NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 1173/2011
ze dne 16. listopadu 2011
o účinném prosazování rozpočtového dohledu v eurozóně
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 136 ve spojení s čl. 121 odst. 6 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropské centrální banky (1),
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Členské státy, jejichž měnou je euro, mají zvláštní zájem a povinnost provádět hospodářské politiky, které podporují řádné fungování hospodářské a měnové unie, a vyvarovat se politik, které toto fungování ohrožují.
(2)
Za účelem zajištění řádného fungování hospodářské a měnové unie umožňuje Smlouva o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) přijmout v eurozóně zvláštní opatření nad rámec ustanovení použitelných na všechny členské státy.
(3)
Zkušenosti získané a chyby učiněné v průběhu prvního desetiletí hospodářské a měnové unie ukazují, že je nezbytné zlepšit správu ekonomických záležitostí v Unii, která by se měla zakládat na větší odpovědnosti členských států za společně dohodnutá pravidla a politiky a na pevnějším rámci na úrovni Unie pro dohled nad vnitrostátními hospodářskými politikami.
(4)
Zdokonalený rámec správy ekonomických záležitostí by se měl opírat o několik vzájemně propojených a soudržných politik zaměřených na udržitelný růst a zaměstnanost, zejména o strategii Unie pro růst a zaměstnanost, se zvláštním zaměřením na rozvoj a posilování vnitřního trhu, podporu mezinárodního obchodu a konkurenceschopnosti, o evropský semestr pro posílenou koordinaci hospodářských a rozpočtových politik a o účinný rámec pro prevenci a nápravu nadměrných schodků veřejných financí (Pakt o stabilitě a růstu), o pevný rámec pro prevenci a nápravu makroekonomické nerovnováhy, minimální požadavky na vnitrostátní rozpočtové rámce a o posílenou regulaci finančního trhu a dohled nad ním, včetně makroobezřetnostního dohledu prováděného Evropskou radou pro systémová rizika.
(5)
Pakt o stabilitě a růstu i celý rámec správy ekonomických záležitostí by měly doplňovat strategii Unie pro růst a zaměstnanost a být s ní slučitelné. Z propojení těchto různých prvků by neměly plynout výjimky z ustanovení Paktu o stabilitě a růstu.
(6)
Dosažení a udržení dynamického vnitřního trhu by mělo být považováno za součást řádného a bezproblémového fungování hospodářské a měnové unie.
(7)
Komise by měla zastávat důraznější úlohu v rámci postupů posíleného dohledu, pokud jde o posuzování jednotlivých členských států, sledování, mise na místě, doporučení a varování. Při rozhodování o sankcích by měla být úloha Rady omezena a v Radě by se mělo hlasovat obrácenou kvalifikovanou většinou.
(8)
V zájmu zajištění stálého dialogu s členskými státy, jehož cílem je plnění cílů tohoto nařízení, by Komise měla vykonávat kontrolní mise.
(9)
Komise by měla v pravidelných intervalech provádět komplexní hodnocení systému správy ekonomických záležitostí, a zejména účinnosti a přiměřenosti svých sankcí. Tato hodnocení by měla být v případě potřeby doplněna příslušnými návrhy.
(10)
Při provádění tohoto nařízení by Komise měla zohledňovat aktuální hospodářskou situaci dotčených členských států.
(11)
Posílení správy ekonomických záležitostí by mělo zahrnovat užší a včasnější zapojení Evropského parlamentu a vnitrostátních parlamentů.
(12)
S Evropským parlamentem lze zahájit hospodářský dialog, který by umožnil Komisi zveřejnit své analýzy a předsedovi Rady, Komisi a případně předsedovi Evropské rady nebo předsedovi euroskupiny diskutovat. Tato veřejná diskuze by mohla umožnit jednání o vzájemných vlivech vnitrostátních rozhodnutí a umožnit veřejný tlak na příslušné aktéry. I když se uznává, že partnery Evropského parlamentu v rámci tohoto dialogu jsou příslušné orgány Unie a jejich zástupci, může příslušný výbor Evropského parlamentu nabídnout členskému státu, na nějž se vztahuje rozhodnutí Rady přijaté podle článků 4, 5 a 6 tohoto nařízení, možnost účastnit se výměny názorů. Účast členského státu na takové výměně názorů je dobrovolná.
(13)
Aby bylo prosazování rozpočtového dohledu v eurozóně účinnější, jsou nezbytné dodatečné sankce. Tyto sankce by měly posílit důvěryhodnost rámce pro fiskální dohled v Unii.
(14)
Pravidla stanovená v tomto nařízení by měla zajistit spravedlivé, včasné, odstupňované a účinné mechanismy pro dodržení preventivní a nápravné složky Paktu o stabilitě a růstu, zejména nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik (4) a nařízení Rady (ES) č. 1467/97 ze dne 7. července 1997 o urychlení a vyjasnění postupu při nadměrném schodku (5), přičemž dodržování rozpočtové kázně se posuzuje na základě kritérií schodku veřejných financí a veřejného dluhu.
