that the adjustment under Article 2(5) of the basic Regulation is illegal under WTO and/or Union rules must be rejected. The basic Regulation has transposed the WTO anti-dumping agreement (ADA) and it is therefore considered that all provisions of this Regulation, including Article 2(5), are consistent with the Union’s obligations under ADA. In this respect it is recalled that Article 2(5) of the basic Regulation is applicable to both market and non-market economies equally. As mentioned above (recital 42), the General Court established in the Acron case the principle of law that if the costs associated with the production of the product under investigation are not reasonably reflected in the records of the companies, they do not serve as a basis for calculating normal value and that such costs could be replaced with costs reflecting a price set by market forces pursuant to Article 2(5) of the basic Regulation. The fact that the Acron case concerned prices that were regulated by the State cannot, however, be interpreted as meaning that the Commission is precluded to apply Article 2(5) in respect to other forms of State intervention that distorts, directly or indirectly, a particular market by depressing prices to an artificially low level. The panel in China - Broilers has recently reached a similar conclusion when interpreting Article 2.2.1.1 of the ADA. In the present case the Commission has found that the costs associated with the production of the product concerned are not reasonably reflected in the records of the companies concerned because they are artificially low by virtue of the Indonesian DET system. It was therefore fully justified for the Commission to adjust the costs for COP under Article 2(5) of the basic Regulation. With regard to the claim by the Indonesian Government it is noted that that the Article 2(5) adjustment is based on the demonstrated difference between domestic and international CPO prices and not on any differences in taxation.
(73)
Two exporting producers in Indonesia claimed that the Commission has failed to demonstrate that the price of Indonesian domestic CPO is distorted. They argue that Commission’s basic assumption that the DET limits the possibilities to export CPO, thereby leading to larger quantities of CPO being available on the domestic market and hence depressing the domestic CPO prices is factually incorrect as CPO is exported in large quantities (70 % of all production). In any event, even if the domestic CPO market would be considered distorted by virtue of the DET, also the HPE price is equally distorted, as it is based on international export prices, which include the export tax. Therefore, the HPE price for CPO cannot be used as an appropriate benchmark price for adjusting the cost of CPO.
(74)
Notwithstanding the fact that CPO is exported from Indonesia in large quantities, the investigation has revealed that the domestic price of CPO is artificially low as compared with international prices. Moreover, the price difference found is close to the export tax imposed on DET. It is therefore reasonable to conclude that the low domestic price level is a result of a distortion by virtue of the DET. In addition, international prices of commodities, including CPO, are determined based on supply and demand, reflecting the dynamics of market forces. No evidence have been adduced that would indicate those market forces have become distorted by virtue of the Indonesian DET. The claim that the HPE is an inappropriate benchmark is therefore rejected.
(75)
One exporting producer, which was found not to have representative domestic sales (recital 60 of the provisional Regulation) claimed that the Commission had erroneously made the representativity test on the basis of sales by related companies individually instead of the global sales of all companies within the group. It nonetheless acknowledges that this alleged error had no impact on the provisional finding made in respect of it. It is recalled that in respect to this exporting producer all related companies failed individually the representativity test. Therefore, even if this claim was to be founded it is clear that a representativity test on the basis of the totality of domestic sales of the all related companies could not, as acknowledged by the exporting producer, have had an impact on the provisional findings. In the absence of any further comments, recitals 60 to 62 of the provisional Regulation are hereby confirmed.
(76)
One party claimed that in relation to recital 63 of the provisional Regulation an overstated SG&A was used for that party. After having examined this claim, it appeared that the SG&A for both domestic and export sales was included in the construction of normal value. The necessary corrections to use the SG&A for only the domestic sales were accordingly made.
(77)
One party questioned the construction of normal value and in particular the choice of methodology under Article 2(6) as stated in recital 65 of the provisional Regulation. Article 2(6) provides for three alternative methodologies to establish SG&A and profit in case the actual data of the company cannot be used. This party claimed that these three methodologies must be considered in the order in which they are presented and that therefore Article 2(6)(a) and (b) should be considered first to be applied.
(78)
Whereas the provisional Regulation appeared to address only the methodology under Article 2(6)(c), the following recitals elaborate why Article 2(6)(a) and (b) are not applicable in this case.
(79)
Article 2(6)(a) is not applicable given that no actual amounts for any of the sampled Indonesian (and Argentinian) companies were established given the fact that they did not have any sales in the ordinary course of trade. Therefore, no data on actual amounts of any other exporter or producer (in the sample) is available to apply Article 2(6)(a).
(80)
Article 2(6)(b) is not applicable given that all Indonesian (and Argentinian) companies in the sample do not have sales of products of the same general category of products that are made in the ordinary course of trade.
(81)
In relation to Article 2(6)(b), this party also argued that the Basic Regulation is inconsistent with the WTO Regulation to the extent that it contains the requirement in Article 2(6)(b) that the sales should be made in the ordinary course of trade. However, as mentioned in recital 72 above, the basic Regulation has transposed the WTO anti-dumping agreement (ADA) and it is therefore considered that all provisions of this Regulation, including Article 2(6), are consistent with the Union’s obligations under ADA and that the sales in the ordinary course of trade element is fully compliant.
(82)
Therefore, the choice of applying Article 2(6)(c) in using any other reasonable method to determine a profit margin is confirmed.
(83)
Furthermore, several parties considered the 15 % profit margin used when constructing normal value to be excessive. They claim that the provisional Regulation does not explain how the Commission has calculated the 15 % and therefore they assume that the Commission took the 15 % from the profit margin used in the injury calculations. They claimed that in several other cases concerning commodities the Commission used profit margins in the region of 5 %. Several parties suggested using the profit margin of the bioethanol case from the United States. One party also suggested using the lower profit margin of its sales of a blend of biodiesel with mineral diesel. In addition, the Government of Indonesia claimed that it is duplicative to replace the CPO cost under Article 2(5) of the basic Regulation while using at the same time a 15 % profit margin under Article 2(6)(c) which would reflect the profit margin of an undistorted market.
(84)
First, it is incorrect that the Commission systematically uses a 5 % profit margin when constructing normal value. Every situation is assessed on its own merits taking into account the specific circumstances of the case. For example, in the 2009 biodiesel proceeding against the United States, various different profit levels were used with the weighted average profit being well above 15 %. Second, given that the short and medium term borrowing rate in Indonesia is around 12 % according to World bank data, it seems reasonable to expect that the profit margin of doing business in the domestic biodiesel market would be higher than the borrowing cost of capital. The reference to the medium-term borrowing rate is not meant to set a benchmark but to test the reasonableness of the margin used. Third, whether or not the sales of a blend of biodiesel with mineral diesel fall under the same general category of products, Article 2(6)(b) of the basic Regulation states, as already mentioned in recital 80 above, that such sales should be made in the ordinary course of trade. Given that the domestic sales of biodiesel are not in the ordinary course of trade, the sales of the blend of biodiesel with mineral diesel is not, mutatis mutandis, considered to be in the ordinary course of trade. Therefore, and for the reasons explained above, 15 % profit is a reasonable amount that can be achieved by a relatively new, capital-intensive industry in Indonesia. The argument of the Government of Indonesia regarding a duplicative effect cannot be accepted since a cost adjustments under Article 2(5) and the reasonable profit under Article 2(6)(c) are two clearly distinct issues. Recital 65 of the provisional Regulation is hereby confirmed.
