ДИРЕКТИВА 2014/45/ЕС НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 3 април 2014 година
относно периодичните прегледи за проверка на техническата изправност на моторните превозни средства и техните ремаркета и за отмяна на Директива 2009/40/ЕО
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 91 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
след провеждане на консултации с Комитета на регионите,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
В своята Бяла книга от 28 март 2011 г., озаглавена „Пътна карта за постигането на Единно европейско транспортно пространство - към конкурентоспособна транспортна система с ефективно използване на ресурсите“ Комисията постави като цел постигането на нулева смъртност по пътищата, до която Съюзът следва да се доближи до 2050 г. С оглед постигането на тази цел, от технологиите, свързани с превозните средства, се очаква значително да допринесат за подобряването на безопасността на автомобилния транспорт.
(2)
В съобщението си, озаглавено „Към европейско пространство на пътна безопасност: насоки за политиката в областта на пътната безопасност през периода 2011-2020 г.“, Комисията предложи да се намали още веднъж наполовина броят на жертвите от пътнотранспортни произшествия в Съюза до 2020 г., считано от 2010 г. С оглед постигането на тази цел, Комисията си постави седем стратегически цели и набеляза действия за подобряване безопасността на превозните средства, стратегия за намаляване на броя на нараняванията и мерки за повишаване на безопасността на уязвимите участници в движението по пътищата, по-специално мотоциклетистите.
(3)
Прегледите за проверка на техническата изправност са част от по-широк режим, замислен така, че да гарантира, че превозните средства се поддържат в безопасно и приемливо спрямо околната среда състояние по време на използването им. Този режим следва да обхваща периодични прегледи за проверка на техническата изправност на превозните средства и крайпътните технически проверки на превозните средства, използвани за автомобилни превози с търговска цел, както и да предвиди процедури за регистрация на превозните средства, даващи възможност за временно прекратяване на разрешението превозното средство да се използва за движение по пътищата, когато превозното средство представлява непосредствен риск за пътната безопасност. Периодичните прегледи следва да бъдат основният инструмент за гарантиране на техническата изправност. Крайпътните технически проверки на търговските превозни средства следва само да допълват периодичните прегледи.
(4)
Държавите членки следва да могат да определят по-високи стандарти за проверка от тези, изисквани от настоящата директива.
(5)
Прилагането на мерки за гарантиране на техническата изправност може да включва информационни кампании за притежателите на превозни средства, насочени към разработване на добри практики и придобиването на навици в резултат от извършването на основни проверки на техните превозни средства.
(6)
Превозните средства с технически неизправни системи оказват въздействие върху пътната безопасност и могат да доведат до пътнотранспортни произшествия, включващи наранявания или фатален изход. Това въздействие може да бъде ограничено, ако бъде адекватно подобрена системата за извършване на прегледите за проверка на техническата изправност. Ранното откриване на техническа неизправност на превозно средство би допринесло за отстраняването на тази неизправност и съответно за предотвратяването на произшествия.
(7)
Превозните средства с неизправни системи за контрол на емисиите оказват по-голямо въздействие върху околната среда от правилно поддържаните превозни средства. Следователно режимът на периодични прегледи за проверка на техническата изправност би спомогнал за подобряване на околната среда чрез намаляване на средните стойности на емисиите от превозни средства.
(8)
Държавите членки следва да обмислят подходящи мерки, включително ефективни, съразмерни, възпиращи и недискриминационни санкции, за предотвратяване на вредни манипулации или подправяне на части и компоненти на превозното средство, които могат да окажат отрицателно въздействие върху изискваните характеристики за безопасност и за опазване на околната среда, по-специално чрез периодични прегледи за проверка на техническата изправност.
(9)
През последните две десетилетия изискванията по отношение на емисиите от превозни средства за одобрение на типа бяха непрекъснато засилвани. Въпреки това качеството на въздуха не се е подобрило в очакваната степен в резултат на затягането на стандартите за емисиите от превозните средства, особено по отношение на азотните оксиди (NOx) и фините прахови частици. Следва внимателно да се разгледат възможностите за подобряване на циклите на проверка, така че те да отговарят на реалните условия на пътя, с цел разработването на бъдещи решения, включително създаването на методи на проверка за измерването на нивата на NOx и граничните стойности за емисиите на NOx.
(10)
За превозните средства, които са в съответствие с екологични категории Евро 6 и Евро VI, системите за бордова диагностика (СБД) стават по-ефективни при оценяването на емисиите, което оправдава използването им като еквивалент на стандартните проверки на емисиите за целите на прегледите за проверка на техническата изправност. С оглед на това да предвидят използването на СБД при прегледите за проверка на техническата изправност на превозни средства до екологични категории Евро 5 и евро V, държавите членки следва да могат да позволят този метод за извършване на прегледи в съответствие с препоръките на производителя и други изисквания за такива превозни средства, при които еквивалентността, като се вземе предвид съответното законодателство за одобрение на типа, когато е целесъобразно, е била независимо проверена.
(11)
В Съюза са приети редица технически стандарти и изисквания по отношение на безопасността на превозните средства. Необходимо е посредством режим на периодични прегледи за проверка на техническата изправност да се гарантира, че превозните средства продължават да съответстват на стандартите за безопасност. Този режим следва да се прилага по отношение на определени категории превозни средства, както са определени в директиви 2002/24/ЕО (3), 2003/37/ЕО (4) и 2007/46/ЕО (5) на Европейския парламент и на Съвета.
(12)
Колесни трактори с максимална конструктивна скорост, надвишаваща 40 km/h, все повече се използват за заместване на товарните автомобили в транспортни дейности на местно равнище и за автомобилен превоз на товари с търговска цел. Техният рисков потенциал е съпоставим с този на товарните автомобили и следователно превозните средства от тази категория, които се използват главно по пътища, отворени за обществено ползване следва да бъдат подложени на прегледи за проверка на техническата изправност.
(13)
От превозните средства, които представляват исторически интерес се очаква да съхранят наследството от периода, в който са били конструирани, и се счита че почти не се ползват по пътища отворени за обществено ползване. Следва да се даде възможност на държавите членки да определят периодичността на прегледите за проверка на техническата изправност на тези превозни средства. Следва също така държавите членки да регулират прегледите за проверка на техническата изправност за други видове специализирани превозни средства.
(14)
Превозните средства, използвани изключително в отдалечените територии на държавите членки, по-специално на малки острови с население по-малко от 5 000 жители или в рядко населени райони с гъстота на населението под пет души на квадратен километър, се използват при условия, които могат да изискват специален режим за прегледи за проверка на техническата изправност. Поради това държавите членки следва да имат правото да изключат такива превозни средства от обхвата на настоящата директива.
(15)
Прегледа за проверка на техническата изправност е суверенна дейност и поради това следва да бъде извършвана от държавите членки или от публични органи или частни образувания, оправомощени да извършват такива прегледи под техен надзор. Държавите членки следва неизменно да продължат да носят отговорност за прегледите за проверка на техническата изправност във всички случаи, дори когато националната система дава възможност на частни образувания, включително такива, които се занимават и с ремонт на превозни средства, да извършват прегледи за проверка на техническата изправност.
(16)
Държавите членки следва да бъдат оправомощени да определят контролно-технически пунктове, които са разположени извън тяхната територия, да извършват прегледи за проверка на техническата изправност на превозни средства, регистрирани на тяхна територия, ако тези контролно-технически пунктове вече са получили разрешение да извършват прегледи на превозни средства от държавата членка, на чиято територия са разположени.
(17)
За проверката на превозните средства, и особено на техните електронни компоненти за безопасност, от съществено значение е достъпът до техническите спецификации на всяко отделно превозно средство. Следователно производителите на превозни средства следва да предоставят данните, необходими за проверка на функционалността на компонентите, свързани с безопасността и опазването на околната среда. Разпоредбите относно достъпа до информация за ремонт и поддръжка, също така следва да се прилагат за тази цел, с което на центровете за проверки се дава достъп до цялата информация, необходима за преглед за проверка на техническата изправност. Данните следва да включват подробностите, които дават възможност за наблюдение на функционалността на системите за безопасност на превозното средство по начин, който позволява тези системи да бъдат проверявани в среда на периодичен преглед за проверка на техническата изправност. Това е от ключово значение, особено в областта на системите, управлявани по електронен път, и следва да обхваща всички елементи, които са монтирани от производителя.
(18)
От превозните средства, движещи се по пътищата, отворени за обществено ползване, се изисква да бъдат технически изправни, когато се използват. Титулярят на свидетелството за регистрация и, ако е приложимо, ползвателят на превозното средство, следва да отговарят за поддържането му в технически изправно състояние.
(19)
За пътната безопасност и за въздействието ѝ върху обществото е важно превозните средства, използвани по пътищата, да бъдат в добро техническо състояние. Поради това държавите членки следва да не бъдат възпрепятствани да позволяват, на доброволни начала, допълнителни прегледи за проверка на техническата изправност.
(20)
С оглед да се даде известна гъвкавост на титулярите на свидетелствата за регистрация и на ползвателите, държавите членки следва да могат да определят срок от няколко седмици, в който да бъде извършен периодичният преглед за проверка на техническата изправност.
(21)
Прегледите за проверка на техническата изправност през жизнения цикъл на дадено превозно средство следва да бъдат сравнително прости, бързи и евтини, като същевременно са ефективни за постигане на целите на настоящата директива.
(22)
Прегледите за проверка на техническата изправност следва да обхващат всички елементи, които са от значение за конкретното техническо решение, конструкция и оборудване на проверяваното превозно средство. Съвместимостта между частите и компонентите, например между колелата и главините на колелата, следва да се разглежда като елемент от критично значение по отношение на безопасността, който следва да бъде проверяван при прегледите за проверка на техническата изправност. В рамките на посочените елементи и предвид настоящото състояние на технологията, свързана с превозните средства, съвременните електронни системи следва да бъдат включени в списъка на елементите, подлежащи на проверка. За постигане на хармонизиране на прегледите за проверка на техническата изправност следва да се установят препоръчителни методи на проверка по отношение на всеки един от проверяваните елементи. Тези елементи следва да се актуализират, за да отчитат последните проучвания и техническият напредък в областта на безопасността на превозните средства.
(23)
За да се улесни хармонизирането и да се гарантира съгласуваност между стандартите, по отношение на всички елементи, подлежащи на проверка, следва да бъде определен неизчерпателен списък на основните причини за неизправности. За постигане на съгласуваност при оценката на състоянието на проверяваното превозно средство, констатираните неизправности следва да бъдат оценявани по общ стандарт.
(24)
С оглед по-добро прилагане на принципа за свободно движение на територията на Съюза, за целите на пререгистрацията на превозно средство, държавите членки следва да признават удостоверения за техническа изправност, издадени от други държави членки. Това не следва да засяга правото на дадена държава членка да провери удостоверението за техническа изправност и идентификацията на превозното средство по време на пререгистрацията, както и да изиска извършването на нов преглед за проверка на техническата изправност при условията, определени в настоящата директива.