(15)
Sankce pro členské státy, jejichž měnou je euro, podle tohoto nařízení, které jsou založené na preventivní složce Paktu o stabilitě a růstu by měly motivovat k přizpůsobení se střednědobému rozpočtovému cíli a k jeho udržení.
(16)
Za účelem zamezení zkreslení údajů, ať už záměrnému nebo v důsledku hrubé nedbalosti, o schodku veřejných financí a veřejném dluhu, které jsou nezbytným východiskem koordinace hospodářské politiky v Unii, by měly být členským státům odpovědným za takové zkreslení údajů uloženy pokuty.
(17)
Za účelem doplnění pravidel pro výpočet výše pokut za zkreslování statistik i pro stanovení postupu, který má Komise při vyšetřování takového jednání uplatňovat, by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o podrobná kritéria pro stanovení výše pokuty a provádění šetření Komise. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(18)
V rámci preventivní složky Paktu o stabilitě a růstu by přizpůsobení se střednědobému rozpočtovému cíli a jeho dodržování mělo být zajištěno povinností uloženou členskému státu, jehož měnou je euro a který nedosahuje dostatečného pokroku v rozpočtové konsolidaci, dočasně složit úročený vklad. Povinnost by měla být uložena v případě, kdy se členský stát, včetně členského státu se schodkem nižším, než je referenční hodnota 3 % hrubého domácího produktu (HDP), významně odchýlí od střednědobého rozpočtového cíle nebo od vhodné cesty postupného dosažení tohoto cíle a toto odchýlení nenapraví.
(19)
Složený úročený vklad by měl být společně s připsanými úroky uvolněn ve prospěch dotčeného členského státu poté, co Rada dospěje k závěru, že situace, jež vedla k uložení povinnosti složit vklad, již pominula.
(20)
V rámci nápravné složky Paktu o stabilitě a růstu by sankce pro členský stát, jehož měnou je euro, měly spočívat v povinnosti složit neúročený vklad v případě rozhodnutí Rady o existenci nadměrného schodku, pokud již byla v rámci preventivní složky Paktu o stabilitě a růstu dotčenému členskému státu uložena povinnost složit úročený vklad nebo v případech obzvláště závažného neplnění povinností v oblasti rozpočtové politiky stanovených v Paktu o stabilitě a růstu, nebo v povinnosti uhradit pokutu v případě nesplnění doporučení Rady k nápravě nadměrného schodku veřejných financí.
(21)
Aby nedocházelo k tomu, že by sankce v rámci preventivní složky Paktu o stabilitě a růstu podle tohoto nařízení byly ukládány se zpětným účinkem, měly by se v každém případě uplatňovat pouze, pokud jde o příslušná rozhodnutí Rady přijatá podle nařízení (ES) č. 1466/97 po vstupu tohoto nařízení v platnost. Aby obdobně nedocházelo k tomu, že by sankce v rámci nápravné složky Paktu o stabilitě a růstu podle tohoto nařízení byly ukládány se zpětným účinkem, měly by se uplatňovat, pouze pokud jde o příslušná doporučení a rozhodnutí s cílem napravit nadměrný schodek veřejných financí, která Rada přijme po vstupu tohoto nařízení v platnost.
(22)
Výše úročeného vkladu, neúročeného vkladu a pokuty podle tohoto nařízení by měla být stanovena tak, aby zajistila spravedlivé odstupňování sankcí v rámci preventivní i nápravné složky Paktu o stabilitě a růstu a poskytla dostatečnou motivaci, aby členské státy, jejichž měnou je euro, dodržovaly fiskální rámec Unie. Pokuty podle čl. 126 odst. 11 Smlouvy o fungování EU, vymezené v článku 12 nařízení (ES) č. 1467/97, se skládají z pevné složky ve výši 0,2 % HDP a z proměnné složky. Odstupňování a rovné zacházení s členskými státy je tedy zajištěno, pokud se úročený vklad, neúročený vklad a pokuta podle tohoto nařízení rovnají 0,2 % HDP, tj. výši pevné složky pokuty podle čl. 126 odst. 11 Smlouvy o fungování EU.
(23)
Rada by měla mít možnost snížit nebo zrušit sankce uložené členskému státu, jehož měnou je euro, na základě doporučení Komise vycházejícího z odůvodněné žádosti dotčeného členského státu. V rámci nápravné složky Paktu o stabilitě a růstu by Komise také měla mít možnost doporučit snížení nebo zrušení sankce z důvodu výjimečných hospodářských okolností.
