РЕШЕНИЕ № 1313/2013/ЕС НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 17 декември 2013 година
относно Механизъм за гражданска защита на Съюза
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 196 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Комитета на регионите (1),
в съответствие с обикновената законодателна процедура,
като имат предвид, че:
(1)
Поради значителното увеличаване на броя и сериозността на природните и причинените от човека бедствия през последните години и при положение, че бъдещите бедствия ще бъдат по-драстични и комплексни, с по-значителни и дългосрочни последици, вследствие по-специално на изменението на климата и на потенциалните взаимодействия между няколко природни и технологични опасности, все по-голямо значение придобива един интегриран подход към управлението при бедствия. Европейският съюз следва да насърчава солидарността и да подпомага, допълва и улеснява координацията на действията на държавите членки в областта на гражданската защита с оглед подобряване ефективността на системите за превенция, готовност и реагиране при природни и причинени от човека бедствия.
(2)
С Решение 2001/792/ЕО, Евратом на Съвета (2), преработено с Решение 2007/779/ЕО, Евратом на Съвета (3), беше създаден Механизъм на Общността за гражданска защита. Финансирането на този механизъм е осигурено чрез Решение 2007/162/ЕО, Евратом на Съвета (4), с което се създава финансов инструмент в областта на гражданската защита („финансовият инструмент“). В него се предвижда отпускането на финансова помощ от Съюза едновременно за повишаване на ефективността на реакцията при сериозни извънредни ситуации и за засилване на превантивните мерки и мерките за повишаване на готовността за всякакви извънредни ситуации, включително продължаване на мерките, предприети по-рано по силата на Решение 1999/847/ЕО на Съвета (5). Действието на финансовия инструмент изтича на 31 декември 2013 г.
(3)
Защитата, осигурявана съгласно Механизма за гражданска защита на Съюза („Механизма на Съюза“), следва да обхваща преди всичко населението, но също така и околната среда и имуществото, включително културното наследство, срещу всички видове природни и причинени от човека бедствия, включително екологични бедствия, замърсяване на морската среда и извънредни ситуации, свързани с остри здравословни проблеми, които възникват на територията на Съюза или извън него. При всички тези бедствия може да се наложи съдействие от гражданска защита и друга спешна помощ съгласно Механизма на Съюза в допълнение към способностите за реагиране на засегнатата държава. По отношение на бедствията, причинени от терористични актове, ядрени или радиационни аварии, Механизмът на Съюза следва да обхваща само действията за готовност и реагиране в областта на гражданската защита.
(4)
Механизмът на Съюза следва да играе роля и при прилагането на член 222 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС), като предоставя при необходимост своите ресурси и способности.
(5)
Механизмът на Съюза представлява явен израз на европейската солидарност, чрез осигуряване на практически и своевременен принос за превенцията на бедствия и готовността за тях и за реакцията при бедствия и непосредствена заплаха от бедствия, без да се засягат съответните водещи принципи и механизми в областта на гражданската защита. Следователно настоящото решение следва да не накърнява реципрочните права и задължения на държавите членки, произтичащи от двустранни или многостранни договори, които се отнасят до въпросите, обхванати от настоящото решение, нито отговорността на държавите членки да защитават населението, околната среда, както и имуществото на тяхна територия.
(6)
Механизмът на Съюза следва надлежно да отчита съответното право на Съюза и международните ангажименти, да използва възможностите за полезно взаимодействие със съответните инициативи на Съюза, например европейската програма за мониторинг на Земята (Коперник), Европейската програма за защита на критичната инфраструктура (EPCIP) и общата среда за обмен на информация (CISE).
(7)
В управлението при бедствия е много важна ролята на регионалните и местните власти. Ето защо е необходимо тези регионални и местни власти да бъдат подходящо включвани в дейностите, предприемани съгласно настоящото решение, в съответствие с националните структури на държавите членки.
(8)
Превенцията има решаващо значение за защитата от бедствия и налага предприемането на по-нататъшни действия, както се посочва в Заключенията на Съвета от 30 ноември 2009 г. и в резолюцията на Европейския парламент от 21 септември 2010 г. относно съобщението на Комисията, озаглавено „Подход на Общността за превенция на природни и причинени от човека бедствия“. Механизмът на Съюза следва да включва обща политическа рамка за действията на Съюза за превенция на риска от бедствия, чиято цел е да се постигне по-високо ниво на защита и устойчивост срещу бедствия чрез предотвратяване или ограничаване на техните въздействия и чрез насърчаване на култура на превенция, включително надлежно разглеждане на евентуални въздействия на изменението на климата и нуждата от подходящи действия за адаптация. Във връзка с това оценките на риска, планирането на управлението на риска, оценката на способността за управление на риска, извършвани от всяка държава членка на национално или на съответното поднационално равнище с участието по целесъобразност на други служби, прегледът на рисковете, извършван на равнище на Съюза, както и партньорските проверки имат основно значение за осигуряване на интегриран подход за управлението при бедствия, обединяващ действията за превенция на риска, готовност и реагиране. Поради това Механизмът на Съюза следва да включва обща рамка за обмен на информация относно рисковете и способностите за управление на риска, без да се засяга член 346 от ДФЕС, който гарантира, че нито една държава членка не следва да бъде задължавана да предоставя информация, чието разкриване тя счита за противоречащо на основните интереси на нейната сигурност.
(9)
Като допринася за по-нататъшното развитие и по-добрата интеграция на транснационалните системи от общоевропейски интерес за откриване, ранно предупреждаване и оповестяване, Съюзът следва да подпомага държавите членки в свеждането до минимум на необходимото време за реагиране при бедствия и за предупреждаване на гражданите на ЕС. Такива системи следва да отчитат и да се основават на съществуващи и бъдещи информационни източници и системи, като същевременно се насърчават подходящи нови технологии.
(10)
Механизмът на Съюза следва да включва обща политическа рамка, насочена към непрекъснато подобряване на степента на готовност на системите и службите за гражданска защита, на техния персонал и на населението в рамките на Съюза. Това следва да включва програма за учения, програма за извлечени поуки, както и програми за обучение и мрежа за обучение на равнището на Съюза и държавите членки в областта на превенцията, готовността и реагирането при бедствия, както се изисква в Заключенията на Съвета от 27 ноември 2008 г. относно европейското обучение в областта на управлението при бедствия.
(11)
Изграждането на модули за операции за оказване на помощ в областта на гражданската защита, състоящи се от ресурсите на една или повече държави членки, чиято цел е да бъдат напълно оперативно съвместими, следва да продължава с оглед да се засили сътрудничеството в областта на гражданската защита и да се развие допълнително координираното съвместно бързо реагиране на държавите членки. Модулите следва да се организират на равнището на държавите членки и да бъдат подчинени на тяхното командване и контрол.
(12)
Механизмът на Съюза следва да улесни мобилизирането и координирането на операциите по оказване на помощ. Механизмът на Съюза следва да се основава на структура на Съюза, състояща се от Координационен център за реагиране при извънредни ситуации (ЕRCC), Европейски капацитет за реагиране при извънредни ситуации (EERC) под формата на доброволно обединяване на предварително заделени от държавите членки способности, обучени експерти, Обща система за комуникация и информация при извънредни ситуации (CECIS), управлявана от Комисията, и точки за контакт в държавите членки. Той следва да осигури рамка за набиране на потвърдена информация за положението, за разпространяването ѝ до държавите членки, както и за споделяне на извлечените от операциите поуки.
(13)
С оглед да се подобри планирането на операциите за реагиране при бедствия съгласно Механизма на Съюза и да се повиши наличността на ключови способности, е необходимо да се развие EERC под формата на доброволно обединяване на предварително заделени капацитет от държавите членки и структуриран процес за установяване на евентуални пропуски в капацитета.
(14)
Колкото до операциите по оказване на помощ в отговор на бедствия извън ЕС, Механизмът на Съюза следва да улеснява и подпомага действията, предприемани от държавите членки и Съюза като цяло, с оглед да се насърчи последователността на международната дейност в областта на гражданската защита. В случаите, когато е представена, Организацията на обединените нации (ООН) изпълнява цялостна координираща роля за операциите за подпомагане в трети държави. Помощта, предоставяна по линия на Механизма на Съюза, следва да се координира с ООН и съответни други международни участници, за да се оползотворят максимално наличните ресурси и да се избегне излишно дублиране на усилията. Засилената координация на помощта в областта на гражданската защита посредством Механизма на Съюза е предпоставка за подпомагане на общите усилия за координация и за осигуряване на цялостен принос на ЕС към общите усилия за подпомагане. Когато се предоставя помощ при бедствия съгласно Механизма на Съюза и Регламент (ЕО) № 1257/96 на Съвета (6), Комисията следва да осигурява ефективност, съгласуваност и взаимно допълване на цялостната реакция на Съюза в съответствие с Европейския консенсус относно хуманитарната помощ (7).
(15)
Необходимо е да се подобри наличността на подходящи транспортни средства и достъпът до тях с цел да се подпомогне развитието на способност за бързо реагиране на равнището на Съюза. Съюзът следва да подкрепя и допълва усилията на държавите членки, като улеснява координирането и обединяването на транспортните ресурси и допринася, когато е необходимо, за финансирането за допълнителни транспортни средства, при спазване на определени критерии и като се вземат предвид съществуващите системи.
(16)
Операциите по оказване на помощ следва да бъдат подчинени на нуждите и координирани изцяло на място, така че да се постигне максимална ефективност и да се осигури достъп до пострадалото население. Комисията следва да предоставя подходяща логистична подкрепа за изпратените експертни екипи.
(17)
Механизмът на Съюза може да се използва и за предоставяне на подкрепа за гражданска защита при оказване на консулска помощ на гражданите на Съюза при бедствия в трети държави, ако това бъде поискано от консулските служби на засегнатите държави членки. Засегнатите държави членки следва по възможност да координират тези искания помежду си и със съответните други участници, за да се осигури оптималното използване на Механизма на Съюза и да се избегнат практически трудности на място. Тази подкрепа може да бъде поискана например от „водещата държава“ или от държавата членка, координираща помощта за всички граждани на Съюза. Концепцията за водеща държава следва да се разбира в съответствие с насоките на Европейския съюз относно прилагането на концепцията за пилотна държава по консулски въпроси (8). Настоящото решение се прилага, без да се засягат правилата на Съюза за консулска закрила на гражданите на Съюза в чужбина.
(18)
При планирането на операции за реагиране е полезно да се осъществи връзка и със съответни неправителствени организации и други образувания, за да се установи наличието на допълнителни способности за реагиране, които те биха могли да предоставят в случай на бедствия посредством компетентните органи на държавите членки.
(19)
Използването на военни средства под гражданско ръководство като крайно средство може да представлява важен принос към реакцията при бедствия. Когато се приеме за уместно да се използват военен капацитет при операции за гражданска защита, сътрудничеството с военните органи следва да се подчинява на реда и условията, процедурите и критериите, установени от Съвета или неговите компетентни органи за предоставяне на ММеханизма на Съюза на необходимите военни способности за гражданска защита, както и следва да бъде съобразено със съответните международни насоки.
(20)
Когато помощта по линия на Механизма на Съюза допринася за хуманитарната дейност на Съюза, по-конкретно при сложни извънредни ситуации, действията, за които се получава финансова помощ съгласно настоящото решение, следва да съответстват на хуманитарните принципи и на принципите относно използването на гражданска защита и на военни ресурси, установени в Европейския консенсус относно хуманитарната помощ.
(21)
Участието на страните от Европейската асоциация за свободна търговия (ЕАСТ), които са членки на Европейското икономическо пространство (ЕИП), както и на присъединяващите се държави, страните кандидатки и потенциалните страни кандидатки следва да е възможно. Страните кандидатки и потенциалните страни кандидатки, които не участват в Механизма на Съюза, както и държавите, които са част от европейската политика за съседство (ЕПС), следва също да могат да се възползват от някои действия, финансирани по настоящото решение.
(22)
За да се осигурят еднакви условия за изпълнение на настоящото решение, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия по отношение на: взаимодействието на ERCC с точките за контакт на държавите членки, както и оперативните процедури за реакция при бедствия в рамките на Съюза и извън него; компонентите на CECIS и организацията на обмена на информация чрез CECIS; процеса на изпращане на експертните екипи; установяването на модули, други способности за реагиране и експерти; оперативните изисквания за функционирането и оперативната съвместимост на модулите; целите по отношение на капацитета, изискванията за качеството и оперативната съвместимост, както и процедурата за сертифициране и регистриране, необходими за функционирането на EERC, както и финансовите договорености; установяването на пропуски в EERC и отстраняването им; организирането на програмата за обучение, рамката за ученията и програмата за отчитане на извлечените поуки; и организирането на подкрепата за превоза на помощта. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (9).
(23)
За приемането на актовете за изпълнение, предвидени в настоящото решение следва да бъде използвана процедурата по разглеждане.
(24)
С настоящото решение се засилва сътрудничеството между Съюза и държавите членки и се улеснява координацията в областта на гражданската защита, като се дава възможност за по-ефективни действия поради техния мащаб и взаимното им допълване. При бедствие, което надхвърля способностите за реагиране на държава членка, последната може да реши да използва ММеханизма на Съюза, за да допълни собствените си ресурси за гражданска защита и другите ресурси за реагиране при бедствия.
(25)
Доколкото целите на настоящото решение не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите членки, а поради обхвата или последиците могат да бъдат по-добре постигнати на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящото решение не надхвърля необходимото за постигане на тези цели.
(26)
Настоящото решение не засяга действия, попадащи в обхвата на бъдещ законодателен акт на Съюза относно създаването на инструмент за стабилност, мерките за обществено здраве, приети с правни актове на Съюза относно програми за действие на Съюза в областта на здравето, нито действията с оглед на безопасността на потребителите, приети с бъдещ законодателен акт на Съюза относно програма за потребителите за периода 2014 -2020 г.
(27)
От съображения за съгласуваност действията, попадащи в обхвата на Решение 2007/124/ЕО, Евратом на Съвета (10) ина бъдещ законодателен акт относно създаването, като част от Фонда за вътрешна сигурност, на инструмента за финансова подкрепа за полицейско сътрудничество, предотвратяване и борба с престъпността и управление на кризи, или свързани с поддържането на реда и законността и гарантирането на вътрешната сигурност, не са обхванати от настоящото решение. Настоящото решение не се прилага за дейности, обхванати от Регламент (ЕО) № 1257/96.
(28)
Разпоредбите на настоящото решение не засягат приемането на правно обвързващи актове съгласно Договора за създаване на Европейската общност за атомна енергия, в които се определят специални извънредни мерки в случай на извънредни ситуации, причинени от ядрени или радиационни бедствия.
(29)
Настоящото решение обхваща действията в областта на превенцията, готовността и реагирането при замърсяване на морската среда, с изключение на действията, попадащи в обхвата на Регламент (ЕО) № 1406/2002 на Европейския парламент и на Съвета (11).
(30)
За да може Комисията да осигури изпълнението на настоящото решение, тя може да финансира дейности, свързани с подготовката, мониторинга, контрола, одита и оценката, необходими за управление на ММеханизма на Съюза и постигането на целите му.
(31)
Възстановяването на разходите, възлагането на обществени поръчки и отпускането на безвъзмездни средства съгласно настоящото решение следва да се извършват в съответствие с Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета (12). Поради специфичния характер на действията в областта на гражданската защита е уместно да се предвиди безвъзмездните средства да могат да се предоставят и на юридически лица, независимо дали са субекти на частното или на публичното право. Важно е също така да се спазват правилата на Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2002, и по-специално тези, свързани с принципите за икономичност, ефикасност и ефективност, залегнали в него.
(32)
Финансовите интереси на Съюза следва да се защитават чрез пропорционални мерки през целия цикъл на разходите, в т.ч. чрез предотвратяване, разкриване и разследване на нередности, възстановяване на изгубени, недължимо изплатени или неправилно използвани средства и, където е необходимо, административни и финансови санкции в съответствие с Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 г.
(33)
С настоящото решение се определя финансов пакет за целия срок на Механизма на Съюза, който представлява основната референтна сума - по смисъла на точка 17от Междуинституционалното споразумение от 2 декември 2013 г. между Европейския парламент, Съвета и Комисията относно бюджетната дисциплина, сътрудничеството по бюджетните въпроси и доброто финансово управление (13) - за Европейския парламент и за Съвета по време на годишната бюджетна процедура. Тази референтна сума се финансира частично от функция 3 „Сигурност и гражданство“ и частично от функция 4 „Глобална Европа“ на Многогодишната финансова рамка за периода 2014-2020 г.
(34)
Финансовият пакет за изпълнението на настоящото решение следва да бъде разпределен в съответствие с посочените в приложение I проценти.
