PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 375/2012
ze dne 2. května 2012,
kterým se mění nařízení (ES) č. 885/2006, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1290/2005, pokud jde o akreditaci platebních agentur a dalších subjektů a schválení účetní závěrky EZZF a EZFRV
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1290/2005 ze dne 21. června 2005 o financování společné zemědělské politiky (1), a zejména na článek 42 tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Podle čl. 6 odst. 1 písm. e) nařízení (ES) č. 1290/2005 akreditované platební agentury členských států zajišťují, aby doklady, pokud jde o platby, které provádějí, byly přístupné a uchovávané tak, že je zaručena jejich úplnost, platnost a dohledatelnost v čase. S cílem zohlednit vývoj v informačních a komunikačních technologiích, díky kterým je možné uchovávat podklady pro žádosti o podporu v elektronické podobě bezpečným a z hlediska nákladů efektivním způsobem, by se mělo členským státům umožnit, aby uchovávaly podklady pro žádosti o podporu spíše v elektronické než tištěné podobě. Pokud vnitrostátní právní předpisy umožňují použití dokladů v elektronické podobě jako důkazu účtovaných transakcí ve vnitrostátních soudních řízeních, členský stát by měl být schopen této možnosti využít. Doklady v elektronické podobě by měly být chráněny v souladu s mezinárodními normami pro zabezpečení informací, stejně jako ostatní informace, kterými disponuje platební agentura, a to v souladu s nařízením Komise (ES) č. 885/2006 (2), aby se zajistilo, že jsou přístupné k požadované kontrole Komise v podobě, která přesně odráží původní doklady v tištěné podobě.
(2)
Podle čl. 31 odst. 1 nařízení (ES) č. 1290/2005, jestliže výdaje nebyly uskutečněny v souladu s pravidly Unie, Komise rozhodne, které částky mají být vyloučeny z financování Unií. V zájmu účinnosti a účelnosti procesu schvalování účetní závěrky je třeba Komisi umožnit, aby se nezabývala případy, kdy výsledky jejího vyšetřování vedou k závěru, že předpokládané příslušné maximální částky jsou nižší než 50 000 EUR a představují méně než 10 % příslušných výdajů.
(3)
Aby se zajistilo, že postup při výkonu rozhodnutí přijatých podle článků 30 a 31 nařízení (ES) č. 1290/2005, pokud jde o EZFRV, je účinný a průhledný, je nezbytné zajistit, že postavení dotčeného členského státu je takové, aby byly zohledněny finanční důsledky těchto rozhodnutí při předkládání prohlášení o výdajích uvedených v článku 27 zmíněného nařízení.
(4)
S ohledem na možnost, že členský stát může mít vážné finanční obtíže způsobené značným zhoršením mezinárodního hospodářského prostředí, by měla mít Komise možnost odložit odpočty z financování Unií těch výdajů, jež nebyly uskutečněny v souladu s předpisy Unie, jestliže to dotyčný členský stát požaduje. Odklad odpočtu na dobu nejvýše osmnácti měsíců by měl být poskytnut také těm členským státům, které o to požádají a které zároveň využívají finanční pomoci v souladu s nařízením Rady (ES) č. 332/2002 ze dne 18. února 2002, kterým se zavádí systém střednědobé finanční pomoci platebním bilancím členských států (3), s nařízením Rady (EU) č. 407/2010 ze dne 11. května 2010 o zavedení evropského mechanismu finanční stabilizace (4), Smlouvou o založení Evropského mechanismu stability podepsanou dne 11. července 2011 a smlouvou o úvěru podepsanou s Řeckem dne 8. května 2010. Členské státy využívající rozhodnutí o odkladu zajistí, aby nedostatky, které byly důvodem pro odpočty a které stále přetrvávají i v době přijetí rozhodnutí, byly odstraněny na základě akčního plánu vypracovaného po konzultaci s Komisí a obsahujícího zřetelné ukazatele pokroku. Pokud členský stát využívající takového odkladu nezjedná nápravu nedostatků v souladu s akčním plánem, a vystavuje tak rozpočet Unie dodatečným finančním rizikům, měla by Komise zrušit své rozhodnutí, kterým se odkládá datum provedení odpočtů při dodržení zásady proporcionality.
(5)
Nařízení (ES) č. 885/2006 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(6)
Výbor zemědělských fondů nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené jeho předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 885/2006 se mění takto:
1)
V článku 9 se doplňuje nový odstavec 5, který zní:
„5. Podklady uvedené v odstavcích 1 až 4 se uchovávají k dispozici Komisi v tištěné podobě a/nebo v elektronické podobě.
