NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 1129/2011
ze dne 11. listopadu 2011,
kterým se mění příloha II nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1333/2008 vytvořením seznamu potravinářských přídatných látek Unie
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1333/2008 ze dne 16. prosince 2008 o potravinářských přídatných látkách (1), a zejména na článek 10, čl. 30 odst. 1 a čl. 30 odst. 5 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (ES) č. 1333/2008 stanoví vytvoření seznamu, který obsahuje potravinářské přídatné látky Unie schválené pro použití v potravinách a podmínky jejich použití.
(2)
Potravinářské přídatné látky, které jsou v současnosti povoleny k použití v potravinách podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 94/35/ES ze dne 30. června 1994 o náhradních sladidlech pro použití v potravinách (2), směrnice Evropského parlamentu a Rady 94/36/ES ze dne 30. června 1994 o barvivech pro použití v potravinách (3) a směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/2/ES ze dne 20. února 1995 o potravinářských přídatných látkách jiných než barviva a náhradní sladidla (4), je třeba zařadit do přílohy II nařízení (ES) č. 1333/2008 po prověření jejich souladu s články 6, 7 a 8 uvedeného nařízení. Tento přezkum by neměl zahrnovat nové posouzení rizika provedené Evropským úřadem pro bezpečnost potravin (dále jen „úřad“). Potravinářské přídatné látky a způsoby jejich použití, které již nejsou potřebné, se do přílohy II uvedeného nařízení nezapíší.
(3)
Potravinářské přídatné látky lze uvádět na trh jen v případě, že jsou zařazeny na seznam Unie uvedený v příloze II nařízení (ES) č. 1333/2008, a v potravinách je lze používat jen za podmínek použití stanovených v uvedené příloze. Potravinářské přídatné látky je třeba zapsat na seznam podle kategorií potravin, do nichž se smějí přidávat. Z důvodu jednoduchosti převodu a zlepšení transparentnosti schvalovacího postupu je vhodné vypracovat nový systém potravinových kategorií, který vytvoří základ přílohy II.
(4)
Systém kategorizace potravin stanovený obecnou normou pro potravinářské přídatné látky v Codex Alimentarius (5) byl použit jako výchozí systém pro vypracování systému Unie. Tento systém je však třeba upravit, aby se zohlednila specifičnost stávajících povolení potravinářských přídatných látek v Unii. Byla zohledněna současná zvláštní odvětvová ustanovení Unie týkající se potravin. Kategorie se vytvářejí pouze za účelem vypracování seznamu povolených potravinářských přídatných látek a podmínek jejich použití.
(5)
Z důvodů srozumitelnosti je nezbytné zapsat potravinářské přídatné látky na seznam ve skupinách přídatných látek podle povolování v určitých potravinách. Aby se zajistil jednotný výklad, měly by být poskytnuty pokyny k popisu jednotlivých kategorií. V případě nutnosti mohou být přijata rozhodnutí o výkladu podle článku 19 nařízení (ES) č. 1333/2008, aby se objasnilo, zda určitá potravina náleží do určité kategorie potravin či nikoli.
(6)
Dusitany (E 249-250) jsou potřebné ke konzervaci masných výrobků, aby se zabránilo možnému růstu škodlivých bakterií, zejména Clostridium botulinum. Použití dusitanů v mase však může vést ke vzniku nitrosaminů, které jsou karcinogenními látkami. Současné povolení dusitanů jako potravinářských přídatných látek vyvažuje oba tyto účinky, přičemž zohledňuje vědecké stanovisko úřadu a potřebu udržet na trhu některá tradiční jídla. Pro některé tradičně vyráběné masné výrobky byly stanoveny maximální limity reziduí v příloze III směrnice 95/2/ES. Ve výrobcích, které byly odpovídajícím způsobem specifikovány a identifikovány, je třeba tyto limity udržet; je však třeba objasnit, že tyto limity se vztahují na konec výrobního procesu. Dále bude Komise konzultovat členské státy, zúčastněné strany a úřad, aby projednala možnost snížení současných maximálních limitů ve všech masných výrobcích a dalšího zjednodušení pravidel pro tradičně vyráběné výrobky. V závislosti na výsledku takové konzultace Komise zváží, zda je vhodné navrhnout úpravu maximálních limitů dusitanů, které mohou být přidávány do některých masných výrobků.