(25)
Измамите с километропоказателите следва да се третират като нарушение, подлежащо на наказание, тъй като манипулацията на километропоказателя може да доведе до неправилна оценка на техническата изправност на превозното средство. Записването на пробега в удостоверението за техническа изправност и достъпът на техническите специалисти до тази информация следва да улесняват откриването на вмешателство или манипулация на километропоказателя. Обменът на информация относно показанията на километропоказателите между компетентните органи на държавите членки следва да се разглежда от Комисията.
(26)
След всеки преглед следва да се издава удостоверение за техническа изправност. То следва да включва, inter alia, информация относно идентичността на превозното средство и резултатите от прегледа. Резултатите от прегледа следва да се предоставят по електронен път. С оглед осигуряване на подходящо последващо наблюдение след прегледа за проверка на техническата изправност държавите членки следва да събират и съхраняват тази информация в база данни, по-специално за целите на анализа на резултатите от периодичните прегледи за проверка на техническата изправност.
(27)
Титулярят на свидетелството за регистрация и, ако е приложимо, ползвателят на дадено превозно средство, което подлежи на преглед на проверка на техническата изправност, по време на която са констатирани неизправности, особено такива, които представляват риск за пътната безопасност, следва незабавно да отстрани тези неизправности. В случай на опасни неизправности може да бъде необходимо да се ограничи използването на превозното средство до пълното им отстраняване.
(28)
Когато проверяваното превозно средство принадлежи към превозни средства от категория, която не подлежи на регистрация в държавата членка, в която съответното превозно средство е било пуснато в употреба, държавата членка следва да има възможност да изиска доказателството за направения преглед да се поставя на видимо място в превозното средство.
(29)
За постигане на високо качество на проверките в целия Съюз, поддръжката и калибрирането на оборудването, което се използва по време на прегледите, следва да бъдат проверявани във връзка със спецификациите, предоставени от държавите членки или от производителите.
(30)
Следва да е възможно използването на алтернативно оборудване, отразяващо технологичния напредък и иновации, при условие че се осигурява равностойно високо равнище на качество на прегледите.
(31)
При упълномощаването на контролно-технически пунктове на тяхна територия държавите членки следва да имат предвид факта, че от обхвата на Директива 2006/123/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (6) са изключени услугите от общ интерес в областта на транспорта.
(32)
Контролно-техническите пунктове следва да осигуряват обективността и високото качество на прегледа за проверка на техническата изправност на превозните средства. Поради това, за да се спазят минималните изисквания по отношение на управлението на качеството, контролно-техническите пунктове следва да отговарят на изискванията на издаващата разрешителното държава членка.
(33)
Високите стандарти при прегледа за проверка на техническата изправност изискват персоналът за извършване на проверките да разполага с високо ниво на умения и професионална компетентност. Следва да се въведе система за обучение, включваща първоначално и периодично опреснително обучение или подходящ изпит. Следва да се предвиди преходен период, за да се даде възможност за плавен преход на съществуващия персонал за извършване на проверките към режим на периодично обучение или изпити. С оглед гарантирането на високи стандарти на обучение, компетентност и проверки, държавите членки следва да имат възможност да определят допълнителни изисквания за компетентност и за съответното обучение.
(34)
При извършването на прегледа за проверка на техническата изправност техническите специалисти следва да действат независимо и тяхната преценка да не бъде засегната от конфликти на интереси, включително такива от икономически или личен характер. Поради това възнаграждението на техническите специалисти не следва да бъде пряко свързано с резултатите от прегледа за проверка на техническата изправност. Следва да е възможно държавите членки да предвидят изисквания по отношение на разделянето на дейностите или да разреши на частен орган да извършва, както прегледи за проверка на техническата изправност, така и ремонтни дейности на превозни средства, дори на същото превозно средство в случаите, когато органът за надзор се е уверил, че се запазва високо равнище на обективност.
(35)
Резултатите от прегледа за проверка на техническата изправност следва да не бъдат променяни с търговска цел. Само когато констатациите от прегледа за проверка на техническата изправност, извършен от технически специалист, са очевидно неверни, органът за надзор следва да има възможност да променя резултатите от него.
(36)
С оглед да се гарантира, че се запазва високо качество на прегледите във времето, държавите членки следва да изградят система за гарантиране на качеството, която обхваща процесите на предоставяне, надзор, оттегляне, временно отнемане или отмяна на разрешението за извършване на прегледи за проверка на техническата изправност.
(37)
Акредитирането на контролно-техническите пунктове съгласно Регламент (ЕО) № 765/2008 на Европейския парламент и на Съвета (7) не следва да представлява задължение за държавите членки.
(38)
В няколко държави членки прегледите за проверка на техническата изправност се извършват от голям брой оправомощени частни контролно-технически пунктове. За да се осигури ефективен обмен на информация между държавите членки в това отношение, следва да бъдат посочени национални точки за контакт.
(39)
Прегледът за проверка на техническата изправност е част от по-широка схема, регулираща превозните средства през целия им жизнен цикъл от одобрението чрез регистрацията и проверките до разкомплектоването им. Обменът на информация, съдържаща се в националните електронни бази данни за превозни средства и тези на производителите, по принцип следва да допринесат за подобряване на ефективността на цялата административна верига, свързана с превозните средства, и следва да спомогнат за намаляване на разходите и на административната тежест. Комисията следва да разгледа осъществимостта, разходите и ползите от създаването на електронна платформа с информация за превозните средства, като се възползва от съществуващите и вече прилаганите решения в областта на информационните технологии по отношение на международния обмен на данни, за да се намалят разходите и да се избегне дублирането. При извършването на проучването на този въпрос Комисията следва да разглежда кой е най-целесъобразният начин за свързване на съществуващите национални системи с цел обмен на информация относно данни, свързани с прегледите за проверка на техническата изправност и показанията на километропоказателите, между компетентните органи на държавите членки, които отговарят за извършване на проверки, регистрация и одобрение на превозни средства, контролно-техническите пунктове, производителите на оборудване за извършване на прегледи и производителите на превозни средства. Комисията следва също така да разгледа осъществимостта, разходите и ползите от събирането и съхраняването на наличната информация относно основните компоненти, свързани с безопасността на превозните средства, които са претърпели сериозни пътнотранспортни произшествия, както и възможността за това информация относно историята на произшествията и показанията на километропоказателите, в анонимен вид, да се представя на разположение на техническите специалисти, титулярите на свидетелствата за регистрация и разследващите произшествията.
(40)
За да се гарантират еднакви условия за изпълнение на настоящата директива, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (8).
(41)
Комисията не следва да приема актове за изпълнение, свързани с информацията, до която следва да бъде осигурен достъп от производителите на превозни средства за прегледите за проверка на техническата изправност, когато комитетът, създаден с настоящата директива, не даде становище относно проекта за акт за изпълнение, представен от Комисията.
(42)
За да се актуализират категориите превозни средства в член 2, параграф 1 и член 5, параграфи 1 и 2, да се актуализира приложение I, точка 3 по отношение на методите и да се адаптира приложение I, точка 3 по отношение на списъка на елементите, подлежащи на проверка, методите и оценката на неизправностите на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегирани актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(43)
Техническата изправност оказва пряко въздействие върху пътната безопасност и поради това следва да бъде периодично преразглеждана. Комисията следва да докладва относно ефективността на разпоредбите на настоящата директива, включително тези относно обхвата, честотата на прегледите, по-нататъшното укрепване на системата на техническата изправност чрез електронен обмен на информация и относно потенциалното взаимно признаване на удостоверенията за техническа изправност в бъдеще.
(44)
Съоръженията и оборудването за извършване на прегледи, използвани в контролно-техническите пунктове, следва да отговарят на изискванията за извършване на прегледи за проверка на техническата изправност. Тъй като това изисква значителни инвестиции и адаптиране, които може да не бъдат извършени незабавно, следва да бъде предоставен срок от пет години за съобразяване с тези изисквания. Период от пет години следва също да бъде предоставен на органите за надзор, за да изпълнят всички критерии и изисквания за издаване на разрешение и за надзор на контролно-техническите пунктове.
(45)
Доколкото целта на настоящата директива, а именно подобряването на пътната безопасност чрез създаване на минимални общи изисквания и хармонизирани правила относно прегледите за проверка на техническата изправност на превозни средства на територията на Съюза, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите членки, а поради обхвата на действието, може да бъде по-добре постигната на равнището на Съюза, Съюзът може да приема мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящата директива не надхвърля необходимото за постигането на тази цел.
(46)
Настоящата директива зачита основните права и спазва принципите, признати по-конкретно от Хартата на основните права на Европейския съюз, както е посочено в член 6 от Договора за Европейския съюз.
(47)
Настоящата директива обединява и актуализира правилата, съдържащи се в Препоръка 2010/378/ЕС на Комисията (9) с оглед по-добро регулиране на резултатите от прегледите за проверка на техническата изправност.
(48)
С настоящата директива се актуализират техническите изисквания, предвидени в Директива 2009/40/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (10) и се разширява нейният обхват, за да включи по-специално разпоредби относно създаването на контролно-технически пунктове и на техните органи за надзор, както и определянето на технически специалисти, отговорни за извършването на прегледите за проверка на техническата изправност. Ето защо посочената директива следва да бъде отменена,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
ГЛАВА I
ПРЕДМЕТ, ОПРЕДЕЛЕНИЯ И ОБХВАТ
Член 1
Предмет
Настоящата директива установява минималните изисквания за режима на периодични прегледи за проверка на техническата изправност на превозните средства, които се използват по пътищата, отворени за обществено ползване.
Член 2
Обхват
1. Настоящата директива се прилага за превозни средства, чиято конструктивна скорост надвишава 25 km/h, от следните категории, както са определени в Директива 2002/24/ЕО, Директива 2003/37/ЕО и Директива 2007/46/ЕО:
-
моторни превозни средства, проектирани и конструирани основно за превоз на пътници и техния багаж, с не повече от осем места за сядане без мястото за сядане на водача превозно средство от категория M1;
-
моторни превозни средства, проектирани и конструирани основно за превоз на пътници и техния багаж, с повече от осем места за сядане без мястото за сядане на водача - превозно средство от категории M2 иM3,
-
моторни превозни средства, проектирани и конструирани основно за превоз на товари, с максимална маса ненадхвърляща 3,5 тона - превозно средство от категория N1,
-
моторни превозни средства, проектирани и конструирани основно за превоз на товари, с максимална маса надхвърляща 3,5 тона - превозно средство от категории N2 и N3,
-
ремаркета, проектирани и конструирани за превоз на товари или пътници, както и за настаняване на пътници, с максимална маса надхвърляща 3,5 тона - превозно средство от категории O3 и O4,
-
от 1 януари 2022 г. двуколесни или триколесни превозни средства - превозно средство от категории L3e, L4e, L5e и L7e, с работен обем на двигателя над 125 cm3,
-
колесни трактори от категория T5, които се използват главно по пътища, отворени за обществено ползване, чиято максимална конструктивна скорост надвишава 40 km/h.
