NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 749/2011
ze dne 29. července 2011,
kterým se mění nařízení (EU) č. 142/2011, kterým se provádí nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1069/2009 o hygienických pravidlech pro vedlejší produkty živočišného původu a získané produkty, které nejsou určeny k lidské spotřebě, a provádí směrnice Rady 97/78/ES, pokud jde o určité vzorky a předměty osvobozené od veterinárních kontrol na hranici podle uvedené směrnice
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1069/2009 ze dne 21. října 2009 o hygienických pravidlech pro vedlejší produkty živočišného původu a získané produkty, které nejsou určeny k lidské spotřebě, a o zrušení nařízení (ES) č. 1774/2002 (1), a zejména čl. 5 odst. 2, čl. 15 odst. 1 písm. c), čl. 15 odst. 1 druhý pododstavec, čl. 20 odst. 10 a 11, čl. 41 odst. 3 první a třetí pododstavec, čl. 42 odst. 2 a čl. 45 odst. 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (ES) č. 1069/2009 stanoví hygienická a veterinární pravidla pro vedlejší produkty živočišného původu a získané produkty s cílem zabraňovat rizikům pro zdraví lidí a zvířat, která v souvislosti s těmito produkty vznikají, a snižovat je na minimum. Nařízení rovněž obsahuje ustanovení pro stanovení konečného bodu výrobního řetězce určitých získaných produktů, po kterém se na ně už nevztahují požadavky uvedeného nařízení.
(2)
Nařízení Komise (EU) č. 142/2011 ze dne 25. února 2011, kterým se provádí nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1069/2009 o hygienických pravidlech pro vedlejší produkty živočišného původu a získané produkty, které nejsou určeny k lidské spotřebě, a provádí směrnice Rady 97/78/ES, pokud jde o určité vzorky a předměty osvobozené od veterinárních kontrol na hranici podle uvedené směrnice (2), stanoví prováděcí pravidla pro nařízení (ES) č. 1069/2009, včetně pravidel pro stanovení konečných bodů pro určité získané produkty.
(3)
Dánsko předložilo žádost o stanovení konečného bodu pro rybí tuk, který se používá k výrobě léčivých přípravků. Protože se tento rybí tuk získává z materiálu kategorie 3 a zpracovává se za přísných podmínek, měl by se pro tento tuk stanovit konečný bod. Článek 3 nařízení (EU) č. 142/2011 a příloha XIII uvedeného nařízení by proto měly být odpovídajícím způsobem změněny.
(4)
Nařízení (EU) č. 142/2011 převzalo ustanovení zavedená k provedení nařízení (ES) č. 1774/2002 a rozhodnutí Komise 2003/324/ES (3), jimiž se zejména umožňuje Estonsku, Lotyšsku a Finsku krmení některých kožešinových zvířat zpracovanými živočišnými bílkovinami, které byly získány z těl zvířat téhož druhu nebo z jejich částí, zejména lišek. Příloha II by měla být změněna tak, aby se umožnilo krmení obou běžně chovaných druhů, tj. lišky obecné (Vulpes vulpes), která je v současnosti uvedená na seznamu, a lišky polární (Alopex lagopus) tímto materiálem, protože rozhodnutí 2003/324/ES bylo zrušeno nařízením (EU) č. 142/2011.
(5)
Nařízení (ES) č. 1069/2009 stanoví některá pravidla pro tlakovou sterilizaci a prováděcí opatření, která se mají přijmout pro další zpracovatelské metody, které se musí uplatnit pro vedlejší produkty živočišného původu nebo získané produkty, aby při použití nebo neškodném odstraňování těchto produktů nevznikla rizika nepřijatelná pro zdraví lidí a zvířat. V souladu s tím stanoví příloha IV nařízení (EU) č. 142/2011 standardní zpracovatelské metody pro zpracovatelské podniky a některé další podniky a zařízení.