(85)
One party claimed that since the HPE price for CPO is inclusive of international transportation costs and since the purpose of the adjustment of the domestic price of CPO to the level of the international price of CPO is to arrive at an undistorted price of domestic CPO, the HPE price for CPO should be adjusted downwards to exclude transportation costs.
(86)
That claim must be rejected. The Commission was considering a number of alternatives for the selection of a most suitable price which should be used as an international reference price. It should be recalled that the Indonesian authorities themselves use the HPE price as a benchmark to calculate the monthly level of export duties. The HPE price as defined by the Indonesian authorities was therefore considered the most appropriate international reference price to be used as a benchmark for establishing the level of distortion of the costs of production of biodiesel in Indonesia.
(87)
Two parties submitted that the Commission failed to take into account that they manufacture biodiesel from feedstock which is different than CPO, i.e. Palm Fatty Acid Distillate (‘PFAD’), Refined Palm Oil (‘RPO’) or Refined Palm Stearin (‘RST’). By failing to take into account the parties’ usage of the actual raw material in their production of biodiesel, the CPO adjustment (as described in recital 70) was applied on the incorrect raw material used and has therefore lead to an incorrect level of the constructed normal value.
(88)
Those claims must be rejected. It has to be underlined that the Commission only replaced the cost of CPO purchased, from related and unrelated suppliers, for the production of biodiesel. As regards by-products such as PFAD, RPO and RST which result from the processing of purchased CPO and which are also further processed to produce biodiesel, no adjustments were made.
(89)
Three parties claimed that the Commission failed to recognise that their purchase of CPO from related companies should be treated equally to the in-house production and therefore no adjustment pursuant to Article 2(5) should apply (as explained in recital 70 above). The parties claim that transactions within the group were realised at arm’s length and should therefore not be adjusted and replaced by an international price. In addition, one exporting producer claimed that the constructed normal value should be calculated on a monthly basis during the IP.
(90)
As the internal transfer price cannot be considered reliable it is the Commission’s standard practice to verify whether transactions between related parties are indeed made at arm’s length. In order to so do, the Commission compares the price between related companies to the underlying market price. Since the underlying domestic market price is distorted the Commission cannot make such verification. Therefore, the Commission has to replace such an unreliable price with a reasonable price that would be applicable under arm’s length in normal market conditions. In this case, the international price. With regard to the claim for monthly calculations for the constructed normal value, the information provided and verified did not contain sufficiently detailed information to allow such a calculation. Both claims were therefore rejected.
(91)
The Union Industry claimed that the cost of the own produced CPO within the same legal entity should also be adjusted under Article 2(5) of the basic Regulation as it is also affected by the distortion which resulted from the DET.
(92)
That claim must be rejected. While the raw materials are being passed along the biodiesel production process at various stages of refinery/processing, the costs of those production stages can be treated as reliable since they are being realised within the same legal entity and the issue of unreliable transfer pricing as described above does not occur.
(93)
One exporting producer claimed that the Commission should have deducted so called price allowances from the constructed normal value. That claim cannot be accepted. The constructed normal value was constructed on the basis of costs. It would therefore be inappropriate to make any allowances on the basis of price considerations.
3.2. Export price
(94)
One party questioned the establishment of the export price, claiming that both the hedging gains and losses should be taken into account and alleging an inconsistent accounting treatment of biodiesel hedging gains and losses.
(95)
The claim that both the hedging gains and losses should be taken into account must be rejected. Article 2(8) of the basic Regulation clearly provides that the export price shall be the price actually paid or payable for the product when sold for export, regardless of any separate - albeit related - gain or loss linked to hedging practices. Therefore, the methodology in recitals 66 and 67 of the provisional Regulation are hereby confirmed.
(96)
The Commission acknowledges that an inconsistent accounting treatment of the biodiesel hedging gains and losses of one party occurred at the provisional stage. This claim is accepted and the necessary corrections have been made.
(97)
In relation to recital 68 of the provisional Regulation, one party claimed that the 5 % profit margin used for related trading companies located inside the Union results in an excessive return on capital and overstates the profit that is usually incurred on sales of biodiesel by unrelated traders. It claims that a typical return on capital corresponds to a profit margin of 1,3-1,8 %.
(98)
Given the absence of cooperation by unrelated importers and given the fact that trading companies are service businesses without significant capital investments rendering the return on capital allegation above as irrelevant, the Commission rejects the above claim and considers 5 % profit margin to be reasonable in this case. Recital 68 of the provisional Regulation is therefore confirmed.
(99)
In relation to recital 69 of the provisional Regulation, one party claimed that the premium for double-counting biodiesel should be added to the export price, given that this is a mere implementation of the Italian law.
(100)
Even if the Commission would accept this claim and add the premiums to the export price, the premiums would have to be deducted again under Article 2(10)(k) in order to compare the export price with the same normal value with due account taken for differences that affect price comparability. Given that in Indonesia there is no premium for double counting biodiesel, the higher export price in Italy would therefore not be directly comparable. That claim is therefore rejected and recital 69 of the provisional Regulation is hereby confirmed.
(101)
Following the definitive disclosure that party repeated its claim. No substantial additional arguments were however brought forward as to alter the Commission’s assessment. Therefore recital 69 of the provisional Regulation remains confirmed.
(102)
After the final disclosure, several exporting producers drew the Commission’s attention to alleged clerical errors in the dumping calculations. Those claims were examined and, where warranted, corrections were made to the calculations.
3.3. Comparison
(103)
In the absence of any comments regarding comparison, recitals 70 to 75 of the provisional Regulation are hereby confirmed.
3.4. Dumping margins
(104)
Taking into account the adjustments made to the normal value and to the export price as set out in recitals above, and in the absence of any further comments, the definitive dumping margins, expressed as a percentage of the CIF Union frontier price, duty unpaid, are as follows:
Company
Dumping margin
PT. Ciliandra Perkasa, Jakarta
8,8 %
PT. Musim Mas, Medan
18,3 %
PT. Pelita Agung Agrindustri, Medan
16,8 %
PT. Wilmar Bioenergi Indonesia, Medan and PT. Wilmar Nabati Indonesia, Medan
23,3 %
Other cooperating companies
20,1 %
All other companies
23,3 %
E. INJURY
1. Union production and Union industry
(105)
The provisional Regulation, in recitals 80 to 82, defined the Union industry and confirmed that three companies were excluded from the definition of the Union industry due to their reliance on imports from the countries concerned, that is to say that they imported significantly more biodiesel from the countries concerned than they produced themselves.
(106)
Two further companies were excluded from the definition of the Union industry as they had not produced biodiesel during the investigation period.