2. Държавите членки могат да изключат следните превозни средства, регистрирани на тяхна територия от обхвата на настоящата директива:
-
превозни средства, управлявани или използвани при извънредни условия, и превозни средства, които никога или почти никога не се използват по пътищата, отворени за обществено ползване, като превозни средства, които представляват исторически интерес, или състезателни превозни средства;
-
превозни средства с дипломатически имунитет;
-
превозни средства, използвани от въоръжените сили, силите, отговарящи за спазване на обществения ред, противопожарните служби, службите за гражданска защита, службите за бърза помощ или спасителните служби;
-
превозни средства, използвани за земеделски, градинарски, горски или рибарски цели единствено на територията на съответната държава членка, и основно на терена, където се извършва такава дейност, включително земеделски пътища, горски пътища или селскостопански площи;
-
превозни средства, използвани изключително на малки острови или в рядко населени райони;
-
специализирани превозни средства, превозващи цирково и панаирно оборудване, чиято максимална конструктивна скорост не надвишава 40 km/h и експлоатирани само на територията на съответната държава членка;
-
превозни средства от категории L3e, L4e, L5e и L7e, с работен обем на двигателя над 125 cm3, когато държавата членка е въвела ефективни алтернативни мерки за пътна безопасност за двуколесните или триколесните превозни средства, като се вземат предвид по-специално съответните статистически данни за пътна безопасност от последните пет години. Държавите членки уведомяват Комисията за такива изключения.
3. Държавите членки могат да въведат национални изисквания относно прегледите за проверка на техническата изправност на превозните средства, които са регистрирани на тяхна територия и не са включени в обхвата на настоящата директива и за превозните средства, изброени в параграф 2.
Член 3
Определения
Следните определения се прилагат единствено за целите на настоящата директива:
1)
„превозно средство“ означава всяко нерелсово моторно превозно средство или неговото ремарке;
2)
„моторно превозно средство“ означава всяко превозно средство на колела, което се задвижва от двигател и се придвижва на собствен ход, чиято максимална конструктивна скорост надвишава 25 km/h;
3)
„ремарке“ означава всяко превозно средство на колела, което не се придвижва на собствен ход и което е проектирано и произведено, за да бъде теглено от моторно превозно средство;
4)
„полуремарке“ означава всяко ремарке, проектирано да бъде прикачено към моторно превозно средство, така, че част от него да лежи върху моторното превозно средство и значителна част от масата му и от масата на товара му да бъдат носени от моторното превозно средство;
5)
„двуколесно или триколесно моторно превозно средство“ означава всяко превозно средство, което се задвижва от двигател, на две колела с или без кош и всяко триколесно или четириколесно превозно средство;
6)
„превозно средство, регистрирано в държава членка“ означава превозно средство, което е регистрирано или пуснато в употреба в държава членка;
7)
„превозно средство, което представлява исторически интерес“ означава всяко превозно средство, което се смята за историческо от държавата членка по регистрация или от някой от определените от нея компетентни органи и което отговаря на всяко от следните условия:
-
произведено е или е първоначално регистрирано най-малко преди 30 години;
-
неговият специфичен тип, така, както е определен от съответното право на Съюза или национално право, вече не е в производство;
-
то е исторически запазено и се поддържа в първоначалното си състояние и не е подлагано на съществени промени по отношение на техническите характеристики на основните му компоненти;
8)
„титуляр на свидетелство за регистрация“ означава юридическо или физическо лице, на чието име е регистрирано превозното средство;
9)
„преглед за проверка на техническата изправност“ означава проверка в съответствие с приложение I, предназначена да удостовери, че превозното средство е безопасно за използване по пътищата, отворени за обществено ползване и че отговаря на изискваните задължителни характеристики във връзка с безопасността и опазването на околната среда;
10)
„одобрение“ означава процедура, при която държава членка удостоверява, че дадено превозно средство отговаря на съответните административни разпоредби и технически изисквания, посочени в Директива 2002/24/ЕО, Директива 2003/37/ЕО и Директива 2007/46/ЕО;
11)
„неизправности“ означава технически дефекти или други случаи на несъответствия, установени при прегледа за проверка на техническата изправност;
12)
„удостоверение за техническа изправност“ означава доклад от прегледа за проверка на техническата изправност, издаден от компетентния орган или от контролно-технически пункт, който съдържа резултата от прегледа за проверка на техническата изправност;
13)
„технически специалист“ означава лице, оправомощено от държава членка или от неин компетентен орган да извършва прегледи за проверка на техническата изправност в контролно-технически пункт или, когато е целесъобразно, от името на компетентен орган;
14)
„компетентен орган“ означава орган или публичен орган, оправомощен от държава членка и носещ отговорност за управлението на системата за прегледи за проверка на техническата изправност, включително, когато е целесъобразно, за извършването на прегледи за проверка на техническата изправност;
15)
„контролно-технически пункт“ означава публичен орган или частно образувание или предприятие, оправомощен от държава членка да извършва прегледи за проверка на техническата изправност;
16)
„орган за надзор“ означава орган или органи, създаден(и) от дадена държава членка и отговарящ(и) за надзора на контролно-техническите пунктове. Органът за надзор може да бъде част от компетентния орган или компетентните органи;
17)
„малък остров“ означава остров с по-малко от 5 000 жители, който не е свързан с останалата част от територията посредством мостове или тунели за движение на автомобили;
18)
„рядко населен район“ означава определен район с гъстота на населението под пет души на квадратен километър;
19)
„път, отворен за обществено ползване“ означава път, който се използва от широката общественост, като местен, регионален или национален път или автомагистрала.
ГЛАВА II
ОБЩИ ЗАДЪЛЖЕНИЯ
Член 4
Отговорности
1. Всяка държава членка гарантира, че регистрираните на нейна територия превозни средства периодично се проверяват в съответствие с настоящата директива от контролно-технически пунктове, упълномощени от държавата членка, в която тези превозни средства са регистрирани.
2. Прегледите за проверка на техническата изправност се извършват от държавата членка на регистрация на превозното средство или от публичен орган, на който държавата членка е възложила тази задача, или от органи или образувания, които са определени и контролирани от държавата членка, включително упълномощени частни образувания.
3. В съответствие с принципите, установени в регламенти (ЕО) № 715/2007 (11) и (ЕО) № 595/2009 (12) на Европейския парламент и на Съвета, Комисията, посредством актове за изпълнение и преди 20 май 2018 г., приема:
а)
набор от техническа информация относно спирачното оборудване, кормилното управление, видимостта, светлините, светлоотражателите, електрическото оборудване, осите, колелата, гумите, окачването, шасито, оборудването, свързано с шасито, другото оборудване и вредното въздействие, необходими за прегледа за проверка на техническата изправност на подлежащите на проверка елементи и използването на препоръчителните методи на проверка, в съответствие с приложение I, точка 3; и
б)
подробните правила относно формата на данните и процедурите за достъп до съответната техническа информация.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 19, параграф 2.
Техническата информация, посочена в буква а) от първата алинея, се предоставя безплатно или на разумна цена от производителите на контролно-техническите пунктове и на съответните компетентни органи, по недискриминационен начин.
Комисията разглежда осъществимостта на създаването на единна точка за достъп до тази техническа информация.
4. Държавите членки гарантират, че отговорностите за поддържане на превозното средство в безопасно и технически изправно състояние се определят в националното право.
ГЛАВА III
МИНИМАЛНИ ИЗИСКВАНИЯ ОТНОСНО ПРЕГЛЕДИТЕ ЗА ПРОВЕРКА НА ТЕХНИЧЕСКАТА ИЗПРАВНОСТ
Член 5
Дата и честота на проверките
1. Превозните средства подлежат на преглед за проверка на техническата изправност най-малко на следните интервали, без да се засяга срокът на гъвкавост, прилаган в държавите членки съгласно параграф 3:
а)
превозни средства от категории M1 и N1: четири години след датата на първоначална регистрация на превозното средство и след това на всеки две години;
б)
превозни средства от категория M1, използвани като таксита или линейки, превозни средства от категории M2, M3, N2, N3, O3 и O4: една година след датата на първоначална регистрация на превозното средство, след това - всяка година;
в)
превозни средства от категория T5, използването на които се извършва главно по пътища, отворени за обществено ползване за автомобилен превоз на товари с търговска цел: четири години след датата на първоначална регистрация на превозното средство и след това на всеки две години.
2. Държавите членки определят подходящи интервали, в рамките на които превозните средства от категории L3e, L4e, L5e и L7e с работен обем на двигателя над 125 cm3 подлежат на преглед за проверка на техническата изправност.
3. Държавите членки или компетентните органи могат да определят разумен срок, в който да се извършва прегледа на проверка на техническата изправност, без да се надхвърлят интервалите, определени в параграф 1.
4. Независимо от датата на последния преглед за проверка на техническата изправност на превозното средство, държавата членка или съответният компетентен орган може да изиска то да бъде подложено на преглед за проверка на техническата изправност преди датите, посочени в параграфи 1 и 2, в следните случаи:
-
след произшествие, засегнало основните компоненти, свързани с безопасността на превозното средство„ като колела, окачване, зони за деформация, системи за въздушни възглавници, кормилно управление или спирачна уредба;
-
когато са били поправени или изменени системи и компоненти, свързани с безопасността на превозното средство и опазването на околната среда,;
-
когато се е сменил титулярят на свидетелството за регистрация на превозното средство;
-
когато превозното средство достигне пробег от 160 000 km;
-
в случаи, при които е засегната в сериозна степен пътната безопасност.
Член 6
Съдържание и методи за извършване на прегледи
1. За превозните средства категориите, на които попадат в обхвата на настоящата директива, с изключение на категории L3e, L4e, L5e и L7e с работен обем на двигателя над 125 cm3, държавите членки гарантират, че прегледите за проверка на техническата изправност обхващат най-малко областите, посочени в приложение I, точка 2.
2. За всяка област посочена в параграф 1, компетентните органи на държавата членка или контролно-техническите пунктове извършват преглед за проверка на техническата изправност, който обхваща най-малко елементите, посочени в приложение I, точка 3, с използване на приложимия за проверката на тези елементи препоръчителен метод или одобрен от компетентния орган еквивалентен метод, както е посочено в приложение I, точка 3. Прегледът може да включва и отделна проверка дали съответните части и компоненти на превозното средство отговарят на задължителните характеристики, свързани с безопасността и опазването на околната среда, които са били в сила в момента на одобрението или, ако е приложимо, в момента на преоборудването.
Проверките се извършват, като се използват наличните понастоящем техники и оборудване и без да се използват инструменти за разглобяване или сваляне на каквато и да е част от превозното средство.
3. За превозните средства от категории L3e, L4e, L5e и L7e с работен обем на двигателя над 125 cm3, държавите членки определят областите, елементите и подходящите методи за извършване на прегледи.
Член 7
Оценка на неизправностите
1. За всеки елемент, който се проверява, в приложение I се съдържа минимален списък на възможните неизправности и нивото на тяхната сериозност.