Členský stát se může rozhodnout uchovávat doklady výhradně v elektronické podobě, pouze pokud jeho vnitrostátní právní předpisy povolují používání elektronických dokumentů jako důkazu účtovaných transakcí ve vnitrostátních soudních řízeních.
Pokud jsou doklady uchovávány pouze v elektronické podobě, musí být dotyčný systém v souladu s bodem 3 B) přílohy I.“
2)
V čl. 10 odst. 2 se druhá věta druhého pododstavce nahrazuje tímto:
„Komise tuto částku odečte od první platby nebo ji k ní přičte; jde o první platbu, za niž členský stát předkládá prohlášení o výdajích poté, co bylo přijato rozhodnutí podle článku 30 nařízení (ES) č. 1290/2005.“
3)
Článek 11 se mění takto:
a)
V odstavci 3 se doplňuje čtvrtý pododstavec, který zní:
„Komise může v jakékoli fázi ukončit řízení, pokud očekává, že případné finanční důsledky nesouladu zjištěné na základě šetření uvedeného v prvním odstavci by neměly překročit 50 000 EUR a 10 % příslušných výdajů.“
b)
V odstavci 4 se druhý a třetí pododstavec nahrazují tímto:
„Pokud jde o EZFRV, provádí Komise odpočty z financování Unií od platby, za niž členský stát předložil prohlášení o výdajích poté, co bylo přijato rozhodnutí podle článku 31 nařízení (ES) č. 1290/2005.
Na žádost členského státu a po konzultaci s Výborem zemědělských fondů však Komise může přijmout rozhodnutí:
a)
kterým se stanoví různé lhůty pro provedení odpočtů nebo povoluje jejich náhrada v jedné či více splátkách, pokud je to odůvodněno závažností odpočtů zahrnutých do prováděcího aktu přijatého na základě článku 31 nařízení (ES) č. 1290/2005; nebo
b)
kterým se odkládá na období nejvýše osmnácti měsíců od data jeho přijetí provádění všech odpočtů, které mají být realizovány v průběhu tohoto období, a současně schvaluje jejich provádění po skončení odkladu v nejvýše třech stejných ročních splátkách pro ty členské státy, které využívají finanční pomoci podle nařízení Rady (ES) č. 332/2002 (5), nařízení Rady (EU) č. 407/2010 (6), Smlouvy o založení Evropského mechanismu stability a smlouvy o úvěru podepsané s Řeckem dne 8. května 2010.
Období odkladu podle písmene b) třetího pododstavce nemůže být prodlouženo a žádné další rozhodnutí povolující odklad nemůže být v případě téhož členského státu přijato. Členský stát využívající rozhodnutí o odkladu zajistí, aby nedostatky, které byly důvodem pro odpočty a které stále přetrvávají i v době přijetí rozhodnutí o odkladu, byly odstraněny na základě akčního plánu vypracovaného po konzultaci s Komisí a obsahujícího zřetelné ukazatele pokroku. Pokud členský stát nepřijme nezbytná opatření k odstranění těchto nedostatků, jak předpokládá akční plán, pokud pokrok nápravné akce podle ukazatelů pokroku není dostatečný nebo pokud výsledek akce není uspokojivý, Komise zruší své rozhodnutí, kterým se odkládá datum provedení odpočtů při dodržení zásady proporcionality.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 2. května 2012.
KOMISIJOS ĮGYVENDINIMO REGLAMENTAS (ES) Nr. 375/2012
2012 m. gegužės 2 d.
kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 885/2006, nustatantis išsamias Tarybos reglamento (EB) Nr. 1290/2005 nuostatų dėl mokėjimo agentūrų ir kitų įstaigų akreditavimo bei EŽŪGF ir EŽŪFKP sąskaitų patikrinimo ir patvirtinimo taikymo taisykles
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2005 m. birželio 21 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1290/2005 dėl bendrosios žemės ūkio politikos finansavimo (1), ypač į jo 42 straipsnį,
kadangi:
(1)
remiantis Reglamento (EB) Nr. 1290/2005 6 straipsnio 1 dalies e punktu, valstybių narių akredituotos mokėjimo agentūros turi užtikrinti, kad su jų atliktais mokėjimais susiję dokumentai būtų prieinami ir saugomi taip, kad būtų užtikrintas jų išsamumas, galiojimas ir įskaitomumas. Siekiant atsižvelgti į informacinių ir ryšio technologijų pažangą, dėl kurios pagalbos prašymo patvirtinamuosius dokumentus galima patikimai ir racionaliai saugoti elektroniniu pavidalu, valstybėms narėms turėtų būti leidžiama saugoti pagalbos prašymo patvirtinamuosius dokumentus elektroniniu pavidalu, o ne popieriuje. Valstybės narės turėtų galėti pasinaudoti šia galimybe, kai pagal nacionalinius įstatymus leidžiama naudoti elektroninius dokumentus kaip atliktų operacijų įrodymą nacionalinio teismo procese. Elektroniniai dokumentai turėtų būti saugomi remiantis tarptautiniais informacijos saugumo standartais taip pat, kaip kita mokėjimo agentūros informacija remiantis Komisijos reglamentu (EB) Nr. 885/2006 (2), siekiant užtikrinti, kad prireikus Komisija galėtų juos patikrinti ir jie būtų prieinami tokiu pavidalu, kuris visiškai atitiktų spausdintus dokumentų originalus;
(2)
remiantis Reglamento (EB) Nr. 1290/2005 31 straipsnio 1 dalimi, jeigu išlaidos buvo patirtos pažeidžiant Sąjungos taisykles, Komisija priima sprendimą dėl sumų, kurios nebus Sąjungos finansuojamos. Kad atitikties patikrinimo procedūra būtų veiksminga ir efektyvi, Komisija turėtų turėti galimybę toliau nenagrinėti tokių atvejų, kuriais dėl jos tyrimo metu nustatytų faktų prieinama prie išvados, kad numanomos didžiausios atitinkamos sumos būtų mažesnės nei 50 000 EUR ir 10 % atitinkamų išlaidų;
(3)
siekiant veiksmingos ir skaidrios pagal Reglamento (EB) Nr. 1290/2005 30 ir 31 straipsnius priimtų EŽŪFKP srities sprendimų vykdymo procedūros būtina užtikrinti, kad atitinkama valstybė narė turėtų galimybę atsižvelgti į minėtų sprendimų finansinį poveikį teikdama minėto reglamento 27 straipsnyje nurodytą išlaidų deklaraciją;
(4)
atsižvelgdama į galimybę, kad valstybė narė gali patirti didelių finansinių sunkumų dėl smarkiai pablogėjusios tarptautinės ekonominės padėties, Komisija turėtų turėti galimybę atitinkamos valstybės narės prašymu atidėti išlaidų, kurios buvo patirtos pažeidžiant Sąjungos taisykles, išskaičiavimą iš Sąjungos finansavimo. Išskaičiavimų atidėjimas ne ilgesniam nei aštuoniolikos mėnesių laikotarpiui turėtų būti taikomas ir toms valstybėms narėms, kurios to paprašė gaudamos finansinę paramą remiantis 2002 m. vasario 18 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 332/2002 dėl priemonės, teikiančios vidutinės trukmės finansinę pagalbą valstybių narių mokėjimų balansams, sukūrimo (3), 2010 m. gegužės 11 d. Tarybos reglamentu (ES) Nr. 407/2010, kuriuo nustatoma Europos finansinės padėties stabilizavimo priemonė (4), 2010 m. birželio 7 d. pasirašytu Europos finansinio stabilumo fondo pagrindų susitarimu, 2011 m. liepos 11 d. pasirašyta Europos stabilumo mechanizmo steigimo sutartimi. Valstybė narė, kuriai taikomas atidėjimo sprendimas, užtikrina, kad, remiantis veiksmų planu, kuris parengiamas konsultuojantis su Komisija ir kuriame nustatomi aiškūs pažangos rodikliai, būtų ištaisyti sprendimo priėmimo metu egzistavę trūkumai, dėl kurių prireikė išskaičiavimų. Jeigu valstybė narė, kuriai taikomas minėtas atidėjimas, neištaiso trūkumų remdamasi veiksmų planu ir dėl to sukelia Sąjungos biudžetui papildomą finansinę riziką, Komisija, laikydamasi proporcingumo principo, turėtų atšaukti savo sprendimą dėl išskaičiavimų datos nukėlimo;
(5)
todėl Reglamentas (EB) Nr. 885/2006 turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeistas;
(6)
Žemės ūkio fondų komitetas nepateikė savo nuomonės per pirmininko nustatytą laiką,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Reglamentas (EB) Nr. 885/2006 iš dalies keičiamas taip:
1)
9 straipsnis papildomas šia 5 dalimi:
„5. 1-4 dalyse nurodyti patvirtinamieji dokumentai Komisijos žinioje saugomi popieriuje arba elektroniniu pavidalu ir (arba) abiem pavidalais.