(6)
Nařízení (ES) č. 1069/2009 umožňuje neškodné odstraňování nebo používání vedlejších produktů živočišného původu nebo získaných produktů alternativními metodami, pokud byly tyto metody povoleny na základě posouzení jejich schopnosti snižovat rizika pro zdraví lidí a zvířat na míru, která je pro příslušnou kategorii produktů živočišného původu alespoň rovnocenná standardním zpracovatelským metodám. Nařízení (ES) č. 1069/2009 také stanoví, že má být přijat standardní formát žádostí o alternativní metody. V souladu s tím stanoví příloha IV nařízení (EU) č. 142/2011 alternativní zpracovatelské metody pro zpracovatelské podniky a některé další podniky a zařízení.
(7)
Evropský úřad pro bezpečnost potravin (dále jen „úřad EFSA“) přijal s ohledem na takové alternativní metody tři stanoviska: vědecké stanovisko přijaté dne 21. ledna 2009 k projektu zkoumání alternativ k systémům likvidace kadáverů použitím kontejnerového systému (4) (dále jen „kontejnerový systém“), vědecké stanovisko přijaté dne 8. července 2010 k ošetření pevného prasečího a drůbežího hnoje vápnem (5) a vědecké stanovisko přijaté dne 22. září 2010 k žádosti společnosti Neste Oil o novou alternativní metodu neškodného odstraňování nebo používání vedlejších produktů živočišného původu (6).
(8)
Projekt kontejnerového systému navrhuje hydrolýzu kadáverů prasat a dalších vedlejších produktů živočišného původu z prasat chovaných v hospodářství, která se uskutečňuje v uzavřeném kontejneru na území hospodářství. Po určité době se získané hydrolyzované materiály neškodně odstraňují, a to přednostně spalováním nebo zpracováním v souladu s hygienickými pravidly pro vedlejší produkty živočišného původu.
(9)
Projekt kontejnerového systému dále navrhuje druhou možnost, kdy se kadávery prasat a další vedlejší produkty živočišného původu z prasat chovaných v hospodářství před jejich neškodným odstraněním drtí a následně pasterizují.
(10)
Úřad EFSA ve svém stanovisku ze dne 21. ledna 2009 ke kontejnerovému systému dospěl k závěru, že poskytnuté informace nejsou dostačujícím podkladem pro to, aby mohla být tato druhá možnost považována za bezpečný způsob neškodného odstranění vedlejších produktů živočišného původu z prasat. Pokud jde o první možnost založenou na hydrolýze, úřad EFSA také nebyl schopen předložit konečné posouzení. Uvedl však, že by hydrolyzovaný materiál neměl představovat další riziko, pokud by se dále zpracovával v souladu s hygienickými předpisy pro materiály kategorie 2.
(11)
Proto by se měla hydrolýza vedlejších produktů živočišného původu na území hospodářství povolit za podmínek, které brání přenosu onemocnění přenosných na člověka nebo na zvířata a které nemají nepříznivý účinek na životní prostředí. Zejména by se měla hydrolýza, jako třetí možnost, provádět v uzavřeném a nepropustném kontejneru, který je oddělený od hospodářských zvířat na stejném území. Protože však metoda hydrolýzy není zpracovatelskou metodou, neměly by se na ni vztahovat zvláštní podmínky pro zpracování vedlejších produktů živočišného původu v těchto zařízeních. Kontejner by se měl pravidelně a pod úředním dohledem kontrolovat na nepřítomnost koroze, aby se zabránilo úniku materiálů do země.
(12)
Schopnost metody hydrolýzy snížit možná zdravotní rizika se ještě neprokázala. Proto by se měla zakázat každá manipulace s hydrolyzovaným materiálem nebo jeho použití mimo spalování a spoluspalování, po předchozím zpracování nebo bez něj, nebo neškodné odstraňování na povolené skládce, kompostování nebo přeměna na bioplyn, pokud každé ze tří posledně uvedených možností předchází tlaková sterilizace.