2. Неизправностите, открити по време на периодичните прегледи за проверка на превозните средства, се категоризират в една от следните групи:
а)
незначителни неизправности, без значителни последствия върху безопасността на превозното средство или без въздействие върху околната среда, както и други незначителни несъответствия;
б)
значителни неизправности, които могат да засегнат безопасността на превозното средство или да окажат въздействие върху околната среда или да породят риск за други участници в движението по пътищата, или други по-значителни несъответствия;
в)
опасни неизправности, които представляват пряк и непосредствен риск за пътната безопасност или оказват въздействие върху околната среда, с което се дава основание на държавата членка или на нейните компетентни органи да могат да забранят използването на превозното средство по пътищата, отворени за обществено ползване.
3. Превозно средство с неизправности, попадащи в повече от една от посочените в параграф 2 групи неизправности, се класифицира в групата, отговаряща на по-значителната неизправност. Превозно средство с няколко неизправности в рамките на една и съща област, подлежаща на проверка, както е определено в обхвата на проверката в приложение I, точка 2, може да бъде класифицирано в по-горната по сериозност група неизправности, ако се сметне, че комбинираното въздействие на тези неизправности води до по-висок риск за пътната безопасност.
Член 8
Удостоверение за техническа изправност
1. Държавите членки гарантират, че контролно-техническите пунктове или, ако е приложимо, компетентните органи, които са извършили прегледа за проверка на техническата изправност на превозното средство, издават удостоверение за техническа изправност за това превозно средство, в което се посочват най-малко стандартизираните елементи на съответните хармонизирани кодове на Съюза, посочени в приложение II.
2. Държавите членки гарантират, че контролно-техническите пунктове или, ако е приложимо, компетентните органи предоставят на разположение на лицето, представящо превозното средство за проверка, удостоверение за техническа изправност или - в случай че удостоверението за техническа изправност се издава в електронен формат - заверена разпечатка на това удостоверение.
3. Без да се засяга член 5, в случай на пререгистрация на превозно средство, вече регистрирано в друга държава членка, всяка държавата членка признава удостоверението за техническа изправност, издадено от другата държава членка, все едно самата тя го е издала, при условие че удостоверението за техническа изправност все още е валидно от гледна точка на честотата на интервалите, установени за периодичните прегледи за проверка на техническата изправност от държавата членка на пререгистрация. В случай на съмнение държавата членка, в която се пререгистрира превозното средство, може да подложи на проверка удостоверението за техническа изправност, преди да го признае. Държавите членки предават на Комисията описание на удостоверението за техническа изправност преди 20 май 2018 г. Комисията информира комитета, посочен в член 19. Настоящият параграф не се прилага за превозни средства от категории L3e, L4e, L5e и L7e.
4. Без да се засягат разпоредбите на член 5, параграф 4 и параграф 3 от настоящия член, държавите членки признават по принцип валидността на удостоверението за техническа изправност в случай на промяна на собственика на превозното средство с валидно доказателство за периодичен преглед за проверка на техническата изправност.
5. Считано от 20 май 2018 г. и най-късно до 20 май 2021 г. контролно-техническите пунктове съобщават по електронен път на компетентния орган на съответната държава членка информацията, съдържаща се в удостоверенията за техническа изправност, които те издават. Това съобщаване се извършва в разумен срок след издаването на всяко удостоверение за техническа изправност. До тази дата контролно-техническите пунктове могат да съобщават съответната информация на компетентния орган по всякакъв друг начин. Държавите членки определят срока, в който компетентният орган съхранява тази информация. Минималната продължителност на този срок е 36 месеца, без да се засягат националните системи за данъчно облагане на държавите членки.
6. Държавите членки гарантират, за целите на проверката на километропоказателя, когато има нормално монтиран километропоказател, че информацията от предходния преглед за проверка на техническата изправност се предоставя на техническите специалисти веднага щом бъде достъпна по електронен път. В случите когато се установи манипулация на километропоказателя с цел намаляване или невярно представяне на записаното разстояние на превозно средство, такава манипулация се наказва с ефективни, пропорционални, възпиращи и недискриминационни санкции.
7. Държавите членки гарантират, че резултатите от прегледа за проверка на техническата изправност се съобщават или предоставят по електронен път по възможно най-бърз начин на органа, отговорен за регистрацията на превозното средство. Това уведомление съдържа информацията, посочена в удостоверението за техническа изправност.
Член 9
Последващи действия при неизправности
1. В случай само на незначителни неизправности прегледът се счита за успешно преминат, като неизправностите се отстраняват, а превозното средство не се подлага на повторен преглед.
2. В случай на значителни неизправности прегледът се смята за неуспешно преминат. Държавата членка или компетентният орган определя срока, през който превозното средство може да бъде използвано, преди да бъде подложено на друг преглед за проверка на техническата изправност. Следващият преглед се извършва в рамките на срок, определен от държавата членка или компетентния орган, но не по-късно от два месеца след първоначалния преглед.
3. В случай на опасни неизправности прегледът се счита за неуспешно преминат. Държавата членка или компетентният орган може да реши, че превозното средство не може да се използва по пътища, отворени за обществено ползване, а разрешението за използване за движение по пътищата се отнема за ограничен период от време, без да се налага нов процес на регистрация, до момента на отстраняване на неизправностите и издаване на ново удостоверение за техническа изправност, доказващо, че превозното средство е технически изправно.
Член 10
Документ за извършен преглед
1. Контролно-техническият пункт или, ако е приложимо, компетентният орган на държавата членка, извършил прегледа за проверка на техническата изправност на превозно средство, регистрирано на нейната територия, издава документ за всяко превозно средство, което е преминало такъв преглед, като например указание в документа за регистрация на превозното средство, стикер, удостоверение или друг вид лесно достъпна информация. В документа се посочва датата, до която трябва да се извърши следващия преглед за проверка на техническата изправност.
Държавите членки предават на Комисията описание на този документ преди 20 май 2018 г. Комисията информира на свой ред комитета, посочен в член 19.
2. Когато проверяваното превозно средство принадлежи към превозни средства от категория, която не подлежи на регистрация в държавата членка, в която съответното превозно средство е било пуснато в употреба, тази държава членка може да изиска документа за извършения преглед да се поставя на видимо място на това превозно средство.
3. За целите на свободното движение всяка държава членка признава документа, издаден от контролно-технически пункт и или компетентен орган на друга държава членка в съответствие с параграф 1.
ГЛАВА IV
АДМИНИСТРАТИВНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 11
Съоръжения и оборудване за извършване на прегледи
1. Държавите членки гарантират, че съоръженията и оборудването, използвани за извършване на прегледите за проверка на техническата изправност, съответстват на минималните технически изисквания, посочени в приложение III.
2. Държавите членки гарантират, че контролно-техническите пунктове или, ако е приложимо, компетентният орган поддържат съоръженията и оборудването за извършване на прегледи в съответствие със спецификациите, предоставени от производителите.
3. Оборудването, използвано за измерванията, периодично се калибрира съгласно приложение III и се проверява в съответствие със спецификациите, предоставени от съответната държава членка или от производителя на оборудването.
Член 12
Контролно-технически пунктове
1. Контролно-техническите пунктове, в които техническите специалисти извършват прегледи за проверка на техническата изправност, се упълномощават от държавата членка или от неин компетентен орган.
2. С оглед на спазването на минималните изисквания по отношение на управлението на качеството, контролно-техническите пунктове отговарят на изискванията, определени от упълномощаващата държава членка. Контролно-техническите пунктове осигуряват обективност и високо качество на прегледите за проверка на техническата изправност.
Член 13
Технически специалисти
1. Държавите членки гарантират, че прегледите за проверка на техническата изправност се извършват от технически специалисти, които отговарят на минималните изисквания за професионална компетентност и обучение, посочени в приложение IV. Държавите членки могат да определят допълнителни изисквания по отношение на компетентността и съответното обучение.
2. Компетентните органи или, ако е приложимо, одобрените центрове за обучение издават сертификат за техническите специалисти, които отговарят на минималните изисквания за професионална компетентност и обучение. Този сертификат включва най-малко информацията, посочена в приложение IV, точка 3.
3. Техническите специалисти, наети или оправомощени от компетентните органи на държавите членки или от контролно-технически пункт и към 20 май 2018 г., са освободени от изискванията, посочени в приложение IV, точка 1.
4. При извършване на преглед за проверка на техническата изправност, техническият специалист е свободен от конфликт на интереси, за да се гарантира на съответната държава членка или компетентен орган поддържането на високо равнище на безпристрастност и обективност.
5. Лицето, представящо превозното средство за проверка, се информира за установените в превозното средство неизправности, които трябва да бъдат отстранени.
6. Резултатите от прегледа за проверка на техническата изправност могат да бъдат променяни, когато е целесъобразно, единствено от органа за надзор или в съответствие с процедурата, установена от компетентния орган, ако констатациите от прегледа за проверка на техническата изправност са очевидно неверни.
Член 14
Надзор на контролно-техническите пунктове
1. Държавите членки осигуряват надзор на контролно-техническите пунктове.
2. Органът за надзор изпълнява най-малко задачите, предвидени в приложение V, точка 1, и отговаря на изискванията, посочени в точки 2 и 3 от същото приложение.
Държавите членки осигуряват публичен достъп до правилата и процедурите, отнасящи се до организацията, задачите и изискванията, включително изискванията за независимост, приложими към персонала на органите за надзор.
3. Контролно-техническите пунктове, които се управляват пряко от компетентен орган, са освободени от изискванията относно разрешението и надзора, когато органът за надзор е част от компетентния орган.
4. Посочените в параграфи 2 и 3 на настоящия член изисквания може да се смятат за изпълнени от държавите членки, които изискват контролно-техническите пунктове да се акредитират съгласно Регламент (ЕО) № 765/2008.
ГЛАВА V
СЪТРУДНИЧЕСТВО И ОБМЕН НА ИНФОРМАЦИЯ
Член 15
Административно сътрудничество между държавите членки
1. Държавите членки определят национално звено за контакт, отговарящо за обмена на информация с останалите държави членки и с Комисията във връзка с прилагането на настоящата директива.
2. Държавите членки предават на Комисията имената и данните за контакт на своите национални точки за контакт до 20 май 2015 г. и я информират незабавно за всички промени в тях. Комисията съставя списък с всички точки за контакт и го предава на държавите членки.
Член 16
Електронна платформа с информация за превозните средства
Комисията проучва осъществимостта, разходите и ползите от създаването на електронна платформа с информация за превозните средства, като се възползва от съществуващите и вече прилаганите решения в областта на информационните технологии по отношение на международния обмен на данни, за да се сведат до минимум разходите и да се избегне дублирането. При извършването на проучването, Комисията разглежда кой е най-целесъобразният начин за свързване на съществуващите национални системи с цел улесняване на обмена на информация относно данни, свързани с прегледите за проверка на техническата изправност и показанията на километропоказателите, между компетентните органи на държавите членки, които отговарят за извършване на прегледи за проверки, регистрация и одобрение на превозни средства, контролно-техническите пунктове, производителите на оборудване за извършване на прегледи и производителите на превозни средства.
Комисията разглежда също така осъществимостта, разходите и ползите от събирането и съхраняването на наличната информация относно основните компоненти, свързани с безопасността на превозните средства, които са претърпели сериозни пътнотранспортни произшествия, както и възможността за това информация относно историята на произшествията и показанията на километропоказателите, в анонимен вид, да се представя на разположение на техническите специалисти, титуляря на свидетелството за регистрация и разследващите произшествията.