(24)
Neúročený vklad by měl být uvolněn po nápravě nadměrného schodku a úrok z tohoto vkladu a vybrané pokuty by měly být účelově vázány pro potřeby mechanismů stability pro poskytování finanční pomoci, které vytvořily členské státy, jejichž měnou je euro, aby zajistily stabilitu eurozóny jako celku.
(25)
Pravomoc přijímat jednotlivá rozhodnutí o uplatnění sankcí stanovených v tomto nařízení by měla být svěřena Radě. Jako součást koordinace hospodářských politik členských států v rámci Rady podle čl. 121 odst. 1 Smlouvy o fungování EU jsou tato jednotlivá rozhodnutí bezprostředním pokračováním opatření přijatých Radou v souladu s články 121 a 126 Smlouvy o fungování EU a nařízeními (ES) č. 1466/97 a (ES) č. 1467/97.
(26)
Jelikož toto nařízení obsahuje obecná pravidla pro účinnou vynutitelnost nařízení (ES) č. 1466/97 a (ES) č. 1467/97, mělo by být přijato řádným legislativním postupem podle čl. 121 odst. 6 Smlouvy o fungování EU.
(27)
Jelikož cíle tohoto nařízení, totiž vytvoření jednotného mechanismu sankcí za účelem posílení prosazování preventivní a nápravné složky Paktu o stabilitě a růstu v eurozóně, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii (dále jen „Smlouva o EU“). V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení uvedeného cíle,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
PŘEDMĚT, OBLAST PŮSOBNOSTI A DEFINICE
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
1. Toto nařízení stanoví systém sankcí za účelem posílení prosazování preventivní a nápravné složky Paktu o stabilitě a růstu v eurozóně.
2. Toto nařízení se vztahuje na členské státy, jejichž měnou je euro.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1)
„preventivní složkou Paktu o stabilitě a růstu“ systém mnohostranného dohledu organizovaný podle nařízení (ES) č. 1466/97;
2)
„nápravnou složkou Paktu o stabilitě a růstu“ postup pro vyvarování se nadměrnému schodku členských států upravený v článku 126 Smlouvy o fungování EU a v nařízení (ES) č. 1467/97;
3)
„výjimečnými hospodářskými okolnostmi“ okolnosti, za nichž se překročení referenční hodnoty schodku veřejných financí považuje za výjimečné ve smyslu čl. 126 odst. 2 písm. a) druhé odrážky Smlouvy o fungování EU a ve smyslu nařízení (ES) č. 1467/97.
KAPITOLA II
HOSPODÁŘSKÝ DIALOG
Článek 3
Hospodářský dialog
V zájmu posílení dialogu mezi orgány Unie, zejména mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí, a v zájmu zajištění větší transparentnosti a odpovědnosti může příslušný výbor Evropského parlamentu vyzvat předsedu Rady, Komisi a v případě potřeby předsedu Evropské rady nebo předsedu euroskupiny, aby se dostavili do výboru k projednání rozhodnutí přijatých podle článků 4, 5 a 6 tohoto nařízení.
Příslušný výbor Evropského parlamentu může dát příležitost členskému státu dotčenému těmito rozhodnutími, aby se výměny názorů zúčastnil.
KAPITOLA III
SANKCE V RÁMCI PREVENTIVNÍ SLOŽKY PAKTU O STABILITĚ A RŮSTU
Článek 4
Úročené vklady
1. Jestliže Rada přijme rozhodnutí o tom, že členský stát nepřijal opatření v reakci na doporučení Rady, uvedené v čl. 6 odst. 2 druhém pododstavci nařízení (ES) č. 1466/97, Komise doporučí Radě do dvaceti dnů od přijetí rozhodnutí Rady, aby dalším rozhodnutím uložila povinnost dotčenému členskému státu složit u Komise úročený vklad ve výši 0,2 % jeho HDP v předchozím roce.
2. Rozhodnutí ukládající povinnost složení vkladu se považuje za Radou přijaté, pokud Rada nerozhodne kvalifikovanou většinou o zamítnutí doporučení Komise do deseti dnů od jeho přijetí Komisí.
3. Rada může kvalifikovanou většinou doporučení Komise změnit a přijmout takto změněné znění jako rozhodnutí Rady.
4. Komise může na základě odůvodněné žádosti dotčeného členského státu zaslané Komisi do deseti dnů od přijetí rozhodnutí Rady o nepřijetí opatření podle odstavce 1 členským státem doporučit Radě, aby snížila výši úročeného vkladu nebo jej zrušila.
5. Úročený vklad je úročen sazbou odrážející úvěrové riziko Komise a příslušné investiční období.
6. Pomine-li situace, na jejímž základě bylo přijato doporučení Rady podle čl. 6 odst. 2 druhého pododstavce nařízení (ES) č. 1466/97, rozhodne Rada na základě dalšího doporučení Komise, že vklad spolu s připsanými úroky z vkladu bude vrácen dotčenému členskému státu. Rada může kvalifikovanou většinou další doporučení Komise změnit.