(13)
Španělsko, Irsko, Lotyšsko, Portugalsko a Spojené království vyjádřily zájem o to, aby se jejich provozovatelům povolila metoda hydrolýzy. Příslušné orgány uvedených členských států potvrdily, že se u těchto provozovatelů mají uskutečnit přísné kontroly, aby se zabránilo možným zdravotním rizikům.
(14)
Úřad EFSA ve svém stanovisku ze dne 8. července 2010 k ošetření pevného prasečího a drůbežího hnoje vápnem dospěl k závěru, že by se navrhované smíchání vápna s hnojem mohlo považovat za bezpečný postup inaktivace příslušných bakteriálních a virových patogenních původců s ohledem na zamýšlenou aplikaci získaného produktu, tedy uvedené směsi vápna s hnojem, na půdu. Protože použití prokázalo účinnost postupu jenom při použití konkrétního míchacího zařízení, úřad EFSA doporučil, aby se v případě, že je pro postup použito odlišné míchací zařízení, provedlo na základě měření pH, času a teploty ověření, které by mělo prokázat, že použitím odlišného míchacího zařízení je dosaženo rovnocenné inaktivace patogenních původců.
(15)
Ověření podle uvedených zásad by se mělo provést v případě, že je nehašené vápno (CaO), které bylo použito pro postup posouzený úřadem EFSA, nahrazeno dolomitickým vápnem (CaOMgO).
(16)
Úřad EFSA ve svém stanovisku ze dne 22. září 2010 ke katalytickému procesu sestávajícímu z několika kroků pro výrobu obnovitelných paliv dospěl k závěru, že proces lze považovat za bezpečný, pokud se tavené/škvařené tuky získané z materiálů kategorie 2 a kategorie 3 použijí jako výchozí materiály a současně se uvedené tavené/škvařené tuky zpracují v souladu se standardními metodami zpracování vedlejších produktů živočišného původu. Na základě předložených důkazů však nebylo možné rozhodnout, zda dokáže tento postup také zmírnit možná rizika TSE, která mohou představovat tavené/škvařené tuky získané z materiálů kategorie 1. Proto by se měl katalytický proces sestávající z několika kroků povolit v případě tavených/škvařených tuků získaných z materiálů kategorie 2 a kategorie 3, ale měl by se zamítnout v případě tavených/škvařených tuků získaných z materiálů kategorie 1. Přestože takové zamítnutí nebrání žadateli předložit úřadu EFSA další důkazy pro nové posouzení, používání tavených/škvařených tuků získaných z materiálů kategorie 1 pro uvedený proces by mělo být až do takového posouzení zakázané.
(17)
Příloha IV nařízení (EU) č. 142/2011 by měla být změněna s ohledem na závěry uvedených tří vědeckých stanovisek úřadu EFSA.
(18)
Nařízení (ES) č. 1069/2009 stanoví přijetí prováděcích opatření týkajících se přeměny vedlejších produktů živočišného původu na bioplyn nebo kompost. Pokud se v zařízení na výrobu bioplynu nebo v zařízení na kompostování mísí vedlejší produkty živočišného původu s materiály neživočišného původu nebo s jinými materiály, na které se nevztahuje uvedené nařízení, měl by mít příslušný orgán možnost povolit odběr reprezentativních vzorků po pasterizaci a před smísením, aby se otestoval jejich soulad s mikrobiologickými kritérii. Odběr těchto vzorků by měl prokázat, že pasterizace vedlejších produktů živočišného původu zmírnila mikrobiologická rizika u vedlejších produktů živočišného původu určených k přeměně.
(19)
Příloha V nařízení (EU) č. 142/2011 by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.
(20)
Nařízení (ES) č. 1069/2009 stanoví přijetí standardního formátu žádostí o alternativní metody používání nebo neškodného odstraňování vedlejších produktů živočišného původu nebo získaných produktů. Uvedený formát mají používat zainteresované subjekty při předkládání žádosti o povolení takových metod.