(107)
Comments were received after publication of the provisional Regulation that other companies should be excluded from the definition of the Union industry for importing biodiesel from the countries concerned, and also because of their relationship to exporting producers in Argentina and Indonesia, thereby shielding themselves from the negative consequences of dumping.
(108)
Those comments are rejected. After analysing the claim regarding relationships between exporting producers and the Union industry, it was found that a holding company held shares in both an Argentinian exporting producer and a Union producer.
(109)
Firstly, those companies were found to be openly competing with each other for the same customers on the Union market, thereby showing that their relationship did not have any impact on the business practices of either the Argentinian exporting producer or the Union producer.
(110)
Following definitive disclosure, an interested party requested information as to the Commission’s conclusion that Argentinian exporters and the Union industry were competing for the same clients on the European market. The investigation of Union producers, and the investigation of Argentinian exporters, showed this fact and no evidence has been provided to substantiate any allegation that Argentinian exporters and Union producers had agreed not to compete in sales of biodiesel to end users. The number of end users is relatively small and composed in the main of the large oil refineries, which purchase both from Union producers and importers.
(111)
Secondly, the main centre of interest of the Union producer referred to in recital 108 above was found to be within the Union, in particular their production and related sales activities as well as research activities. As a result, the conclusion was that the relationship was not a reason to exclude this company from the definition of the Union industry under Article 4(1)(a) of the basic Regulation.
(112)
The fact that some of the Union industry has been importing biodiesel from the countries concerned is in itself not enough to change the definition of the Union industry. As explained in the provisional Regulation, the imports of the Union industry from the countries concerned were made in self-defence. Furthermore, it was found that the centre of interest of some Union producers who imported from the countries concerned remained in the Union - these companies were producing more in volume terms than they were importing and their research functions were carried out in the Union.
(113)
One interested party alleged that the Union industry should also contain those companies that were purchasing biodiesel and blending it with mineral diesel, as these blends were also product concerned. This claim is rejected. The product concerned is biodiesel, in pure form or as included in a blend Therefore the producers of the product concerned are producers of biodiesel and not the companies that mix the biodiesel with the mineral diesel.
(114)
The definition of the Union industry as set out in recitals 80 to 82 of the provisional Regulation is therefore confirmed, along with the volume of production for the IP as set out in recital 83 of the provisional Regulation.
2. Union consumption
(115)
After provisional disclosure the Union industry made a small correction to their sales for 2009, thereby adjusting the Union consumption for that year. This correction does not change the trend or the conclusions drawn from the data in the provisional Regulation. Table 1 is corrected below. In the absence of any comments, recitals 84 to 86 of the provisional Regulation are hereby confirmed.
Union consumption
2009
2010
2011
IP
Tonnes
11 151 172
11 538 511
11 159 706
11 728 400
Index 2009 = 100
100
103
100
105
Source: Eurostat, data from the Union industry
3. Cumulative assessment of the effects of the imports from the countries concerned
(116)
In recitals 88 to 90 of the provisional Regulation the Commission determined that the conditions were met for cumulative assessment of the effects of imports from Argentina and Indonesia. This was challenged by one interested party who alleged that PME from Indonesia was not competing with biodiesel made in the Union on the same basis as SME from Argentina, and that PME was cheaper than Union produced biodiesel as the raw material (or ‘feedstock’) was cheaper than the feedstock available in the Union.
(117)
Those arguments are rejected. Both SME and PME are imported into the Union, and are also manufactured within the Union, and are blended with RME and other biodiesels manufactured within the Union before being sold or blended with mineral diesel. The blenders have the choice of purchasing biodiesel from different feedstocks and different origins to produce their final product, based on the market and the climatic conditions throughout the year. PME is sold in larger quantities during the summer months and smaller quantities during the winter months, but it is still in competition with RME and Union made biodiesel and also SME from Argentina.
(118)
Recital 90 of the provisional Regulation is therefore confirmed.
4. Volume, price and market share of dumped imports from the countries concerned
(119)
One interested party challenged the import data set out in Table 2 of the provisional Regulation, stating that imports from Indonesia were much lower than presented in the table. Import data in Table 2 was based on Eurostat data, which was checked carefully and found to be correct, and in line with the data collected from Indonesian exporters. Biodiesel is a relatively recent product, and the customs codes applicable to imports of biodiesel have changed over recent years. Therefore, when extracting data from Eurostat, codes applicable at the time must be used in order to ensure that the data is accurate. This explains why the interested party’s extraction of data is incomplete and it shows lower imports than the full dataset presented in Table 2.
(120)
Given the small change in the Union consumption in Table 1, the market share for Argentina for 2009 in Table 2 has also slightly changed, while for Indonesia there was no change. This does not change the trends of the data or the conclusions drawn from them. The market share is corrected below:
2009
2010
2011
IP
Imports from Argentina
Market share
7,7 %
10,2 %
12,7 %
10,8 %
Index 2009 = 100
100
135
167
141
Source: Eurostat
5. Price undercutting
(121)
As set out in recitals 94 to 96 of the provisional Regulation, in order to determine price undercutting, the price of imports from Argentina and Indonesia was compared to the sales price of the Union industry, using data from the sampled companies. In this comparison the biodiesel imported by the Union industry for resale was excluded from the calculations of price undercutting.
(122)
Interested parties noted that the methodology used, being a comparison of the Cold Filter Plugging Point (‘CFPP’), was not the same as used in a previous anti-dumping investigation involving biodiesel from the USA, where the comparison was made on feedstock.
(123)
Unlike the exporting producers in Argentina and Indonesia, the Union industry does not sell biodiesel made from one feedstock, but blends several feedstocks together to produce the final biodiesel that is sold. The final customer is not aware of, nor concerned by, the composition of what they are purchasing once the product meets the required CFPP. What matters for a customer is the CFPP irrespective of which feedstock is used. In these circumstances, it was found to be appropriate in this proceeding to make the price comparison on the basis of the CFPP.
(124)
For imports from Indonesia, which are at a CFPP of 13 or above, an adjustment was made, being the difference in price between the Union industry’s sales of CFPP 13 and the Union industry’s sales of CFPP 0, in order to compare the CFPP 13 and above from Indonesia with the CFPP 0 manufactured and blended in the Union. One Indonesian exporting producer noted that as the sales of CFPP 13 by the Union industry were made in small quantities per transaction, that these prices should be compared to similar sized transactions of CFPP 0. On inspection of transactions of CFPP 0 of a similar quantity per transaction, the difference in price found was in line with the difference using all transactions of CFPP 0, with differences in price both above and below the average price difference. As a result there was no change to the level of price undercutting found in the provisional Regulation in recital 97.
(125)
One Indonesian exporting producer requested that the Commission disclose the full Product Control Number (‘PCN’) of the blends sold by the Union industry - the percentages of each feedstock in the sale made by the Union industry of their own production. Given that the comparison for injury purposes was made solely on the basis of the CFPP, this request was denied.