(7)
Pokud jde o balenou stolní vodu zahrnutou do kategorie 14.1.1, jedinými povolenými potravinářskými přídatnými látkami jsou kyselina fosforečná a fosforečnany. Vzhledem k tomu, že příloha II nařízení (ES) č. 1333/2008 má dále harmonizovat použití potravinářských přídatných látek v potravinách v Unii a zajistit účinné fungování vnitřního trhu, minerální soli, které jsou přidávány do balené stolní vody z normalizačních důvodů, by neměly být považovány za potravinářské přídatné látky, a proto by neměly spadat do oblasti působnosti tohoto nařízení.
(8)
Všechny potravinářské přídatné látky, které jsou v současné době povolené, jsou předmětem přehodnocení úřadu v souladu s nařízením Komise (EU) č. 257/2010 (6), které stanoví program pro přehodnocení schválených přídatných potravinářských látek. Přehodnocení potravinářských přídatných látek se uskutečňuje v souladu s prioritami stanovenými v uvedeném nařízení.
(9)
V lednu 2008 přijal úřad stanovisko k lykopenu (7), ve kterém odvodil přijatelný denní příjem (ADI) lykopenu (E 160d) ze všech zdrojů na 0,5 mg/kg tělesné hmotnosti a dospěl k závěru, že možný příjem by mohl převyšovat ADI, zejména pokud jde o děti. Použití lykopenu jako potravinového barviva je proto třeba omezit.
(10)
V září 2009 přijal úřad vědecká stanoviska ke žluti SY (Sunset Yellow FCF, Gelborange S) (E 110) (8), chinolinové žluti (E 104) (9) a ponceau 4R (košenilové červeni A) (E 124) (10). Na základě posouzení dietární expozice dospěl úřad ve vědeckých stanoviscích k závěru, že v případě použití chinolinové žluti a ponceau 4R (košelinové červeně) v maximálních používaných množstvích převyšují obecně příjmy odhadované ve středních a vyšších percentilech ADI. Také v případě žluti SY (Sunset Yellow FCF, Gelborange S), může být expozice příliš vysoká, zejména pokud jde o děti ve věku od jednoho do deseti let. Odhadované příjmy jsou počítané na základě používaných množství poskytnutých potravinářským průmyslem v roce 2009. Komise přehodnocuje současná povolená použití a používaná množství, aby prokázala, že expozice těmto látkám je pro spotřebitele bezpečná, a plánuje připravit nový návrh obsahující přehodnocená množství do července 2011.
(11)
Ve svém stanovisku ze dne 22. května 2008 k bezpečnosti hliníku, který je přijímán potravinami, dospěl úřad k závěru, že expozice je pravděpodobně příliš vysoká pro významnou část evropské populace. Úřad nemohl dospět k závěru, pokud jde o konkrétní zdroje, které zvyšují obsah hliníku v určitých potravinách, jakým je množství přirozeně přítomné, zvýšení způsobená použitím potravinářských přídatných látek a množství uvolňující se do potravin během zpracování a skladování v hliníkových fóliích, nádobách a použitím hliníkového nářadí. Za účelem snížení expozice hliníku je třeba omezit použití určitých potravinářských přídatných látek obsahujících hliník. Komise připravuje opatření k omezení expozice potravinářským přídatným látkám obsahujícím hliník a zamýšlí připravit návrh s přehodnocenými množstvími do září 2011.
(12)
Zúčastněné strany byly požádány o poskytnutí informací týkajících se použití a potřeby použití potravinových barviv, která jsou uvedena v příloze směrnice 94/36/ES. Část uvedených potravinových barviv není v současné době používána ve všech potravinářských kategoriích uvedených ve zmíněné příloze. Některá z těchto povolených barviv je však třeba ponechat na seznamu, protože může nastat potřeba je nahradit nebo částečně nahradit barvivy, která mohou vzbudit obavy úřadu během přehodnocení. V tomto stadiu může být počet povolených potravinových barviv snížen v následujících potravinářských kategoriích: ochucené zpracované sýry, konzervy červeného ovoce, pasty z ryb a korýšů, předvaření korýši a uzené ryby.
(13)
Potravinové barvivo etyl ester β-apo-8'-karotenalu (C30) (E 160f) už není výrobcem nabízen a přehodnocení této látky úřadem už není podporováno provozovateli. Tato potravinářská přídatná látka by proto neměla být zařazena na seznam Unie.