(21)
Úřad EFSA přijal na žádost Komise dne 7. července 2010 vědecké stanovisko s prohlášením o technické pomoci s formátem žádostí o nové alternativní metody týkající se vedlejších produktů živočišného původu (7). V uvedeném prohlášení úřad EFSA zejména doporučuje dále vyjasnit informace, které by zainteresované subjekty měly uvést při předložení žádosti o nové alternativní metody.
(22)
S ohledem na doporučení v uvedeném vědeckém stanovisku by měl být standardní formát žádostí o nové alternativní metody uvedený v příloze VII nařízení (EU) č. 142/2011 změněn.
(23)
Protože obnovitelná paliva získaná katalytickým procesem sestávajícím z několika kroků je možno vyrobit i z dovezených tavených/škvařených tuků, měly by se vyjasnit požadavky na dovoz těchto tuků a podmínky uvedené ve veterinárním osvědčení, které musí doprovázet zásilky tavených/škvařených tuků v místě vstupu do Unie, kde se provádějí veterinární kontroly. Přílohy XIV a XV nařízení (EU) č. 142/2011 by proto měly být odpovídajícím způsobem změněny.
(24)
V souladu s tím by proto měl být změněn článek 3 a přílohy II, IV, V, VII, VIII, XI a přílohy XIII až XVI.
(25)
Po vstupu tohoto nařízení v platnost by se mělo poskytnout přechodné období, aby se umožnil plynulý dovoz tavených/škvařených tuků, které nejsou určené k lidské spotřebě, pro určitá použití mimo krmivový řetězec, do Unie, jak stanoví nařízení (EU) č. 142/2011 před změnami zavedenými tímto nařízením.
(26)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (EU) č. 142/2011 se mění takto:
1)
V článku 3 se písmeno g) nahrazuje tímto:
„g)
kožešinu, která splňuje zvláštní požadavky na konečný bod pro tento produkt stanovené v kapitole VIII přílohy XIII;
h)
rybí tuk určený k výrobě léčivých přípravků, který splňuje zvláštní požadavky na konečný bod pro tento produkt stanovené v kapitole XIII přílohy XIII;
i)
benzin a paliva, které splňují zvláštní požadavky na produkty katalytického procesu sestávajícího z několika kroků pro výrobu obnovitelných paliv stanovené v odst. 2 písm. c) oddílu 3 kapitoly IV přílohy IV.“
2)
Přílohy II, IV, V, VII, VIII, XI a přílohy XIII až XVI se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Během přechodného období do 31. ledna 2012 se budou pro dovoz do Unie dále přijímat zásilky tavených/škvařených tuků, které nejsou určené k lidské spotřebě, pro určitá použití mimo krmivový řetězec, k nimž je přiloženo veterinární osvědčení, které bylo podepsáno a vyplněno v souladu se vzorem stanoveným v kapitole 10 (B) přílohy XV nařízení (EU) č. 142/2011 před vstupem tohoto nařízení v platnost, pokud tato osvědčení byla vyplněna a podepsána před 30. listopadem 2011.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 29. července 2011.
KOMISIJOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 749/2011
2011 m. liepos 29 d.
kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 142/2011, kuriuo įgyvendinami Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1069/2009, kuriuo nustatomos žmonėms vartoti neskirtų šalutinių gyvūninių produktų ir jų gaminių sveikumo taisyklės, ir Tarybos direktyva 97/78/EB dėl tam tikrų mėginių ir priemonių, kuriems netaikomi veterinariniai tikrinimai pasienyje pagal tą direktyvą
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
Atsižvelgdama į 2009 m. spalio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1069/2009, kuriuo nustatomos žmonėms vartoti neskirtų šalutinių gyvūninių produktų ir jų gaminių sveikumo taisyklės ir panaikinamas Reglamentas (EB) Nr. 1774/2002 (1), visų pirma į jo 5 straipsnio 2 dalį, 15 straipsnio 1 dalies c punktą, 15 straipsnio 1 dalies antrą pastraipą, 20 straipsnio 10 ir 11 dalis, 41 straipsnio 3 dalies pirmą ir trečią pastraipas, 42 straipsnio 2 dalį ir 45 straipsnio 4 dalį,
kadangi:
(1)
Reglamente (EB) Nr. 1069/2009 nustatytos šalutiniams gyvūniniams produktams ir jų gaminiams taikomos visuomenės ir gyvūnų sveikatos taisyklės siekiant išvengti šių produktų keliamo pavojaus visuomenės ir gyvūnų sveikatai arba jį sumažinti iki minimumo. Jame taip pat nustatytas tam tikrų šių produktų gaminių gamybos grandinės pabaigos taškas, po kurio nebetaikomi to reglamento reikalavimai.