(35)
Във връзка с прегледа на разбивката на финансовия пакет за изпълнението на настоящото решение предвид резултатите от междинната оценка, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от ДФЕС до 30 юни 2017 г., Процедурата по спешност следва да се прилага, във всеки един момент, когато е необходима незабавна промяна на бюджетните ресурси за целите на действията за реагиране. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегирани актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(36)
Настоящото решение следва да се прилага от 1 януари 2014 г., тъй като е свързано с многогодишната финансова рамка за периода 2014-2020 г,
ПРИЕХА НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
ГЛАВА I
ОБЩИ И СПЕЦИФИЧНИ ЦЕЛИ, ПРЕДМЕТ, ОБХВАТ И ОПРЕДЕЛЕНИЯ
Член 1
Обща цел и предмет
1. Механизмът за гражданска защита на Европейския съюз („Механизмът на Съюза“) има за цел да засили сътрудничеството между Съюза и държавите членки и да улесни координацията в областта на гражданската защита с цел подобряване на ефективността на системите за превенция, готовност и реагиране при природни и причинени от човека бедствия.
2. Защитата, осигурявана съгласно Механизма на Съюза, обхваща преди всичко населението, но също така и околната среда и имуществото, включително културното наследство, срещу всички видове природни и причинени от човека бедствия, включително последиците от терористични актове и технологични, радиационни или екологични бедствия, замърсяване на морската среда и спешни случаи на остри здравословни проблеми, които възникват на територията на Съюза или извън него. При последиците от терористични актове или радиационни бедствия Механизмът на Съюза може да обхваща само действията за готовност и реагиране.
3. Механизмът на Съюза насърчава солидарността между държавите членки чрез практическо сътрудничество и координация, без да засяга първостепенната отговорност на държавите членки да защитават населението, околната среда и имуществото, включително културното наследство, при бедствия на територията си, както и да обезпечават своите системи за управление при бедствия с достатъчен капацитет, така че те да могат да се справят системно и по подходящ начин с бедствия с характер и величина, които могат с основание да се очакват и за които трябва да бъдат подготвени.
4. В настоящото решение се определят общите правила за Механизма на Съюза и правилата за предоставяне на финансова помощ в рамките на Механизма на Съюза.
5. Механизмът на Съюза не засяга задълженията според съществуващите приложими правни актове на Съюза или на Договора за създаване на Европейската общност за атомна енергия или според съществуващите международни споразумения.
6. Настоящото решение не се прилага за действия, провеждани съгласно Регламент (ЕО) № 1257/96, Регламент (ЕО) № 1406/2002, Регламент (ЕО) № 1717/2006, Решение № 1082/2013/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (14) и законодателството на Съюза относно програми за действие в областта на здравето, вътрешните работи и правосъдието.
Член 2
Обхват
1. Настоящото решение се прилага по отношение на сътрудничеството в областта на гражданската защита. Това сътрудничество включва:
а)
Превантивни действия и действия за повишаване на готовността в рамките на Съюза, а също - доколкото се отнася за член 5, параграф 2, член 13, параграф 3 и член 28 - и извън Съюза; както и
б)
Действия за подпомагане при реагирането при непосредствени неблагоприятни последици от бедствие в рамките на Съюза или извън него, включително в посочените в член 28, параграф 1 държави, вследствие на подадено искане за помощ посредством Механизма на Съюза.
2. В настоящото решение се вземат под внимание специалните потребности на изолираните, най-отдалечените и други региони или острови на Съюза по отношение на превенцията, готовността и реагирането при бедствия, както и специалните потребности на отвъдморските страни и територии по отношение на реагирането при бедствия.
Член 3
Специфични цели
1. Чрез Механизма на Съюза се подпомага, допълва и улеснява координирането на действията на държавите членки при изпълнението на следните общи специфични цели:
а)
постигане на високо ниво на защита срещу бедствия чрез предотвратяване или ограничаване на потенциалните въздействия, чрез насърчаване на култура на превенция и чрез подобряване на сътрудничеството между службите за гражданска защита и съответни други служби;
б)
повишаване на степента на готовност за реагиране при бедствия на равнище на държавите членки и на Съюза;
в)
улесняване на бързо и ефикасно реагиране при бедствия или непосредствена заплаха от такива; както и
г)
увеличаване на обществената осведоменост и готовност за бедствия.
2. Показателите се използват за мониторинг, оценка и преглед по целесъобразност на прилагането на настоящото решение. Тези показатели са:
а)
напредъкът при изпълнение на рамката за превенция на бедствия: измерван с броя на държавите членки, които са предоставили на Комисията обобщен доклад за своите оценки на риска и оценка на способността си за управление на риска, съгласно посоченото в член 6;
б)
напредъкът при повишаване нивото на готовност за бедствия, измерван с количеството на капацитета за реагиране, включен в доброволното обединяване във връзка с целите по отношение на капацитета, посочени в член 11, и броя на модулите, регистрирани в CECIS;
в)
напредъкът при подобряване на реакцията при бедствия, измерван със скоростта на операциите в рамките на Механизма на Съюза и степента, в която помощта допринася за удовлетворяване на нуждите на място; както и
г)
напредъкът при повишаване на осведомеността и готовността на обществото за бедствия, измерван със степента на осведоменост на гражданите на Съюза за рисковете в техния регион.
Член 4
Определения
За целите на настоящото решение се прилагат следните определения:
1.
„бедствие“ означава всяка ситуация, която има или може да има тежки последици за населението, околната среда или имуществото, включително културното наследство;
2.
„реагиране“ означава всяко действие, което се предприема при искане за помощ в съответствие с Механизма на Съюза в случай на непосредствена заплаха от бедствие или по време на бедствие или след него и което цели овладяване на непосредствените неблагоприятни последици;
3.
„готовност“ означава състояние на подготвеност и способност на човешките и материалните ресурси, структури, общности и организации за ефективно бързо реагиране при бедствие, като това състояние е постигнато в резултат на предварително предприети действия;
4.
„превенция“ означава всяко действие, насочено към намаляване на рисковете или смекчаване на неблагоприятните последици от бедствие за населението, околната среда и имуществото, включително културното наследство;
5.
„ранно предупреждение“ означава своевременното и ефективно предоставяне на информация, което позволява да се предприемат действия за избягване или намаляване на рисковете и неблагоприятните последици от бедствия, както и за улесняване на готовността за ефективно реагиране;
6.
„модул“ означава самостоятелна и независима структура на способностите на държавите членки, определена предварително въз основа на задачите и потребностите, или подвижен оперативен екип на държавите членки, представляващи комбинация от човешки и материални ресурси, която може да се опише с оглед на способността ѝ за намеса или според задачата(ите), която(ито) може да поеме;
7.
„оценка на риска“ означава цялостен междусекторен процес за установяване, анализ и оценка на рисковете, който е предприет на национално или подходящо поднационално равнище;
8.
„способност за управление на риска“ означава способността на държава членка или нейните региони за ограничаване, адаптиране или смекчаване на рисковете, (въздействието и вероятността за възникването на бедствие), установени в оценката на риска, до равнища,които са приемливи за тази държава членка. Способността за управление на риска се оценява от гледна точка на техническия, финансов и административен капацитет за предприемане на адекватни:
а)
оценки на риска;
б)
планиране на управлението на риска с оглед на превенцията и готовността; и
в)
мерки за превенция на риска и за готовност за посрещането му;
9.
„подкрепа от приемащата държава“ означава всяко действие, предприето на етапите на готовност и реагиране от държава, която получава или изпраща помощ, или от Комисията, за отстраняване на предвидимите препятствия пред международната помощ, предоставена чрез Механизма на Съюза. Тя включва подкрепата от държавите членки за улесняване на транзитното преминаване на тази помощ през територията им;
10.
„способност за реагиране“ означава помощта, която може да се предостави чрез Механизма на Съюза при поискване;
11.
„логистична подкрепа“означава основното оборудване или услуги, необходими на експертните екипи, посочени в член 17, параграф 1, за изпълнение на техните задачи, наред с другото. комуникации, временно настаняване, храна или транспорт във вътрешността на страната.
ГЛАВА II
ПРЕВЕНЦИЯ
Член 5
Превантивни действия
1. За да изпълни целите и да осъществи задачите в областта на превенцията, Комисията:
а)
предприема действия за подобряване на базата от знания за рисковете от бедствия и улеснява обмена на знания, най-добри практики и информация, включително сред държавите членки с общи рискове;
б)
подкрепя и насърчава дейностите на държавите членки по оценка и картографиране на рисковете чрез обмен на добри практики, както и улесняване на достъпа до специфични знания и експертен опит по въпроси от общ интерес;
в)
осъществява и редовно актуализира междусекторен преглед и картографиране на рисковете от природни и предизвикани от човека бедствия, пред които е изправен Съюзът, като възприема съгласуван подход в различните области на политиката, които имат отношение или отражение върху превенцията на бедствията, и като отчита надлежно евентуални последствия от изменението на климата;
г)
насърчава обмен на добри практики за подготовка на националните системи за гражданска защита с цел справяне с последствията от изменението на климата;
д)
подкрепя и насърчава разработването и изпълнението на дейностите на държавите членки за управление на риска чрез обмен на добри практики и улесняване на достъпа до специфични знания и експертен опит по въпроси от общ интерес;
е)
събира и разпространява информацията, предоставена от държавите членки, организира обмен на опит във връзка с оценките на способността за управление на риск; разработва, съвместно с държавите членки и до 22 декември 2014 г., насоки относно съдържанието, методиката и структурата на тези оценки; и улеснява обмена на добри практики в процеса на планиране на превенцията и готовността, включително чрез доброволни партньорски проверки;
ж)
докладва периодично, в съответствие с определените в член 6, буква в) срокове, на Европейския парламент и на Съвета за постигнатия напредък в прилагането на член 6;
з)
насърчава използването на различни фондове на Съюза, с които може да се подпомага устойчива превенция на бедствия, и поощрява държавите членки и регионите да се възползват от подобни възможности за финансиране;
и)
изтъква значението на превенцията на рисковете и оказва подкрепа на държавите членки в дейностите им за повишаване на осведомеността, предоставяне на информация и обучение на обществеността;
й)
насърчава превантивните мерки в държавите членки и третите държави, посочени в член 28, чрез обмен на добри практики и улесняване на достъпа до специфични знания и експертен опит по въпроси от общ интерес; както и
к)
в тесни консултации с държавите членки предприема други подкрепящи и допълващи превантивни действия, необходими за постигането на целта, посочена в член 3, параграф 1, буква а).
2. По искане на държава членка, трета държава или ООН или агенция на ООН Комисията може да изпрати експертен екип на място, за предоставяне на консултации по превантивните мерки.
Член 6
Управление на риска
С цел да насърчават прилагането на ефективен и съгласуван подход към превенцията и готовността за бедствия чрез обмен на информация с нечувствително съдържание, а именно информация, чието предоставяне не противоречи на основните интереси на сигурността на държавите членки и най-добри практики в рамките на Механизма на Съюза, държавите членки:
а)
извършват оценки на риска на национално или на съответно поднационално равнище и предоставят на Комисията обобщен доклад за съответните им елементи до 22 декември 2015 г., и на всеки три години след това;
б)
разработват и прецизират планирането на управлението на риска от бедствия на национално или на съответното поднационално равнище;
в)
предоставят на Комисията оценката на своята способност за управление на риска на национално или на съответното поднационално равнище на всеки три години след окончателното изготвяне на съответните насоки, посочени в член 5, параграф 1, буква е) и в случай на значителни промени; както и
г)
участват на доброволен принцип в партньорски проверки за оценка на способността за управление на риска.
ГЛАВА III
ГОТОВНОСТ
Член 7
Координационен център за реагиране при извънредни ситуации
С настоящото решение се създава Координационен център за реагиране при извънредни ситуации (ERCC). ERCC гарантира денонощен(24/7) оперативен капацитет и обслужва държавите членки и Комисията за постигане на целите на Механизма на Съюза.
Член 8
Действия на Комисията в областта на общата готовност
Комисията извършва следните действия в областта на готовността:
а)
управлява ERCC;
б)
управлява Обща система за комуникация и информация при извънредни ситуации (CECIS), която дава възможност за комуникация и обмен на информация между ERCC и точките за контакт на държавите членки;
в)
съдейства за разработването и по-доброто интегриране на транснационални системи от общоевропейски интерес за откриване, ранно предупреждение и оповестяване, за да се осигури възможност за бързо реагиране и да се насърчат взаимовръзките между националните системи за ранно предупреждение и оповестяване и връзките им с ERCC и CECIS. Тези системи отчитат и доразвиват съществуващите и бъдещите източници и системи за информация, мониторинг и откриване;
г)
създава и управлява способността за мобилизиране и изпращане на експертни екипи, отговорни за:
i)
оценка на потребностите, които евентуално могат да бъдат удовлетворени чрез Механизма на Съюза в държавата, поискала помощ,
ii)
улесняване, когато е необходимо, на координацията на помощта на място в рамките на реагирането при бедствия и осъществяване на връзка с компетентните органи на държавата, поискала помощ, както и
iii)
подпомагане на държавата, поискала помощ, с експертен опит относно действията за превенция, готовност или реагиране;
д)
създава и поддържа способност за предоставяне на логистична подкрепа за тези експертни екипи;
е)
разработва и поддържа мрежа от обучени експерти от държавите членки, които могат да бъдат мобилизирани в кратък срок, за да подпомагат ERCC при извършване на мониторинг на информацията и улесняване на координацията;
ж)
улеснява координацията при предварителното разполагане на способности на държавите членки за реагиране при бедствия в рамките на Съюза;
з)
подпомага усилията за подобряване на оперативната съвместимост на модулите и други способности за реагиране, като взема под внимание най-добрите практики на равнище на държавите членки и на международно равнище;
и)
в рамките на компетентността си предприема необходимите действия за улесняване на подкрепата от приемащата държава, включително разработване и актуализиране, в сътрудничество с държавите членки и въз основа на оперативния опит, на насоки относно подкрепата от приемащата държава;
й)
подкрепя създаването на доброволни програми за партньорски проверки за оценка на стратегиите за готовност на държавите членки въз основа на предварително определени критерии, които ще дадат възможност за формулиране на препоръки с цел засилване на степента на готовност на Съюза; както и
к)
в тесни консултации с държавите членки предприема други подкрепящи и допълващи действия в областта на готовността, необходими за постигането на целта, посочена в член 3, параграф 1, буква б).
Член 9
Действия на държавите членки в областта на общата готовност
1. Държавите членки разработват модули на доброволен принцип, по-специално за посрещане на приоритетните потребности от операции или от подкрепа по линия на Механизма на Съюза.
Държавите членки набелязват предварително модули, други способности за реагиране и експерти в рамките на компетентните си служби, и по-специално в рамките на службите за гражданска защита или други служби за спешно реагиране, които биха могли да се предоставят за спасителни операции при поискване чрез Механизма на Съюза. Те отчитат факта, че съставът на модулите или на другите способности за реагиране може да зависи от вида на бедствието и конкретните нужди, свързани с бедствието.
2. Модулите включват ресурси на една или повече държави членки и:
а)
могат да изпълняват предварително определени задачи в областта на реагирането в съответствие с установените международни насоки и следователно са в състояние:
i)
да бъдат изпращани в много кратък срок след искане за помощ, подадено чрез ERCC; както и
ii)
да работят самостоятелно и независимо през определен период от време;
б)
са оперативно съвместими с други модули;
в)
провеждат обучение и учения, за да изпълнят изискването за оперативна съвместимост;
г)
са поставени на подчинение на лице, което отговаря за работата на модулите; както и
д)
могат да си сътрудничат по целесъобразност с други органи на Съюза и/или международни институции, по-специално ООН.
3. Държавите членки на доброволен принцип предварително определят експертите, които биха могли да изпратят като членове на експертните екипи, посочени в член 8, буква г).
4. Държавите членки разглеждат възможността да осигурят при необходимост други способности за реагиране, които компетентните служби биха могли да поставят на разположение или които могат да бъдат предоставени от неправителствени организации и други относими образувания.
Този друг вид способности за реагиране може да включва ресурси от една или повече държави членки и, ако се наложи, да:
а)
могат да изпълняват задачи в областта на реагирането в съответствие с установените международни насоки и следователно да са в състояние:
i)
да бъдат изпращани в много кратък срок след искане за помощ, подадено чрез ERCC; както и
ii)
при необходимост да работят самостоятелно и независимо през определен период от време;
б)
могат да си сътрудничат по целесъобразност с други органи на Съюза и/или международни институции, по-специално ООН.
5. При спазване на съответните предпазни мерки за сигурност държавите членки могат да предоставят информация за военния капацитет, който би могъл да се използва в краен случай като част от помощта по линия на Механизма на Съюза, например транспорт и логистична подкрепа или медицинско обезпечаване.
6. Държавите членки предоставят на Комисията съответната информация относно експертите, модулите и другите способности за реагиране, които предоставят като помощ по линия на Механизма на Съюза съгласно параграфи 1-5, като при необходимост актуализират тази информация.
7. Държавите членки определят точките за контакт, посочени в член 8, буква б), и уведомяват Комисията за това.
8. Държавите членки предприемат необходимите действия в областта на готовността, за да улеснят оказването на подкрепа от приемащата държава.
9. Държавите членки, подпомагани от Комисията, вземат необходимите мерки за осигуряване на своевременен превоз на предоставената от тях помощ в съответствие с член 23.
Член 10
Планиране на операциите
1. Комисията и държавите членки работят съвместно за по-добро планиране на операциите за реагиране при бедствия в рамките на Механизма на Съюза, включително чрез разработване на сценарии за реагиране при бедствия, картографиране на ресурсите и изготвяне на планове за разполагане на способностите за реагиране.