ГЛАВА VI
ДЕЛЕГИРАНИ АКТОВЕ И АКТОВЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ
Член 17
Делегирани актове
На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 18, с оглед на:
-
актуализиране само на категориите превозни средства, посочени в член 2, параграф 1 и член 5, параграфи 1 и 2, по целесъобразност, в случай на промени в категориите на превозните средства, произтичащи от изменения в законодателството за определяне на типа, посочено в член 2, параграф 1, без да се засягат обхватът и честотата на проверките;
-
актуализиране на приложение I, точка 3 по отношение на методите в случай на наличие на по-ефикасни и ефективни методи на проверка, без да се разширява списъкът на елементите, подлежащи на проверка;
-
адаптиране на приложение I, точка 3, след положителна оценка на съответните разходи и ползи, по отношение на списъка на елементите, подлежащи на проверка, методите, причините за неизправност и оценката на неизправностите в случай на изменение в задължителни изисквания, отнасящи се до одобрение на типа, в законодателството на Съюза в областта на безопасността или на околната среда.
Член 18
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 17, се предоставя на Комисията за срок от пет години, считано от 19 май 2014 г. Комисията изготвя доклад относно делегирането на правомощия не по-късно от девет месеца преди изтичането на петгодишния срок. Делегирането на правомощия се продължава с мълчаливо съгласие за срокове с еднаква продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не възразят срещу подобно продължаване не по-късно от три месеца преди изтичането на всеки срок.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 17, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 17, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът не са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета, или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 19
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от комитет („Комитет по техническата изправност“). Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011. Когато комитетът не даде становище, Комисията не приема проекта за акт за изпълнение и се прилага член 5, параграф 4, трета алинея от Регламент (ЕС) № 182/2011.
ГЛАВА VII
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 20
Докладване
1. До 30 април 2020 г. Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета доклад относно прилагането на настоящата директива и последиците от нея, по-специално по отношение на равнището на хармонизация на периодичните прегледи за проверка на техническата изправност, ефективния характер на разпоредбите относно обхвата ѝ, честотата на проверките, взаимното признаване на удостоверенията за техническа изправност в случаите на пререгистрация на превозни средства с произход от друга държава членка и резултатите от проучването на осъществимостта на въвеждането на посочената в член 16 електронна платформа с информация за превозните средства. Докладът съдържа и анализ на евентуалната необходимост от актуализиране на приложенията, особено в контекста на техническия напредък и техническите практики. Докладът се представя след консултация с комитета, посочен в член 19 и, ако е уместно, се придружава от законодателни предложения.
2. Не по-късно от 30 април 2019 г. Комисията представя доклад на Европейския парламент и на Съвета, основан на независими проучвания относно ефективността на включването в обхвата на настоящата директива на леки ремаркета и на двуколесни или триколесни превозни средства. Докладът съдържа оценка на развитието на пътната безопасност в Съюза и за всяка подкатегория на превозни средства тип L прави съпоставка на резултатите от националните мерки за подобряване на безопасността по пътищата, като взема предвид средното разстояние, изминато от тези превозни средства. Преди всичко Комисията оценява дали стандартите и разходите за периодичните прегледи за проверка на техническата изправност за всяка категория превозни средства съответстват на целите, поставени по отношение на безопасността по пътищата. Този доклад се придружава от подробна оценка на въздействието, в която се анализират разходите и ползите в целия Съюз, включително специфичните характеристики на държавите членки. Докладът се предоставя поне шест месеца преди внасянето на евентуално законодателно предложение, ако такова е уместно, за включване на нови категории в обхвата на настоящата директива.
Член 21
Санкции
Държавите членки установяват система от санкции за нарушаване на разпоредбите на настоящата директива и вземат всички мерки, за да гарантират прилагането им. Тези санкции следва да бъдат ефективни, съразмерни, възпиращи и недискриминационни.
Член 22
Преходни разпоредби
1. Държавите членки могат да разрешат за срок не по-дълъг от пет години след 20 май 2018 г. използването на съоръженията и оборудването за извършване на прегледи, посочени в член 11, които не са в съответствие с минималните изисквания, посочени в приложение III, за извършване на прегледи за проверка на техническата изправност.
2. Държавите членки прилагат изискванията, предвидени в приложение V, най-късно считано от 1 януари 2023 г.
Член 23
Транспониране
1. Държавите членки приемат и публикуват законовите, подзаконовите и административните мерки, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, до 20 май 2017 г. Те незабавно информират Комисията за това.
Те прилагат тези мерки от 20 май 2018 г.
Когато държавите членки приемат тези мерки, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът за позоваването се определят от държавите членки.
2. Държавите членки съобщават на Комисията текстовете на основните мерки от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 24
Отмяна
Директива 2009/40/ЕО се отменя, считано от 20 май 2018 г.
Член 25
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 26
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите членки.
Съставено в Брюксел на 3 април 2014 година.
DIRECTIVE 2014/45/EU OF THE EUROPEAN PARLIAMENT AND OF THE COUNCIL
of 3 April 2014
on periodic roadworthiness tests for motor vehicles and their trailers and repealing Directive 2009/40/EC
(Text with EEA relevance)
THE EUROPEAN PARLIAMENT AND THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION,
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union, and in particular Article 91 thereof,
Having regard to the proposal from the European Commission,
After transmission of the draft legislative act to the national parliaments,
Having regard to the opinion of the European Economic and Social Committee (1),
After consulting the Committee of the Regions,
Acting in accordance with the ordinary legislative procedure (2),
Whereas:
(1)
In its White Paper of 28 March 2011 entitled ‘Roadmap to a Single European Transport Area - Towards a competitive and resource efficient transport system’, the Commission set out a ‘zero-vision’ objective whereby the Union should move close to zero fatalities in road transport by 2050. With a view to attaining that objective, vehicle technology is expected to contribute greatly to improvement of the safety record of road transport.
(2)
In its Communication entitled ‘Towards a European road safety area: policy orientations on road safety 2011-2020’, the Commission proposed a further halving of the overall number of road fatalities in the Union by 2020, starting from 2010. With a view to attaining that goal, the Commission set out seven strategic objectives, and identified actions for safer vehicles, a strategy to reduce the number of injuries and measures to improve the safety of vulnerable road users, in particular motorcyclists.
(3)
Roadworthiness testing is a part of a wider regime designed to ensure that vehicles are kept in a safe and environmentally acceptable condition during their use. That regime should cover periodic roadworthiness testing of vehicles and technical roadside inspection of vehicles used for commercial road transport activities, as well as providing for a vehicle registration procedure allowing for the suspension of a vehicle’s authorisation to be used in road traffic where the vehicle constitutes an immediate risk to road safety. Periodic testing should be the main tool to ensure roadworthiness. Technical roadside inspections of commercial vehicles should merely be complementary to periodic testing.
(4)
Member States should be allowed to set higher test standards than those required by this Directive.
(5)
Enforcement of roadworthiness measures may include awareness campaigns focusing on vehicle owners and aimed at developing good practices and habits resulting from basic checks on their vehicles.
(6)
Vehicles with malfunctioning technical systems have an impact on road safety and may contribute to road crashes involving injuries or fatalities. That impact could be reduced if adequate improvements to the roadworthiness testing system were put in place. Early disclosure of a deficiency in the roadworthiness of a vehicle would help to remedy that deficiency and hence prevent accidents.
(7)
Vehicles with malfunctioning emission control systems have a greater impact on the environment than properly maintained vehicles. Therefore, a periodic regime of roadworthiness tests would contribute to improving the environment by reducing average vehicle emissions.
(8)
Member States should consider appropriate measures to prevent adverse manipulation of, or tampering with, vehicle parts and components that could have a negative bearing on required safety and environmental characteristics of the vehicle, in particular through the periodic roadworthiness test, including effective, proportionate, dissuasive and non-discriminatory penalties.
(9)
During the last two decades, requirements in respect of vehicle emissions for type-approval have been continuously strengthened. However, air quality has not improved as much as predicted with the tightening of emission standards for vehicles, especially in respect of nitrogen oxides (NOx) and fine particulate matter. Possibilities for improving test cycles to match on-road conditions should be closely examined in order to develop future solutions, including the establishment of test methods for the measurement of NOx levels and of limit values for NOx emissions.
(10)
For vehicles complying with emission classes Euro 6 and Euro VI, on-board diagnostics systems (OBD) are becoming more effective in assessing emissions, justifying their use as an equivalent to standard emission testing for the purpose of roadworthiness tests. With a view to providing for the use of OBD in roadworthiness tests for vehicles up to emission classes Euro 5 and Euro V, Member States should be able to allow this testing method in accordance with the manufacturer’s recommendations and other requirements for such vehicles where the equivalence, taking into account any relevant type-approval legislation, where appropriate, has been independently verified.
(11)
A number of technical standards and requirements in respect of vehicle safety have been adopted in the Union. It is necessary to ensure, through a regime of periodic roadworthiness tests, that vehicles continue to meet safety standards. That regime should apply to certain categories of vehicles as defined in Directives 2002/24/EC (3), 2003/37/EC (4) and 2007/46/EC of the European Parliament and of the Council (5).
(12)
Wheeled tractors with a maximum design speed exceeding 40 km/h are increasingly used to replace trucks in local transport activities and for commercial road haulage purposes. Their risk potential is comparable to that of trucks, and vehicles in that category, which are used mainly on public roads, should therefore be subject to roadworthiness testing.
(13)
Vehicles of historical interest are supposed to conserve the heritage of the period during which they were constructed, and are considered to be hardly used on public roads. It should be left to Member States to determine the periodicity of roadworthiness testing for such vehicles. It should also be for Member States to regulate roadworthiness testing for other types of specialised vehicles.
(14)
Vehicles used exclusively on remote territories of Member States, in particular on small islands with fewer than 5 000 inhabitants or in sparsely populated areas with a population density below five persons per square kilometre, are used under conditions that may require a specific roadworthiness testing regime. Member States should therefore be empowered to exempt such vehicles from the application of this Directive.
(15)
Roadworthiness testing is a sovereign activity and should therefore be carried out by the Member States or by public or private bodies entrusted to carry out such testing under their supervision. Member States should invariably remain responsible for roadworthiness testing, even where the national system allows for private bodies, including those which also perform vehicle repairs, to carry out roadworthiness testing.
(16)
Member States should be empowered to designate testing centres located outside their territory to carry out roadworthiness tests for vehicles registered in their territory, if those testing centres have already been authorised to carry out tests on vehicles by the Member State in which they are located.
(17)
For the inspection of vehicles, and especially for their electronic safety components, it is crucial to have access to the technical specifications of each individual vehicle. Consequently, vehicle manufacturers should provide the data needed for verification of the functionality of safety and environment-related components. The provisions concerning access to repair and maintenance information should likewise be applied for that purpose, allowing inspection centres to have access to all information necessary for roadworthiness testing. The data should include the details that allow the functionality of the vehicle safety systems to be monitored in a way that allows such systems to be tested in a periodic technical inspection environment. This is of crucial importance, especially in the field of electronically controlled systems, and should cover all elements that have been installed by the manufacturer.