(2)
2011 m. vasario 25 d. Komisijos reglamente (ES) Nr. 142/2011, kuriuo įgyvendinami Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1069/2009, kuriuo nustatomos žmonėms vartoti neskirtų šalutinių gyvūninių produktų ir jų gaminių sveikumo taisyklės, ir Tarybos direktyva 97/78/EB dėl tam tikrų mėginių ir priemonių, kuriems netaikomi veterinariniai tikrinimai pasienyje pagal tą direktyvą (2), nustatytos Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 įgyvendinimo taisyklės, įskaitant tam tikrų šalutinių gyvūninių produktų gaminių gamybos grandinės pabaigos nustatymo taisykles.
(3)
Danija pateikė prašymą žuvų taukų, naudojamų vaistams gaminti, grandinės pabaigai nustatyti. Tų žuvų taukų grandinės pabaiga turėtų būti nustatyta, nes tokie taukai gaunami iš 3 kategorijos medžiagų ir perdirbami griežtomis sąlygomis. Todėl Reglamento (ES) Nr. 142/2011 3 straipsnis ir XIII priedas turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeisti.
(4)
Į Reglamentą (ES) Nr. 142/2011 perkeltos nuostatos, reikalingos įgyvendinant Reglamentą (EB) Nr. 1774/2002 ir Komisijos sprendimą 2003/324/EB (3), visų pirma leidžiant Estijai, Latvijai ir Suomijai šerti tam tikrus kailinius žvėrelius perdirbtais gyvūniniais baltymais, gautais iš tos pačios rūšies gyvūnų kūnų ar jų dalių, visų pirma lapes. II priedas turėtų būti iš dalies pakeistas leidžiant šerti tokia medžiaga labai paplitusių laikomų rūšių lapes - rudąsias lapes (Vulpes vulpes), šiuo metu nurodytas sąraše, ir poliarines lapes (Alopex lagopus), kadangi Sprendimas 2003/324/EB buvo panaikintas Reglamentu (ES) Nr. 142/2011.
(5)
Reglamente (EB) Nr. 1069/2009 nustatytos tam tikros sterilizavimo slėgiu taisyklės ir įgyvendinimo priemonės, kurias reikia priimti, dėl kitų perdirbimo metodų, taikytinos šalutiniams gyvūniniams produktams ar jų gaminiams, kad nekiltų nepriimtinas pavojus visuomenės ir gyvūnų sveikatai naudojant ar naikinant tokius produktus. Atitinkamai Reglamento (ES) Nr. 142/2011 IV priede nustatyti standartiniai perdirbimo metodai perdirbimo įmonėms ir tam tikroms kitoms gamykloms bei įmonėms.
(6)
Reglamente (EB) Nr. 1069/2009 leidžiamas šalutinių gyvūninių produktų ar jų gaminių naikinimas ar naudojimas taikant alternatyvius metodus, jeigu tokie metodai leisti naudoti remiantis šių metodų galimybių sumažinti atitinkamos kategorijos šalutinių gyvūninių produktų keliamą pavojų visuomenės ir gyvūnų sveikatai bent tokiu mastu, kiek tai pasiekiama taikant standartinius perdirbimo metodus, vertinimu. Reglamente (EB) Nr. 1069/2009 taip pat nustatyta, kad turi būti priimta standartinė paraiškų leisti taikyti alternatyvius metodus forma. Atitinkamai Reglamento (ES) Nr. 142/2011 IV priede nustatyti alternatyvūs perdirbimo metodai perdirbimo įmonėms ir tam tikroms kitoms gamykloms bei įmonėms.