KAPITOLA IV
SANKCE V RÁMCI NÁPRAVNÉ SLOŽKY PAKTU O STABILITĚ A RŮSTU
Článek 5
Neúročené vklady
1. Jestliže Rada v souladu s čl. 126 odst. 6 Smlouvy o fungování EU rozhodne, že v členském státě, který u Komise složil úročený vklad podle čl. 4 odst. 1 tohoto nařízení, existuje nadměrný schodek, nebo pokud Komise zjistí obzvláště závažné neplnění povinností v oblasti rozpočtové politiky stanovených v Paktu o stabilitě a růstu, doporučí Komise Radě do dvaceti dnů od přijetí rozhodnutí Rady, aby Rada dalším rozhodnutím uložila povinnost dotčenému členskému státu složit u Komise neúročený vklad ve výši 0,2 % jeho HDP v předchozím roce.
2. Rozhodnutí ukládající povinnost složení vkladu se považuje za Radou přijaté, pokud Rada nerozhodne kvalifikovanou většinou o zamítnutí doporučení Komise do deseti dnů od jeho přijetí Komisí.
3. Rada může kvalifikovanou většinou doporučení Komise změnit a přijmout takto změněné znění jako rozhodnutí Rady.
4. Komise může z důvodu výjimečných hospodářských okolností nebo na základě odůvodněné žádosti dotčeného členského státu zaslané Komisi do deseti dnů od přijetí rozhodnutí Rady podle čl. 126 odst. 6 Smlouvy o fungování EU uvedeného v odstavci 1 doporučit Radě, aby snížila výši neúročeného vkladu nebo jej zrušila.
5. Vklad se skládá u Komise. Pokud členský stát složil u Komise úročený vklad podle článku 4, přemění se tento úročený vklad na neúročený vklad.
Pokud částka úročeného vkladu složeného podle článku 4 a úroků připsaných k tomuto vkladu přesahuje částku neúročeného vkladu, který má být složen podle odstavce 1 tohoto článku, vrátí se rozdíl členskému státu.
Pokud částka neúročeného vkladu přesahuje částku úročeného vkladu složeného podle článku 4 a úroků připsaných k tomuto vkladu, dorovná členský stát rozdíl při složení neúročeného vkladu.
Článek 6
Pokuty
1. Pokud Rada v souladu s čl. 126 odst. 8 Smlouvy o fungování EU rozhodne, že členský stát nepřijal účinná opatření k nápravě nadměrného schodku, Komise do dvaceti dnů od přijetí rozhodnutí doporučí, aby Rada dalším rozhodnutím uložila pokutu ve výši 0,2 % HDP členského státu v předchozím roce.
2. Rozhodnutí o uložení pokuty se považuje za Radou přijaté, pokud Rada nerozhodne kvalifikovanou většinou o zamítnutí doporučení Komise do deseti dnů od jeho přijetí Komisí.
3. Rada může kvalifikovanou většinou doporučení Komise změnit a přijmout takto změněné znění jako rozhodnutí Rady.
4. Komise může z důvodu výjimečných hospodářských okolností nebo na základě odůvodněné žádosti dotčeného členského státu zaslané Komisi do deseti dnů od přijetí rozhodnutí Rady podle čl. 126 odst. 8 Smlouvy o fungování EU uvedeného v odstavci 1 doporučit Radě, aby snížila výši pokuty nebo ji zrušila.
5. Pokud členský stát složil u Komise neúročený vklad podle článku 5, přemění se tento neúročený vklad na pokutu.
Pokud částka neúročeného vkladu složeného podle článku 5 přesahuje částku pokuty, vrátí se rozdíl členskému státu.
Pokud částka pokuty přesahuje částku neúročeného vkladu složeného podle článku 5, nebo pokud neúročený vklad nebyl složen, členský stát dorovná rozdíl při placení pokuty.
Článek 7
Vrácení neúročených vkladů
Jestliže Rada v souladu s čl. 126 odst. 12 Smlouvy o fungování EU rozhodne o zrušení některých nebo všech svých rozhodnutí, jsou veškeré neúročené vklady složené u Komise vráceny dotčenému členskému státu.
KAPITOLA V
SANKCE ZA ZKRESLOVÁNÍ STATISTIK
Článek 8
Sankce za zkreslování statistik
1. Rada může na základě doporučení Komise rozhodnout o uložení pokuty členskému státu, který záměrně nebo z hrubé nedbalosti zkresluje údaje o schodku a dluhu, které jsou relevantní pro uplatňování článků 121 nebo 126 Smlouvy o fungování EU nebo pro uplatňování Protokolu o postupu při nadměrném schodku připojeného ke Smlouvě o EU a ke Smlouvě o fungování EU.