(18)
Vehicles used on public roads are required to be roadworthy when they are used. The holder of the registration certificate and, where applicable, the operator of the vehicle should be responsible for keeping the vehicle in a roadworthy condition.
(19)
It is important for road safety and for its impact on society that vehicles used on roads should be in a proper technical condition. Therefore, Member States should not be prevented from allowing, on a voluntary basis, additional roadworthiness tests.
(20)
To allow for a degree of flexibility for holders of a registration certificate and operators, Member States should be able to specify a period of several weeks in which the periodic roadworthiness test is to be performed.
(21)
Testing during the life cycle of a vehicle should be relatively simple, quick and inexpensive, while at the same time effective in achieving the objectives of this Directive.
(22)
Roadworthiness tests should cover all items relevant to the specific design, construction and equipment of the tested vehicle. Compatibility between parts and components, such as between wheels and wheel hubs, should be treated as a critical safety item and should be checked during roadworthiness testing. In the context of those items, and considering the current state of vehicle technology, modern electronic systems should be included in the list of items to be tested. With a view to harmonising roadworthiness testing, recommended testing methods should be established for each of the test items. Those items should be updated to take account of evolving research and technical progress in the field of vehicle safety.
(23)
In order to facilitate harmonisation and to ensure consistency of standards, a non-exhaustive list of the main reasons for failure should be provided in respect of all test items. To achieve consistency in the judgement of the condition of the tested vehicle, detected failures should be assessed to a common standard.
(24)
With a view to better applying the principle of freedom of movement within the Union, for the purpose of re-registration of a vehicle, Member States should recognise roadworthiness certificates issued by other Member States. This should not affect the right of a Member State to verify the roadworthiness certificate and the vehicle identification during re-registration and to require a new roadworthiness test to be carried out under the conditions laid down in this Directive.
(25)
Odometer fraud should be regarded as an offence liable to a penalty, because manipulation of an odometer may lead to an incorrect evaluation of the roadworthiness of a vehicle. The recording of mileage in the roadworthiness certificate and access for inspectors to that information should facilitate the detection of odometer tampering or manipulation. The exchange of information on odometer readings between the competent authorities of Member States should be examined by the Commission.
(26)
A roadworthiness certificate should be issued after each test. This should include, inter alia, information concerning the identity of the vehicle and the results of the test. The test results should be made available electronically. With a view to ensuring a proper follow-up of roadworthiness tests, Member States should collect and retain such information in a database, in particular for the purposes of analysis of the results of the periodic roadworthiness tests.
(27)
The holder of the registration certificate and, where applicable, the operator of a vehicle subject to a roadworthiness test during which deficiencies are found, in particular those which represent a risk to road safety, should rectify such deficiencies without delay. In the case of dangerous deficiencies, it may be necessary to restrict the use of the vehicle until those deficiencies are fully rectified.
(28)
Where a tested vehicle belongs to a vehicle category which is not subject to registration in the Member State where it has been put into service, that Member State should be allowed to require that the proof of test be displayed in a visible manner on the vehicle.
(29)
In order to achieve a high quality of testing throughout the Union, test equipment to be used during testing, its maintenance and its calibration should be verified with reference to specifications provided by the Member States or by manufacturers.
(30)
It should be possible for alternative equipment reflecting technological progress and innovation to be used, provided that an equivalent high-quality level of testing is ensured.
(31)
When authorising testing centres on their territory, Member States should take into account the fact that Directive 2006/123/EC of the European Parliament and of the Council (6) excludes from its scope services of general interest in the field of transport.
(32)
Testing centres should ensure the objectivity and the high quality of the vehicle testing. Therefore, in order to meet minimum requirements in terms of quality management, testing centres should comply with the requirements laid down by the authorising Member State.
(33)
High standards of roadworthiness testing require that testing personnel have a high level of skills and competences. A training system including initial training and periodic refreshers or an appropriate examination should be introduced. Provision should be made for a transitional period to allow for a smooth transition of existing testing personnel into the periodic training or examination regime. In order to ensure high standards of training, competence and testing, Member States should be allowed to lay down additional competence and corresponding training requirements.
(34)
Inspectors, when carrying out roadworthiness tests, should act independently and their judgement should not be affected by conflicts of interest, including those of an economic or personal nature. There should therefore be no direct correlation between the reward of inspectors and the results of roadworthiness tests. It should be possible for Member States to prescribe requirements regarding the separation of activities or to authorise a private body to carry out both roadworthiness tests and vehicle repairs, even on the same vehicle in cases where the supervising body has established to its satisfaction that a high level of objectivity is maintained.
(35)
The results of a roadworthiness test should not be altered for commercial purposes. Only if the findings of a roadworthiness test performed by an inspector are manifestly incorrect should the supervising body be able to modify the results of that test.
(36)
With a view to ensuring that a high quality of testing is maintained over time, Member States should set up a quality assurance system that covers the processes of authorisation, supervision, withdrawal, suspension or cancellation of authorisation to carry out roadworthiness tests.
(37)
Accreditation of testing centres under Regulation (EC) No 765/2008 of the European Parliament and of the Council (7) should not constitute an obligation for the Member States.
(38)
In several Member States, a high number of private authorised testing centres carry out roadworthiness tests. In order to ensure the efficient exchange of information between Member States in this regard, national contact points should be designated.
(39)
Roadworthiness testing forms part of a wider regulatory scheme, governing vehicles throughout their lifetime from approval via registrations and inspections until scrapping. Sharing of the information contained in national and manufacturers’ electronic vehicle databases should in principle help to improve the efficiency of the entire chain of vehicle administration and should help to reduce costs and administrative burdens. The Commission should examine the feasibility, costs and benefits of establishing an electronic vehicle information platform by taking advantage of existing and already implemented IT solutions with regard to international data exchange, so as to minimise costs and avoid duplication. In carrying out its examination of this issue, the Commission should consider the most appropriate way to link the existing national systems with a view to exchanges of information on data relating to roadworthiness testing and odometer readings between the competent authorities of Member States responsible for testing, registration and vehicle approval, testing centres, test equipment manufacturers and vehicle manufacturers. The Commission should also examine the feasibility, costs and benefits of collection and storage of available information concerning the main safety-related components of vehicles which have been involved in serious accidents as well as the possibility of making information on accident history and odometer readings available in anonymised form to vehicle inspectors, holders of registration certificates and accident researchers.
(40)
In order to ensure uniform conditions for the implementation of this Directive, implementing powers should be conferred on the Commission. Those powers should be exercised in accordance with Regulation (EU) No 182/2011 of the European Parliament and of the Council (8).
(41)
The Commission should not adopt implementing acts relating to the information to be made accessible by vehicle manufacturers for roadworthiness testing where the committee established pursuant to this Directive delivers no opinion on the draft implementing act presented by the Commission.
(42)
In order to update the vehicle category designations in Article 2(1) and Article 5(1) and (2), to update point 3 of Annex I in respect of methods, and to adapt point 3 of Annex I, in respect of the list of test items, methods and assessment of deficiencies, the power to adopt acts in accordance with Article 290 of the Treaty on the Functioning of the European Union should be delegated to the Commission. It is of particular importance that the Commission carry out appropriate consultations during its preparatory work, including at expert level. The Commission, when preparing and drawing up delegated acts, should ensure a simultaneous, timely and appropriate transmission of relevant documents to the European Parliament and to the Council.
(43)
Roadworthiness has a direct impact on road safety and should therefore be reviewed periodically. The Commission should report on the effectiveness of the provisions of this Directive, including those relating to its scope, the frequency of testing, further enhancement of the roadworthiness system through electronic information exchange and the potential in the future for mutual recognition of roadworthiness certificates.
(44)
Testing facilities and equipment used in testing centres should fulfil the requirements set out for carrying out roadworthiness tests. Since this necessitates substantial investment and adaptations which it may not be possible to carry out immediately, a period of five years should be granted to comply with those requirements. A period of five years should likewise be granted to enable supervisory bodies to fulfil all the criteria and requirements concerning the authorisation and supervision of testing centres.
(45)
Since the objective of this Directive, namely to improve road safety by laying down minimum common requirements and harmonised rules concerning roadworthiness tests of vehicles within the Union, cannot be sufficiently achieved by the Member States but can rather, by reason of the scale of the action, be better achieved at Union level, the Union may adopt measures, in accordance with the principle of subsidiarity as set out in Article 5 of the Treaty on European Union. In accordance with the principle of proportionality, as set out in that Article, this Directive does not go beyond what is necessary in order to achieve that objective.
(46)
This Directive respects fundamental rights and observes the principles recognised in particular by the Charter of Fundamental Rights of the European Union as referred to in Article 6 of the Treaty on European Union.
(47)
This Directive integrates and updates the rules contained in Commission Recommendation 2010/378/EU (9) with a view to better regulating roadworthiness testing outcomes.
(48)
This Directive updates the technical requirements laid down in Directive 2009/40/EC of the European Parliament and of the Council (10) and enlarges its scope in order to include, in particular, provisions concerning the setting-up of testing centres and of their supervisory bodies as well as the designation of inspectors entrusted to carry out roadworthiness tests. Therefore, that Directive should be repealed,
HAVE ADOPTED THIS DIRECTIVE:
CHAPTER I
SUBJECT MATTER, DEFINITIONS AND SCOPE
Article 1
Subject matter
This Directive establishes minimum requirements for a regime of periodic roadworthiness tests of vehicles used on public roads.
Article 2
Scope
1. This Directive shall apply to vehicles with a design speed exceeding 25 km/h of the following categories, as referred to in Directive 2002/24/EC, Directive 2003/37/EC and Directive 2007/46/EC:
-
motor vehicles designed and constructed primarily for the carriage of persons and their luggage comprising not more than eight seating positions in addition to the driver’s seating position - vehicle category M1;
-
motor vehicles designed and constructed primarily for the carriage of persons and their luggage comprising more than eight seating positions in addition to the driver’s seating position - vehicle categories M2 and M3;
-
motor vehicles designed and constructed primarily for the carriage of goods, having a maximum mass not exceeding 3,5 tonnes - vehicle category N1;
-
motor vehicles designed and constructed primarily for the carriage of goods, having a maximum mass exceeding 3,5 tonnes - vehicle categories N2 and N3;
-
trailers designed and constructed for the carriage of goods or persons, as well as for the accommodation of persons, having a maximum mass exceeding 3,5 tonnes - vehicle categories O3 and O4;
-
from 1 January 2022, two- or three-wheel vehicles - vehicle categories L3e, L4e, L5e and L7e, with an engine displacement of more than 125 cm3;
-
wheeled tractors of category T5, the use of which mainly takes place on public roads with a maximum design speed exceeding 40 km/h.