2. При планирането на операции за реагиране при хуманитарни кризи извън ЕС Комисията и държавите членки набелязват и поощряват възможностите за полезно взаимодействие между помощта в областта на гражданската защита и финансовите средства по линия на хуманитарната помощ, предоставяни от Съюза и държавите членки.
Член 11
Европейски капацитет за реагиране при извънредни ситуации
1. Създава се Европейски капацитет за реагиране при извънредни ситуации (EERC). Той се изразява в доброволно обединяване на предварително заделени от държавите членки способности за реагиране и включва модули, други способности за реагиране и експерти.
2. Въз основа на набелязаните рискове Комисията определя видовете и броя ключови способности за реагиране, необходими за EERC („цели по отношение на способностите“).
3. Комисията определя изискванията по отношение на качеството на способностите за реагиране, които държавите членки предоставят за EERC. Изискванията за качество се основават на установени международни стандарти, когато такива стандарти вече съществуват. Държавите членки са отговорни за гарантиране на качеството на способностите си за реагиране.
4. Комисията установява и управлява процедура за сертифициране и регистриране на способностите за реагиране, които държавите членки предоставят на EERC.
5. Държавите членки определят и регистрират на доброволен принцип способностите за реагиране, които предоставят на EERC. Регистрацията на многонационални модули, предоставени от две или повече държави членки, се извършва съвместно от всичките заинтересовани държави членки.
6. Способностите за реагиране, които държавите членки предоставят на EERC остават по всяко време на разположение за национални цели.
7. Способностите за реагиране, които държавите членки предоставят на EERC, са на разположение за операции за реагиране по линия на Механизма на Съюза след отправено искане за помощ чрез ERCC. Окончателното решение за използването им се взема от държавите членки, регистрирали съответната способност за реагиране. Когато поради извънредни ситуации в страната, непреодолима сила или, по изключение, сериозни причини, държава членка не може да предостави способностите за реагиране в условията на конкретно бедствие, тази държава членка уведомява Комисията в най-кратък срок, като се позовава на настоящия член.
8. В случай че се използват, способностите за реагиране на държавите членки остават под тяхно командване и контрол и може да бъдат оттеглени, при консултации с Комисията, когато поради извънредни ситуации в страната, непреодолима сила или, по изключение, поради сериозни причини дадена държава членка не може да поддържа на разположение тези способности за реагиране. Координирането на различните способности за реагиране се улеснява по целесъобразност от Комисията чрез ERCC в съответствие с членове 15 и 16.
9. Държавите членки и Комисията осигуряват подходяща осведоменост на обществеността относно операциите с участието на EERC.
Член 12
Отстраняване на пропуските в способностите за реагиране
1. Комисията следи напредъка към постигане на целите по отношение на способностите, установени в съответствие с член 11, параграф 2, и набелязва потенциално значими пропуски в способностите за реагиране в рамките на EERC.
2. Когато бъдат установени потенциално значими пропуски, Комисията проучва дали са налице необходимите за държавите членки способности извън EERC.
3. Комисията насърчава държавите членки да отстраняват, поотделно или чрез консорциум на държави членки, които си сътрудничат по отношение на общи рискове, всеки стратегически пропуск в способностите, установени в съответствие с параграф 2. В тези дейности Комисията може да подпомага държавите членки в съответствие с член 20, член 21, параграф 1, букви и) и й) и член 21, параграф 2.
4. Всеки две години Комисията информира Европейския парламент и Съвета за напредъка във връзка с постигането на целите по отношение на способностите и оставащите пропуски в EERC.
Член 13
Обучение, учения, извлечени поуки и разпространяване на знания
1. Комисията изпълнява, в рамките на Механизма на Съюза, следните задачи в областта на обучението, ученията, извлечените поуки и разпространяването на знания:
а)
изготвяне и управление на програма за обучение на персонала в областта на гражданската защита и управлението при извънредни ситуации по въпроси на превенцията, готовността и реагирането при бедствия. Програмата включва общи курсове и система за обмен на експерти, която позволява командироването на лица в други държави членки.
Програмата за обучение има за цел подобряване на координацията, съвместимостта и взаимното допълване между способностите, посочени в членове 9 и 11, както и повишаване на компетентността на експертите, посочени в член 8, букви г) и е);
б)
изграждане и управление на мрежа за обучение, открита за центровете за обучение на персонал в областта на гражданската защита и управлението при извънредни ситуации, както и за други заинтересовани страни и институции, по въпроси на превенцията, готовността и реагирането при бедствия.
Мрежата за обучение има следните цели:
i)
укрепване на управлението при бедствия на всички етапи, като се вземе предвид адаптацията към последиците от изменението на климата и тяхното смекчаване;
ii)
изграждането на полезни взаимодействия сред членовете на мрежата чрез обмен на опит и най-добри практики, научни изследвания в съответната област, извлечени поуки, курсове и работни срещи, учения и пилотни проекти;
iii)
разработване на насоки относно обучението в областта на гражданската защита на равнището на Съюза и на международно равнище, включително обучение по въпросите на превенцията, готовността и реагирането при бедствия;
в)
разработване на стратегическа рамка, в която се определят целите и ролята на ученията, и цялостен дългосрочен план, в който се очертават приоритетите им, както и съставяне и управление на програма за ученията.
г)
изготвяне и управление на програма за отчитане на поуките, извлечени от действията в областта на гражданската защита, проведени в рамките на Механизма на Съюза, включително аспектите на цялостния цикъл на управление при бедствия, с оглед да се постави на широка основа процесът на извличане на поуки и развитие на познанията. Програмата включва:
i)
наблюдение, анализ и оценка на всички действия в областта на гражданската защита в рамките на Механизма на Съюза;
ii)
насърчаване на прилагането на извлечените поуки в практиката, за да се осигури основана на опита база за разработването на дейности в рамките на цикъла на управление при бедствия; както и
iii)
разработване на методи и инструменти за събиране, анализ, стимулиране и прилагане на извлечените поуки в практиката.
Тази програма също включва, където е уместно, поуки, извлечени от операции извън територията на Съюза, относно използването на връзките и полезните взаимодействия между помощта, предоставена в рамките на Механизма на Съюза, и хуманитарната помощ;
д)
разработване на насоки за разпространение на знанията и изпълнение на различните задачи, посочени в букви а- г) на равнище на държавите членки, както и
е)
стимулиране и насърчаване на въвеждането и използването на съответни нови технологии за целите на Механизма на Съюза.
2. При изпълнение на задачите, предвидени в параграф 1, Комисията обръща специално внимание на нуждите и интересите на държавите членки, които са изправени пред рискове от бедствия от сходно естество.
3. По искане на държава членка, трета държава или ООН, или агенция на ООН, Комисията може да изпрати експертен екип на място за предоставяне на консултации относно мерките за готовност.
ГЛАВА IV
РЕАГИРАНЕ
Член 14
Уведомяване за бедствия на територията на Съюза
1. В случай на бедствие на територията на Съюза или на непосредствена заплаха от бедствие, което води или може да доведе до трансгранични последици или засяга или може да засегне други държави членки, държавата членка, в която е възникнало или има вероятност да възникне бедствието, незабавно уведомява държавите членки, които потенциално могат да бъдат засегнати, а в случай че последиците са потенциално значими - Комисията.
Първата алинея не се прилага, когато задължението за уведомяване вече е изпълнено по силата на друго законодателство на Съюза, на Договора за създаване на Европейската общност за атомна енергия или по силата на съществуващи международни споразумения.
2. В случай на бедствие на територията на Съюза или на непосредствена заплаха от бедствие, при което е вероятно една или повече държави членки да поискат помощ, държавата членка, в която възниква или има вероятност да възникне бедствието, уведомява незабавно Комисията, в случай че може да се очаква евентуално искане за помощ чрез ERCC, за да може Комисията да уведоми по целесъобразност другите държави членки и да задейства компетентните си служби.
3. Когато е целесъобразно, уведомяването, посочено в параграфи 1 и 2, се извършва чрез CECIS.
Член 15
Реагиране при бедствия на територията на Съюза
1. Когато на територията на Съюза възникне бедствие или непосредствена заплаха от бедствие, засегнатата държава членка може да поиска помощ чрез ERCC. Искането трябва да бъде възможно най-конкретно.
2. При извънредни ситуации на повишен риск държавата членка може също да поиска помощ под формата на временно предварително разполагане на способности за реагиране.
3. След получаване на искане за помощ Комисията по целесъобразност и незабавно:
а)
изпраща искането до точките за контакт на другите държави членки;
б)
събира потвърдена информация за ситуацията, съвместно със засегнатата държава членка, и я разпространява до държавите членки;
в)
изготвя препоръки, в консултации с поискалата помощ държава членка, за предоставяне на помощта чрез Механизма на Съюза, като се основава на нуждите на място и всички приложими предварително разработени планове, посочени в член 10, параграф 1, приканва държавите членки да разположат конкретни видове способности и улеснява координацията на необходимата помощ; както и
г)
предприема допълнителни действия за улесняване на координацията на реакцията.
4. Всяка държава членка, към която е отправено искане за помощ по линия на Механизма на Съюза, своевременно преценява дали е в състояние да окаже исканата помощ и уведомява за решението си отправилата искането държава членка посредством CECIS, като посочва размера, условията и, когато е приложимо - разходите за помощта, която би могла да окаже. ERCC постоянно информира държавите членки.
5. Държавата членка, поискала помощ, носи отговорност за ръководството на операциите за оказване на помощ. Органите на държавата членка, поискала помощ, съставят насоки и при необходимост определят ограниченията на задачите, възложени на модулите или другите способности за реагиране. Подробностите по изпълнението на тези задачи се определят от отговорното лице, посочено от държавата членка, предоставяща помощта. Поискалата помощ държава членка може да поиска и експертен екип, който да подпомага нейната оценка, да улеснява координацията на място между екипите на държавите членки или да предоставя технически съвети.
6. Поискалата помощ държава членка предприема подходящи действия, за да улесни в качеството си на приемаща държава, оказването на подкрепа за постъпващата помощ.
7. Ролята на Комисията, изложена в настоящия член, не засяга компетентността на държавите членки и отговорността им за техните екипи, модули и други способности за оказване на помощ, включително военни. По-специално, оказваната от Комисията подкрепа не включва командване или контрол на екипите на държавите членки, модулите и другите ресурси, които се разполагат доброволно в съответствие с координацията, установена от центъра за ръководство на операциите и на място.
Член 16
Повишаване на съгласуваността на реагирането при бедствия извън Съюза
1. Когато извън територията на Съюза възникне бедствие или непосредствена заплаха от бедствие, засегнатата държава може да поиска помощ чрез ERCC. Помощта може да бъде поискана и чрез ООН и агенциите на ООН или друга подобна международна организация, или от тези организации.
2. Операциите по смисъла на настоящия член могат да се провеждат или като самостоятелни операции за оказване на помощ, или като подпомагане на операция, ръководена от международна организация. Координацията на Съюза се вписва изцяло в общата координация, осигурена от Службата на ООН за координация на хуманитарните дейности (OCHA), като се спазва нейната ръководна роля.
3. Комисията съдейства за съгласуваното предоставяне на помощта чрез следните действия:
а)
поддържане на диалог с точките за контакт на държавите членки, така че да се гарантира принос заефективна и съгласувана реакция на Съюза при бедствие чрез Механизма на Съюза за операциите като цяло, и по-специално чрез:
i)
незабавно и изчерпателно информиране на държавите членки за исканията за помощ;
ii)
оказване на съдействие за изготвяне на обща оценка на ситуацията и нуждите, осигуряване на технически съвети и/или улесняване на координацията на помощта на място чрез присъствието на експертен екип за гражданска защита на място;
iii)
предоставяне на съответните оценки и анализи на всички участници;
iv)
предоставяне на обзорен преглед на помощта, оказана от държавите членки и другите участници;
v)
консултиране относно необходимия вид помощ, за да се гарантира, че предоставената помощ съответства на оценката на нуждите; както и
vi)
оказване на съдействие за преодоляване на практическите трудности при доставките на помощ в транзитни и митнически зони;
б)
незабавно изготвяне на препоръки, при възможност в сътрудничество със засегнатата държава, които се основават на нуждите на място и на всички приложими предварително разработени планове и с които държавите членки се приканват да разположат конкретни способности и се улеснява координацията на необходимата помощ;
в)
съгласуване със засегнатата държава относно технически подробности, например уточняване на необходимата помощ, приемане на предложената помощ и практически условия за приемане и разпределение на помощта на място;
г)
поддържане на контакт или оказване на съдействие на OCHA и сътрудничество с други участници, които подпомагат операциите за оказване на помощ като цяло, с цел осигуряване на максимална полза от взаимодействието, търсене на взаимно допълване и избягване на дублирането и пропуските; както и
д)
поддържане на контакт със съответните участници, по-специално в заключителната фаза на операциите за оказване на помощ по линия на Механизма на Съюза, за улесняване на плавното предаване.
4. Без да се засяга ролята на Комисията, определена в параграф 3, и при отчитане на категоричното изискване за незабавна оперативна реакция чрез Механизма на Съюза, Комисията уведомява, при неговото задействане, Европейската служба за външна дейност с цел да се постигне съгласуваност между операцията по линия на гражданската защита и цялостните отношения на Съюза със засегнатата държава. Комисията информира цялостно държавите членки в съответствие с параграф 3.
5. На място се осъществява връзка с делегацията на Съюза с оглед последната да улеснява контактите с правителството на засегнатата държава. При необходимост делегацията на Съюза предоставя логистична подкрепа на експертните екипи за гражданска защита, посочени в параграф 3, буква а), подточка ii).
6. Всяка държава членка, към която е отправено искане за помощ по линия на Механизма на Съюза, своевременно преценява дали е в състояние да окаже исканата помощ и уведомява за решението си ERCC посредством CECIS, като посочва размера и условията на помощта, която би могла да окаже. ERCC постоянно информира държавите членки.
7. Механизмът на Съюза може да се използва и за предоставяне на подкрепа в областта на гражданската защита за оказване на консулска помощ на гражданите на Съюза при бедствия в трети държави, ако това бъде поискано от консулските служби на засегнатите държави членки.
8. При искане за помощ, Комисията може да предприеме други необходими действия за подпомагане и допълване, за да осигури последователност при предоставянето на помощта.
9. Координацията чрез Механизма на Съюза не засяга нито двустранните контакти между държавите членки и засегнатата държава, нито сътрудничеството между държавите членки и ООН и други компетентни международни организации. Тези двустранни контакти могат също да бъдат използвани за подобряване на координацията чрез Механизма на Съюза.
10. Ролята на Комисията, изложена в настоящия член, не засяга компетентността на държавите членки и отговорността им за техните екипи, модули и друг вид подкрепа, включително военни способности. По-специално, оказваната от Комисията подкрепа не включва командване и контрол на екипите на държавите членки, модулите и друга подкрепа, които се разполагат доброволно в съответствие с координацията, установена от центъра за ръководство на операциите и на място.
11. Търсят се полезни взаимодействия с други инструменти на Съюза, и по-специално с действия, финансирани по линия на Регламент (ЕО) № 1257/96. Комисията осигурява координацията между инструментите и, когато е уместно, прави необходимото действията на държавите членки в областта на гражданската защита, които са част от по-широкомащабна хуманитарна реакция, да бъдат финансирани съгласно настоящото решение в рамките на възможното.
12. При задействане на Механизма на Съюза държавите членки, които предоставят помощ за преодоляване на бедствието, информират цялостно ERCC за предприеманите действия.
13. Екипите и модулите на държавите членки, които участват на място в операциите чрез Механизма на Съюза, поддържат тясна връзка с ERCC и експертните екипи на място, посочени в параграф 3, буква а), подточка ii).
Член 17
Подпомагане на място
1. Комисията може да подбере, определи и изпрати експертен екип, съставен от експерти от държавите членки:
а)
в случай на бедствие извън територията на Съюза, както е посочено в член 16, параграф 3;
б)
в случай на бедствие на територията на Съюза, както е посочено в член 15, параграф 5;
в)
при отправено искане за експертни консултации в областта на превенцията в съответствие с член 5, параграф 2; или
г)
при отправено искане за експертни консултации в областта на готовността в съответствие с член 13, параграф 3.
В екипа могат да се включат експерти на Комисията или от други служби на Съюза с оглед на подсилването му и улесняването на връзките с ERCC. Експерти, изпратени от OCHA или други международни организации, също могат да се включат в екипа с цел укрепване на сътрудничеството и улесняване на общите оценки.
2. Процедурата за подбор и назначаване на експертите е следната:
а)
държавите членки определят експерти, които под тяхно ръководство могат да бъдат изпратени като членове на експертни екипи;
б)
Комисията избира експертите и ръководителя на екипите въз основа на тяхната квалификация и опит, включително нивото на проведеното обучение по линия на Механизма на Съюза, предишния им опит в мисии по линия на Механизма на Съюза и в други международни операции за оказване на подкрепа. Подборът се основава и на други критерии, включително езиковите умения, за да се гарантира, че екипът като цяло притежава необходимите умения с оглед на конкретната ситуация; както и
в)
Комисията определя експертите/ръководителите на екипи на мисията съгласувано с посочилата ги държава членка.