(7)
Europos maisto saugos tarnyba (EMST) priėmė tris nuomones dėl tokių alternatyvių metodų: 2009 m. sausio 21 d. paskelbtą mokslinę nuomonę dėl projekto tirti alternatyvias skerdenų naikinimo sistemas naudojant bunkerių sistemą (4) (bunkerių sistemos projektas); 2010 m. liepos 8 d. paskelbtą mokslinę nuomonę dėl kieto kiaulių ir naminių paukščių mėšlo apdorojimo kalkėmis (5); ir 2010 m. rugsėjo 22 d. paskelbtą mokslinę nuomonę dėl Neste Oil paraiškos taikyti naują alternatyvų šalutinių gyvūninių produktų naikinimo ar naudojimo metodą (6).
(8)
Bunkerių sistemos projekte siūloma kiaulių lavonų ir kitų šalutinių gyvūninių produktų hidrolizė uždaroje talpykloje ūkyje esančioje vietoje. Po nustatyto laikotarpio gautos hidrolizės medžiagos turi būti sunaikintos deginant ar perdirbant, laikantis šalutinių gyvūninių produktų sveikumo taisyklių - tai būtų pirma alternatyva.
(9)
Bunkerių sistemoje taip pat siūloma kiaulių lavonų ir kitų iš ūkinių kiaulių gautų šalutinių gyvūninių produktų sutraiškymas ir vėlesnė pasterizacija prieš juos naikinant kaip antra alternatyva.
(10)
2009 m. sausio 21 d. paskelbtoje nuomonėje dėl bunkerių sistemos projekto EMST padarė išvadą, kad pateikta informacija nebuvo pakankamas pagrindas apsvarstyti antrą alternatyvą kaip saugią iš kiaulių gautų šalutinių gyvūninių produktų naikinimo priemonę. Dėl pirmos hidrolize grindžiamos alternatyvos EMST taip pat negalėjo pateikti galutinio vertinimo. Tačiau EMST nurodė, kad hidrolizuota medžiaga nekeltų papildomo pavojaus, jeigu ji būtų toliau perdirbta, laikantis 2 kategorijos medžiagų sveikumo taisyklių.
(11)
Todėl šalutinių gyvūninių produktų hidrolizė ūkyje esančioje vietoje turėtų būti leidžiama sąlygomis, kuriomis išvengiama užkrečiamų žmonėms ir gyvūnams ligų perdavimo ir nepageidaujamo poveikio aplinkai. Visų pirma, hidrolizė turėtų vykti uždaroje nepralaidžioje talpykloje, kuri yra atskirta nuo visų kitų ūkinių gyvūnų, toje pačioje vietoje (trečia alternatyva). Tačiau, kadangi hidrolizės metodika nėra perdirbimo metodas, specialios sąlygos perdirbant šalutinius gyvūninius produktus tokiose įmonėse neturėtų būti taikomos. Talpykla turėtų būti reguliariai tikrinama dėl korozijos nebuvimo, oficialiai prižiūrint, kad būtų išvengta medžiagų nutekėjimo į dirvą.
(12)
Hidrolizės metodų galimybės sumažinti potencialų pavojų sveikatai dar nėra įrodytos. Todėl bet koks hidrolizuotos medžiagos tvarkymas ar naudojimas, išskyrus deginimą ar deginimą kartu su kitomis medžiagomis, apdorojus ar neapdorojus iš anksto, ar šalinimą registruotame sąvartyne, kompostavimą ar transformaciją į biodujas, kai pastaraisiais trimis atvejais turi būti kiekvieną kartą prieš tai atliekama sterilizacija slėgiu, turėtų būti draudžiamas.