2. Member States may exclude the following vehicles registered in their territory from the scope of application of this Directive:
-
vehicles operated or used in exceptional conditions and vehicles which are never, or hardly ever, used on public roads, such as vehicles of historical interest or competition vehicles;
-
vehicles covered by diplomatic immunity;
-
vehicles used by armed forces, forces responsible for law and order, fire services, civil protection service and emergency or rescue services;
-
vehicles used for agricultural, horticultural, forestry, farming or fishery purposes only on the territory of the Member State concerned and mainly on the terrain where such activity takes place, including agricultural roads, forestry roads or agricultural fields;
-
vehicles used exclusively in small islands or sparsely populated areas;
-
specialised vehicles transporting circus and funfair equipment, with a maximum design speed not exceeding 40 km/h, and only operating on the territory of the Member State concerned;
-
vehicles in categories L3e, L4e, L5e and L7e, with an engine displacement of more than 125 cm3, where the Member State has put in place effective alternative road safety measures for two- or three-wheel vehicles, taking into account in particular relevant road safety statistics covering the last five years. Member States shall notify such exemptions to the Commission.
3. Member States may introduce national requirements concerning roadworthiness tests for vehicles registered in their territory which are not covered by the scope of this Directive and for vehicles listed in paragraph 2.
Article 3
Definitions
The following definitions shall only apply for the purposes of this Directive:
(1)
‘vehicle’ means any not rail-borne motor vehicle or its trailer;
(2)
‘motor vehicle’ means any power-driven vehicle on wheels which is moved by its own means with a maximum design speed exceeding 25 km/h;
(3)
‘trailer’ means any non-self propelled vehicle on wheels which is designed and constructed to be towed by a motor vehicle;
(4)
‘semi-trailer’ means any trailer designed to be coupled to a motor vehicle in such a way that part of it rests on the motor vehicle and a substantial part of its mass and the mass of its load is borne by the motor vehicle;
(5)
‘two- or three-wheel vehicle’ means any power-driven vehicle on two wheels, with or without a sidecar, and any tricycle or quadricycle;
(6)
‘vehicle registered in a Member State’ means a vehicle which is registered or put into service in a Member State;
(7)
‘vehicle of historical interest’ means any vehicle which is considered to be historical by the Member State of registration or one of its appointed authorising bodies and which fulfils all the following conditions:
-
it was manufactured or registered for the first time at least 30 years ago;
-
its specific type, as defined in the relevant Union or national law, is no longer in production;
-
it is historically preserved and maintained in its original state and has not undergone substantial changes in the technical characteristics of its main components;
(8)
‘holder of a registration certificate’ means the legal or natural person in whose name the vehicle is registered;
(9)
‘roadworthiness test’ means an inspection in accordance with Annex I designed to ensure that a vehicle is safe to be used on public roads and that it complies with required and mandatory safety and environmental characteristics;
(10)
‘approval’ means a procedure whereby a Member State certifies that a vehicle satisfies the relevant administrative provisions and technical requirements referred to in Directive 2002/24/EC, Directive 2003/37/EC and Directive 2007/46/EC;
(11)
‘deficiencies’ means technical defects and other instances of non-compliance found during a roadworthiness test;
(12)
‘roadworthiness certificate’ means a roadworthiness test report issued by the competent authority or a testing centre containing the result of the roadworthiness test;
(13)
‘inspector’ means a person authorised by a Member State or by its competent authority to carry out roadworthiness tests in a testing centre or, where appropriate, on behalf of a competent authority;
(14)
‘competent authority’ means an authority or public body entrusted by a Member State with responsibility for managing the system of roadworthiness testing, including, where appropriate, the carrying-out of roadworthiness tests;
(15)
‘testing centre’ means a public or private body or establishment authorised by a Member State to carry out roadworthiness tests;
(16)
‘supervising body’ means a body or bodies set up by a Member State, responsible for the supervision of testing centres. A supervising body can be part of the competent authority or competent authorities;
(17)
‘small island’ means an island with fewer than 5 000 inhabitants which is not linked to the other parts of territory by road bridges or road tunnels;
(18)
‘sparsely populated area’ means a predefined area with a population density of fewer than five persons per square kilometre;
(19)
‘public road’ means a road that is of general public utility, such as a local, regional or national road, highway, expressway or motorway.
CHAPTER II
GENERAL OBLIGATIONS
Article 4
Responsibilities
1. Each Member State shall ensure that vehicles registered in its territory are periodically tested in accordance with this Directive by testing centres authorised by the Member State in which those vehicles are registered.
2. Roadworthiness tests shall be carried out by the Member State of registration of the vehicle, by a public body entrusted with the task by that Member State or by bodies or establishments designated and supervised by that Member State, including authorised private bodies.
3. In accordance with the principles laid down by Regulation (EC) No 715/2007 of the European Parliament and of the Council (11) and by Regulation (EC) No 595/2009 of the European Parliament and of the Council (12), the Commission shall, by means of implementing acts, and before 20 May 2018, adopt:
(a)
a set of technical information on braking equipment, steering, visibility, lamps, reflectors, electrical equipment, axles, wheels, tyres, suspension, chassis, chassis attachments, other equipment and nuisance necessary for roadworthiness testing of the items to be tested and on the use of the recommended test methods, in accordance with point 3 of Annex I, and
(b)
the detailed rules concerning the data format and the procedures for accessing the relevant technical information.
Those implementing acts shall be adopted in accordance with the examination procedure referred to in Article 19(2).
The technical information referred to in point (a) of the first subparagraph shall be made available, free of charge or at a reasonable price, by the manufacturers to testing centres and relevant competent authorities, in a non-discriminatory manner.
The Commission shall examine the feasibility of establishing a single point of access for that technical information.
4. Member States shall ensure that the responsibilities for keeping a vehicle in a safe and roadworthy condition are defined in national law.
CHAPTER III
MINIMUM REQUIREMENTS CONCERNING ROADWORTHINESS TESTS
Article 5
Date and frequency of testing
1. Vehicles shall be subject to a roadworthiness test at least within the following intervals, without prejudice to the period of flexibility applied in Member States under paragraph 3:
(a)
vehicles of category M1 and N1: four years after the date on which the vehicle was first registered, and thereafter every two years;
(b)
vehicles of category M1 used as taxis or ambulances, vehicles of categories M2, M3, N2, N3, O3 and O4: one year after the date on which the vehicle was first registered, and thereafter annually;
(c)
vehicles of category T5 the use of which mainly takes place on public roads for commercial road haulage purposes: four years after the date on which the vehicle was first registered, and thereafter every two years.
2. Member States shall establish appropriate intervals within which vehicles of categories L3e, L4e, L5e and L7e, with an engine displacement of more than 125 cm3, are to be subject to a roadworthiness test.
3. Member States or competent authorities may establish a reasonable period during which the roadworthiness test is to be carried out, not exceeding the intervals laid down in paragraph 1.
4. Notwithstanding the date of a vehicle’s last roadworthiness test, the Member State or competent authority concerned may require it to undergo a roadworthiness test before the dates referred to in paragraphs 1 and 2 in the following cases:
-
after an accident affecting the main safety-related components of the vehicle, such as wheels, suspension, deformation zones, airbag systems, steering or brakes;
-
when the safety and environmental systems and components of the vehicle have been altered or modified;
-
where the holder of the registration certificate of a vehicle has changed;
-
when the vehicle has reached a mileage of 160 000 km;
-
in cases where road safety is seriously affected.
Article 6
Contents and methods of testing
1. For vehicle categories falling within the scope of this Directive, with the exception of categories L3e, L4e, L5e and L7e with an engine displacement of more than 125 cm3, Member States shall ensure that roadworthiness tests cover at least the areas referred to in point 2 of Annex I.
2. For each area referred to in paragraph 1, the competent authorities of the Member State or the testing centre shall carry out a roadworthiness test covering at least the items referred to in point 3 of Annex I, using the recommended or an equivalent method approved by a competent authority applicable to the testing of those items, as set out in point 3 of Annex I. The test may also include a verification as to whether the respective parts and components of the vehicle correspond to the required safety and environmental characteristics that were in force at the time of approval or, if applicable, at the time of retrofitting.
The tests shall be carried out using techniques and equipment currently available without the use of tools to dismantle or remove any part of the vehicle.
3. For vehicle categories L3e, L4e, L5e and L7e, with an engine displacement of more than 125 cm3, Member States shall determine the areas, items and appropriate methods of testing.
Article 7
Assessment of deficiencies
1. For each item to be tested, Annex I provides a minimum list of possible deficiencies and their level of severity.
2. Deficiencies that are found during periodic testings of vehicles shall be categorised in one of the following groups:
(a)
minor deficiencies having no significant effect on the safety of the vehicle or impact on the environment, and other minor non-compliances;
(b)
major deficiencies that may prejudice the safety of the vehicle or have an impact on the environment or put other road users at risk, or other more significant non-compliances;
(c)
dangerous deficiencies constituting a direct and immediate risk to road safety or having an impact on the environment which justify that a Member State or its competent authorities may prohibit the use of the vehicle on public roads.
3. A vehicle having deficiencies falling into more than one of the deficiency groups referred to in paragraph 2 shall be classified in the group corresponding to the more serious deficiency. A vehicle showing several deficiencies within the same inspection area as identified in the scope of the test referred to in point 2 of Annex I, may be classified in the next most serious deficiency group if it can be demonstrated that the combined effect of those deficiencies results in a higher risk to road safety.
Article 8
Roadworthiness certificate
1. Member States shall ensure that testing centres or, if relevant, the competent authorities, which have carried out a roadworthiness test on a vehicle issue a roadworthiness certificate for that vehicle indicating at least the standardised elements of the corresponding harmonised Union codes as laid down in Annex II.
2. Member States shall ensure that testing centres or, if relevant, the competent authorities make the roadworthiness certificate or, in the case of an electronically produced roadworthiness certificate, a certified printout of such certificate available to the person presenting the vehicle for testing.
3. Without prejudice to Article 5, in the case of re-registration of a vehicle already registered in another Member State, each Member State shall recognise the roadworthiness certificate issued by that other Member State, as if it had itself issued that certificate, provided that the roadworthiness certificate is still valid in terms of the frequency intervals established for periodic roadworthiness tests by the re-registering Member State. In cases of doubt, the re-registering Member State may verify the validity of the roadworthiness certificate before recognising it. Member States shall communicate to the Commission a description of the roadworthiness certificate before 20 May 2018. The Commission shall inform the Committee referred to in Article 19. This paragraph shall not apply to vehicle categories L3e, L4e, L5e and L7e.
4. Without prejudice to Article 5(4) and paragraph 3 of this Article, Member States shall recognise, as a matter of principle, the validity of the roadworthiness certificate in the event that the ownership of a vehicle - having a valid proof of periodic roadworthiness test - changes.
5. As from 20 May 2018 and at the latest by 20 May 2021, testing centres shall communicate electronically, to the competent authority of the Member State concerned, the information mentioned in the roadworthiness certificates which they issue. Such communication shall take place within a reasonable time after each roadworthiness certificate is issued. Until the latter date, testing centres may communicate the relevant information to the competent authority by any other means. Member States shall determine the period during which the competent authority is to retain that information. The duration of that period shall not be less than 36 months, without prejudice to the national tax systems of the Member States.
6. Member States shall ensure that, for the purposes of checking the odometer, where an odometer is normally fitted, the information included in the previous roadworthiness test is made available to the inspectors as soon as it is available electronically. In cases where an odometer is found to have been manipulated with the aim of reducing or misrepresenting the distance record of a vehicle, such manipulation shall be punishable by effective, proportionate, dissuasive and non-discriminatory penalties.