2. Pokuty uvedené v odstavci 1 musí být účinné, odrazující a přiměřené povaze, závažnosti a době trvání zkreslování. Výše pokuty nepřekročí 0,2 % HDP dotčeného členského státu.
3. Komise může provést jakákoli šetření nezbytná k prokázání zkreslování uvedeného v odstavci 1. Může rozhodnout o zahájení šetření, pokud zjistí, že existují vážné indicie nasvědčující existenci skutečností, které by mohly představovat takové zkreslování. Komise vyšetří domnělé zkreslování s přihlédnutím k veškerým vyjádřením dotčeného členského státu. Při plnění svých úkolů může Komise žádat od dotčeného členského státu poskytnutí informací, může vykonávat kontroly na místě a má přístup k účtům všech vládních subjektů na centrální, státní a místní úrovni i na úrovni sociálního zabezpečení. Vyžaduje-li právo dotčeného členského státu pro kontrolu na místě předchozí soudní povolení, podá Komise potřebné žádosti.
Po skončení šetření a před předložením jakéhokoli návrhu Radě dá Komise dotčenému členskému státu příležitost se k vyšetřovaným záležitostem vyjádřit. V návrhu, který předloží Radě, vychází Komise pouze ze skutečností, k nimž dostal dotčený členský stát příležitost se vyjádřit.
V průběhu šetření Komise plně respektuje právo dotčeného členského státu na obhajobu.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 11, pokud jde o:
a)
podrobná kritéria pro stanovení výše pokuty podle odstavce 1;
b)
podrobná pravidla týkající se postupů šetření podle odstavce 3, související opatření a podávání zpráv o šetření;
c)
podrobná procesní pravidla zajišťující právo na obhajobu, přístup ke spisu, právní zastoupení, důvěrnost, ustanovení o časovém harmonogramu a pravidla pro výběr pokut podle odstavce 1.
5. Soudní dvůr Evropské unie má neomezenou příslušnost přezkoumávat rozhodnutí Rady ukládající pokuty podle odstavce 1. Uloženou pokutu může zrušit, snížit nebo zvýšit.
KAPITOLA VI
SPRÁVNÍ POVAHA SANKCÍ A ROZDĚLENÍ ÚROKŮ A POKUT
Článek 9
Správní povaha sankcí
Sankce uložené podle článků 4 až 8 jsou správní povahy.
Článek 10
Rozdělení úroků a pokut
Úrok plynoucí Komisi z vkladů složených podle článku 5 a pokuty vybrané podle článků 6 a 8 představují jiné příjmy ve smyslu článku 311 Smlouvy o fungování EU a jsou účelově vázány pro potřeby evropského nástroje finanční stability. V okamžiku, kdy členské státy, jejichž měnou je euro, vytvoří jiný mechanismus stability pro poskytování finanční pomoci, aby zajistily stabilitu eurozóny jako celku, budou pokuty účelově vázány pro potřeby tohoto jiného mechanismu.
KAPITOLA VII
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 11
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedené v čl. 8 odst. 4 je svěřena Komisi na dobu tří let od 13. prosince 2011. Komise vypracuje zprávu o přenesené pravomoci nejpozději devět měsíců před koncem tohoto období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v čl. 8 odst. 4 kdykoliv zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie, nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 8 odst. 4 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty Komisi informují o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 12
Hlasování v Radě
1. Ve věci opatření podle článků 4, 5, 6 a 8 hlasují v Radě pouze členové Rady zastupující členské státy, jejichž měnou je euro, a Rada nepřihlíží k hlasu člena Rady zastupujícího dotčený členský stát.
2. Kvalifikovaná většina členů Rady uvedených v odstavci 1 je vymezena v souladu s čl. 238 odst. 3 písm. b) Smlouvy o fungování EU.
Článek 13
Přezkum
1. Do 14. prosince 2014 a poté každých pět let zveřejní Komise zprávu o uplatňování tohoto nařízení.
Tato zpráva mimo jiné zhodnotí:
a)
účinnost tohoto nařízení, včetně možnosti dát Radě a Komisi pravomoci jednat za účelem řešení situací, které by mohly ohrozit řádné fungování měnové unie;
b)
pokrok dosažený při zajišťování užší koordinace hospodářských politik a udržitelné konvergence hospodářské výkonnosti členských států v souladu se Smlouvou o fungování EU.
2. Je-li to vhodné, je ke zprávě připojen návrh změn tohoto nařízení.
3. Zpráva je předkládána Evropskému parlamentu a Radě.
4. Před koncem roku 2011 předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o možnosti zavedení „evropských cenných papírů“.
Článek 14
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech v souladu se Smlouvami.
Ve Štrasburku dne 16. listopadu 2011.