(13)
Ispanija, Airija, Latvija, Portugalija ir Jungtinė Karalystė nurodė suinteresuotumą leisti jų ūkio subjektams taikyti hidrolizės metodus. Šių valstybių narių kompetentingos institucijos patvirtino, kad tokie ūkio subjektai būtų griežtai kontroliuojami siekiant išvengti galimo pavojaus sveikatai.
(14)
2010 m. liepos 8 d. paskelbtoje nuomonėje dėl kieto kiaulių ir naminių paukščių mėšlo apdorojimo kalkėmis EMST padarė išvadą, kad pasiūlytas kalkių maišymas su mėšlu galėtų būti laikomas saugiu būdu atitinkamų bakterinių ir virusinių patogenų aktyvumui nuslopinti, atsižvelgiant į numatomą gauto produkto - kalkių ir mėšlo mišinio, bėrimą į dirvą. Kadangi paraiškoje proceso veiksmingumas parodytas tik naudojant specialų maišytuvą, EMST rekomendavo, kad metodo tinkamumas turėtų būti patvirtintas naudojant šiam procesui kitokį maišytuvą, remiantis pH, laiko ir temperatūros matavimu, siekiant įrodyti, kad naudojant kitokį maišytuvą pasiekiamas lygiavertis patogenų aktyvumo nuslopinimas.
(15)
Tinkamumo patvirtinimas pagal šiuos principus turėtų būti atliktas, kai negesintos kalkės (CaO), kurios buvo naudotos procese, kurį vertino EMST, keičiamos dolomitinėmis kalkėmis (CaOMgO).
(16)
2010 m. rugsėjo 22 d. paskelbtoje nuomonėje dėl daugiapakopio katalitinio proceso gaminant atsinaujinančius degalus EMST padarė išvadą, kad procesas gali būti laikomas saugiu, kai iš 2 ir 3 kategorijų medžiagų gauti lydyti riebalai naudojami kaip pradinės medžiagos ir tie lydyti riebalai buvo perdirbti taikant standartinius šalutinių gyvūninių produktų perdirbimo metodus. Tačiau pateikti įrodymai neleidžia daryti išvados, kad procesas gali sumažinti potencialų USE pavojų, kurį gali sukelti lydyti riebalai, gauti iš 1 kategorijos medžiagų. Todėl daugiapakopis katalitinis procesas turėtų būti leidžiamas lydytiems riebalams, gautiems iš 2 ir 3 kategorijos medžiagų, perdirbti, bet jis neturėtų būti leidžiamas iš 1 kategorijos medžiagų gautiems lydytiems riebalams. Nors toks paraiškos atmetimas nereiškia, kad pareiškėjas negali pateikti kitų įrodymų EMST naujam vertinimui atlikti, iš 1 kategorijos medžiagų gautų lydytų riebalų naudojimas perdirbimui turėtų būti draudžiamas, kol bus atliktas toks vertinimas.
(17)
Reglamento (ES) Nr. 142/2011 IV priedas turėtų būti iš dalies pakeistas siekiant atsižvelgti į EMST trijų mokslinių nuomonių išvadas.
(18)
Reglamente (EB) Nr. 1069/2009 numatyta priimti įgyvendinimo priemones dėl šalutinių gyvūninių produktų transformacijos į biodujas ar kompostą. Jeigu šalutiniai gyvūniniai produktai maišomi biodujų ar kompostavimo įmonėje su negyvūninės kilmės ar kitomis medžiagomis, kurioms netaikomas tas reglamentas, kompetentinga institucija turėtų turėti galimybę leisti imti reprezentatyvius mėginius po pasterizacijos ir prieš maišant, kad būtų galima patikrinti atitiktį mikrobiologiniams kriterijams. Imant tokius mėginius turėtų būti parodyta, ar šalutinių gyvūninių produktų pasterizacija sumažino transformuojamų šalutinių gyvūninių produktų mikrobiologinį pavojų.
(19)
Todėl Reglamento (EB) Nr. 142/2011 V priedas turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeistas.