(14)
Použití potravinového barviva kanthaxanthinu (E161) je povoleno jen ve „frankfurtských párcích“. Komise byla informována, že toto potravinové barvivo se už nepoužívá. Povolení použití této potravinářské přídatné látky ve frankfurtských párcích by proto nemělo být zařazeno na seznam Unie. Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/35/ES ze dne 23. dubna 2009 o barvivech, která mohou být přidávána do léčivých přípravků (11),však stanoví, že členské státy nepovolí pro barvení humánních a veterinárních přípravků žádná jiná barviva než ta, která jsou uvedena v příloze I směrnice 94/36/ES. Kanthaxanthin je v současné době používán v některých léčivých přípravcích. Tato potravinářská přídatná látka by proto měla zůstat na seznamu povolených přídatných látek.
(15)
Nařízení Komise (ES) č. 884/2007 ze dne 26. července 2007 o mimořádných opatřeních, kterými se pozastavuje používání barviva E 128 červeň 2G jako potravinového barviva (12), pozastavilo používání a uvádění na trh potravin obsahujících toto barvivo. Barvivo E 128 červeň 2G by proto nemělo být zařazeno na seznam Unie.
(16)
Během přehodnocení úřadem vyšlo najevo, že potravinové barvivo E 154 hněď FK, které bylo povoleno jen k používání v uzených sledích, se už nepoužívá. Během přehodnocení úřad nemohl dojít k závěru o bezpečnosti této látky kvůli chybám v dostupných údajích o toxicitě (13). Tato potravinářská přídatná látka by proto neměla být zařazena na seznam Unie.
(17)
Protispékavá látka E 551 oxid křemičitý je v současné době povolena směrnicí 95/2/ES pro různá použití. Vědecký výbor pro potraviny přiřadil ve svém stanovisku ze dne 18. května 1990 této potravinářské přídatné látce přijatelný denní příjem (ADI) „neurčený“ (14). Z technologických důvodů je třeba rozšířit její použití na vyšší množství, než je povoleno v současné době pro náhrady soli. Takové použití by prospělo spotřebitelům, protože by umožnilo prodej protispékavých náhrad solí v horkých a vlhkých evropských zemích, jelikož v důsledku současných protispékavých účinků náhrad soli je jejich použití často nevyhovující nebo nemožné. Je proto vhodné povolit zvýšená maximální množství pro náhrady soli.
(18)
Úřad posoudil informace o bezpečnosti základního methylmetakrylátového kopolymeru používaného jako leštící/povrchově aktivní látka v pevných doplňcích stravy. Ve svém stanovisku ze dne 10. února 2010 dospěl úřad k závěru, že toto použití nevyvolává bezpečnostní obavy, protože základní methylmetakrylátový kopolymer, který byl podán ústy, téměř není vstřebáván trávicí soustavou. Tato potravinářská přídatná látka má mít technologický význam, protože poskytuje ochranu proti vlhkosti a maskuje chuť různých živin v kombinaci s rychlým uvolněním živiny v žaludku. Je proto vhodné povolit použití základního methylmetakrylátového kopolymeru jako leštící/povrchově aktivní látky v pevných doplňcích stravy podle článku 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/46/ES (15) na množství 100 000 mg/kg. Této nové potravinářské přídatné látce by mělo být přiřazeno číslo označení E 1205.
(19)
Je třeba upravit použití potravinářských přídatných látek ve stolních sladidlech, jak jsou definována v čl. 3 odst. 2 písm. g) nařízení (ES) č. 1333/2008. Tyto přípravky obsahující povolená náhradní sladidla jsou určeny k prodeji konečnému spotřebiteli jako náhrada za cukr. Potřeba pro potravinářské přídatné látky může být různá v závislosti na různých formách provedení: tekuté, práškové formě nebo ve formě tablet.
(20)
Převod potravinářských přídatných látek do přílohy II nařízení (ES) č. 1333/2008 je třeba považovat za dokončený v souladu s článkem 34 uvedeného nařízení ke dni použitelnosti změn zavedených tímto nařízením. Do toho dne je třeba dále používat ustanovení čl. 2 odst. 1, 2 a 4 směrnice 94/35/ES, čl. 2 odst. 1 až 6 a odst. 8 až 10 směrnice 94/36/ES a článků 2 a 4 směrnice 95/2/ES a příloh těchto směrnic.