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 1173/2011
2011 m. lapkričio 16 d.
dėl veiksmingo biudžeto priežiūros vykdymo užtikrinimo euro zonoje
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 136 straipsnį kartu su 121 straipsnio 6 dalimi,
atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
perdavus įstatymo galią turinčio teisės akto projektą nacionaliniams parlamentams,
atsižvelgdami į Europos Centrinio Banko nuomonę (1),
atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (2),
laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (3),
kadangi:
(1)
valstybės narės, kurių valiuta yra euro, yra ypač suinteresuotos ir įpareigotos įgyvendinti ekonominę politiką, kuria skatinamas tinkamas Ekonominės ir pinigų sąjungos veikimas, ir vengti politikos, dėl kurios tam veikimui kiltų pavojus;
(2)
siekiant užtikrinti tinkamą ekonominės ir pinigų sąjungos veikimą, Sutartyje dėl Europos Sąjungos veikimo (toliau - SESV) leidžiama euro zonoje patvirtinti specialias priemones, kuriomis nustatomi didesni reikalavimai nei visoms valstybėms narėms taikomomis nuostatomis;
(3)
per pirmąjį Ekonominės ir pinigų sąjungos dešimtmetį įgyta patirtis ir padarytos klaidos rodo, kad reikia gerinti Sąjungos ekonomikos valdyseną, kuri turėtų būti grindžiama didesne nacionaline atsakomybe už bendrai sutartas taisykles ir politiką bei tvirtesne Sąjungos lygio nacionalinės ekonominės politikos priežiūros sistema;
(4)
pagerinta ekonomikos valdysenos sistema turėtų būti paremta keliomis tarpusavyje susijusiomis ir derančiomis tvaraus augimo ir darbo vietų kūrimo politikos kryptimis, ypač Sąjungos ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo strategija, ypatingą dėmesį skiriant vidaus rinkos vystymui ir stiprinimui, tarptautinės prekybos ir konkurencingumo skatinimui, Europos semestru, skirtu didesniam ekonominės ir biudžeto politikos derinimui, veiksminga perviršinio valdžios sektoriaus deficito prevencijos ir koregavimo sistema (Stabilumo ir augimo paktas (toliau - SGP)), tvirta makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo sistema, būtinaisiais nacionalinių biudžeto sistemų reikalavimais bei didesniu finansų rinkų reguliavimu ir priežiūra, įskaitant Europos sisteminės rizikos valdybos vykdomą makrolygio rizikos ribojimo priežiūrą;
(5)
SGP ir išsami ekonomikos valdysenos sistema turėtų papildyti ir atitikti Sąjungos ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo strategiją. Dėl įvairių aspektų tarpusavio ryšių neturėtų būti taikomos SGP nuostatų išimtys;
(6)
dinamiškos vidaus rinkos sukūrimas ir jos išsaugojimas turėtų būti laikomi tinkamo ir sklandaus Ekonominės ir pinigų sąjungos veikimo sudėtine dalimi;
(7)
Komisijai turėtų tekti svarbesnis vaidmuo taikant sustiprintos priežiūros procedūrą, susijusią su kiekvienai valstybei narei būdingais vertinimu, stebėsena, vizitais vietoje, rekomendacijomis ir įspėjimais. Priimant sprendimus dėl sankcijų Tarybos vaidmuo turėtų būti ribotas, ir turėtų būti naudojama atvirkštinės kvalifikuotos daugumos balsavimo tvarka;
(8)
siekiant užtikrinti, kad su valstybėmis narėmis vyktų nuolatinis dialogas, kuris padėtų siekti šio reglamento tikslų, Komisija turėtų rengti priežiūros vizitus;
(9)
Komisija turėtų reguliariai atlikti išsamų ekonomikos valdysenos sistemos ir ypač jos sankcijų veiksmingumo ir tinkamumo vertinimą. Prireikus, tokie vertinimai turėtų būti papildomi atitinkamais pasiūlymais;
(10)
įgyvendindama šį reglamentą Komisija turėtų atsižvelgti į esamą atitinkamos valstybės narės ekonomikos padėtį;
(11)
ekonomikos valdysena turėtų būti stiprinama aktyviau ir laiku įtraukiant Europos Parlamentą ir nacionalinius parlamentus;
(12)