(20)
Reglamente (EB) Nr. 1069/2009 nustatyta paraiškų dėl šalutinių gyvūninių produktų ar jų gaminių naudojimo ar naikinimo alternatyvių metodų taikymo standartinė forma. Tą formą turi naudoti suinteresuotosios šalys, teikdamos paraiškas dėl leidimo taikyti tokius metodus.
(21)
Komisijos prašymu EMST 2010 m. liepos 7 d. priėmė mokslinę nuomonę dėl techninės pagalbos deklaracijos, susijusios su paraiškų leisti taikyti naujus alternatyvius su šalutiniais gyvūniniais produktais susijusius metodus forma (7). Toje deklaracijoje EMST rekomenduoja, visų pirma, toliau tikslinti informaciją, kurią suinteresuotosios šalys turėtų pateikti teikdamos paraišką leisti naudoti naują alternatyvų metodą.
(22)
Atsižvelgiant į tos mokslinės nuomonės rekomendacijas standartinė paraiškų leisti naudoti naujus alternatyvius metodus forma, nustatyta Reglamento (ES) Nr. 142/2011 VII priede, turėtų būti iš dalies pakeista.
(23)
Kadangi atsinaujinantys degalai, gauti naudojant daugiapakopį katalitinį procesą, gali būti pagaminti ir iš lydytų riebalų, tokių riebalų importo reikalavimai ir sąlygos, nustatytos sveikumo sertifikate, kuris turi būti pridedamas prie lydytų riebalų siuntų įvežimo į Sąjungą punkte, kur atliekami veterinariniai patikrinimai, turėtų būti patikslintos. Todėl Reglamento (ES) Nr. 142/2011 XIV ir XV priedai turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeisti.
(24)
Atitinkamai turėtų būti iš dalies pakeisti 3 straipsnis ir II, IV, V, VII, VIII, XI bei XIII-XVI priedai.
(25)
Turėtų būti nustatytas pereinamasis laikotarpis po šio reglamento įsigaliojimo, kad būtų galima leisti toliau importuoti į Sąjungą lydytus riebalus, neskirtus vartoti žmonėms, naudoti tam tikra paskirtimi už pašarų grandinės ribų, kaip nustatyta Reglamente (ES) Nr. 142/2011 iki padarant pakeitimus, nustatytus šiuo reglamentu.
(26)
Šiame reglamente numatytos priemonės atitinka Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatinio komiteto nuomonę,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Reglamentas (ES) Nr. 142/2011 iš dalies keičiamas taip:
(1)
3 straipsnio g punktas pakeičiamas taip:
„g)
kailiai, atitinkantys specialiuosius to produkto grandinės pabaigos reikalavimus, nustatytus XIII priedo VIII skyriuje;
h)
žuvų taukai vaistams gaminti, atitinkantys specialiuosius to produkto gamybos grandinės pabaigos reikalavimus, nustatytus XIII priedo XIII skyriuje;
i)
dyzelinas ir degalai, atitinkantys produktams, gautiems daugiapakopio katalitinio proceso metu gaminant atsinaujinančius degalus, taikomus specialiuosius reikalavimus, nustatytus IV priedo IV skyriaus 3 skirsnio 2 punkto c papunktyje“.
(2)
II, IV, V, VII, VIII, XI ir XIII-XVI priedai iš dalies keičiami pagal šio reglamento priedą.
2 straipsnis
Pereinamuoju laikotarpiu iki 2012 m. sausio 31 d. lydytų riebalų, neskirtų vartoti žmonėms ir skirtų naudoti tam tikra paskirtimi už pašarų grandinės ribų, siuntos, prie kurių pridedami sveikumo sertifikatai, kurie turi būti pasirašyti ir užpildyti pagal Reglamento (ES) Nr. 142/2011 XV priedo 10 skyriaus B dalyje iki šio reglamento įsigaliojimo datos nustatytą pavyzdį, turi būti ir toliau priimamos importuoti į Sąjungą, jeigu tokie sertifikatai buvo užpildyti ir pasirašyti iki 2011 m. lapkričio 30 d.
3 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2011 m. liepos 29 d.