3. В случай че бъдат изпратени експертни екипи, те улесняват координацията между спасителните екипи на държавите членки и поддържат връзка с компетентните органи на държавата, поискала помощ, както е посочено в член 8, буква г). ERCC поддържа тесен контакт с експертните екипи и им предоставя насоки и логистична подкрепа.
Член 18
Транспорт и оборудване
1. В случай на бедствие, на или извън територията на Съюза, Комисията може да подпомага държавите членки за получаване на достъп до оборудване или транспортни ресурси чрез:
а)
предоставяне и обмен на информация относно оборудване и транспортни ресурси, които могат да бъдат предоставени от държавите членки с цел да се подпомогне обединяването на това оборудване или транспортни ресурси;
б)
подпомагане на държавите членки в търсенето и улесняване на достъпа им до транспортни ресурси, които могат да се набавят от други източници, включително на търговския пазар; или
в)
подпомагане на държавите членки в търсенето на оборудване, което може да се набави от други източници, включително на търговския пазар.
2. Комисията може да допълни транспортните ресурси, предоставени от държавите членки, като осигури на тяхно разположение допълнителни транспортни ресурси, необходими за осигуряване на бързо реагиране при бедствия.
ГЛАВА V
ФИНАНСОВИ РАЗПОРЕДБИ
Член 19
Бюджетни средства
1. Финансовият пакет за изпълнението на Механизма на Съюза за периода 2014-2020 г. е 368 428 000 EUR по текущи цени.
223 776 000 EUR по текущи цени се отпускат по функция 3 „Сигурност и гражданство“ на многогодишната финансова рамка, а 144 652 000 EUR по текущи цени - по функция 4 „Глобална Европа“.
Годишните бюджетни кредити се разрешават от Европейския парламент и от Съвета в рамките на многогодишната финансова рамка.
2. Бюджетните кредити, получени при възстановяването на средства от бенефициери във връзка с дейности за реагиране при бедствия, представляват целеви приходи по смисъла на член 18, параграф 2 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012.
3. Финансовите средства, посочени в параграф 1, могат да покриват и разходите, свързани с дейности за подготовка, наблюдение, контрол, одит и оценка, които са необходими за управлението на Механизма на Съюза и постигането на неговите цели.
Тези разходи могат да включват по-специално проучвания, срещи на експерти, информационни и комуникационни дейности, включително корпоративна комуникация по политическите приоритети на Съюза, доколкото те са свързани с общите цели на Механизма на Съюза, разходи за ИТ мрежи за обработване и обмен на информация,включително взаимните им връзки със съществуващи или бъдещи системи, чието предназначение е да насърчават междусекторния обмен на данни, и съответното оборудване, както и всякакви други разходи за техническа и административна помощ, направени от Комисията за управление на програмата.
4. Финансовият пакет, посочен в параграф 1, се отпуска за периода 2014-2020 г. съгласно процентите и принципите, определени в приложение I.
5. Комисията прави преглед на разбивката в приложение I в контекста на резултатите от междинната оценка, посочена в член 34, параграф 2, буква а). Комисията се оправомощава да приема, когато е необходимо, с оглед резултатите от тази оценка, делегирани актове, в съответствие с член 30, за коригиране на посочените в приложение I стойности с над 8 процентни пункта и с не повече от 16 процентни пункта. Тези делегирани актове се приемат до 30 юни 2017 г.
6. Когато обосновани наложителни причини за спешност налагат да се преработят бюджетните средства за действия за реагиране, Комисията се оправомощава да приеме делегирани актове за коригиране на посочените в приложение I стойности с над 8 процентни пункта и с не повече от 16 процентни пункта, в рамките на наличните бюджетни средства и в съответствие с предвидената в член 31 процедура.
Член 20
Общи допустими действия
Следните общи действия за подобряване на превенцията, готовността и ефективното реагиране при бедствия са допустими за финансово подпомагане:
а)
изследвания, проучвания, моделиране и разработка на сценарии с цел да се улесни обменът на знания, най-добри практики и информация;
б)
обучение, учения, работни срещи, обмен на персонал и експерти, създаване на мрежи, демонстрационни проекти и трансфер на технологии;
в)
действия за мониторинг, оценяване и оценка;
г)
информиране на обществеността, мерки за обучение и повишаване на осведомеността, както и свързаните с тях дейности по разпространение на информацията, така че да се включат гражданите в превенцията и свеждането до минимум на последиците от бедствията в Съюза и да им се помогне да се защитават по-ефективно и по устойчив начин;
д)
създаване и управление на програма за отчитане на поуките, извлечени от операциите и ученията, проведени в рамките на Механизма на Съюза, както и
е)
действия и мерки, свързани с комуникацията, за повишаване на осведомеността относно дейностите за гражданска защита на държавите членки и на Съюза в областта на превенцията, готовността и реагирането при бедствия.
Член 21
Допустими действия в областта на превенцията и готовността
1. Следните действия в областта на превенцията и готовността са допустими за финансово подпомагане:
а)
съфинансиране на проекти, изследвания, работни срещи, проучвания и подобни действия и дейности, посочени в член 5;
б)
съфинансиране на партньорски проверки, посочени в член 6, буква) и член 8, буква й);
в)
поддържане на функциите, изпълнявани от ERCC в съответствие с член 7, буква а);
г)
подготовка за мобилизиране и изпращане на експертните екипи, посочени в член 8, буква г) и член 17, и разработване и поддържане на допълнителни способности за извънредни нужди чрез мрежа от обучени експерти на държавите членки, посочени в член 8, буква е);
д)
изграждане и поддържане на CECIS и на средства за осигуряване на комуникация и обмен на информация между ERCC и точките за контакт на държавите членки и на другите участници в рамките на Механизма на Съюза;
е)
съдействие за разработването на транснационални системи от общоевропейски интерес за откриване, ранно предупреждение и оповестяване, за да се осигури възможност за бързо реагиране, както и да се насърчат взаимовръзките между националните системи за ранно предупреждение и оповестяване и връзките им с ERCC и CECIS. Тези системи отчитат и се основават на съществуващите и бъдещи източници и системи за информация, наблюдение или откриване;
ж)
планиране на операции за реагиране в рамките на Механизма на Съюза в съответствие с член 10;
з)
подпомагане на дейностите за постигане на готовност, описани в член 13;
и)
изграждане на EERC, както е посочено в член 11, в съответствие с параграф 2 от настоящия член.
й)
откриване на пропуските в EERC в съответствие с член 12 и подпомагане на държавите членки при отстраняването на тези пропуски чрез съфинансиране на нови способности за реагиране, до не повече от 20 % от допустимите разходи, при условие че:
i)
необходимостта от нови способности е потвърдена от оценки на риска;
ii)
чрез посочената в член 12 процедура за установяване на пропуските е доказано, че държавите членки не разполагат с такива способности;
iii)
тези способности са разработени от държави членки - поотделно или в консорциум;
iv)
тези способности са определени за използване в рамките на доброволното обединяване за минимален срок от две години; както и
v)
такова съфинансиране на тези способности е икономически ефективно.
По целесъобразност се дава предимство на консорциуми на държавите членки, които си сътрудничат по общ риск;
к)
осигуряване наличността на логистична подкрепа за експертните екипи, посочени в член 17, параграф 1;
л)
улесняване на координацията при предварителното разполагане на способности на държавите членки на територията на Съюза за реагиране при бедствия в съответствие с член 8, буква ж); както и
м)
съдействие за предоставяне на консултации по превантивните мерки и мерките за готовност чрез изпращане на експертен екип на място по искане на държава членка, трета държава, ООН или агенция на ООН съгласно член 5, параграф 2 и член 13, параграф 3.
2. Допустимостта за финансово подпомагане на действията, посочени в параграф 1, буква и) се ограничава до:
а)
разходите на равнище на Съюза за създаване и управление на EERСи свързаните с тях процеси, посочени в член 11;
б)
разходите за задължителните курсове на обучение, учения и работни срещи, необходими за сертифицирането на способностите за реагиране на държавите членки за целите на EERC(„разходи за сертифицирането“).Разходите за сертифицирането може да се състоят от единични разходи или еднократни суми, определени в зависимост от вида способности, като покрива до 100 % от допустимите разходи;
в)
еднократни разходи, необходими за преобразуване на способностите за реагиране на държавите членки от тяхната употреба изцяло на национално равнище до състояние на готовност и наличност, което ги прави годни за изпращане като част от EERC, в съответствие с изискванията за качество при доброволното обединяване и разработените препоръки в процеса на сертифициране („разходи за адаптирането“). Тези разходи за адаптирането може да включват разходи, свързани с оперативната съвместимост на модулите и други способности за реагиране, автономността, независимостта, годността за транспортиране, опаковане и други подобни разходи, както и разходите за формиране на многонационални способности за реагиране (например работни срещи, обучения, разработване на общи методики, стандарти, процедури и други сходни дейности), при условие че тези разходи са конкретно свързани с включването на способностите в доброволното обединяване. Те не покриват разходите за оборудването или човешките ресурси, необходими за първоначалното изграждане на способностите за реагиране, или текущи разходи по поддръжката или функционирането. Тези разходи за адаптиране може да се състоят от единични разходи или еднократни суми, определени в зависимост от вида способност, като се покриват до 100 % от допустимите разходи, при условие че не надвишават 30 % от средните разходи за развиване на способността; както и
г)
разходи за установяване и управление на рамкови договори, рамкови споразумения за партньорство или други сходни договорености за преодоляване на временни недостатъци при извънредни бедствия, като се възприеме подход, отчитащ множество рискове.
Финансирането по буква г) от настоящия параграф:
i)
може да покрива разходи или възнаграждения за разработване, подготовка, водене на преговори, сключване и управление на договори или договорености, както и разходи за разработване на стандартни оперативни процедури и учения, предназначени да осигурят ефективно оползотворяване на активите. Такова финансиране може да покрива и най-много 40 % от разходите, осигуряващи бърз достъп до тези активи;
ii)
не включва разходи за закупуване или разработване на нови способности за реагиране, нито разходи за експлоатацията на тези допълнителни способности при бедствена ситуация. Разходите за експлоатацията на тези допълнителни способности в бедствена ситуация се поемат от държавите членки, поискали помощта;
iii)
не надвишава 10 % от финансовия пакет, посочен в член 19, параграф 1. В случай, че таванът от 10 % бъде достигнат преди края на програмния период и когато е необходимо да се осигури адекватно функциониране на Механизма на Съюза, този таван от 10 % може, посредством актове за изпълнение, да бъде надвишен с не повече от 5 процентни пункта. Такива актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 33, параграф 2;
Член 22
Допустими действия в областта на реагирането
Следните действия в областта на реагирането са допустими за финансово подпомагане:
а)
изпращане на експертните екипи, посочени в член 17, параграф 1, заедно с логистична подкрепа и изпращане на експертите, посочени в член 8, букви г) и д);
б)
в случай на бедствие, подпомагане на държавите членки за получаване на достъп до оборудване и транспортни ресурси съгласно член 23; както и
в)
при искане за помощ, предприемане на други необходими действия за подпомагане и допълване, за улесняване по най-ефективен начин на координацията на реакцията.
Член 23
Допустими действия, свързани с оборудването и транспортните ресурси
1. Следните действия са допустими за финансово подпомагане, за да се осигури достъп до оборудване и транспортни ресурси по линия на Механизма на Съюза:
а)
предоставяне и обмен на информация относно оборудване и транспортни ресурси, които държавите членки решават да предоставят, с цел да се подпомогне обединяването на такова оборудване или транспортни ресурси;
б)
подпомагане на държавите членки в търсенето и улесняване на достъпа им до транспортни ресурси, които могат да се набавят от други източници, включително на търговския пазар;
в)
подпомагане на държавите членки в търсенето на оборудване, което може да се набави от други източници, включително на търговския пазар; както и
г)
финансиране на транспортни ресурси, необходими за осигуряване на бързо реагиране при бедствия. Тези дейности са допустими за финансово подпомагане само ако отговарят на следните критерии:
i)
подадено е искане за помощ по линия на Механизма на Съюза в съответствие с членове 15 и 16;
ii)
допълнителните транспортни ресурси са необходими за осигуряване на ефективност на реагирането при бедствие по линия на Механизма на Съюза;
iii)
помощта съответства на потребностите, определени от ERCC, и се предоставя в съответствие с препоръките, отправени от ERCC относно техническите спецификации, качеството, графика, реда и условията за предоставяне;
iv)
помощта е била приета от държавата, отправила искането, пряко или чрез ООН или агенция на ООН или подобна международна организация, по линия на Механизма на Съюза; както и
v)
при бедствия, възникнали в трети държави, помощта допълва всяка цялостна хуманитарна реакция на Съюза.
2. Размерът на финансовото подпомагане на Съюза за транспортни ресурси не надхвърля 55 % от общите допустими разходи.
3. Финансовото подпомагане на Съюза за превоз може да покрива също максимум 85 % от общите допустими разходи при следните обстоятелства:
а)
разходите са свързани с превоза на способностите, които са предварително определени за участие в доброволното обединение, в съответствие с член 11; или
б)
подпомагането е необходимо за удовлетворяване на критична необходимост и помощта не е налична или не е достатъчно налична в доброволното обединение.
4. Финансовото подпомагане на Съюза за транспортни ресурси може да покрива също до 100 % от общите допустими разходи по подточки i), ii) и iii), ако това е необходимо за осигуряване на оперативната ефективност на обединената помощ от държавите членки и ако разходите са свързани с някое от следните действия:
i)
краткосрочно наемане на складови съоръжения за временно съхранение на помощта от държавите членки с цел улесняване на координирания превоз;
ii)
преопаковане на помощта от държавите членки, с цел максимално оползотворяване на наличния транспортен капацитет или за да се спазят конкретни оперативни изисквания; или
iii)
превоз на място на обединената помощ, с цел да се осигури координирана доставка на крайното местоназначение в държавата, поискала помощта.
Финансовото подпомагане на Съюза по този параграф не надвишава 75 000 EUR по текущи цени за всяко задействане на Механизма на Съюза. По изключение този таван може, посредством актове за изпълнение, да бъде надвишен. Такива актова за изпълнение се приемат, в съответствие с процедурата по разглеждане, установена в член 33, параграф 2.
5. При обединяване на транспортни операции с участието на няколко държави членки, една от тях може да поеме водеща роля с оглед на искането на финансово подпомагане от Съюза за цялата операция.
6. Когато държава членка отправи искане към Комисията за сключване на договор за подизпълнение за транспортни услуги, Комисията иска частично възстановяване на разходите в съответствие с процентите на финансиране, определени в параграфи 2, 3 и 4.
7. Следните разходи са допустими за финансово подпомагане от Съюза за транспортни ресурси по силата на настоящия член: всички разходи, свързани с движението на транспортните ресурси, включително разходите за всички услуги, такси, логистични разходи и разходи за товаро-разтоварни операции, разходи за гориво и евентуално настаняване, както и други непреки разходи като данъци, мита в общ смисъл и разходи за транзит.
Член 24
Бенефициери
Безвъзмездните средства, предоставяни съгласно настоящото решение, могат да се отпускат на юридически лица, независимо дали са субекти на частното или публичното право.
Член 25
Видове финансова помощ и процедури за изпълнение
1. Комисията отпуска финансовата помощ на Съюза в съответствие с Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012.
2. Финансовата помощ по линия на настоящото решение може да се отпуска във всички форми, предвидени от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012, по-специално във вид на безвъзмездни средства, възстановяване на разходи, договори за обществени поръчки или вноски в доверителни фондове.
3. За целите на изпълнението на настоящото решение Комисията приема годишни работни програми, посредством актове за изпълнение, с изключение на дейности в областта на реагирането при бедствия, посочени в глава IV, които не могат да се предвидят предварително. Такива актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 33, параграф 2. В годишните работни програми установяват набелязаните цели, очакваните резултати, методът на изпълнение и общият размер на разходите за тях. В тях се съдържа и описание на дейностите, които ще се финансират, данни за отпуснатите за всяка дейност суми и примерен график за изпълнение. Във връзка с финансовата помощ, посочено в член 28, параграф 2, годишните работни програми описват предвижданите действия по отношение на всички посочени в тях страни.
Член 26
Взаимно допълване и съгласуваност на действията на Съюза
1. Дейностите, за които се получава финансиране по линия на настоящото решение, не се подпомагат от други финансови инструменти на Съюза.
Комисията следи за това кандидатите за финансова помощ съгласно настоящото решение и бенефициерите на такава помощ да ѝ предоставят информация за финансова помощ, получавана от други източници, включително общия бюджет на Съюза, както и за свои текущи искания за такава помощ.
2. Търси се полезно взаимодействие и взаимно допълване с други инструменти на Съюза. В случай на реагиране на хуманитарни кризи в трети държави Комисията осигурява взаимното допълване и съгласуваността на действията, финансирани съгласно настоящото решение, с тези, финансирани по силата на Регламент (ЕО) № 1257/96.
3. Когато помощта по линия на Механизма на Съюза допринася за хуманитарна дейност на Съюза, особено при сложни извънредни ситуации, действията, за които се получава финансова помощ съгласно настоящото решение, се основават на установените потребности и отговарят на хуманитарните принципи и на принципите относно използването на гражданска защита и на военни ресурси, установени в Европейския консенсус относно хуманитарната помощ.