(126)
One interested party claimed that there was a difference in price between biodiesel that met the criteria set out in the Renewable Energy Directive (‘RED certified’) and biodiesel that did not. It claimed that as imports from Indonesia were not RED certified, and that the price quoted for RED certified biodiesel was higher, an adjustment should be made.
(127)
That claim was rejected. Almost all imports from Indonesia during the IP were RED certified. In any case, Member States implemented the sustainability criteria set out in the RED into their national legislation only during the course of 2012, so during most of the IP whether biodiesel was RED certified or not had no effect.
(128)
Following definitive disclosure, one Indonesian exporting producer commented on the price undercutting calculations and claimed that PME imports from Indonesia should be compared to all sales of the Union industry. In fact the undercutting calculation has been to compare sales of PME from Indonesia with all sales of the Union industry at CFPP 0, by increasing the price of Indonesian PME imports by a price factor calculated by comparing the CFPP 0 sales of the Union industry with the CFPP 13 sales of the Union industry. The claim is therefore rejected. The claim of the same interested party that the injury calculations included imported product is factually incorrect and is therefore rejected. In any case, imported biodiesel and Union-produced biodiesel were blended together and sold at the same price as blends that did not include any imported biodiesel.
(129)
One Indonesian exporting producer also challenged the calculation of post-importation costs. However, those costs were verified as the actual costs of importation of biodiesel minus delivery costs to the final destination and no change is necessary.
6. Macroeconomic indicators
(130)
As set out in recital 101 of the provisional Regulation, the following macroeconomic indicators were analysed, based on data received covering the entire Union industry: production, production capacity, capacity utilisation, sales volume, market share, growth, employment, productivity, magnitude of the dumping margin and recovery from past dumping.
(131)
Following provisional disclosure the Union industry noted that the capacity data that had been used in Table 4 of the provisional Regulation included capacity that had not been dismantled, but was not in such a state that it would have been available for use during the IP, or previous years, to manufacture biodiesel. They separately identified this capacity as ‘idle capacity’ which should not be counted as capacity available for use. The capacity utilisation figures in Table 4 were therefore understated. After close scrutiny of this resubmitted data, it was accepted and Table 4 is restated below. The capacity utilisation rate, which had been from 43 % to 41 % in the provisional Regulation, was now 46 % to 55 %. The Union industry also corrected the production data for 2009 to produce the table below:
2009
2010
2011
IP
Production capacity (tonnes)
18 856 000
18 583 000
16 017 000
16 329 500
Index 2009 = 100
100
99
85
87
Production volume (tonnes)
8 729 493
9 367 183
8 536 884
9 052 871
Index 2009 = 100
100
107
98
104
Capacity utilisation
46 %
50 %
53 %
55 %
Index 2009 = 100
100
109
115
120
(132)
Recital 103 of the provisional Regulation analysed the previous capacity utilisation data, noting that production increased while capacity remained stable. With the revised data production still increases, but useable capacity decreased during the same period. This shows that the Union industry was reducing available capacity in face of increased imports from Argentina and Indonesia and thereby reacting to market signals. This revised data is now more in line with the public statements of the Union industry and Union producers, stating that during the period under consideration production was stopped in several plants and that the capacity that had been installed was not immediately available for use, or only available for use with significant reinvestment.
(133)
Several interested parties questioned the revised capacity and capacity utilisation data. However, no alternatives were provided by any interested party. The revision is based on the revised capacity data provided by the complainant, covering the entire Union industry. The revised data was cross-referenced to publicly available data concerning in particular idle capacity as well as capacity of producers that ceased operations due to financial difficulties. As explained above in Section 6, ‘Macroeconomic indicators’, the revised data provide a more accurate dataset of capacity available to produce biodiesel during the period under consideration than the dataset originally provided and published in the provisional Regulation.
(134)
One interested party stated that the Union industry was not injured, as production volumes rose in line with consumption. This argument is rejected, as other important injury indicators clearly point to the existence of injury, in particular the loss of market share to imports from the countries concerned and the reduced profitability trend leading to losses.
(135)
Another interested party argued that the Union industry was not injured if comparing trends only between 2011 and the IP as opposed to comparing the trends during the period from 1 January 2009 to the end of the IP (‘the period considered’). Given that the IP covers half of 2011, a comparison between 2011 and IP is not accurate. Besides, for a comparison to be meaningful it is necessary to examine the trends relevant for the injury assessment during a period which is long enough as it was done in the present case. This claim is therefore rejected.
(136)
The same interested party noted that the Commission had not published the total sales value of the Union industry in the provisional Regulation and requested that this figure be published. However, all relevant factors mentioned in Article 3(5) of the basic Regulation were examined, allowing a full assessment of injury. Sales value was collected, and verified, from sampled companies, who were representative of the Union industry as a whole.
(137)
The same party also noted that the Union industry was able to increase employment and therefore there was no negative effect on the Union industry during the period of investigation.
(138)
However, as explained in recital 106 of the provisional Regulation, employment in this capital intensive industry is relatively low. Therefore, small variations in the numbers can cause a large movement in the indexed data. The increase in overall employment does not negate the injury suffered by the Union industry as shown by other indicators.
(139)
In the absence of any further comments, recitals 103 to 110 of the provisional Regulation are hereby confirmed.
7. Microeconomic indicators
(140)
As set out in recital 102 of the provisional Regulation, the following microeconomic indicators were analysed, based on data verified at the sampled Union producers: average unit prices, unit cost, labour costs, inventories, profitability, cash flow, investments, return on investments and ability to raise capital.
(141)
In the absence of any relevant comments, recitals 111 to 117 of the provisional Regulation are hereby confirmed.
8. Conclusion on injury
(142)
Several parties contested the conclusion on injury put forward in the provisional Regulation on the basis that between the year 2011 and the IP some indicators appeared to have improved. While it is true that some indicators showed an upward trend between 2011 and the IP (e.g., production and sales), the industry was not in a position to pass on cost increases during this period as noted in recital 111 of the provisional Regulation. This resulted in a further worsening of the industry’s position from losses of 0,2 % in 2011 to losses of 2,5 % in the IP. Therefore, it is considered that, even if the injury analysis were to be limited to the period 2011-IP, the industry would still be found to have suffered material injury.
(143)
In the absence of other comments, recitals 118 to 120 of the provisional Regulation are hereby confirmed.
F. CAUSATION
1. Effect of the dumped imports
(144)
One interested party claimed that imports from Argentina could not be a cause of injury, as import volumes have remained stable from 2010 to the end of the IP, decreasing slightly from 2011 to the end of the IP.
(145)
This data was taken from Table 2 of the provisional Regulation and is accurate. However the Commission’s analysis runs from the start of the period considered to the end of the IP and on that basis imports have risen by 48 %, with an increase of 41 % in market share. In addition, as explained in recital 90 of the provisional Regulation, not only imports from Argentina but also imports from Indonesia were taken into account.