gali būti pradedamas dialogas su Europos Parlamentu ekonomikos klausimais, kurį vykdant Komisijai būtų sudarytos galimybės viešai skelbti savo analizes, o Tarybos pirmininkui, Komisijai ir prireikus Europos Vadovų Tarybos pirmininkui arba euro grupės pirmininkui būtų sudaromos sąlygos diskutuoti. Tokios viešos diskusijos galėtų sudaryti galimybes aptarti nacionalinių sprendimų šalutinį poveikį ir daryti viešą tarpusavio spaudimą atitinkamiems subjektams. Nors ir pripažindamas, kad pagal to dialogo sistemą atitinkamos Sąjungos institucijos ir jų atstovai yra Europos Parlamento partneriai, Europos Parlamento kompetentingas komitetas gali valstybei narei, kuriai skirtas Tarybos sprendimas, priimtas pagal šio reglamento 4, 5 ir 6 straipsnius, pasiūlyti galimybę dalyvauti keičiantis nuomonėmis. Valstybės narės dalyvavimas tokiame keitimesi nuomonėmis yra neprivalomas;
(13)
kad būtų galima veiksmingiau užtikrinti biudžeto priežiūros vykdymą euro zonoje, būtina nustatyti papildomas sankcijas. Taikant tas sankcijas turėtų padidėti Sąjungos fiskalinės priežiūros sistemos patikimumas;
(14)
šiame reglamente nustatytomis taisyklėmis turėtų būti užtikrinta, kad būtų laiku taikomi sąžiningi, laipsniško poveikio ir veiksmingi mechanizmai siekiant, kad būtų laikomasi SGP prevencinės ir korekcinės dalių, visų pirma 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo (4) ir 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1467/97 dėl perviršinio deficito procedūros įgyvendinimo paspartinimo ir paaiškinimo (5), kai tikrinama, ar laikomasi biudžetinės drausmės pagal valdžios sektoriaus deficito ir valdžios sektoriaus skolos kriterijus;
(15)
šiame reglamente numatytos sankcijos, paremtos SGP prevencine dalimi, skirtos valstybėms narėms, kurių valiuta yra euro, turėtų paskatinti atlikti koregavimą atsižvelgiant į vidutinės trukmės biudžeto tikslą ir laikytis šio tikslo;
(16)
siekiant atgrasinti, kad tyčia ar dėl didelio aplaidumo nebūtų klaidingai pateikiami duomenys apie valdžios sektoriaus deficitą ir skolą, kurie būtini siekiant koordinuoti ekonominę politiką Sąjungoje, atsakingoms valstybėms narėms turėtų būti taikomos baudos;
(17)
siekiant papildyti baudų už manipuliavimą statistikos duomenimis apskaičiavimo taisykles, taip pat su procedūra, kurią turi taikyti Komisija tirdama tokius veiksmus, susijusias taisykles, pagal SESV 290 straipsnį Komisijai turėtų būti suteikti įgaliojimai priimti aktus dėl tikslių kriterijų, pagal kuriuos nustatomas baudos dydis ir pagal kuriuos Komisija atlieka tyrimus. Ypač svarbu, kad Komisija parengiamųjų darbų metu tinkamai konsultuotųsi, įskaitant konsultacijas ekspertų lygiu. Ruošdama ir rengdama deleguotuosius aktus Komisija turėtų užtikrinti, kad susiję dokumentai būtų tuo pačiu metu tinkamai laiku persiųsti Europos Parlamentui ir Tarybai;
(18)
pagal SGP prevencinę dalį koregavimas siekiant vidutinės trukmės biudžeto tikslo ir jo laikymasis turėtų būti užtikrinamas nustatant pareigą, taikomą valstybėms narėms, kurių valiuta yra euro ir kurių pažanga konsoliduojant biudžetą yra nepakankama, laikinai įnešti palūkaninius indėlius. Tai turėtų būti taikoma tuo atveju, kai valstybė narė, įskaitant valstybę narę, kurios deficitas mažesnis už 3 % bendrojo vidaus produkto (toliau - BVP) pamatinę vertę, labai nukrypsta nuo vidutinės trukmės biudžeto tikslo arba atitinkamo tam tikslui pasiekti numatyto koregavimo plano ir jai nepavyksta ištaisyti nukrypimo;
(19)
reikalautas palūkaninis indėlis turėtų būti grąžinamas atitinkamai valstybei narei kartu su už jį sukauptomis palūkanomis, kai tik Taryba įsitikina, kad padėtis, dėl kurios taikyta pareiga tą indėlį įnešti, baigėsi;
(20)
pagal SGP korekcinę dalį sankcijos valstybėms narėms, kurių valiuta yra euro, turėtų būti pareiga įnešti nepalūkaninį indėlį, susijusi su Tarybos sprendimu, kuriuo nustatoma, kad yra susidaręs perviršinis deficitas, jeigu atitinkama valstybė narė jau buvo įpareigota įnešti palūkaninį indėlį pagal SGP prevencinę dalį arba kai iš tiesų rimtai nesilaikoma biudžeto politikos įsipareigojimų, nustatytų SGP, arba pareiga sumokėti baudą tuo atveju, jei nesilaikoma Tarybos rekomendacijos ištaisyti perviršinio valdžios sektoriaus deficito padėtį;
(21)