Член 27
Защита на финансовите интереси на Съюза
1. Комисията предприема необходимите мерки, за да гарантира, че при извършването на дейностите, финансирани по силата на настоящото решение, финансовите интереси на Съюза са защитени чрез прилагане на превантивни мерки срещу измама, корупция и всякакви други незаконни дейности, чрез ефективни проверки и при констатирани нередности - чрез възстановяване на погрешно платените суми, както и по целесъобразност чрез ефективни, пропорционални и възпиращи административни и финансови санкции.
2. Комисията или нейни представители и Европейската сметна палата имат правомощия за извършване на одити по документи и на място на всички бенефициери на безвъзмездни средства, изпълнители и подизпълнители, които са получили средства от Съюза по силата на настоящото решение.
3. Европейската служба за борба с измамите (OLAF) може да извършва разследвания, включително проверки и инспекции на място, в съответствие с разпоредбите и процедурите, предвидени в Регламент (ЕС, Евратом) № 883/2013 на Европейския парламент и на Съвета (15), и Регламент (Евратом, ЕО) № 2185/96 на Съвета (16), с цел да установи дали е налице измама, корупция или всякаква друга незаконна дейност, накърняваща финансовите интереси на Съюза, във връзка със споразумение или решение за отпускане на безвъзмездни средства или договор, финансиран по силата на настоящото решение.
4. Без да се засягат параграфи 1, 2 и 3, споразуменията за сътрудничество с трети държави и с международни организации, договорите, споразуменията и решенията за отпускане на безвъзмездни средства, произтичащи от изпълнението на настоящото решение, съдържат разпоредби, с които Комисията, Сметната палата и OLAF изрично се упълномощават да провеждат такива одити и разследвания съгласно съответните им правомощия.
ГЛАВА VI
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 28
Трети държави и международни организации
1. В Механизма на Съюза могат да участват:
а)
държавите от Европейската асоциация за свободна търговия (ЕАСТ), които са членки на Европейското икономическо пространство (ЕИП), в съответствие с предвидените в Споразумението за ЕИП условия, както и други европейски държави, когато това е предвидено в споразуменията и процедурите;
б)
присъединяващите се държави, страните кандидатки и потенциалните страни кандидатки съгласно общите принципи и общите условия за участие на тези страни в програмите на Съюза, предвидени в съответните рамкови споразумения и решения на Съвета за асоцииране или подобни договорености;
2. Финансовата помощ по член 20 и член 21, параграф 1, букви а), б), е) и з) може да се отпуска и на страни кандидатки и потенциални страни кандидатки, които не участват в Механизма на Съюза, както и на страни, които са част от ЕПС, доколкото тази финансова помощ допълва финансирането в рамките на бъдещ законодателен акт на Съюза относно създаването на Инструмента за предприсъединителна помощ (ИПП II) и бъдещ законодателен акт на Съюза относно създаването на Европейски инструмент за съседство.
3. Международни или регионални организации могат да си сътрудничат в дейности в рамките на Механизма на Съюза в случаите, когато двустранните или многостранните споразумения между тези организации и Съюза позволяват това.
Член 29
Компетентни органи
За целите на прилагането на настоящото решение държавите членки определят компетентни органи и уведомяват за това Комисията.
Член 30
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощията за приемане на делегираните актове, посочени в член 19, параграфи 5 и 6, се предоставят на Комисията до 31 декември 2020 г.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 19, параграфи 5 и 6, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна дата, посочена в решението. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 19, параграф 5, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът не са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и на Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 31
Процедура по спешност
1. Делегирани актове, приети съгласно настоящия член, влизат в сила незабавно и се прилагат, докато не бъде представено възражение в съответствие с параграф 2. В нотификацията относно делегирания акт до Европейския парламент и Съвета се посочват причините за използването на процедурата по спешност.
2. Европейският парламент или Съветът могат да повдигнат възражения срещу делегиран акт в съответствие с процедурата, посочена в член 30, параграф 5. В такъв случай Комисията отменя акта незабавно след нотифицирането на решението с което се представят възражения на Европейския парламент или на Съвета.
Член 32
Актове за изпълнение
1. Комисията приема актове за изпълнение във връзка със следните въпроси:
а)
взаимодействието на ERCC с точките за контакт на държавите членки съгласно предвиденото в член 8, буква б), член 15, параграф 3 и член 16, параграф 3, буква а); и оперативните процедури по реагирането при бедствия на територията на Съюза, съгласно предвиденото в член 15, както и за тези извън територията на Съюза, съгласно предвиденото в член 16, включително идентифицирането на съответните международни организации;
б)
компонентите на CECIS и организацията на обмена на информация чрез CECIS, съгласно предвиденото в член 8, буква б);
в)
процедурата за изпращане на експертните екипи, съгласно предвиденото в член 17;
г)
определянето на модулите, другите способности за реагиране и експертите, съгласно предвиденото в член 9, параграф 2;
д)
оперативните изисквания за функционирането и оперативната съвместимост на модулите, съгласно предвиденото в член 9, параграф 1а, включително техните задачи, способности, основни компоненти, самостоятелност и изпращане;
е)
целите по отношение на способностите, изискванията за качеството и оперативната съвместимост, както и процедурата за сертифициране и регистриране, необходими за функционирането на EERC, съгласно предвиденото в член 11, както и финансовите договорености, съгласно предвиденото в член 21, параграф 2;
ж)
откриване и отстраняване на пропуски в EERC, както е предвидено в член 12;
з)
организацията на програмата за обучение, рамката за ученията и програмата за отчитане на извлечените поуки, както е предвидено в член 13; както и
и)
организацията на подпомагането за превоза на помощта, съгласно предвиденото в членове 18 и 23.
2. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 33, параграф 2.
Член 33
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от комитет. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011. Когато комитетът не даде становище, Комисията не приема проекта на акт за изпълнение и се прилага член 5, параграф 4, трета алинея от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 34
Оценка
1. Дейностите, за които се отпуска финансова помощ, се наблюдават редовно с цел проследяване на изпълнението им.
2. Комисията оценява прилагането на настоящото решение и представя на Европейския парламент и на Съвета:
а)
междинен доклад за оценка на получените резултати и качествените и количествените аспекти на изпълнението на настоящото решение - не по-късно от 30 юни 2017 г.;
б)
съобщение за продължаване на изпълнението на настоящото решение - не по-късно от 31 декември 2018 г.; и
в)
доклад за последваща оценка - не по-късно от 31 декември 2021 г.
Междинният доклад за оценка и съобщението, посочени съответно в букви а) и б) се придружават по целесъобразност от предложения за изменения на настоящото решение.
ГЛАВА VII
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 35
Преходни разпоредби
1. Дейностите, започнати преди 1 януари 2014 г. по силата на Решение 2007/162/ЕО, Евратом, продължават да се изпълняват, когато е уместно, в съответствие с това решение.
2. Държавите членки осигуряват на национално равнище гладкия преход между дейностите, провеждани в контекста на финансовия инструмент, и тези, които следва да се извършват съгласно разпоредбите, установени в настоящото решение.
Член 36
Отмяна
Решение 2007/162/ЕО, Евратом и Решение 2007/779/ЕО, Евратом се отменят. Позоваванията на отменените решения се тълкуват като позовавания на настоящото решение и се четат в съответствие с таблицата за съответствие в приложение II към настоящото решение.
Член 37
Влизане в сила
Настоящото решение влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз. То се прилага от 1 януари 2014 г.
Член 38
Адресати
Адресати на настоящото решение са държавите членки в съответствие с Договорите.
Съставено в Брюксел на 17 декември 2013 година.
DECISION No 1313/2013/EU OF THE EUROPEAN PARLIAMENT AND OF THE COUNCIL
of 17 December 2013
on a Union Civil Protection Mechanism
(Text with EEA relevance)
THE EUROPEAN PARLIAMENT AND THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION,
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union, and in particular Article 196 thereof,
Having regard to the proposal from the European Commission,
After transmission of the draft legislative act to the national parliaments,
Having regard to the opinion of the Committee of the Regions (1),
Acting in accordance with the ordinary legislative procedure,
Whereas:
(1)
In view of the significant increase in the numbers and severity of natural and man-made disasters in recent years and in a situation where future disasters will be more extreme and more complex with far-reaching and longer-term consequences as a result, in particular, of climate change and the potential interaction between several natural and technological hazards, an integrated approach to disaster management is increasingly important. The European Union should promote solidarity and should support, complement, and facilitate the coordination of Member States' actions in the field of civil protection with a view to improving the effectiveness of systems for preventing, preparing for and responding to natural and man-made disasters.
(2)
A Community Civil Protection Mechanism was established by Council Decision 2001/792/EC, Euratom (2), recast by Council Decision 2007/779/EC, Euratom (3). The financing of that Mechanism has been ensured by Council Decision 2007/162/EC, Euratom (4) which established a Civil Protection Financial Instrument ("the Financial Instrument"). It provides for Union financial assistance to be given, both as a contribution to improving the effectiveness of the response to major emergencies and to enhancing preventive and preparedness measures for all kinds of emergencies, including the continuation of measures that were previously taken under Council Decision 1999/847/EC (5). The Financial Instrument expires on 31 December 2013.
(3)
The protection to be ensured under the Union Civil Protection Mechanism ("the Union Mechanism") should cover primarily people, but also the environment and property, including cultural heritage, against all kinds of natural and man-made disasters, including environmental disasters, marine pollution and acute health emergencies, occurring inside or outside the Union. Civil protection and other emergency assistance under the Union Mechanism may be required in all of those disasters to complement the response capabilities of the affected country. As regards disasters caused by acts of terrorism, nuclear or radiological accidents, the Union Mechanism should cover only the preparedness and response actions within the field of civil protection.
(4)
The Union Mechanism should also contribute to the implementation of Article 222 of the Treaty on the Functioning of the European Union (TFEU), by making available its resources and capabilities as necessary.
(5)
The Union Mechanism constitutes a visible expression of European solidarity by ensuring a practical and timely contribution to prevention of and preparedness for disasters and the response to disasters and imminent disasters without prejudice to the relevant guiding principles and arrangements in the field of civil protection. This Decision should therefore not affect the reciprocal rights and obligations of the Member States under bilateral or multilateral treaties, which relate to the matters covered by this Decision, nor Member States' responsibility to protect people, the environment, and property on their territory.
(6)
The Union Mechanism should take due account of relevant Union law and international commitments, and exploit synergies with relevant Union initiatives, such as the European Earth Observation Programme (Copernicus), the European Programme for Critical Infrastructure Protection (EPCIP) and the Common Information Sharing Environment (CISE).
(7)
The role of regional and local authorities in disaster management is of great importance. Regional and local authorities thus need to be appropriately involved in the activities carried out under this Decision in accordance with Member States' national structures.
(8)
Prevention is of key importance for protection against disasters and requires further action as called for in the Council Conclusions of 30 November 2009 and in the European Parliament Resolution of 21 September 2010 on the Commission's Communication entitled a "Community approach on the prevention of natural and man-made disasters". The Union Mechanism should include a general policy framework for Union actions on disaster risk prevention, aimed at achieving a higher level of protection and resilience against disasters by preventing or reducing their effects and by fostering a culture of prevention, including due consideration of the likely impacts of climate change and the need for appropriate adaptation action. From this perspective, risk assessments, risk management planning, the assessment of the risk management capability conducted by each Member State at national or appropriate sub-national level involving, as appropriate, other relevant services, an overview of risks prepared at Union level, and peer reviews are essential to ensure an integrated approach to disaster management, linking risk prevention, preparedness and response actions. Therefore, the Union Mechanism should include a general framework for the sharing of information on risks and risk management capabilities without prejudice to Article 346 TFEU, which guarantees that no Member State should be obliged to supply information, the disclosure of which it considers contrary to the essential interests of its security.
(9)
By contributing to the further development and better integration of transnational detection and early warning and alert systems of European interest, the Union should assist Member States in minimising the lead time to respond to disasters and to alert Union citizens. Such systems should take into account and build upon existing and future information sources and systems, while encouraging relevant new technologies.
(10)
The Union Mechanism should include a general policy framework aimed at continuously improving the level of preparedness of civil protection systems, services, their personnel and population within the Union. This should include a programme of exercises, a programme of lessons learnt as well as training programmes and a training network, at Union and Member State level, on prevention of, preparedness for and response to disasters as called for in the Council Conclusions of 27 November 2008 on European disaster management training arrangements.
(11)
The development of civil protection assistance intervention modules, consisting of the resources of one or more Member States which aim to be fully interoperable, should be pursued in order to strengthen cooperation in the field of civil protection and further develop the Member States' coordinated joint rapid response. Modules should be organised at the level of the Member States and be subject to their command and control.
(12)
The Union Mechanism should facilitate the mobilisation and coordination of assistance interventions. The Union Mechanism should be based on a Union structure consisting of an Emergency Response Coordination Centre (ERCC), a European Emergency Response Capacity (EERC) in the form of a voluntary pool of pre-committed capacities from the Member States, trained experts, a Common Emergency Communication and Information System (CECIS) managed by the Commission and contact points in the Member States. It should provide a framework for collecting validated information on the situation, for dissemination to the Member States and for sharing lessons learnt from interventions.
(13)
In order to improve the planning of disaster response operations under the Union Mechanism and to enhance the availability of key capacities, it is necessary to develop an EERC in the form of a voluntary pool of pre-committed capacities from the Member States and a structured process to identify potential capacity gaps.
(14)
With respect to disaster response assistance interventions outside the Union, the Union Mechanism should facilitate and support actions undertaken by the Member States and the Union as a whole in order to promote consistency in international civil protection work. The United Nations, in cases where it is present, has an overall coordinating role for relief operations in third countries. Assistance provided under the Union Mechanism should be coordinated with the United Nations and other relevant international actors to maximise the use of available resources and avoid any unnecessary duplication of effort. Enhanced coordination of civil protection assistance through the Union Mechanism is a prerequisite to supporting the overall coordination effort and ensuring a comprehensive Union contribution to the overall relief effort. In disasters where assistance is provided under both the Union Mechanism and Council Regulation (EC) No 1257/96 (6), the Commission should ensure the effectiveness, coherence and complementarities of the overall Union response respecting the European Consensus on Humanitarian Aid (7).
(15)
The availability and accessibility of adequate means of transport needs to be improved to support the development of a rapid response capability at the Union level. The Union should support and complement the efforts of the Member States by facilitating the coordination and pooling of transport resources and contributing, where necessary, to the financing of additional means of transport, subject to certain criteria and taking into account existing systems.
(16)
Assistance interventions should be demand driven and subject to full coordination on site so as to maximise the effectiveness and ensure access to affected populations. The Commission should provide appropriate logistical support for the dispatched expert teams.
(17)
The Union Mechanism may also be used for civil protection support to consular assistance to the citizens of the Union in disasters in third countries, if requested by the consular authorities of the Member States concerned. The Member States concerned should, whenever possible, coordinate such requests among each other and with any other relevant actor to ensure the optimal use of the Union Mechanism and avoid practical difficulties on the ground. This support could be requested for instance by the "Lead State" or the Member State coordinating assistance for all Union citizens. The "Lead State" concept should be understood in accordance with the European Union guidelines on the implementation of the consular Lead State concept (8). This Decision applies without prejudice to the Union rules on consular protection for citizens of the Union abroad.
(18)
When planning response operations, it is useful to also liaise with relevant non-governmental organisations and other relevant entities to identify any additional response capacities that they may be able to make available in case of disasters via the competent authorities of the Member States.
(19)
The use of military means under civilian lead as a last resort may constitute an important contribution to disaster response. Where the use of military capacities in support of civil protection operations is considered to be appropriate, cooperation with the military should follow the modalities, procedures and criteria established by the Council or its competent bodies for making available to the Union Mechanism military capacities relevant to civil protection and should be in line with the relevant international guidelines.
(20)
When assistance under the Union Mechanism contributes to a Union humanitarian response, particularly in complex emergencies, actions receiving financial assistance under this Decision should be consistent with the humanitarian principles and the principles on the use of civil protection and military resources set out in the European Consensus on Humanitarian Aid.
(21)
Participation of European Free Trade Association (EFTA) countries that are members of the European Economic Area (EEA), acceding countries, candidate countries and potential candidates should be possible. Candidate countries and potential candidates which do not participate in the Union Mechanism, as well as countries which are part of the European Neighbourhood Policy (ENP), should also benefit from certain actions financed under this Decision.
(22)
In order to ensure uniform conditions for the implementation of this Decision, implementing powers should be conferred on the Commission with respect to the interaction of the ERCC with the Member States' contact points and the operational procedures for the response to disasters inside and outside the Union; the components of the CECIS and the organisation of information sharing through the CECIS; the process for deploying expert teams; the identification of modules, other response capacities and experts; the operational requirements for the functioning and interoperability of modules; the capacity goals, the quality and interoperability requirements and the certification and registration procedure necessary for the functioning of the EERC, as well as the financial arrangements; identifying and filling gaps in the EERC; the organisation of the training programme, exercise framework and lessons learnt programme; and the organisation of support for the transport of assistance. Those powers should be exercised in accordance with Regulation (EU) No 182/2011 of the European Parliament and of the Council (9).