(146)
Taking a year-on-year price comparison, the same interested party noted that prices of imports from Argentina rose at a faster pace than the sales prices of the Union industry. However, imports from Argentina still undercut those of the Union industry, which would explain why the Union prices could not rise as quickly.
(147)
In the absence of any other comments as regards the effect of the dumped imports, recitals 123 to 128 of the provisional Regulation are hereby confirmed.
2. Effect of other factors
2.1. Imports from third countries other than the countries concerned
(148)
In the absence of comments, the conclusion that imports from other countries did not cause injury, as set out in recital 129 of the provisional Regulation is confirmed.
2.2. Non-dumped imports from the countries concerned
(149)
Following the application of Article 2(5) as mentioned in recitals 38 and 70 above, no non-dumped imports from the countries concerned were found. Therefore, recital 130 of the provisional Regulation is revised accordingly.
2.3. Other Union producers
(150)
In the absence of any comments recital 131 of the provisional Regulation is hereby confirmed.
2.4. Imports made by the Union industry
(151)
As set out in recitals 132 to 136 of the provisional Regulation, the Union industry imported significant quantities of biodiesel from the countries concerned during the period considered, up to 60 % of all imports in the IP from those countries.
(152)
One interested party alleged that these imports, far from being in self-defence, were part of a ‘carefully matured long-term strategy’ by the Union industry to invest in, and source biodiesel from, Argentina.
(153)
They also allege that there has never been an economic rationale to import soya bean oil into the Union and process it into biodiesel within the Union, and that it is only economically feasible to process the soya bean oil in Argentina and export the resulting biodiesel.
(154)
These claims should be rejected. No evidence of such a ‘long-term strategy’ has been provided and this has been denied by the Union industry. Clearly if the strategy of the Union industry was to supplement their biodiesel production by producing in Argentina and importing the finished product, it would be nonsensical and illogical to then launch a complaint against such imports.
(155)
One interested party repeated that the imports of biodiesel by the Union industry, that were made in self-defence, were in fact made as part of a long-term commercial strategy. This allegation, which was not substantiated, is rejected. No evidence beyond mere allegations has been provided of such a strategy. Also, it would seem illogical for the concerned Union producers to support the complaint and, in some cases, to have increased its capacity in the Union while at the same time have a strategy to fulfil production needs by imports.
(156)
The same interested party also argued that the market share of the Union industry should be calculated by including their imports made in self-defence. This submission was rejected as market share calculations have to reflect the sales of the Union industry of goods they produced themselves and not their trading activities in the finished product made in the face of increasing volumes of dumped imports.
(157)
The Union industry has also shown that in previous years the importation of soya bean oil - and palm oil - for processing into biodiesel was economically viable. No evidence of the contrary was provided by the interested party. Only with the distortive effect of the differential export tax which makes the export of biodiesel cheaper than the raw materials does import of the finished product become economically sensible.
(158)
One interested party alleged that those imports were a cause of injury because only the Union industry had the capacity to blend the SME from Argentina and PME from Indonesia with Union produced biodiesel for resale to diesel refiners. That allegation is incorrect. Blending is a simple operation that many trading companies are capable of doing in their storage tanks. No evidence was provided that only the Union producers are capable of such blending, and the allegation was therefore rejected.
(159)
One Indonesian exporting producer further claimed that imports by the Union industry were not made in self-defence and compared data for the calendar year 2011 with data from the IP, which contains six months of the same year. A comparison between the two is therefore not accurate without being able to split the IP into two halves. Therefore this argument is rejected.
(160)
In the absence of any other comments as regards the exports by the Union industry, recitals 132 to 136 of the provisional Regulation are hereby confirmed.
2.5. Capacity of the Union industry
(161)
Recitals 137 to 140 of the provisional Regulation noted that the capacity utilisation of the Union industry remained low throughout the period under consideration, but that the situation of the sampled companies deteriorated during the period while their capacity utilisation did not decrease by the same amount.
(162)
The provisional conclusion was therefore that the low capacity utilisation rate, as a constant feature, was not responsible for the injury caused to the Union industry.
(163)
One interested party commented on the data in the provisional Regulation, noting that even in the absence of any imports at all capacity utilisation of the Union industry would only have been 53 % during the IP. It also points to the increase in production capacity from 2009 to the end of the IP which has led to a reduction in capacity utilisation during the period under consideration.
(164)
However, the interested party did not provide any evidence to show that this low capacity utilisation was causing injury to such an extent as to break the causal link between the dumped imports and the deterioration of the situation of the Union industry. Fixed costs represent only a small proportion (roughly 5 %) of total production costs, which shows that the low capacity utilisation was only one factor of injury, but not a decisive one. Also, one of the reasons for this low capacity utilisation rate is the fact that the Union industry, due to the particular market situation, imported the finished product itself.
(165)
In addition, following the inclusion of the revised data on capacity and utilisation, the Union industry decreased capacity during the period considered, and increased capacity utilisation, from 46 % to 55 %. This shows that the capacity utilisation of the Union industry would be significantly higher in the absence of dumped imports than the 53 % mentioned above.
(166)
Following definitive disclosure, several interested parties cast doubt on the conclusion that low capacity utilisation was not the decisive factor causing injury. It was alleged that fixed costs in the biodiesel industry were much higher than the small proportion given above. However they gave no evidence to support this allegation and so it is rejected. In any case fixed costs do not bear any relation to capacity utilisation rates. Verification of the sampled companies gave a fixed cost to total cost of production ratio that was between 3 % and 10 % during the IP.
(167)
It was also alleged in this respect that the overcapacity of the Union industry was so high that even in the absence of imports it would not be able to be adequately profitable. No evidence was given for this allegation and the fact that the Union industry was profitable in 2009 with a low capacity utilisation suggests that in the absence of dumped imports, their profitability would be even higher.
(168)
In addition it was argued that the reduction in capacity of the Union industry was in itself a cause of injury due to the costs of closure of plants and reductions in capacity of plants that continued to operate. This allegation was not substantiated and no evidence was submitted to show that the costs of reducing capacity, or of closing entire plants or companies, concerned significant amounts.
(169)
Finally it was alleged with regard to the capacity that any company increasing biodiesel production capacity during the period under consideration would be making an irresponsible business decision. No evidence was provided for this allegation. In addition the fact that some companies were able to increase their capacity in the face of increasing imports of dumped biodiesel from Argentina and Indonesia shows the demand on the market for their particular products.
(170)
The revised macroeconomic indicators also show that companies were during the period taking capacity out of possible use, and closer to the end of the IP were starting a process of closing plants that are no longer viable. Also increases in capacity on a company-by-company level are mainly due to the expansion of so-called ‘second generation’ biodiesel plants, manufacturing from waste oils or hydrogenated vegetable oil (‘HVO’). Therefore the Union industry was, and is, in the process of rationalising their capacity to meet the Union’s demands.
(171)
In the absence of any further comments as regards the capacity of the Union industry, recitals 137 to 140 of the provisional Regulation are hereby confirmed.
2.6. Lack of access to raw materials and vertical integration
(172)
In the absence of any new comments concerning access to raw materials, recitals 141 to 142 of the provisional Regulation are hereby confirmed.