Vien elektroniniu pavidalu dokumentai gali būti saugomi tik tuo atveju, jeigu pagal valstybės narės nacionalinius įstatymus nacionalinio teismo procese leidžiama naudoti elektroninius dokumentus kaip atliktų operacijų įrodymą.
Jeigu dokumentai saugomi tik elektroniniu pavidalu, tokia jų saugojimo sistema turi atitikti I priedo 3 skyriaus B punkto reikalavimus.“
2)
10 straipsnio 2 dalies antros pastraipos antras sakinys pakeičiamas taip:
„Komisija išskaičiuoja šią sumą iš pirmojo mokėjimo arba prideda ją prie minėto mokėjimo, už kurį valstybė narė pateikė išlaidų deklaraciją po to, kai buvo priimtas sprendimas pagal Reglamento (EB) Nr. 1290/2005 30 straipsnį.“
3)
11 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
3 dalis papildoma šia ketvirta pastraipa:
„Komisija gali bet kuriuo metu nutraukti procedūrą be finansinių pasekmių atitinkamai valstybei narei, jeigu mano, kad galimas neatitikimo, nustatyto per pirmoje dalyje nurodytą tyrimą, finansinis poveikis neviršytų 50 000 EUR ir 10 % atitinkamų išlaidų arba sumų, kurias reikia susigrąžinti.“
b)
4 dalies antra ir trečia pastraipos pakeičiamos taip:
„EŽŪFKP atveju išskaičiavimus iš Sąjungos finansavimo Komisija atlieka iš mokėjimo, už kurį valstybė narė pateikė išlaidų deklaraciją po to, kai buvo priimtas sprendimas pagal Reglamento (EB) Nr. 1290/2005 31 straipsnį.
Tačiau valstybės narės prašymu ir pasikonsultavusi su Žemės ūkio fondų komitetu Komisija gali priimti sprendimą:
a)
kuriuo nustatoma kita data išskaičiavimams atlikti arba leidžiama juos atlikti viena arba keliomis išmokomis, jeigu tai pateisinama išskaičiavimų, įtrauktų į įgyvendinimo aktą, priimtą remiantis Reglamento (EB) Nr. 1290/2005 31 straipsniu, svarba, arba
b)
kuriuo iki ne daugiau kaip aštuoniolikos mėnesių laikotarpio nuo sprendimo priėmimo pabaigos atidedami visi minėtu laikotarpiu atliktini išskaičiavimai, kartu leisdama toms valstybėms narėms, kurios gauna finansinę paramą pagal Tarybos reglamentą (EB) Nr. 332/2002 (5), Tarybos reglamentą (ES) Nr. 407/2010 (6), 2010 m. birželio 7 d. pasirašytą Europos finansinio stabilumo fondo pagrindų susitarimą arba Europos stabilumo mechanizmo steigimo sutartį, pasibaigus atidėjimo laikotarpiui minėtus išskaičiavimus atlikti ne daugiau kaip trimis vienodomis metinėmis išmokomis.
3 dalies b punkte nurodytas atidėjimo laikotarpis tai pačiai valstybei narei negali būti pratęstas ir jos atžvilgiu negali būti priimtas joks tolesnis sprendimas dėl atidėjimo. Valstybė narė, kuriai taikomas atidėjimo sprendimas, užtikrina, kad, remiantis veiksmų planu, kuris parengiamas konsultuojantis su Komisija ir kuriame nustatomi aiškūs pažangos rodikliai, būtų ištaisyti sprendimo priėmimo metu egzistavę trūkumai, dėl kurių prireikė išskaičiavimų. Jeigu valstybė narė nesiima veiksmų plane numatytų būtinų veiksmų minėtiems trūkumams ištaisyti, jeigu taisomieji veiksmai nėra pakankami vertinant pagal pažangos rodiklius arba jeigu veiksmų rezultatas yra nepatenkinamas, Komisija, laikydamasi proporcingumo principo, atšaukia savo sprendimą dėl išskaičiavimų datos nukėlimo.
2 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja septintą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2012 m. gegužės 2 d.