(23)
The examination procedure should be used for the adoption of the implementing acts provided for in this Decision.
(24)
This Decision strengthens the cooperation between the Union and Member States and facilitates coordination in the field of civil protection, allowing more effective actions by reason of scale and complementarity. Where a disaster overwhelms the response capabilities of a Member State, that State may decide to appeal to the Union Mechanism to complement its own civil protection and other disaster response resources.
(25)
Since the objectives of this Decision cannot be sufficiently achieved by the Member States but can rather, by reason of scale or effects, be better achieved at Union level, the Union may adopt measures, in accordance with the principle of subsidiarity as set out in Article 5 of the Treaty on European Union. In accordance with the principle of proportionality, as set out in that Article, this Decision does not go beyond what is necessary in order to achieve those objectives.
(26)
This Decision does not affect actions falling under a future Union legislative act relating to the establishment of an instrument for stability, the public health measures adopted under Union legal acts concerning Union action programmes in the field of health, nor the consumer safety measures adopted under a future Union legislative act relating to a consumer programme for the period 2014-2020.
(27)
For reasons of coherence, actions falling under Council Decision 2007/124/EC, Euratom (10) and under a future Union legislative act relating to the establishment, as part of the Internal Security Fund, the instrument for financial support for police cooperation, preventing and combating crime, and crisis management or relating to the maintenance of law and order and the safeguarding of internal security are not covered by this Decision. This Decision does not apply to activities covered by Regulation (EC) No 1257/96.
(28)
The provisions of this Decision are without prejudice to the adoption of legally binding acts under the Treaty Establishing the European Atomic Energy Community, setting out specific emergency measures in case of nuclear or radiological disasters.
(29)
This Decision covers actions in the field of prevention of, preparedness for and response to marine pollution with the exception of actions falling under Regulation (EC) No 1406/2002 of the European Parliament and of the Council (11).
(30)
In order for the Commission to ensure the implementation of this Decision, the Commission may finance such activities relating to preparation, monitoring, control, audit and evaluation as are required for the management of the Union Mechanism and the achievement of its objectives.
(31)
The reimbursement of expenses and award of public procurement contracts and grants under this Decision should be implemented in accordance with Regulation (EU, Euratom) No 966/2012 of the European Parliament and of the Council (12). Due to the specific nature of action in the field of civil protection, it is appropriate to provide that grants may be awarded to legal persons, whether governed by private or public law. It is also important that the rules of Regulation (EU, Euratom) No 966/2012 be complied with, in particular regarding the principles of economy, efficiency and effectiveness laid down therein.
(32)
The financial interests of the Union should be protected through proportionate measures throughout the expenditure cycle, including the prevention, detection and investigation of irregularities, the recovery of funds lost, unduly paid or incorrectly used and, where appropriate, administrative and financial penalties in accordance with Regulation (EU, Euratom) No 966/2012.
(33)
This Decision lays down a financial envelope for the entire duration of the Union Mechanism which is to constitute the prime reference amount, within the meaning of Point 17 of the Interinstitutional Agreement of 2 December 2013 between the European Parliament, the Council and the Commission on budgetary discipline, on cooperation in budgetary matters and on sound financial management (13), for the European Parliament and the Council during the annual budgetary procedure. This reference amount is partly fed from Heading 3 "Security and Citizenship" and partly from Heading 4 "Global Europe" of the multiannual financial framework 2014-2020.
(34)
The financial envelope for the implementation of this Decision should be allocated according to the percentages set out in Annex I.
(35)
In order to review the breakdown of the financial envelope for the implementation of this Decision by 30 June 2017, in light of the outcome of the interim evaluation, the power to adopt acts in accordance with Article 290 TFEU should be delegated to the Commission. The urgency procedure should apply if, at any time, an immediate revision of the budgetary resources available for response actions is needed. It is of particular importance that the Commission carry out appropriate consultations during its preparatory work, including at expert level. The Commission, when preparing and drawing up delegated acts, should ensure simultaneous, timely and appropriate transmission of relevant documents to the European Parliament and to the Council.
(36)
This Decision should apply as of 1 January 2014 as it is related to the multiannual financial framework 2014-2020,
HAVE ADOPTED THIS DECISION:
CHAPTER I
GENERAL AND SPECIFIC OBJECTIVES, SUBJECT MATTER, SCOPE AND DEFINITIONS
Article 1
General objective and subject matter
1. The Union Civil Protection Mechanism ("the Union Mechanism") shall aim to strengthen the cooperation between the Union and the Member States and to facilitate coordination in the field of civil protection in order to improve the effectiveness of systems for preventing, preparing for and responding to natural and man-made disasters.
2. The protection to be ensured by the Union Mechanism shall cover primarily people, but also the environment and property, including cultural heritage, against all kinds of natural and man-made disasters, including the consequences of acts of terrorism, technological, radiological or environmental disasters, marine pollution, and acute health emergencies, occurring inside or outside the Union. In the case of the consequences of acts of terrorism or radiological disasters, the Union Mechanism may cover only preparedness and response actions.
3. The Union Mechanism shall promote solidarity between the Member States through practical cooperation and coordination, without prejudice to the Member States' primary responsibility to protect people, the environment, and property, including cultural heritage, on their territory against disasters and to provide their disaster-management systems with sufficient capabilities to enable them to cope adequately and in a consistent manner with disasters of a nature and magnitude that can reasonably be expected and prepared for.
4. This Decision lays down the general rules for the Union Mechanism and the rules for the provision of financial assistance under the Union Mechanism.
5. The Union Mechanism shall not affect obligations under existing relevant legal acts of the Union, under the Treaty establishing the European Atomic Energy Community or under existing international agreements.
6. This Decision shall not apply to the actions carried out under Regulation (EC) No 1257/96, Regulation (EC) No 1406/2002, Regulation (EC) No 1717/2006, Decision No 1082/2013/EU of the European Parliament and of the Council (14) or Union legislation concerning action programmes in the fields of health, home affairs and justice.
Article 2
Scope
1. This Decision shall apply to cooperation in the field of civil protection. Such cooperation shall include:
(a)
prevention and preparedness actions inside the Union and, as far as Articles 5(2) and 13(3) and 28 are concerned, also outside the Union; and
(b)
actions to assist with the response to immediate adverse consequences of a disaster inside or outside the Union, including in the countries referred to in Article 28(1), following a request for assistance through the Union Mechanism.
2. This Decision shall take into account the special needs of isolated, outermost and other regions or islands of the Union in terms of prevention of, preparedness for and response to disasters as well as the special needs of the overseas countries and territories in terms of disaster response.
Article 3
Specific objectives
1. The Union Mechanism shall support, complement and facilitate coordination of Member States’ action in pursuit of the following common specific objectives:
(a)
to achieve a high level of protection against disasters by preventing or reducing their potential effects, by fostering a culture of prevention and by improving cooperation between the civil protection and other relevant services;
(b)
to enhance preparedness at Member State and Union level to respond to disasters;
(c)
to facilitate rapid and efficient response in the event of disasters or imminent disasters; and
(d)
to increase public awareness and preparedness for disasters.
2. Indicators shall be used for monitoring, evaluating and reviewing as appropriate the application of this Decision. Those indicators shall be:
(a)
progress in implementing the disaster prevention framework: measured by the number of Member States that have made available to the Commission a summary of their risk assessments and an assessment of their risk management capability as referred to in Article 6;
(b)
progress in increasing the level of readiness for disasters: measured by the quantity of response capacities included in the voluntary pool in relation to the capacity goals referred to in Article 11 and the number of modules registered in the CECIS;
(c)
progress in improving the response to disasters: measured by the speed of interventions under the Union Mechanism and the extent to which the assistance contributes to the needs on the ground; and
(d)
progress in increasing public awareness and preparedness for disasters: measured by the level of awareness of Union citizens of the risks in their region.
Article 4
Definitions
For the purpose of this Decision, the following definitions shall apply:
1.
'disaster' means any situation which has or may have a severe impact on people, the environment, or property, including cultural heritage;
2.
'response' means any action taken upon request for assistance under the Union Mechanism in the event of an imminent disaster, or during or after a disaster, to address its immediate adverse consequences;
3.
'preparedness' means a state of readiness and capability of human and material means, structures, communities and organisations enabling them to ensure an effective rapid response to a disaster, obtained as a result of action taken in advance;
4.
'prevention' means any action aimed at reducing risks or mitigating adverse consequences of a disaster for people, the environment and property, including cultural heritage;
5.
'early warning' means the timely and effective provision of information that allows action to be taken to avoid or reduce risks and the adverse impacts of a disaster, and to facilitate preparedness for an effective response;
6.
'module' means a self-sufficient and autonomous predefined task- and needs-driven arrangement of Member States’ capabilities or a mobile operational team of the Member States, representing a combination of human and material means that can be described in terms of its capacity for intervention or by the task(s) it is able to undertake;
7.
'risk assessment' means the overall cross-sectoral process of risk identification, risk analysis, and risk evaluation undertaken at national or appropriate sub-national level;
8.
'risk management capability' means the ability of a Member State or its regions to reduce, adapt to or mitigate risks (impacts and likelihood of a disaster), identified in its risk assessments to levels that are acceptable in that Member State. Risk management capability is assessed in terms of the technical, financial and administrative capacity to carry out adequate:
(a)
risk assessments;
(b)
risk management planning for prevention and preparedness; and
(c)
risk prevention and preparedness measures;
9.
'host nation support' means any action undertaken in the preparedness and response phases by the country receiving or sending assistance, or by the Commission, to remove foreseeable obstacles to international assistance offered through the Union Mechanism. It includes support from Member States to facilitate the transiting of this assistance through their territory;
10.
'response capacity' means assistance that may be provided through the Union Mechanism upon request;
11.
'logistical support' means the essential equipment or services required for expert teams referred to in Article 17(1) to perform their tasks, inter alia communication, temporary accommodation, food or in-country transport.
CHAPTER II
PREVENTION
Article 5
Prevention actions
1. To fulfil the prevention objectives and carry out prevention actions, the Commission shall:
(a)
take action to improve the knowledge base on disaster risks and facilitate the sharing of knowledge, best practices and information, including among Member States that share common risks;
(b)
support and promote Member States' risk assessment and mapping activity through the sharing of good practices, and facilitate access to specific knowledge and expertise on issues of common interest;
(c)
establish and regularly update a cross-sectoral overview and map of natural and man-made disaster risks the Union may face, by taking a coherent approach across different policy areas that may address or affect disaster prevention and taking due account of the likely impacts of climate change;
(d)
encourage an exchange of good practices on preparing national civil protection systems to cope with the impact of climate change;
(e)
promote and support the development and implementation of Member States' risk management activity through the sharing of good practices, and facilitate access to specific knowledge and expertise on issues of common interest;
(f)
compile and disseminate the information made available by Member States; organise an exchange of experiences about the assessment of risk management capability; develop, together with the Member States and by 22 December 2014, guidelines on the content, methodology and structure of those assessments; and facilitate the sharing of good practices in prevention and preparedness planning, including through voluntary peer reviews;
(g)
report periodically, in accordance with the deadlines set out in point (c) of Article 6, to the European Parliament and to the Council on the progress made in the implementation of Article 6;
(h)
promote the use of various Union funds which may support sustainable disaster prevention and encourage the Member States and regions to exploit those funding opportunities;
(i)
highlight the importance of risk prevention and support the Member States in awareness-raising, public information and education;
(j)
promote prevention measures in the Member States and third countries, referred to in Article 28, through the sharing of good practices, and facilitate access to specific knowledge and expertise on issues of common interest; and
(k)
in close consultation with Member States, take additional necessary supporting and complementary prevention action in order to achieve the objective specified in point (a) of Article 3(1).
2. At the request of a Member State, a third country or the United Nations or its agencies, the Commission may deploy an expert team on site to provide advice on prevention measures.
Article 6
Risk management
In order to promote an effective and coherent approach to prevention of and preparedness for disasters by sharing non-sensitive information, namely information whose disclosure would not be contrary to the essential interests of Member States' security, and best practices within the Union Mechanism, Member States shall:
(a)
develop risk assessments at national or appropriate sub-national level and make available to the Commission a summary of the relevant elements thereof by 22 December 2015 and every three years thereafter;
(b)
develop and refine their disaster risk management planning at national or appropriate sub-national level;
(c)
make available to the Commission the assessment of their risk management capability at national or appropriate sub-national level every three years following the finalisation of the relevant guidelines as referred to in point (f) of Article 5(1) and whenever there are important changes; and
(d)
participate, on a voluntary basis, in peer reviews on the assessment of risk management capability.
CHAPTER III
PREPAREDNESS
Article 7
Emergency Response Coordination Centre
The Emergency Response Coordination Centre (ERCC) is hereby established. The ERCC shall ensure 24/7 operational capacity, and serve the Member States and the Commission in pursuit of the objectives of the Union Mechanism.
Article 8
General preparedness actions of the Commission
The Commission shall carry out the following preparedness actions:
(a)
manage the ERCC;
(b)
manage a Common Emergency Communication and Information System (CECIS) to enable communication and sharing of information between the ERCC and the Member States' contact points;
(c)
contribute to the development and better integration of transnational detection and early warning and alert systems of European interest in order to enable a rapid response, and to promote the inter-linkage between national early warning and alert systems and their linkage to the ERCC and the CECIS. Those systems shall take into account and build upon existing and future information, monitoring and detection sources and systems;
(d)
establish and manage the capability to mobilise and dispatch expert teams, responsible for:
(i)
assessing the needs that can possibly be addressed under the Union Mechanism in the state requesting assistance,
(ii)
facilitating, when necessary, the coordination of disaster response assistance on site and liaising with the competent authorities of the state requesting assistance, and
(iii)
supporting the requesting state with expertise on prevention, preparedness or response actions;
(e)
establish and maintain the capability to provide logistical support for those expert teams;
(f)
develop and maintain a network of trained experts of the Member States, who can be available at short notice to assist the ERCC in the monitoring of information and facilitating coordination;
(g)
facilitate the coordination of the Member States' pre-positioning of disaster response capacities inside the Union;
(h)
support efforts to improve the inter-operability of modules and other response capacities, taking into account the best practices at the level of the Member States and at international level;
(i)
take, within its sphere of competence, the necessary actions to facilitate host nation support, including developing and updating, together with Member States, guidelines on host nation support, on the basis of operational experience;
(j)
support the creation of voluntary peer review assessment programmes for the Member States' preparedness strategies, based on pre-defined criteria, which will enable recommendations to be formulated to strengthen the level of preparedness of the Union; and
(k)
in close consultation with the Member States, take additional necessary supporting and complementary preparedness action to achieve the objective specified in point (b) of Article 3(1).
Article 9
General preparedness actions of the Member States
1. Member States shall, on a voluntary basis, work towards developing modules, in particular to meet priority intervention or support needs under the Union Mechanism.
Member States shall identify, in advance, modules, other response capacities and experts within their competent services, in particular within their civil protection or other emergency services, which could be made available for intervention upon request through the Union Mechanism. They shall take into account that the composition of modules or other response capacities may depend on the type of disaster and on the disaster-related particular needs.
2. Modules shall be made up of the resources of one or more Member States and shall:
(a)
be able to perform pre-defined tasks in the areas of response in accordance with established international guidelines and therefore be able to:
(i)
be dispatched at very short notice following a request for assistance through the ERCC; and
(ii)
work self-sufficiently and autonomously for a given period of time;
(b)
be interoperable with other modules;
(c)
undertake training and exercises in order to meet the interoperability requirement;
(d)
be placed under the authority of a person who is responsible for the operation of modules; and
(e)
be able to cooperate with other Union bodies and/or international institutions, in particular the United Nations, as appropriate.
3. The Member States shall, on a voluntary basis, identify, in advance, experts that could be dispatched as members of expert teams, as specified in point (d) of Article 8.
4. The Member States shall consider providing, as required, other response capacities, which could be available from the competent services, or which may be provided by non-governmental organisations and other relevant entities.
Other response capacities may comprise resources from one or more Member States and, where appropriate, shall:
(a)
be able to perform tasks in the areas of response in accordance with established international guidelines and therefore be able to:
(i)
be dispatched at very short notice following a request for assistance through the ERCC; and
(ii)
work self-sufficiently and autonomously where necessary for a given period of time;
(b)
be able to cooperate with other Union bodies and/or international institutions, in particular the United Nations, as appropriate.
5. Member States may, subject to appropriate security safeguards, provide information about relevant military capacities that could be used as a last resort as part of the assistance through the Union Mechanism, such as transport and logistical or medical support.
6. Member States shall provide to the Commission relevant information on the experts, modules and other response capacities that they make available for assistance through the Union Mechanism as referred to in paragraphs 1 to 5 and update this information when necessary.
7. Member States shall designate contact points, as referred to in point (b) of Article 8, and inform the Commission accordingly.
8. Member States shall take the appropriate preparedness actions to facilitate host nation support.
9. Member States, supported by the Commission in accordance with Article 23, shall take the appropriate measures to ensure the timely transport of assistance they offer.