2.7. Double-counting
(173)
Recitals 143 to 146 of the provisional Regulation dealt with the allegation that the system of ‘double-counting’, where biodiesel made from waste oils counts twice towards the blending mandates in some Member States, has caused injury to the Union industry, or at least to those Union producers who manufacture biodiesel from virgin oils.
(174)
One interested party mentioned a comment by one Union producer that during 2011 they lost sales to other producers who manufactured biodiesel eligible for double counting.
(175)
The negative impact on this one producer was however limited, temporary and only relevant for a part of the investigation period, as the double counting scheme was adopted in the Member State in which the company is located only in September 2011. Given that the financial performance of the sampled companies declined after September 2011, and this company was included in the sample, double counting cannot be considered a source of injury.
(176)
As the Union industry is composed of both companies producing biodiesel from waste oils and benefiting from double-counting in some Member States, and also of companies producing biodiesel from virgin oils, the movement in demand remains within the Union industry. Due to a finite supply of used oils which are needed for manufacturing double counting biodiesel, a large increase in production of double-counting biodiesel is difficult. Therefore, there is still a strong demand for first generation biodiesel. No significant imports of biodiesel eligible for double-counting was found during the investigation period, thereby confirming that double-counting is shifting the demand within the Union industry and not generating demand for imports. The Commission received no data from the interested party to show that double counting biodiesel had caused the price of virgin oil biodiesel to fall during the period under consideration. In fact data shows that double counting biodiesel has a small price premium over virgin biodiesel, the price of which is linked to mineral diesel.
(177)
The decline in performance of the Union industry, which is composed of both types of producers, cannot be attributed to the double-counting regime in force in some Member States. In particular, the fact that companies in the sample producing double-counted biodiesel are also showing a decline in performance, as mentioned in recital 145 to the provisional Regulation, shows that injury caused by dumped imports is being suffered across the industry.
(178)
Several interested parties argued after definitive disclosure that the amounts of double-counted biodiesel were underestimated. However, the amounts of double-counted biodiesel available on the Union market were limited in relation to the total sales of biodiesel during the period under investigation. Also, should a Member State have double-counting in force, the biodiesel that complies to be counted as double-counted is produced in the Union and therefore demand remains within the Union industry. No new evidence was provided that would change this conclusion.
(179)
In the absence of any new comments concerning regulatory factors, recitals 143 to 146 of the provisional Regulation are hereby confirmed.
2.8. Other regulatory factors
(180)
Recitals 147 to 153 of the provisional Regulation address allegations by interested parties that restrictions in Member States, such as quota systems and tax regimes, were designed to restrict imports from the countries concerned, meaning that any injury caused to the Union industry, in particular in some Member States, could not be due to imports.
(181)
These arguments were provisionally rejected, among other things because dumped imports from countries concerned are present in most Member States. Besides, after being imported to one Member State, these imports could be transported and sold in other Member States as well.
(182)
One interested party noted the small amount of Argentinian biodiesel cleared through French customs controls in 2011, and also the small amount declared as being imported into Germany in the same period.
(183)
Firstly, as explained above, biodiesel cleared through customs in one Member State may well be sold in another Member State, making such data unreliable. Second, the sampled companies in France and Germany both were able to demonstrate the price competition between their production and imports from the countries concerned, and the injury that they were suffering as a result.
(184)
Another interested party claimed that the withdrawal of schemes designed to benefit the biodiesel industry in many Member States lowered the revenue of biodiesel companies during the period considered, thus leading to injury. They point to in particular the gradual withdrawal of tax incentives in France, and taxes on ‘green fuels’ in Germany.
(185)
However, there is no obvious coincidence in time between these changes and the deterioration in the financial performance of the Union industry. Many of these incentives were directed at users of biodiesel, not manufacturers, and most were still in force during the IP. No evidence has been provided to show that the changes in policy of Member States, moving as they have to mandatory blending requirements, has caused injury to the Union industry.
(186)
One Indonesian exporting producer noted the ongoing DG Competition investigation into alleged submission of distorted prices by contributors to Platts oil and biofuels products assessed prices and requested that the subject this investigation be considered as a possible cause of injury. This claim was denied as the investigation is ongoing and no findings have been published.
(187)
In the absence of any new comments as regards the policies of Member States, recitals 147 to 153 of the provisional Regulation are hereby confirmed.
3. Conclusion on causation
(188)
Imports of product concerned from the countries concerned were dumped during the IP and undercut the sales of the Union industry. There is a clear coincidence in time between the increasing volumes of dumped imports and the deterioration of the situation of the Union industry. The dumped imports were in direct competition with the Union industry’s production and as a result the Union industry lost profitability and market share during the period under consideration. Whereas it is possible that other factors mentioned above have affected the performance of the Union industry to a certain extent, the fact remains that dumped imports from the countries concerned are causing injury to the Union industry.
(189)
No new evidence was provided to change that conclusion that the effect of other factors, considered individually or collectively, was not such as to break the causal link between the dumped imports and the injury suffered by the Union industry. In the absence of any other comments regarding the conclusion on causation, recitals 154 to 157 of the provisional Regulation are hereby confirmed.
G. UNION INTEREST
1. Interest of the Union industry
(190)
In the absence of any comments regarding the interest of the Union industry, recitals 159 to 161 of the provisional Regulation are hereby confirmed.
2. Interest of unrelated importers and traders
(191)
One Indonesian exporting producer alleged that the proposed duties would have a negative impact on importers and traders, but provided no evidence for their allegation. In fact their claim stated the opposite, which was that the duty could be passed on to users and consumers in higher prices which would presumably lead in fact to no impact whatsoever on importers and traders.
(192)
No comments were received from any importers or traders of biodiesel after the publication of provisional measures.
(193)
In the absence of any additional new comments as regards the interest of unrelated importers/traders, recitals 162 to 163 of the provisional Regulation are hereby confirmed.
3. Interest of users and consumers
(194)
One Indonesian exporting producer alleged that the proposed duties would increase the price of biodiesel, and therefore reduce the incentive for consumers to buy vehicles that operate on biofuels.
(195)
That allegation is rejected. The main application of biodiesel is to be blended into mineral diesel for sale to consumers, so that they do not need to buy a special vehicle that can run on pure biofuels.
(196)
Although the price of the biodiesel element would rise, if that biodiesel was imported from Argentina or Indonesia, as stated in the provisional Regulation, given that the proportion of biodiesel in the diesel sold to consumers is small, the increase in price is also small and not noticeable to the consumer.
(197)
The possible effect of the measures on the final price of diesel to the consumer, which are expected to be small as set out above, will not undermine the objectives of the Renewable Energy Directive (‘RED’).
(198)
No users or consumers, or groups or associations representing users or consumers, commented on the provisional Regulation.
(199)
In the absence of any additional comments regarding the interest of consumers, recitals 164 to 166 of the provisional Regulation are hereby confirmed.