(21)
Převod potravinářských přídatných látek, na které se vztahují články 6, 7 a 8 nařízení (ES) č. 1333/2008, na seznam Unie by neměl ovlivnit jejich současná použití. Je však třeba poskytnout přechodné období, aby se umožnilo obchodním provozovatelům vyhovět opatřením tohoto nařízení.
(22)
Je nutno objasnit výjimku ze zásady převedení v jiných vícesložkových potravinách, než které jsou uvedeny v příloze II, jak je stanoveno v čl. 18 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 1333/2008. V článku 3 směrnice 95/2/ES a článku 3 směrnice 94/36/ES se tato výjimka vztahovala na potraviny, které jsou nyní uvedeny v tabulkách 1 a 2. Pokud jde o jiné vícesložkové potraviny, které patří do kategorií uvedených v části E (jako jsou polévky, omáčky, saláty apod.), je třeba zásadu převedení dále uplatňovat.
(23)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat, a Evropský parlament ani Rada nevyjádřily s těmito opatřeními nesouhlas,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Změna nařízení (ES) č. 1333/2008
Příloha II nařízení (ES) č. 1333/2008 se nahrazuje zněním přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Přechodná ustanovení
1. Příloha II nařízení (ES) č. 1333/2008 ve znění tohoto nařízení se použije ode dne 1. června 2013.
2. Odchylně od odstavce 1 se použijí následující položky v příloze II nařízení (ES) č. 1333/2008 ve znění tohoto nařízení ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost:
a)
v části B bodu 3 položka týkající se základního methylmetakrylátového kopolymeru (E 1205);
b)
v části E bodu 12.1.2 položka týkající se oxidu křemičitého (E 551) v náhradách soli;
c)
v části E bodu 17.1 položka týkající se použití základního methylmetakrylátového kopolymeru (E 1205) v doplňcích stravy v pevné formě.
3. Ustanovení čl. 2 odst. 1, 2 a 4 směrnice 94/35/ES, čl. 2 odst. 1 až 6 a odst. 8 až 10 směrnice 94/36/ES a články 2 a 4 směrnice 95/2/ES a přílohy těchto směrnic se přestanou používat ode dne 1. června 2013.
4. Odchylně od odstavce 3 se přestane používat položka v příloze IV směrnice 95/2/ES týkající se použití oxidu křemičitého (E 551) v náhradách soli ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.
5. Potraviny, které byly v souladu s právními předpisy uvedeny na trh před 1. červnem 2013, ale které nejsou v souladu s tímto nařízením, mohou být dále uváděny na trh do konce doby minimální trvanlivosti nebo data spotřeby.
Článek 3
Nařízení (ES) č. 884/2007 se zrušuje s platností od 1. června 2013.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 11. listopadu 2011.
KOMISIJOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 1129/2011
2011 m. lapkričio 11 d.