Article 10
Planning of operations
1. The Commission and Member States shall work together to improve the planning of disaster response operations under the Union Mechanism, including through scenario-building for disaster response, asset mapping and the development of plans for the deployment of response capacities.
2. The Commission and the Member States shall identify and promote synergies between civil protection assistance and humanitarian aid funding provided by the Union and Member States in the planning of response operations for humanitarian crises outside the Union.
Article 11
European Emergency Response Capacity
1. A European Emergency Response Capacity (EERC) shall be established. It shall consist of a voluntary pool of pre-committed response capacities of the Member States and include modules, other response capacities and experts.
2. On the basis of identified risks, the Commission shall define the types and the number of key response capacities required for the EERC ("capacity goals").
3. The Commission shall define quality requirements for the response capacities that Member States commit to the EERC. The quality requirements shall be based on established international standards, where such standards already exist. The Member States shall be responsible for ensuring the quality of their response capacities.
4. The Commission shall establish and manage a process for certification and registration of the response capacities that the Member States make available to the EERC.
5. Member States shall on a voluntary basis identify and register the response capacities which they commit to the EERC. The registration of multinational modules provided by two or more Member States shall be undertaken jointly by all the Member States concerned.
6. The response capacities that Member States make available for the EERC shall remain available for national purposes at all times.
7. Response capacities that Member States make available for the EERC shall be available for response operations under the Union Mechanism following a request for assistance through the ERCC. The ultimate decision on their deployment shall be taken by the Member States which registered the response capacity concerned. When domestic emergencies, force majeure or, in exceptional cases, serious reasons prevent a Member State from making those response capacities available in a specific disaster, that Member State shall inform the Commission as soon as possible by referring to this Article.
8. In the event of deployment, Member States' response capacities shall remain under their command and control and can be withdrawn when domestic emergencies, force majeure or, in exceptional cases, serious reasons prevent a Member State from keeping those response capacities available, in consultation with the Commission. The coordination among the different response capacities shall be facilitated where appropriate by the Commission through the ERCC in accordance with Articles 15 and 16.
9. Member States and the Commission shall ensure an appropriate public awareness of the interventions involving the EERC.
Article 12
Addressing response capacity gaps
1. The Commission shall monitor progress towards the capacity goals set in accordance with Article 11(2) and identify potentially significant response capacity gaps in the EERC.
2. Where potentially significant gaps have been identified, the Commission shall examine whether the necessary capacities are available to the Member States outside the EERC.
3. The Commission shall encourage Member States to address, either individually or through a consortium of Member States cooperating together on common risks, any strategic capacity gaps that have been identified in accordance with paragraph 2. The Commission may support Member States in those activities in accordance with Article 20, points (i) and (j) of Article 21(1) and Article 21(2).
4. The Commission shall inform the European Parliament and the Council every two years on the progress made on the achievement of capacity goals and remaining gaps in the EERC.
Article 13
Training, exercises, lessons learnt and knowledge dissemination
1. The Commission shall within the Union Mechanism carry out the following tasks in the field of training, exercises, lessons learnt and knowledge dissemination:
(a)
set up and manage a training programme for civil protection and emergency management personnel on prevention of, preparedness for and response to disasters. The programme shall include joint courses and a system for exchange of experts, whereby individuals may be seconded to other Member States.
The training programme shall aim to enhance the coordination, compatibility and complementarity between capacities referred to in Articles 9 and 11, and to improve the competence of experts referred to in points (d) and (f) of Article 8;
(b)
set up and manage a training network open to training centres for civil protection and emergency management personnel as well as other relevant actors and institutions on prevention of, preparedness for and response to disasters.
The training network shall aim to:
(i)
enhance all phases of disaster management, taking into account adaptation to and mitigation of climate change;
(ii)
create synergies among its members through exchange of experience and best practices, relevant research, lessons learnt, courses and workshops, exercises and pilot projects; and
(iii)
develop guidance on Union and international civil protection training, including training on prevention of, preparedness for and response to disasters;
(c)
develop a strategic framework setting out the objectives and the role of exercises, a long-term comprehensive plan outlining exercise priorities, as well as set up and manage a programme of exercises;
(d)
set up and manage a programme of lessons learnt from civil protection actions conducted within the framework of the Union Mechanism including aspects from the entire disaster management cycle, in order to provide a broad basis for learning processes and knowledge development. The programme shall include:
(i)
monitoring, analysing and evaluating all the relevant civil protection actions within the Union Mechanism;
(ii)
promoting implementation of lessons learnt in order to obtain an experience-based foundation for the development of activities within the disaster management cycle; and
(iii)
developing methods and tools for gathering, analysing, promoting and implementing lessons learnt.
That programme shall also include, where appropriate, lessons learnt from interventions outside the Union with regard to exploiting links and synergies between assistance provided under the Union Mechanism and humanitarian response;
(e)
develop guidance on knowledge dissemination and implementation of the different tasks referred to in points (a) to (d) at Member State level; and
(f)
stimulate and encourage the introduction and use of relevant new technologies for the purpose of the Union Mechanism.
2. When carrying out the tasks set out in paragraph 1, the Commission shall take particular account of the need and interest of Member States facing disaster risks of a similar nature.
3. At the request of a Member State, a third country or the United Nations or its agencies, the Commission may deploy an expert team on site to provide advice on preparedness measures.
CHAPTER IV
RESPONSE
Article 14
Notification of disasters within the Union
1. In the event of a disaster within the Union, or of an imminent disaster, which causes or is capable of causing trans-boundary effects or affects or is capable of affecting other Member States, the Member State in which the disaster occurs or is likely to occur shall, without delay, notify the potentially affected Member States and, where the effects are potentially significant, the Commission.
The first subparagraph shall not apply where the obligation of notification has already been addressed under other Union legislation, under the Treaty establishing the European Atomic Energy Community or under existing international agreements.
2. In the event of a disaster within the Union, or of an imminent disaster, which is likely to result in a call for assistance from one or more Member States, the Member State in which the disaster occurs or is likely to occur shall, without delay, notify the Commission that a possible request for assistance through the ERCC can be expected, in order to enable the Commission, as appropriate, to inform the other Member States and to activate its competent services.
3. The notifications referred to in paragraphs 1 and 2 shall, as appropriate, be made through CECIS.
Article 15
Responding to disasters within the Union
1. When a disaster occurs within the Union, or is imminent, the affected Member State may request assistance through the ERCC. The request shall be as specific as possible.
2. In exceptional situations of increased risk a Member State may also request assistance in the form of temporary pre-positioning of response capacities.
3. Upon receiving a request for assistance, the Commission shall, as appropriate and without delay:
(a)
forward the request to the contact points of other Member States;
(b)
collect validated information on the situation, in conjunction with the affected Member State, and disseminate it to the Member States;
(c)
make recommendations, in consultation with the requesting Member State, for the provision of assistance through the Union Mechanism, based on the needs on the ground and any relevant pre-developed plans, as referred to in Article 10(1), invite Member States to deploy specific capacities and facilitate the coordination of the required assistance; and
(d)
take additional action to facilitate the coordination of the response.
4. Any Member State to which a request for assistance is addressed through the Union Mechanism shall promptly determine whether it is in a position to render the assistance required and inform the requesting Member State of its decision through the CECIS, indicating the scope, terms and, where applicable, costs of the assistance it could render. The ERCC shall keep the Member States informed.
5. The requesting Member State shall be responsible for directing assistance interventions. The authorities of the requesting Member State shall lay down guidelines and, if necessary, define the limits of the tasks entrusted to the modules or other response capacities. The details of the execution of those tasks shall be left to the person in charge appointed by the Member State rendering assistance. The requesting Member State may also request the deployment of an expert team to support its assessment, facilitate coordination on site between Member States' teams or provide technical advice.
6. The requesting Member State shall take the appropriate actions to facilitate host nation support for the incoming assistance.
7. The role of the Commission referred to in this Article shall not affect the Member States’ competences and responsibility for their teams, modules and other support capacities, including military capacities. In particular, the support offered by the Commission shall not entail command and control over the Member States’ teams, modules and other support, which shall be deployed on a voluntary basis in accordance with the coordination at headquarters level and on site.
Article 16
Promoting consistency in the response to disasters outside the Union
1. When a disaster occurs outside the Union, or is imminent, the affected country may request assistance through the ERCC. The assistance may also be requested through or by the United Nations and its agencies, or a relevant international organisation.
2. Interventions under this Article may be conducted either as an autonomous assistance intervention or as a contribution to an intervention led by an international organisation. The Union coordination shall be fully integrated with the overall coordination provided by the United Nations Office for the Coordination of Humanitarian Affairs (OCHA), and shall respect its leading role.
3. The Commission shall support the consistency in the delivery of the assistance through the following actions:
(a)
maintaining a dialogue with the Member States’ contact points in order to ensure an effective and coherent Union disaster response contribution through the Union Mechanism to the overall relief effort, in particular by:
(i)
informing Member States without delay of the full requests for assistance;
(ii)
supporting a common assessment of the situation and needs, providing technical advice and/or facilitating the coordination on site of assistance through the presence of a civil protection expert team on site;
(iii)
sharing relevant assessments and analyses with all relevant actors;
(iv)
providing an overview of assistance being offered by Member States and other actors;
(v)
advising on the type of assistance required in order to ensure that the assistance provided is consistent with the needs assessments; and
(vi)
assisting in overcoming any practical difficulties in the delivery of assistance in areas such as transit and customs;
(b)
immediately making recommendations, when possible in cooperation with the affected country, based on the needs on the ground and any relevant pre-developed plans, inviting Member States to deploy specific capacities and facilitating the coordination of the requested assistance;
(c)
liaising with the affected country on technical details, such as the precise needs for assistance, the acceptance of offers and the practical arrangements for the local reception and distribution of assistance;
(d)
liaising with or supporting OCHA, and cooperating with other relevant actors that contribute to the overall relief effort, in order to maximise synergies, seek complementarities and avoid duplication and gaps; and
(e)
liaising with all relevant actors, in particular in the closing phase of the assistance intervention under the Union Mechanism, to facilitate a smooth handover.
4. Without prejudice to the Commission's role, as defined in paragraph 3, and respecting the imperative for an immediate operational response through the Union Mechanism, the Commission shall upon activation of the Union Mechanism inform the European External Action Service to allow for consistency between the civil protection operation and the overall Union relations with the affected country. The Commission shall keep the Member States fully informed in accordance with paragraph 3.
5. On site, liaison shall be ensured as appropriate with the Union delegation for the latter to facilitate contacts with the government of the affected country. Where necessary, the Union delegation shall provide logistical support to the civil protection expert teams referred to in point (ii) of point (a) of paragraph 3.
6. Any Member State to which a request for assistance is addressed through the Union Mechanism shall promptly determine whether it is in a position to render the assistance required and inform the ERCC of its decision through the CECIS, indicating the scope and terms of any assistance it could render. The ERCC shall keep Member States informed.
7. The Union Mechanism may also be used to provide civil protection support to consular assistance to the citizens of the Union in disasters in third countries if requested by the consular authorities of the Member States concerned.
8. Pursuant to a request for assistance, the Commission may take additional necessary supporting and complementary action in order to ensure consistency in the delivery of the assistance.
9. Coordination through the Union Mechanism shall affect neither bilateral contacts between Member States and the affected country, nor cooperation between Member States and the United Nations and other relevant international organisations. Such bilateral contacts may also be used to contribute to the coordination through the Union Mechanism.
10. The role of the Commission referred to in this Article shall not affect the Member States’ competences and responsibility for their teams, modules and other support, including military capacities. In particular, the support offered by the Commission shall not entail command and control over Member States’ teams, modules and other support, which shall be deployed on a voluntary basis in accordance with the coordination at headquarters level and on site.
11. Synergies shall be sought with other instruments of the Union, in particular with actions financed under Regulation (EC) No 1257/96. The Commission shall ensure coordination between the instruments and, where appropriate, ensure that Member States' civil protection actions contributing to a wider humanitarian response are as far as possible financed under this Decision.
12. Whenever the Union Mechanism is activated, the Member States providing disaster assistance shall keep the ERCC fully informed of their activities.
13. Member States’ teams and modules participating on site in the intervention through the Union Mechanism shall liaise closely with the ERCC and the expert teams on site, as referred to in point (ii) of point (a) of paragraph 3.
Article 17
Support on site
1. The Commission may select, appoint and dispatch an expert team composed of experts provided by Member States:
(a)
in the event of a disaster outside the Union as referred to in Article 16(3);
(b)
in the event of a disaster within the Union as referred to in Article 15(5);
(c)
upon request for prevention expertise in accordance with Article 5(2); or
(d)
upon request for preparedness expertise in accordance with Article 13(3).
Experts from the Commission and from other services of the Union may be integrated in the team in order to support the team and facilitate liaison with the ERCC. Experts dispatched by OCHA or other international organisations may be integrated in the team in order to strengthen cooperation and facilitate joint assessments.
2. The procedure for the selection and appointment of experts shall be the following:
(a)
Member States shall nominate experts, under their responsibility, who can be deployed as members of expert teams;
(b)
the Commission shall select the experts and the leader for those teams on the basis of their qualifications and experience, including the level of the Union Mechanism training undertaken, previous experience of missions under the Union Mechanism and other international relief work. The selection shall also be based on other criteria, including language skills, so as to ensure that the team as a whole has the available skills needed in the specific situation; and
(c)
the Commission shall appoint experts/team leaders for the mission in agreement with their nominating Member State.
3. Where expert teams are dispatched, they shall facilitate coordination between Member States' intervention teams and liaise with the competent authorities of the requesting state as set out in Article 8(d). The ERCC shall maintain close contact with the expert teams and provide them with guidance and logistical support.
Article 18
Transport and equipment
1. In the event of a disaster, either within or outside the Union, the Commission may support Member States in obtaining access to equipment or transport resources by:
(a)
providing and sharing information on equipment and transport resources that can be made available by Member States, with a view to facilitating the pooling of such equipment or transport resources;
(b)
assisting Member States to identify, and facilitating their access to, transport resources that may be available from other sources, including the commercial market; or
(c)
assisting Member States to identify equipment that may be available from other sources, including the commercial market.
2. The Commission may complement the transport resources provided by Member States by providing additional transport resources necessary for ensuring a rapid response to disasters.
CHAPTER V
FINANCIAL PROVISIONS
Article 19
Budgetary resources
1. The financial envelope for the implementation of the Union Mechanism for the period 2014 to 2020 shall be EUR 368 428 000 in current prices.
EUR 223 776 000 in current prices shall derive from Heading 3 "Security and Citizenship" of the multiannual financial framework and EUR 144 652 000 in current prices from Heading 4 "Global Europe".
The annual appropriations shall be authorised by the European Parliament and the Council within the limits of the multiannual financial framework.
2. Appropriations resulting from reimbursement made by the beneficiaries for disaster response actions shall constitute assigned revenue within the meaning of Article 18(2) of Regulation (EU, Euratom) No 966/2012.
3. The financial allocation referred to in paragraph 1 may also cover expenses pertaining to preparatory, monitoring, control, audit and evaluation activities, which are required for the management of the Union Mechanism and the achievement of its objectives.
Such expenditure may, in particular, cover studies, meetings of experts, information and communication actions, including corporate communication of the political priorities of the Union, as far as they are related to the general objectives of the Union Mechanism, expenses linked to IT networks focusing on information processing and exchange, including their interconnection with existing or future systems designed to promote cross-sectoral data exchange and related equipment, together with all other technical and administrative assistance expenses incurred by the Commission for the management of the programme.
4. The financial envelope referred to in paragraph 1 shall be allocated, over the period 2014-2020, according to the percentages and principles set out in Annex I.
5. The Commission shall review the breakdown set out in Annex I in the light of the outcome of the interim evaluation referred to in point (a) of Article 34(2). The Commission shall be empowered to adopt, where necessary in light of the results of that evaluation, delegated acts in accordance with Article 30, to adjust each of the figures in Annex I by more than 8 percentage points and up to 16 percentage points. Those delegated acts shall be adopted by 30 June 2017.
6. Where, in case of a necessary revision of the budgetary resources available for response actions, imperative grounds of urgency so require, the Commission shall be empowered to adopt delegated acts to adjust each of the figures in Annex I by more than 8 percentage points and up to 16 percentage points, within the available budgetary allocations and in accordance with the procedure provided for in Article 31.
Article 20
General eligible actions
The following general actions shall be eligible for financial assistance to enhance prevention of, preparedness for and effective response to disasters:
(a)
studies, surveys, modelling and scenario building to facilitate the sharing of knowledge, best practices and information;
(b)
training, exercises, workshops, exchange of staff and experts, creation of networks, demonstration projects and technology transfer;
(c)
monitoring, assessment and evaluation actions;
(d)
public information, education and awareness raising and associated dissemination actions, so as to involve citizens in preventing and minimising the effects of disasters in the Union and to help Union citizens to protect themselves more effectively and in a sustainable manner;
(e)
establishment and running of a programme of lessons learnt from interventions and exercises in the context of the Union Mechanism, including on areas relevant to prevention and preparedness; and
(f)
communication actions and measures to raise awareness of the civil protection work of the Member States and of the Union in the areas of prevention of, preparedness for and response to disasters.