4. Interest of suppliers of raw materials
(200)
In the absence of any comments regarding the interest of raw material suppliers, recitals 167 to 169 of the provisional Regulation are hereby confirmed.
5. Conclusion on Union interest
(201)
No comments were received that would change the analysis of the Union interest as set out in the provisional Regulation, and therefore it is still in the Union interest that measures be imposed. Therefore, recitals 170 to 171 of the provisional Regulation are hereby confirmed.
H. DEFINITIVE ANTI-DUMPING MEASURES
1. Injury elimination level
(202)
Several interested parties contested the use of 15 % as the target profit for the Union industry as set out in recital 175 of the provisional Regulation, stating that this was unrealistically high for the Union biodiesel industry to expect.
(203)
However most of these interested parties then suggested replacing the target profit of 15 % with other data from other time periods, or from other investigations, without explaining why one time period, or one investigation, was more appropriate than another.
(204)
As explained in the provisional Regulation, the profit margin of 15 % was the profit, expressed as a percentage of turnover, that the Union industry achieved in the absence of dumped imports between 2004 and 2006. This was the last period where profit was made in the absence of dumped imports as since 2006 they have always been present on the Union market, first from the USA and then from Argentina and Indonesia.
(205)
However, the Union biodiesel market has matured significantly since 2004-06 in many respects. Between 2004 and 2006, dumped imports had a negligible market share and other imports were also low. During the IP dumped imports had a market share of 19 %. During the period 2004-06 the Union industry consisted of 40 companies, and now this has expanded to over 200, which has raised the level of competition.
(206)
Between 2004 and 2006 consumption rose dramatically from 2 million MT to 5 million MT, whereas in the period under consideration consumption rose only slightly, and capacity utilisation, which was 90 % between 2004 and 2006, was 55 % in the IP.
(207)
As a consequence, it is considered appropriate to take into account the market developments described above and to adjust target profit accordingly as to reflect the profit that the Union industry could expect to achieve under current market conditions.
(208)
Therefore rather than taking the percentage profit, the actual profit for these three years in EUR per MT sold has been calculated. For each year this has been taken to reflect 2011 prices and then averaged. Expressed as a percentage of turnover, the target profit for the Union industry in the IP is 11,0 %.
(209)
The injury elimination margin has therefore been recalculated on this basis.
(210)
Following definitive disclosure, with regard to the calculation of the injury margin, one interested party argued that the 5,1 % import duty to which RBD palm oil imported into the EU is subject, should be removed from the cost of production of the Union producers. This argument is rejected as this duty represents a cost for Union producers which import palm oil and should therefore be taken into account.
(211)
One Indonesian exporting producer challenged the calculation of target profit of the Union industry and the use of data from 2004 to 2006 and then made a suggestion for calculation of the target profit using only the year 2004. However, the previous investigation against imports from the United States determined that an average of the three years was more accurate than using 2004 alone. No arguments were brought forward that would lead to a different conclusion.
(212)
Following definitive disclosure the complainants argued that the target profit of 15 % as proposed at provisional stage should be maintained. However the arguments brought forward by the complainants do not relate to the objective for which target profit is to be established, i.e. profit that was realised by the Union industry in the absence of dumped imports. Their argument is therefore rejected.
(213)
In the absence of other comments concerning the injury elimination level, the methodology described in recitals 176 to 177 of the provisional Regulation is hereby confirmed.
2. Definitive measures
(214)
In view of the conclusions reached with regard to dumping, injury, causation and Union interest, and in accordance with Article 9(4) of the basic Regulation, definitive anti-dumping measures should be imposed on imports of the product concerned at the level of the lower of the dumping and the injury margins, in accordance with the lesser duty rule.
(215)
Anti-dumping duty rates have been established by comparing the injury elimination margins and dumping margins. Consequently, the definitive anti-dumping duty rates, expressed on the CIF Union border price, customs duty unpaid, are as follows:
Country
Company
Dumping margin
Injury margin
Anti-dumping duty rate
Argentina
Aceitera General Deheza S.A., General Deheza, Rosario; Bunge Argentina S.A., Buenos Aires
41,9 %
22,0 %
22,0 %
(EUR 216,64)
Louis Dreyfus Commodities S.A., Buenos Aires
46,7 %
24,9 %
24,9 %
(EUR 239,35)
Molinos Río de la Plata S.A., Buenos Aires; Oleaginosa MoreNo Hermanos S.A.F.I.C.I. y A., Bahia Blanca; Vicentin S.A.I.C., Avellaneda
49,2 %
25,7 %
25,7 %
(EUR 245,67)
Other cooperating companies
46,8 %
24,6 %
24,6 %
(EUR 237,05)
All other companies
49,2 %
25,7 %
25,7 %
(EUR 245,67)
Indonesia
PT. Ciliandra Perkasa, Jakarta
8,8 %
19,7 %
8,8 %
(EUR 76,94)
PT. Musim Mas, Medan
18,3 %
16,9 %
16,9 %
(EUR 151,32)
PT. Pelita Agung Agrindustri, Medan
16,8 %
20,5 %
16,8 %
(EUR 145,14)
PT Wilmar Bioenergi Indonesia, Medan; PT Wilmar Nabati Indonesia, Medan
23,3 %
20,0 %
20,0 %
(EUR 174,91)
Other cooperating companies
20,1 %
18,9 %
18,9 %
(EUR 166,95)
All other companies
23,3 %
20,5 %
20,5 %
(EUR 178,85)
(216)
However as the anti-dumping duty will also apply to blends that include biodiesel (in proportion to their biodiesel content by weight), as well as to pure biodiesel, it will be more accurate, and more appropriate for the correct implementation of the duty by Customs authorities of the Member States, to express the duty as a fixed amount in euro per tonne net and apply this to the pure biodiesel imported, or the proportion of biodiesel in the blended product.
(217)
Recital 183 of the provisional Regulation noted that imports of biodiesel from the countries concerned was subject to registration, so that if necessary duties could be collected up to 90 days prior to the imposition of provisional measures.
(218)
This collection of duties on registered products is only possible if the conditions set out in Article 10(4) of the basic Regulation are met. Having checked the import statistics for imports made after registration, rather than seeing a further substantial rise in imports before the imposition of provisional measures, imports dropped significantly. The conditions are therefore not met and no duties will therefore be collected on registered imports.
(219)
The individual company anti-dumping duty rates specified in this Regulation were established on the basis of the findings of the present investigation. Therefore, they reflect the situation found during that investigation with respect to those companies. These duty rates (as opposed to the country-wide duty applicable to ‘all other companies’) are thus exclusively applicable to imports of product concerned originating in the countries concerned and produced by the companies and thus by the specific legal entities mentioned. Imported product concerned produced by any other company not specifically mentioned in the operative part of this Regulation, including entities related to those specifically mentioned, cannot benefit from these rates and shall be subject to the duty rate applicable to ‘all other companies’.