kuriuo iš dalies keičiamas Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1333/2008 II priedas sudarant Sąjungos maisto priedų sąrašą
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2008 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1333/2008 dėl maisto priedų (1), ypač į jo 10 straipsnį, 30 straipsnio 1 dalį ir 30 straipsnio 5 dalį,
kadangi:
(1)
Reglamente (EB) Nr. 1333/2008 nustatyta, kad turi būti sudarytas Sąjungos maisto priedų, leidžiamų naudoti maisto produktuose, sąrašas ir turi būti nustatytos jų naudojimo sąlygos;
(2)
maisto priedai, kuriuos šiuo metu leidžiama naudoti maisto produktuose pagal 1994 m. birželio 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 94/35/EB dėl maisto produktuose naudojamų saldiklių (2), 1994 m. birželio 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 94/36/EB dėl maisto produktuose naudojamų dažų (3) ir 1995 m. vasario 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 95/2/EB dėl maisto priedų, išskyrus dažiklius ir saldiklius (4), turėtų būti įtraukti į Reglamento (EB) Nr. 1333/2008 II priedą, peržiūrėjus jų atitiktį to reglamento 6, 7 ir 8 straipsniams. Peržiūrai Europos maisto saugos tarnyba (toliau - Tarnyba) neturėtų atlikti naujo rizikos vertinimo. Į to reglamento II priedą neturi būti įtraukiami jau nebereikalingi maisto priedai ir jų naudojimo atvejai;
(3)
tik Reglamento (EB) Nr. 1333/2008 II priede pateiktame Sąjungos sąraše nurodyti maisto priedai gali būti pateikiami rinkai arba naudojami maisto produktuose pagal jame nurodytas naudojimo sąlygas. Maisto priedai turi būti išvardyti pagal maisto kategorijas, į kurias tokie priedai gali būti įtraukti. Siekiant palengvinti perkėlimą ir padidinti leidimų procedūros skaidrumą, tikslinga parengti naują maisto produktų skirstymo į kategorijas sistemą, kuri sudarys II priedo pagrindą;
(4)
rengiant Sąjungos sistemą kaip išeities tašku naudotasi nusistovėjusia maisto produktų kategorijų sistema Codex Alimentarius General Standard for Food Additives (5). Tačiau tą sistemą reikia pakoreguoti siekiant atsižvelgti į esamų Sąjungos maisto priedų leidimų ypatumus. Buvo atsižvelgta į konkrečių sektorių Sąjungos nuostatas dėl maisto produktų. Maisto produktai skirstomi į kategorijas vien tik dėl to, kad būtų išvardyti leidžiami maisto priedai ir nurodytos jų naudojimo sąlygos;
(5)
siekiant aiškumo būtina maisto priedus išvardyti pagal priedų grupes siekiant juos leisti naudoti tam tikruose maisto produktuose. Turėtų būti pateiktos gairės, kaip apibūdinti skirtingas maisto produktų kategorijas, kad būtų užtikrintas vienodas išaiškinimas. Prireikus sprendimai dėl išaiškinimo gali būti priimami pagal Reglamento (EB) Nr. 1333/2008 19 straipsnį siekiant aiškiai nurodyti, ar konkretus maisto produktas priklauso tam tikrai maisto produktų kategorijai;
(6)
nitritai (E 249-250) reikalingi kaip mėsos produktų konservantai siekiant kontroliuoti galimą pavojingų bakterijų, ypač Clostridium botulinum, augimą. Tačiau naudojant nitritus mėsoje iš jų gali susidaryti nitrozaminai, kurie yra kancerogeninė medžiaga. Dabartiniu leidimu naudoti nitritus kaip maisto priedą užtikrinama, kad būtų išlaikyta tokio poveikio pusiausvyra, atsižvelgiant į Tarnybos mokslinę nuomonę ir būtinybę išlaikyti rinkoje tam tikrus tradicinius maisto produktus. Direktyvos 95/2/EB III priede nustatyta didžiausias leidžiamas kiekis kai kuriuose tradiciniu būdu gaminamuose mėsos produktuose. Šis kiekis turėtų būti toliau taikomas tinkamai įvardytų ir apibrėžtų produktų atveju, tačiau turėtų būti patikslinta, kad šis kiekis taikomas gamybos proceso pabaigoje. Be to, Komisija konsultuosis su valstybėmis narėmis, suinteresuotaisiais subjektais ir Tarnyba siekdama aptarti galimybę sumažinti galiojantį didžiausią leidžiamą kiekį visuose mėsos produktuose ir supaprastinti taisykles, taikomas tradiciniu būdu gaminamiems produktams. Remdamasi tokių konsultacijų rezultatais Komisija svarstys, ar tikslinga siūlyti keisti į tam tikrus mėsos produktus pridedamą didžiausią leidžiamą nitritų kiekį;