Article 21
Eligible prevention and preparedness actions
1. The following prevention and preparedness actions shall be eligible for financial assistance:
(a)
co-financing of projects, studies, workshops, surveys and similar actions and activities referred to in Article 5;
(b)
co-financing peer reviews, referred to in point (d) of Article 6 and point (j) of Article 8;
(c)
maintaining the functions provided by the ERCC, in accordance with point (a) of Article 8;
(d)
preparing for the mobilisation and dispatch of the expert teams referred to in point (d) of Article 8 and Article 17 and developing and maintaining a surge capacity through a network of trained experts of Member States, referred to in point (f) of Article 8;
(e)
establishing and maintaining the CECIS and tools to enable communication and sharing of information between the ERCC and the contact points of the Member States and of other participants in the context of the Union Mechanism;
(f)
contributing to the development of transnational detection, early warning and alert systems of European interest, in order to enable a rapid response as well as to promote the inter-linkage between national early warning and alert systems and their linkage to the ERCC and the CECIS. Those systems shall take into account and build upon existing and future information, monitoring or detection sources and systems;
(g)
planning response operations under the Union Mechanism, in accordance with Article 10;
(h)
supporting the preparedness activities described in Article 13;
(i)
developing the EERC, as referred to in Article 11, in accordance with paragraph 2 of this Article.
(j)
identifying gaps in the EERC in accordance with Article 12 and supporting Member States in addressing those gaps by co-financing new response capacities, up to a maximum of 20 % of the eligible costs, provided that:
(i)
the need for new capacities is confirmed by risk assessments;
(ii)
the gap identification process set out in Article 12 demonstrates that those capacities are not available to Member States;
(iii)
those capacities are developed by Member States, either acting individually or through a consortium;
(iv)
those capacities are committed to the voluntary pool for a minimum period of two years; and
(v)
such co-financing of those capacities is cost-effective.
Where appropriate, preference shall be given to consortia of Member States cooperating on a common risk;
(k)
ensuring the availability of logistical support for the expert teams referred to in Article 17(1);
(l)
facilitating the coordination of Member States' pre-positioning of disaster response capacities inside the Union in accordance with point (g) of Article 8; and
(m)
supporting the provision of advice on prevention and preparedness measures through the deployment of an expert team on site, upon the request of a Member State, third country, the United Nations or its agencies, as referred to in Article 5(2) and Article 13(3).
2. The eligibility for financial assistance for the action referred to in point (i) of paragraph 1 shall be limited to:
(a)
costs at Union level of setting up and managing the EERC and the associated processes set out in Article 11;
(b)
costs of obligatory training courses, exercises and workshops necessary for the certification of Member States' response capacities for the purposes of the EERC ("certification costs"). The certification costs may consist of unit costs or lump sums determined per type of capacity, covering up to 100 % of the eligible costs;
(c)
non-recurrent costs necessary to upgrade Member States' response capacities from their purely national use to a state of readiness and availability that makes them deployable as part of the EERC, in accordance with the quality requirements of the voluntary pool and recommendations formulated in the certification process ("adaptation costs"). Those adaptation costs may include costs related to interoperability of modules and other response capacities, autonomy, self-sufficiency, transportability, packaging and similar costs, as well as the costs of forming multinational response capacities (for example workshops, trainings, development of common methodologies, standards, procedures and similar activities), provided that those costs specifically relate to the capacities' participation in the voluntary pool. They shall not cover the costs of the equipment or human resources necessary to initially set-up the response capacities or on-going maintenance or running costs. Those adaptation costs may consist of unit costs or lump sums determined per type of capacity, covering up to 100 % of the eligible costs, provided this does not exceed 30 % of the average cost of developing the capacity; and
(d)
costs of establishing and managing framework contracts, framework partnership agreements or similar arrangements to address temporary shortcomings in extraordinary disasters, taking into account a multi-hazard approach.
The funding under point (d) of this paragraph:
(i)
may cover the costs or fees necessary to design, prepare, negotiate, conclude and manage the contracts or arrangements as well as the costs of developing standard operating procedures and exercises to ensure the effective use of assets. Such funding may also cover a maximum of 40 % of the costs of ensuring rapid access to those assets;
(ii)
shall not cover the costs of purchasing or developing new response capacities, nor the cost of operating these additional capacities in a disaster situation. The costs of operating those additional capacities in a disaster situation shall be borne by the Member States requesting the assistance;
(iii)
shall not exceed 10 % of the financial envelope set out in Article 19(1). In the event that the 10 % ceiling is reached before the end of the programming period, and when required to ensure the appropriate functioning of the Union Mechanism, that 10 % ceiling may, by means of implementing acts, be exceeded by up to 5 percentage points. Those implementing acts shall be adopted in accordance with the examination procedure referred to in Article 33(2).
Article 22
Eligible response actions
The following response actions shall be eligible for financial assistance:
(a)
dispatching expert teams referred to in Article 17(1) together with logistical support and dispatching experts referred to in points (d) and (e) of Article 8;
(b)
in the event of a disaster, supporting Member States in obtaining access to equipment and transport resources as specified in Article 23; and
(c)
pursuant to a request for assistance, taking additional necessary supporting and complementary action in order to facilitate the coordination of response in the most effective way.
Article 23
Eligible actions linked to equipment and transport resources
1. The following actions shall be eligible for financial assistance in order to allow access to equipment and transport resources under the Union Mechanism:
(a)
providing and sharing information on equipment and transport resources that Member States decide to make available, with a view to facilitating the pooling of such equipment or transport resources;
(b)
assisting Member States to identify, and facilitating their access to, transport resources that may be available from other sources, including the commercial market;
(c)
assisting Member States to identify equipment that may be available from other sources, including the commercial market; and
(d)
financing transport resources necessary for ensuring a rapid response to disasters. Such actions shall be eligible for financial support only if the following criteria are met:
(i)
a request for assistance has been made under the Union Mechanism in accordance with Articles 15 and 16;
(ii)
the additional transport resources are necessary for ensuring the effectiveness of disaster response under the Union Mechanism;
(iii)
the assistance corresponds to the needs identified by the ERCC and is delivered in accordance with the recommendations given by the ERCC on the technical specifications, quality, timing and modalities for delivery;
(iv)
the assistance has been accepted by a requesting country, directly or through the United Nations or its agencies, or a relevant international organisation, under the Union Mechanism; and
(v)
the assistance complements, for disasters in third countries, any overall Union humanitarian response.
2. The amount of Union financial support for transport resources shall not exceed 55 % of the total eligible cost.
3. The Union financial support for transport may, in addition, cover a maximum of 85 % of the total eligible cost in the following situations:
(a)
the costs relate to the transport of the capacities pre-committed to the voluntary pool in accordance with Article 11; or
(b)
the assistance is necessary to address a critical need and the assistance is not, or not sufficiently, available in the voluntary pool.
4. The Union financial support for transport resources may, in addition, cover a maximum of 100 % of the total eligible cost described under points (i), (ii) and (iii) if this is necessary to make the pooling of Member States' assistance operationally effective and if the costs relate to one of the following:
(i)
the short-term rental of warehousing capacity to temporarily store the assistance from Member States with a view to facilitating their coordinated transport;
(ii)
the repackaging of Member States' assistance to make maximum use of available transport capacities or to meet specific operational requirements; or
(iii)
the local transport of pooled assistance with a view to ensuring a coordinated delivery at the final destination in the requesting country.
The Union financial support under this paragraph shall not exceed EUR 75 000 in current prices for each activation of the Union Mechanism. In exceptional cases, that ceiling may, by means of implementing acts, be exceeded. Those implementing acts shall be adopted in accordance with the examination procedure referred to in Article 33(2).
5. In case of pooling of transport operations involving several Member States, a Member State may take the lead in requesting Union financial support for the entire operation.
6. When a Member State requests the Commission to contract transport services, the Commission shall request partial reimbursement of the costs according to the funding rates set out in paragraphs 2, 3 and 4.
7. The following costs shall be eligible for Union financial support for transport resources under this Article: all costs relating to the movement of transport resources, including the costs of all services, fees, logistical and handling costs, fuel and possible accommodation costs as well as other indirect costs such as taxes, duties in general and transit costs.
Article 24
Beneficiaries
Grants awarded under this Decision may be awarded to legal persons, whether governed by private or public law.
Article 25
Types of financial intervention and implementing procedures
1. The Commission shall implement the Union's financial assistance in accordance with Regulation (EU, Euratom) No 966/2012.
2. Financial assistance under this Decision may take any of the forms provided by Regulation (EU, Euratom) No 966/2012, in particular grants, reimbursement of expenses, public procurement or contributions to trust funds.
3. In order to implement this Decision, the Commission shall adopt annual work programmes, by means of implementing acts, except for actions falling under the disaster response of Chapter IV, which it is not possible to provide for in advance. Those implementing acts shall be adopted in accordance with the examination procedure referred to in Article 33(2). The annual work programmes shall set out the objectives pursued, the expected results, the method of implementation and their total amount. They shall also contain a description of actions to be financed, an indication of the amount allocated to each action and an indicative implementation timetable. With regard to the financial assistance referred to in Article 28(2), the annual work programmes shall describe the actions foreseen for countries referred to therein.
Article 26
Complementarity and consistency of Union action
1. Actions receiving financial assistance under this Decision shall not receive assistance from other Union financial instruments.
The Commission shall ensure that the applicants for financial assistance under this Decision and beneficiaries of such assistance provide it with information about financial assistance received from other sources, including the general budget of the Union, and about on-going applications for such assistance.
2. Synergies and complementarity shall be sought with other instruments of the Union. In the case of a response to humanitarian crises in third countries the Commission shall ensure the complementarity and coherence of actions financed under this Decision and actions financed under Regulation (EC) No 1257/96.
3. When assistance under the Union Mechanism contributes to a Union humanitarian response, particularly in complex emergencies, actions receiving financial assistance under this Decision shall be based on identified needs and shall be consistent with the humanitarian principles as well as the principles on the use of civil protection and military resources as set out in the European Consensus on Humanitarian Aid.
Article 27
Protection of the financial interests of the Union
1. The Commission shall take appropriate measures ensuring that, when actions financed under this Decision are implemented, the financial interests of the Union are protected by the application of preventive measures against fraud, corruption and any other illegal activities, by effective checks and, if irregularities are detected, by the recovery of the amounts wrongly paid and, where appropriate, by effective, proportionate and dissuasive administrative and financial penalties.
2. The Commission or its representatives and the Court of Auditors shall have the power of audit, on the basis of documents and on the spot, over all grant beneficiaries, contractors and subcontractors, who have received Union funds under this Decision.
3. The European Anti-Fraud Office (OLAF) may carry out investigations, including on-the-spot checks and inspections, in accordance with the provisions and procedures laid down in Regulation (EU, Euratom) No 883/2013 of the European Parliament and of the Council (15) and Council Regulation (Euratom, EC) No 2185/96 (16) with a view to establishing whether there has been fraud, corruption or any other illegal activity affecting the financial interests of the Union in connection with a grant agreement or grant decision or a contract funded under this Decision.
4. Without prejudice to paragraphs 1, 2 and 3, cooperation agreements with third countries and with international organisations, contracts, grant agreements and grant decisions, resulting from the implementation of this Decision shall contain provisions expressly empowering the Commission, the Court of Auditors and OLAF to conduct such audits and investigations, according to their respective competences.
CHAPTER VI
GENERAL PROVISIONS
Article 28
Third countries and international organisations
1. The Union Mechanism shall be open to the participation of:
(a)
European Free Trade Association (EFTA) countries which are members of the European Economic Area (EEA), in accordance with the conditions laid down in the EEA Agreement, and other European countries when agreements and procedures so provide;
(b)
acceding countries, candidate countries and potential candidates in accordance with the general principles and general terms and conditions for the participation of those countries in Union programmes established in the respective Framework Agreements and Association Council Decisions, or similar arrangements;
2. Financial assistance referred to in Article 20 and points (a), (b), (f) and (h) of Article 21(1) may also be granted to candidate countries and potential candidates not participating in the Union Mechanism, as well as to countries that are part of the ENP, to the extent that that financial assistance complements funding available under a future Union legislative act relating to the establishment of the Instrument for Pre-Accession Assistance (IPA II) and a future Union legislative act relating to the establishment of a European Neighbourhood Instrument.
3. International or regional organisations may cooperate in activities under the Union Mechanism where relevant bilateral or multilateral agreements between those organisations and the Union so allow.
Article 29
Competent authorities
For the purposes of applying this Decision, Member States shall appoint the competent authorities and inform the Commission accordingly.
Article 30
Exercise of the delegation
1. The power to adopt delegated acts is conferred on the Commission subject to the conditions laid down in this Article.
2. The power to adopt delegated acts referred to in Article 19(5) and (6) shall be conferred on the Commission until 31 December 2020.
3. The delegation of power referred to in Article 19(5) and (6) may be revoked at any time by the European Parliament or by the Council. A decision to revoke shall put an end to the delegation of the power specified in that decision. It shall take effect the day following the publication of the decision in the Official Journal of the European Union or at a later date specified therein. It shall not affect the validity of any delegated acts already in force.
4. As soon as it adopts a delegated act, the Commission shall notify it simultaneously to the European Parliament and to the Council.
5. A delegated act adopted pursuant to Article 19(5) shall enter into force only if no objection has been expressed either by the European Parliament or the Council within a period of two months of notification of that act to the European Parliament and the Council or if, before the expiry of that period, the European Parliament and the Council have both informed the Commission that they will not object. That period shall be extended by two months at the initiative of the European Parliament or the Council.
Article 31
Urgency procedure
1. Delegated acts adopted under this Article shall enter into force without delay and shall apply as long as no objection is expressed in accordance with paragraph 2. The notification of a delegated act to the European Parliament and to the Council shall state the reasons for the use of the urgency procedure.
2. Either the European Parliament or the Council may object to a delegated act in accordance with the procedure referred to in Article 30(5). In such a case, the Commission shall repeal the act without delay following the notification of the decision to object by the European Parliament or by the Council.
Article 32
Implementing acts
1. The Commission shall adopt implementing acts on the following matters:
(a)
the interaction of the ERCC with Member States' contact points, as provided for in point (b) of Article 8, Article 15(3) and point (a) of Article 16(3); and the operational procedures for the response to disasters within the Union, as provided for in Article 15, as well as outside the Union, as provided for in Article 16, including identification of relevant international organisations;
(b)
the components of CECIS as well as the organisation of information sharing through CECIS, as provided for in point (b) of Article 8;
(c)
the process for deploying expert teams, as provided for in Article 17;
(d)
the identification of modules, other response capacities and experts as provided for in Article 9(1);
(e)
the operational requirements for the functioning and interoperability of modules, as provided for in Article 9(2), including their tasks, capacities, main components, self-sufficiency and deployment;
(f)
the capacity goals, the quality and interoperability requirements and the certification and registration procedure necessary for the functioning of the EERC, as provided for in Article 11, as well as the financial arrangements, as provided for in Article 21(2);
(g)
identifying and filling gaps in the EERC, as provided for in Article 12;
(h)
the organisation of the training programme, exercise framework and lessons learnt programme, as provided for in Article 13; and
(i)
the organisation of support for the transport of assistance, as provided for in Articles 18 and 23.
2. Those implementing acts shall be adopted in accordance with the examination procedure referred to in Article 33(2).
Article 33
Committee procedure
1. The Commission shall be assisted by a committee. That committee shall be a committee within the meaning of Regulation (EU) No 182/2011.
2. Where reference is made to this paragraph, Article 5 of Regulation (EU) No 182/2011 shall apply. Where the Committee delivers no opinion, the Commission shall not adopt the draft implementing act and the third subparagraph of Article 5(4) of Regulation (EU) No 182/2011 shall apply.
Article 34
Evaluation
1. Actions receiving financial assistance shall be monitored regularly in order to follow their implementation.
2. The Commission shall evaluate the application of this Decision and submit to the European Parliament and to the Council:
(a)
an interim evaluation report on the results obtained and the qualitative and quantitative aspects of the implementation of this Decision by no later than 30 June 2017;
(b)
a communication on the continued implementation of this Decision by no later than 31 December 2018; and
(c)
an ex-post evaluation report by no later than 31 December 2021.
The interim evaluation report and the communication as referred to in points (a) and (b) respectively shall be accompanied, if appropriate, by proposals for amendments to this Decision.
CHAPTER VII
FINAL PROVISIONS
Article 35
Transitional provisions
1. Actions which are initiated before 1 January 2014 on the basis of Decision 2007/162/EC, Euratom shall continue to be administered, where relevant, in conformity with that Decision.
2. Member States shall ensure at national level a smooth transition between the actions carried out in the context of the Financial Instrument and those to be implemented under the provisions set out in this Decision.
Article 36
Repeal
Decision 2007/162/EC, Euratom and Decision 2007/779/EC, Euratom are repealed. References to the repealed Decisions shall be construed as references to this Decision and shall be read in accordance with the correlation table in Annex II to this Decision.
Article 37
Entry into force
This Decision shall enter into force on the day following that of its publication in the Official Journal of the European Union. It shall apply from 1 January 2014.
Article 38
Addressees
This Decision is addressed to the Member States in accordance with the Treaties.
Done at Brussels, 17 December 2013.