(220)
Any claim requesting the application of these individual company anti-dumping duty rates (e.g. following a change in the name of the entity or following the setting-up of new production or sales entities) should be addressed to the Commission (12) forthwith with all relevant information, in particular any modification in the company’s activities linked to production, domestic and export sales associated with, for example, that name change or that change in the production and sales entities. If appropriate, the Regulation will accordingly be amended by updating the list of companies benefiting from individual duty rates.
(221)
All parties were informed of the essential facts and considerations on the basis of which it was intended to recommend the imposition of a definitive anti-dumping duty on imports of biodiesel originating in Argentina and Indonesia and the definitive collection of the amounts secured by way of the provisional duty (definitive disclosure). All parties were granted a period within which they could make comments on the definitive disclosure.
(222)
The oral and written comments submitted by the interested parties were considered and taken into account where appropriate.
3. Undertakings
(223)
Two Indonesian exporting producers offered similar price undertakings in accordance with Article 8(1) of the basic Regulation. It is noted that in view of the significant price variations of the raw material, the product is not considered suitable for a fixed price undertaking. In this context both companies proposed that the minimum import prices (MIPs) are indexed regularly in relation to the fluctuations of the prices of the crude palm oil (CPO) by applying a coefficient to this raw material cost.
(224)
In relation to the offers of two exporting producers, it is noted that in order to establish a meaningfully indexed MIP, this should take into account the numerous additional parameters that play a significant role and demonstrate the volatility of the biodiesel market. Biodiesel is a highly volatile market and the biodiesel business is influenced by various additional factors such as the complexity of the biodiesel trading system, the price differential between gasoil and biodiesel, the volatility and evolution of the vegetable oil markets and the interdependence of the different types of vegetable oils as well as the evolution of the USD/EUR exchange rate. Such factors would require a very complex, multiple indexation on a daily basis for it to be suitable. Therefore the mere indexation only on CPO prices on a monthly basis, as offered, is considered inappropriate and will not achieve the desired result.
(225)
In addition, important cross-compensation risks were identified with regard to these Indonesian exporters and their customers as other products besides biodiesel, are also exported to the Union as well as due to the usual practice in this business of loans and swaps of biodiesel, CPO or indeed other products between companies.
(226)
Therefore the above factors render the effective implementation and monitoring of undertakings extremely burdensome if not impracticable. Consequently for the reasons stated above, these undertaking offers cannot be accepted.
4. Definitive collection of provisional anti-dumping duties
(227)
Following definitive disclosure, one interested party claimed that at provisional stage some clerical mistakes occurred in the calculation of the dumping margins and that, in the absence of such mistakes, the dumping margins would have been de minimis. As a consequence, that interested party requested that no provisional anti-dumping duties should be collected. This claim must be rejected as the definitive anti-dumping duty is clearly higher than the provisional duty.
(228)
In view of the dumping margins found and given the level of the injury caused to the Union industry, the amounts secured by way of the provisional anti-dumping duty, imposed by the provisional Regulation, should be definitively collected,
HAS ADOPTED THIS REGULATION:
Article 1
1. A definitive anti-dumping duty is hereby imposed on imports of fatty-acid mono-alkyl esters and/or paraffinic gasoils obtained from synthesis and/or hydro-treatment, of non-fossil origin, in pure form or as included in a blend, currently falling within CN codes ex 1516 20 98 (TARIC codes 1516209821, 1516209829 and 1516209830), ex 1518 00 91 (TARIC codes 1518009121, 1518009129 and 1518009130), ex 1518 00 95 (TARIC code 1518009510), ex 1518 00 99 (TARIC codes 1518009921, 1518009929 and 1518009930), ex 2710 19 43 (TARIC codes 2710194321, 2710194329 and 2710194330), ex 2710 19 46 (TARIC codes 2710194621, 2710194629 and 2710194630), ex 2710 19 47 (TARIC codes 2710194721, 2710194729 and 2710194730), 2710 20 11, 2710 20 15, 2710 20 17, ex 3824 90 97 (TARIC codes 3824909701, 3824909703 and 3824909704), 3826 00 10 and ex 3826 00 90 (TARIC codes 3826009011, 3826009019 and 3826009030), and originating in Argentina and Indonesia.
2. The rate of the definitive anti-dumping duty applicable to the product described in paragraph 1 and produced by the companies listed below, shall be as follows:
Country
Company
Duty rate euro per tonne net
TARIC additional code
Argentina
Aceitera General Deheza S.A., General Deheza, Rosario; Bunge Argentina S.A., Buenos Aires
216,64
B782
Louis Dreyfus Commodities S.A., Buenos Aires
239,35
B783
Molinos Río de la Plata S.A., Buenos Aires; Oleaginosa MoreNo Hermanos S.A.F.I.C.I. y A., Bahia Blanca; Vicentin S.A.I.C., Avellaneda
245,67
B784
Other cooperating companies:
Cargill S.A.C.I., Buenos Aires; Unitec Bio S.A., Buenos Aires; Viluco S.A., Tucuman
237,05
B785
All other companies
245,67
B999
Indonesia
PT Ciliandra Perkasa, Jakarta
76,94
B786
PT Musim Mas, Medan
151,32
B787
PT Pelita Agung Agrindustri, Medan
145,14
B788
PT Wilmar Bioenergi Indonesia, Medan; PT Wilmar Nabati Indonesia, Medan
174,91
B789
Other cooperating companies:
PT Cermerlang Energi Perkasa, Jakarta
166,95
B790
All other companies
178,85
B999
3. The anti-dumping duty on blends shall be applicable in proportion in the blend, by weight, of the total content of fatty-acid mono-alkyl esters and paraffinic gasoils obtained from synthesis and/or hydro-treatment, of non-fossil origin (biodiesel content).
4. In cases where goods have been damaged before entry into free circulation and, therefore, the price actually paid or payable is apportioned for the determination of the customs value pursuant to Article 145 of Regulation (EEC) No 2454/93 (13) the amount of anti-dumping duty, calculated on the amounts set above, shall be reduced by a percentage which corresponds to the apportioning of the price actually paid or payable.
5. Unless otherwise specified, the provisions in force concerning customs duties shall apply.
Article 2
The amounts secured by way of the provisional anti-dumping duties imposed by Commission Regulation (EU) No 490/2013 on imports of biodiesel originating in Argentina and Indonesia shall be definitively collected.
Article 3
Where any new exporting producer in Argentina or Indonesia provides sufficient evidence to the Commission that:
-
it did not export to the Union the product described in Article 1(1) during the investigation period (1 July 2011 to 30 June 2012),
-
it is not related to any of the exporters or producers in Argentina or Indonesia which are subject to the measures imposed by this Regulation,
-
it has actually exported to the Union the product concerned after the investigation period on which the measures are based, or it has entered into an irrevocable contractual obligation to export a significant quantity to the Union,
Article 1(2) may be amended by adding the new exporting producer to the cooperating companies not included in the sample and thus subject to the weighted average duty rate of the country concerned.
Article 4
This Regulation shall enter into force on the day following that of its publication in the Official Journal of the European Union.
This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States.
Done at Brussels, 19 November 2013.