(7)
išpilstyto geriamojo vandens, priskiriamo 14.1.1 kategorijai, atveju vieninteliai leidžiami priedai turėtų būti fosforo rūgštis ir fosfatai. Atsižvelgiant į tai, kad Reglamento (EB) Nr. 1333/2008 II priedu siekiama suderinti maisto priedų naudojimą Sąjungoje ir užtikrinti veiksmingą vidaus rinkos veikimą, į išpilstytą geriamąjį vandenį standartizacijos tikslais dedamos mineralinės druskos neturėtų būti laikomos maisto priedais ir todėl jos neturėtų būti įtrauktos į šio reglamento taikymo sritį;
(8)
visus šiuo metu leidžiamus naudoti maisto priedus Tarnyba turi pakartotinai įvertinti remdamasi Komisijos reglamentu (ES) Nr. 257/2010 (6), kuriuo nustatoma patvirtintų maisto priedų pakartotinio vertinimo programa. Maisto priedų pakartotinis vertinimas atliekamas laikantis tame reglamente nustatytų prioritetų;
(9)
2008 m. sausio mėn. Tarnyba priėmė nuomonę dėl likopeno (7), kurioje ji nustatė iš visų šaltinių gaunamo likopeno (E 160d) leistiną paros dozę (LPD) - 0,5 mg/kg kūno masės per dieną, ir nurodė, jog yra tikėtina, kad suvartojamas kiekis, ypač vaikų suvartojamas kiekis, gali viršyti LPD. Todėl reikėtų apriboti likopeno kaip maisto dažiklio naudojimą;
(10)
2009 m. rugsėjo mėn. Tarnyba priėmė mokslinę nuomonę dėl saulėlydžio geltonojo FCF (E 110) (8), chinolino geltonojo (E 104) (9) ir raudonojo ponso dažiklio 4R (E 124) (10). Tarnyba, remdamasi su maistu suvartojamų likučių poveikio vertinimu mokslinėse nuomonėse, padarė išvadą, kad kai naudojamas didžiausias leidžiamas chinolino geltonojo ir ponso 4R kiekis, apskaičiuotos suvartojamos dozės didelių ir vidutinių procentilių verčių atveju paprastai viršija LPD. Be to, saulėlydžio geltonojo poveikis gali būti per didelis, visų pirma 1-10 metų vaikams. Suvartojamo kiekio įverčiai apskaičiuojami pagal 2009 m. maisto pramonės nurodytą naudojamų medžiagų kiekį. Komisija persvarsto šiuo metu leidžiamus naudojimo atvejus ir naudojamų medžiagų kiekius, kad patvirtintų, jog šių medžiagų poveikis vartotojams yra saugus, ir iki 2011 m. liepos mėn. ketina parengti naują pasiūlymą dėl persvarstytų kiekių;
(11)
2008 m. gegužės 22 d. patvirtintoje nuomonėje dėl su maistu suvartojamo aliuminio kiekio saugos Tarnyba padarė išvadą, kad poveikis didžiajai daliai Europos gyventojų gali būti per didelis. Tarnyba negalėjo pateikti išvadų dėl konkrečių šaltinių, iš kurių aliuminis patenka į konkrečius maisto produktus, pvz., dėl jau esamo pirminio kiekio, dėl papildomo kiekio, atsirandančio iš naudojamų maisto priedų, ir dėl kiekio, kuris patenka į maisto produktus juos apdorojant ir laikant folijoje, talpyklose ar induose, kurių sudėtyje yra aliuminio. Siekiant sumažinti aliuminio poveikį, turėtų būti apribotas kai kurių maisto priedų, kuriuose yra aliuminio, naudojimas. Komisija rengia priemones, kuriomis būtų apribotas priedų, kuriuose yra aliuminio, poveikis, ir iki 2011 m. rugsėjo mėn. ketina parengti pasiūlymą su persvarstytais kiekiais;
(12)