7. Member States shall ensure that the results of the roadworthiness test are notified, or made available electronically, as soon as possible to the authority responsible for registration of the vehicle. That notification shall contain the information mentioned in the roadworthiness certificate.
Article 9
Follow-up of deficiencies
1. In the case of minor deficiencies only, the test shall be deemed to have been passed, the deficiencies shall be rectified, and the vehicle shall not be re-tested.
2. In the case of major deficiencies, the test shall be deemed to have been failed. The Member State or the competent authority shall decide on the period during which the vehicle in question may be used before it is required to undergo another roadworthiness test. The subsequent test shall take place during a period defined by the Member State or competent authority but not later than two months following the initial test.
3. In the case of dangerous deficiencies, the test shall be deemed to have been failed. The Member State or the competent authority may decide that the vehicle in question is not to be used on public roads and that the authorisation for its use in road traffic is to be suspended for a limited period of time, without requiring a new process of registration, until such time as the deficiencies are rectified and a new roadworthiness certificate is issued testifying that the vehicle is in a roadworthy condition.
Article 10
Proof of test
1. The testing centre or, if relevant, the competent authority of the Member State that has carried out a roadworthiness test on a vehicle registered in its territory shall provide a proof, such as an indication on the vehicle registration document, a sticker, a certificate or any other easily accessible information, for each vehicle which has passed such a test. The proof shall indicate the date by which the next roadworthiness test is to take place.
Member States shall communicate to the Commission a description of that proof before 20 May 2018. The Commission shall in turn inform the Committee referred to in Article 19.
2. Where the tested vehicle belongs to a vehicle category which is not subject to registration in the Member State where it has been put into service, that Member State may require the proof of test to be displayed in a visible manner on that vehicle.
3. For the purpose of free circulation, each Member State shall recognise the proof provided by a testing centre or competent authority of another Member State in accordance with paragraph 1.
CHAPTER IV
ADMINISTRATIVE PROVISIONS
Article 11
Testing facilities and equipment
1. Member States shall ensure that testing facilities and equipment used for carrying out roadworthiness tests comply with the minimum technical requirements laid down in Annex III.
2. Member States shall ensure that the testing centres or, if relevant, the competent authority maintain the testing facilities and equipment in accordance with the specifications provided by the manufacturers.
3. Equipment used for measurements shall be periodically calibrated in line with Annex III and verified in accordance with the specifications provided by the Member State concerned or by the manufacturer of the equipment.
Article 12
Testing centres
1. Testing centres in which inspectors perform roadworthiness tests shall be authorised by a Member State or by its competent authority.
2. To meet minimum requirements in terms of quality management, testing centres shall comply with the requirements laid down by the authorising Member State. Testing centres shall ensure the objectivity and the high quality of the roadworthiness tests.
Article 13
Inspectors
1. Member States shall ensure that roadworthiness tests are carried out by inspectors fulfilling the minimum competence and training requirements laid down in Annex IV. Member States may lay down additional requirements in respect of competence and corresponding training.
2. The competent authorities or, where applicable, approved training centres shall provide a certificate to inspectors who fulfil the minimum competence and training requirements. That certificate shall include at least the information mentioned in point 3 of Annex IV.
3. Inspectors employed or authorised by competent authorities of the Member States or by a testing centre at 20 May 2018 shall be exempted from the requirements laid down in point 1 of Annex IV.
4. When carrying out a roadworthiness test, the inspector shall be free from any conflict of interests so as to ensure, to the satisfaction of the Member State or competent authority concerned, that a high level of impartiality and objectivity is maintained.
5. The person presenting the vehicle for testing shall be informed of any deficiencies identified in the vehicle which need to be rectified.
6. The results of a roadworthiness test may only be modified, where appropriate, by the supervising body, or in accordance with the procedure set up by the competent authority, if the findings of the roadworthiness test are manifestly incorrect.
Article 14
Supervision of testing centres
1. Member States shall ensure that testing centres are supervised.
2. A supervising body shall perform at least the tasks provided for in point 1 of Annex V and shall fulfil the requirements laid down in points 2 and 3 of that Annex.
Member States shall make publicly available the rules and procedures covering the organisation, tasks and requirements, including the independence requirements applicable to the personnel of a supervising body.
3. Testing centres directly operated by a competent authority shall be exempted from the requirements regarding authorisation and supervision where the supervising body is part of the competent authority.
4. The requirements mentioned in paragraphs 2 and 3 of this Article may be regarded as fulfilled by Member States which require that testing centres be accredited under Regulation (EC) No 765/2008.
CHAPTER V
COOPERATION AND EXCHANGE OF INFORMATION
Article 15
Administrative cooperation between Member States
1. Member States shall designate a national contact point responsible for exchanging information with the other Member States and the Commission with regard to the application of this Directive.
2. Member States shall forward to the Commission the names and contact details of their national contact point by 20 May 2015, and shall inform it without delay of any changes thereto. The Commission shall draw up a list of all contact points and forward it to the Member States.
Article 16
Electronic vehicle information platform
The Commission shall examine the feasibility, costs and benefits of establishing an electronic vehicle information platform by taking advantage of existing and already implemented IT solutions with regard to international data exchange so as to minimise costs and avoid duplication. In examining the matter, the Commission shall consider the most appropriate way to link the existing national systems with a view to facilitating exchanges of information on data relating to roadworthiness testing and odometer readings between the competent authorities of Member States responsible for testing, registration and vehicle approval, testing centres, test equipment manufacturers and vehicle manufacturers.
The Commission shall also examine the feasibility, costs and benefits of collecting and storing available information concerning the main safety-related components of vehicles which have been involved in serious accidents as well as the possibility of making information on accident history and odometer readings available in an anonymised form to inspectors, holders of registration certificates and accident researchers.
CHAPTER VI
DELEGATED AND IMPLEMENTING ACTS
Article 17
Delegated acts
The Commission shall be empowered to adopt delegated acts in accordance with Article 18 in order to:
-
update only the vehicle category designations referred to in Article 2(1) and Article 5(1) and (2) as appropriate in the event of changes to the vehicle categories stemming from amendments to the type-approval legislation referred to in Article 2(1), without affecting the scope and frequency of testing;
-
update point 3 of Annex I in respect of methods in the event that more efficient and effective test methods become available, without extending the list of items to be tested;
-
adapt point 3 of Annex I, following a positive assessment of the costs and benefits involved, in respect of the list of test items, methods, reasons for failure and assessment of deficiencies in the event of a modification of mandatory requirements relevant for type-approval in Union safety or environmental legislation.
Article 18
Exercise of delegation
1. The power to adopt delegated acts is conferred on the Commission subject to the conditions laid down in this Article.
2. The power to adopt delegated acts referred to in Article 17 shall be conferred on the Commission for a period of five years from 19 May 2014. The Commission shall draw up a report in respect of the delegation of power not later than nine months before the end of the five-year period. The delegation of power shall be tacitly extended for periods of an identical duration, unless the European Parliament or the Council opposes such extension not later than three months before the end of each period.
3. The delegation of powers referred to in Article 17 may be revoked at any time by the European Parliament or by the Council. A decision to revoke shall put an end to the delegation of the power specified in that decision. It shall take effect the day following the publication of the decision in the Official Journal of the European Union or at a later date specified therein. It shall not affect the validity of any delegated acts already in force.
4. As soon as it adopts a delegated act, the Commission shall notify it simultaneously to the European Parliament and to the Council.
5. A delegated act adopted pursuant to Article 17 shall enter into force only if no objection has been expressed by either the European Parliament or the Council within a period of two months of notification of that act to the European Parliament and the Council or if, before the expiry of that period, the European Parliament and the Council have both informed the Commission that they will not object. That period shall be extended by two months at the initiative of the European Parliament or of the Council.
Article 19
Committee Procedure
1. The Commission shall be assisted by a committee (the ‘Roadworthiness Committee’). That committee shall be a committee within the meaning of Regulation (EU) No 182/2011.
2. Where reference is made to this paragraph, Article 5 of Regulation (EU) No 182/2011 shall apply. Where the committee delivers no opinion, the Commission shall not adopt the draft implementing act and the third subparagraph of Article 5(4) of Regulation (EU) No 182/2011 shall apply.
CHAPTER VII
FINAL PROVISIONS
Article 20
Reporting
1. By 30 April 2020, the Commission shall submit a report to the European Parliament and the Council on the implementation and effects of this Directive, in particular as regards the level of harmonisation of periodic roadworthiness tests, the effectiveness of the provisions on its scope, the frequency of testing, the mutual recognition of roadworthiness certificates in cases of re-registration of vehicles originating from another Member State and the results of the examination concerning the feasibility of introducing an electronic vehicle information platform as referred to in Article 16. The report shall also analyse whether there is a need to update the Annexes, particularly in the light of technical progress and practices. The report shall be submitted after the consultation of the committee referred to in Article 19 and shall be accompanied, if appropriate, by legislative proposals.
2. No later than 30 April 2019, the Commission shall submit to the European Parliament and to the Council a report, based on independent studies, on the effectiveness of the inclusion of light trailers and two- or three-wheel vehicles in the scope of this Directive. The report shall assess the evolution of the road safety situation in the Union and, for each subcategory of L-vehicles, compare the results of national road safety measures, taking into account the average distance travelled by those vehicles. In particular, the Commission shall assess whether the standards and costs of periodic roadworthiness testing of each category of vehicle is proportionate to the road safety objectives set. The report shall be accompanied by a detailed impact assessment analysing the costs and benefits throughout the Union, including the specificities of Member States. The report shall be made available at least six months prior to the submission of any legislative proposal, if appropriate, to include new categories within the scope of this Directive.
Article 21
Penalties
The Member States shall lay down the rules on penalties applicable to infringements of the provisions of this Directive and shall take all measures necessary to ensure that they are implemented. Those penalties shall be effective, proportionate, dissuasive and non-discriminatory.
Article 22
Transitional provisions
1. Member States may authorise the use for a period of not more than five years after 20 May 2018 of testing facilities and equipment referred to in Article 11 that do not comply with the minimum requirements laid down in Annex III for carrying out roadworthiness tests.
2. Member States shall apply the requirements laid down in Annex V at the latest as from 1 January 2023.
Article 23
Transposition
1. Member States shall adopt and publish, by 20 May 2017, the laws, regulations and administrative measures necessary to comply with this Directive. They shall immediately inform the Commission thereof.
They shall apply those measures from 20 May 2018.
When Member States adopt those measures, they shall contain a reference to this Directive or shall be accompanied by such reference on the occasion of their official publication. The methods of making such reference shall be laid down by Member States.
2. Member States shall communicate to the Commission the text of the main measures of national law which they adopt in the field covered by this Directive.
Article 24
Repeal
Directive 2009/40/EC is repealed with effect from 20 May 2018.
Article 25
Entry into force
This Directive shall enter into force on the twentieth day following that of its publication in the Official Journal of the European Union.
Article 26
Addressees
This Directive is addressed to the Member States.
Done at Brussels, 3 April 2014.