suinteresuotųjų subjektų buvo paprašyta pateikti informacijos apie Direktyvos 94/36/EB V priede išvardytų maisto dažiklių naudojimą ir jų naudojimo poreikį. Šiuo metu kai kurie iš šių maisto dažiklių nenaudojami kai kurių tame priede išvardytų kategorijų maiste. Tačiau kai kurie iš šių leidžiamų dažiklių turėtų būti palikti sąraše, nes jais gali tekti pakeisti arba iš dalies pakeisti dažiklius, kurie atlikus pakartotinį vertinimą Tarnybai gali kelti susirūpinimą. Šiuo etapu leidžiamų maisto dažiklių skaičius gali būti sumažintas šių maisto produktų kategorijų atveju: aromatizuoto lydyto sūrio, raudonųjų vaisių prezervų, žuvų pašteto ir vėžiagyvių pašteto, apvirtų vėžiagyvių ir rūkytos žuvies;
(13)
maisto dažiklis beta-apo-8’-karoteno rūgšties etilesteris (C 30) (E160f) jau nebegaminamas ir ūkio subjektai nebepritaria tam, kad Tarnyba pakartotinai įvertintų šią medžiagą. Todėl šis priedas neturėtų būti įtrauktas į Sąjungos sąrašą;
(14)
maisto dažiklį kantaksantiną (E 161 g) leidžiama naudoti tik dešrelėse „Saucisses de Strasbourg“. Komisijai pranešta, kad šis maisto dažiklis nebenaudojamas. Todėl leidimas naudoti šį priedą dešrelėse „Saucisses de Strasbourg“ neturėtų būti įtrauktas į Sąjungos sąrašą. Tačiau 2009 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2009/35/EB dėl dažiklių, kuriuos galima dėti į vaistus (11), nustatyta, kad valstybės narės negali leisti naudoti vaistams, skiriamiems vartoti žmonėms ir veterinarijoje, dažyti jokių dažiklių, išskyrus išvardytus Direktyvos 94/36/EB I priede. Kantaksantinas šiuo metu naudojamas kai kuriuose vaistuose. Todėl šis maisto priedas turėtų būti paliktas leidžiamų maisto priedų sąraše;
(15)
2007 m. liepos 26 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 884/2007 dėl skubių priemonių, kuriomis sustabdomas maisto dažiklio raudonojo 2G (E 128) naudojimas (12), buvo sustabdytas šio dažiklio naudojimas ir maisto produktų, kuriuose yra šio dažiklio, teikimas rinkai. Todėl raudonasis 2G (E 128) neturėtų būti įtrauktas į Sąjungos sąrašą;
(16)
Tarnybai atliekant pakartotinį vertinimą paaiškėjo, kad tik pagal Kippers leidžiamas maisto dažiklis rudasis FK (E 154) jau nebenaudojamas. Šio pakartotinio vertinimo metu Tarnyba negalėjo padaryti išvados dėl šios medžiagos saugos, nes turimi toksikologiniai duomenys yra nepakankami (13). Todėl šis maisto priedas neturėtų būti įtrauktas į Sąjungos sąrašą;
(17)
lipnumą reguliuojančią medžiagą silicio dioksidą (E 551) šiuo metu pagal Direktyvą 95/2/EB leidžiama naudoti įvairiais naudojimo atvejais. 1990 m. gegužės 18 d. Maisto produktų mokslinio komiteto nuomonėje (14) nurodyta, kad šio maisto priedo leistina paros dozė (LPD) „nėra nustatyta“. Šiuo metu yra technologinis poreikis nustatyti šios medžiagos kiekį, kuris būtų didesnis už šiuo metu leidžiamą druskos pakaitaluose kiekį. Lipnumą reguliuojančių medžiagų naudojimas druskos pakaitaluose, juos parduodant karšto ir drėgno klimato Europos šalyse, būtų naudingas vartotojams, nes šiuo metu dėl sulipimo druskos pakaitalus nepatogu, o dažnai ir neįmanoma naudoti. Todėl tikslinga nustatyti didesnį leidžiamą kiekį druskos pakaitaluose;
(18)
Tarnyba įvertino informaciją apie kietuose maisto papilduose esančio bazinio metakrilato kopolimero, glazūros medžiagos / dangos medžiagos, saugą. 2010 m. vasario 10 d. nuomonėje Tarnyba padarė išvadą, kad nereikėtų nerimauti dėl šio naudojimo saugos, nes bazinis metakrilato kopolimeras iš esmės nerezorbuojamas virškinamajame trakte, jeigu ten patenka per burną. Tikėtina, kad maisto priedas atlieka techninį vaidmenį - apsaugo nuo drėgmės įvairias mitybines medžiagas ir nuslopina jų skonį, taip pat leidžia skrandyje greitai išskirti mitybines medžiagas. Todėl tikslinga leisti naudoti bazinį metakrilato kopolimerą kaip glazūros medžiagą / dangos medžiagą kietuose maisto papilduose, kaip apibrėžta Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2002/46/EB 2 straipsnyje (15), kai jo kiekis yra 100 000 mg/kg. Šiam naujam maisto priedui turėtų būti priskirtas E numeris E 1205;
(19)
būtina reglamentuoti priedų naudojimą saldikliuose, skirtuose pasaldinti maistą valgant, kaip apibrėžta Reglamento (EB) Nr. 1333/2008 3 straipsnio 2 dalies g punkte. Šie preparatai, kuriuose yra leidžiamų saldiklių, yra skirti parduoti galutiniam vartotojui kaip cukraus pakaitalas. Maisto priedų poreikis gali skirtis pagal tai, koks yra jų pavidalas: ar tai skysčiai, milteliai ar tabletės;
(20)
maisto priedai turėtų būti laikomi perkeltais į Reglamento (EB) Nr. 1333/2008 II priedą pagal to reglamento 34 straipsnį nuo tos dienos, kai bus pradėti taikyti šiuo reglamentu nustatyti pakeitimai. Iki to laiko turėtų būti taikomos Direktyvos 94/35/EB 2 straipsnio 1, 2 ir 4 dalys, Direktyvos 94/36/EB 2 straipsnio 1-6 ir 8-10 dalys, Direktyvos 95/2/EB 2 ir 4 straipsniai ir šių direktyvų priedai;
(21)
Reglamento (EB) Nr. 1333/2008 6, 7 ir 8 straipsniuose reglamentuojamų priedų perkėlimas į Sąjungos sąrašą neturėtų turėti įtakos dabartiniams jų naudojimo atvejams. Tačiau turėtų būti nustatytas pereinamasis laikotarpis, kad ūkio subjektai galėtų prisitaikyti prie šio reglamento nuostatų;
(22)
būtina patikslinti perkėlimo principo išimtį kitų sudėtinių maisto produktų nei nurodytieji II priede atveju, kaip nustatyta Reglamento (EB) Nr. 1333/2008 18 straipsnio 1 dalies a punkte. Direktyvos 95/2/EB 3 straipsnyje ir Direktyvos 94/36/EB 3 straipsnyje ši išimtis taikoma maisto produktams, kurie šiuo metu išvardyti atitinkamai 1 ir 2 lentelėje. Kitų sudėtinių maisto produktų, priskiriamų E dalyje išvardytoms kategorijoms (kaip antai sriubos, padažai, salotos ir kt.) turėtų toliau būti taikomas perkėlimo principas;
(23)
šiame reglamente nustatytos priemonės atitinka Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatinio komiteto nuomonę ir joms neprieštarauja nei Europos Parlamentas, nei Taryba,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Reglamento (EB) Nr. 1333/2008 pakeitimas
Reglamento (EB) Nr. 1333/2008 II priedas pakeičiamas šio reglamento priedo tekstu.
2 straipsnis
Pereinamojo laikotarpio nuostatos
1. Reglamento (EB) Nr. 1333/2008 su pakeitimais, padarytais šiuo reglamentu, II priedas taikomas nuo 2013 m. birželio 1 d.
2. Nukrypstant nuo 1 dalies, toliau nurodyti Reglamento (EB) Nr. 1333/2008 su pakeitimais, padarytais šiuo reglamentu, II priedo įrašai taikomi nuo šio reglamento įsigaliojimo dienos:
a)
B dalies 3 punkto įrašas dėl bazinio metakrilato kopolimero (E 1205);
b)
E dalies 12.1.2 punkto įrašas dėl silicio dioksido (E 551) naudojimo druskos pakaitaluose;
c)
E dalies 17.1 punkto įrašas dėl bazinio metakrilato kopolimero (E 1205) naudojimo kietu pavidalu tiekiamuose maisto papilduose.
3. Nuo 2013 m. birželio 1 d. netaikomos Direktyvos 94/35/EB 2 straipsnio 1, 2 ir 4 dalys, Direktyvos 94/36/EB 2 straipsnio 1-6 ir 8, 9 ir 10 dalys, Direktyvos 95/2/EB 2 ir 4 straipsniai ir šių direktyvų priedai.
4. Nukrypstant nuo 3 dalies Direktyvos 95/2/EB IV priedo įrašas dėl silicio dioksido (E 551) naudojimo druskos pakaitaluose netaikomas nuo šio reglamento įsigaliojimo dienos.
5. Maisto produktai, kurie buvo teisėtai pateikti rinkai iki 2013 m. birželio 1 d., bet neatitinka šio reglamento, gali būti toliau parduodami iki trumpiausio galiojimo laiko arba tinkamumo vartoti termino.
3 straipsnis
Reglamentas (EB) Nr. 884/2007 panaikinamas nuo 2013 m. birželio 1 d.
4 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2011 m. lapkričio 11 d.