kad šiame reglamente numatytos sankcijos pagal SGP prevencinę dalį nebūtų taikomos atgaline data, jos turėtų būti taikomos tik atsižvelgiant į atitinkamus pagal Reglamentą (EB) Nr. 1466/97 po to, kai įsigaliojo šis reglamentas, priimtus Tarybos sprendimus. Taip pat siekiant išvengti, kad šiame reglamente nustatytos sankcijos pagal SGP korekcinę dalį nebūtų taikomos atgaline data, jos turėtų būti taikomos tik atsižvelgiant į atitinkamas Tarybos rekomendacijas ir sprendimus dėl valdžios sektoriaus perviršinio deficito ištaisymo, priimtus įsigaliojus šiam reglamentui;
(22)
šiame reglamente numatytų palūkaninių indėlių, nepalūkaninių indėlių ir baudų dydis turėtų būti nustatomas taip, kad būtų užtikrinta, jog pagal SGP prevencinę ir korekcinę dalis sankcijos būtų priimtinai laipsniškos, o valstybėms narėms, kurių valiuta yra euro, būtų suteikta pakankamai paskatų laikytis Sąjungos fiskalinės sistemos reikalavimų. Pagal SESV 126 straipsnio 11 dalį nustatytas ir Reglamento (EB) Nr. 1467/97 12 straipsnyje nurodytas baudas sudaro pastovi sudedamoji dalis, lygi 0,2 % BVP, ir kintama sudedamoji dalis. Taigi sankcijų laipsniškumas ir vienodos sąlygos valstybėms narėms užtikrinami tuomet, jei palūkaninio indėlio, nepalūkaninio indėlio ir baudos, nurodytų šiame reglamente, dydis yra lygus 0,2 % BVP, t. y. baudos, nustatytos pagal SESV 126 straipsnio 11 dalį, pastovios sudedamosios dalies dydžiui;
(23)
reikėtų numatyti galimybę Tarybai sumažinti arba panaikinti valstybėms narėms, kurių valiuta yra euro, paskirtas sankcijas, remiantis Komisijos rekomendacija, pateikta gavus pagrįstą atitinkamos valstybės narės prašymą. Taikant SGP korekcinę dalį, Komisijai taip pat turėtų būti suteikta galimybė rekomenduoti sumažinti sankcijos dydį arba ją panaikinti, atsižvelgiant į išimtines ekonomines aplinkybes;
(24)
panaikinus perviršinį deficitą, nepalūkaninis indėlis turėtų būti grąžintas, o už tokius indėlius gautos palūkanos ir surinktos baudos turėtų būti skiriamos valstybių narių, kurių valiuta yra euro, stabilumo mechanizmams, sukurtiems finansinei paramai teikti siekiant užtikrinti euro zonos kaip visumos stabilumą;
(25)
Tarybai turėtų būti suteikti įgaliojimai priimti atskirus sprendimus dėl šiame reglamente numatytų sankcijų taikymo. Taryboje koordinuojant valstybių narių ekonominę politiką, kaip numatyta SESV 121 straipsnio 1 dalyje, tie atskiri sprendimai yra būtini tolesni veiksmai, pagal SESV 121 ir 126 straipsnius bei reglamentus (EB) Nr. 1466/97 ir (EB) Nr. 1467/97 Tarybai priėmus priemones;
(26)
kadangi šiame reglamente pateiktos bendrosios veiksmingo reglamentų (EB) Nr. 1466/97 ir (EB) Nr. 1467/97 vykdymo užtikrinimo taisyklės, jis turėtų būti priimtas laikantis įprastos teisėkūros procedūros, nurodytos SESV 121 straipsnio 6 dalyje;
(27)
kadangi šio reglamento tikslo, t. y. sukurti sankcijų sistemą, kuria siekiama geriau užtikrinti SGP prevencinės ir korekcinės dalių vykdymą euro zonoje, valstybės narės negali deramai pasiekti, laikydamasi Europos Sąjungos sutarties (toliau - ES sutartis) 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo Sąjunga gali patvirtinti priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šiuo reglamentu neviršijama to, kas būtina nurodytam tikslui pasiekti,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
I SKYRIUS
DALYKAS, TAIKYMO SRITIS IR TERMINŲ APIBRĖŽTYS
1 straipsnis
Dalykas ir taikymo sritis
1. Šiuo reglamentu nustatoma sankcijų sistema, kuria siekiama geriau užtikrinti Stabilumo ir augimo pakto prevencinės ir korekcinės dalių vykdymą euro zonoje.
2. Šis reglamentas taikomas valstybėms narėms, kurių valiuta yra euro.
2 straipsnis
Terminų apibrėžtys
Šiame reglamente vartojamų terminų apibrėžtys:
1. Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis- daugiašalės priežiūros, organizuojamos pagal Reglamentą (EB) Nr. 1466/97, sistema;
2. Stabilumo ir augimo pakto korekcinė dalis- valstybių narių perviršinio deficito vengimo procedūra, reglamentuojama SESV 126 straipsniu ir Reglamentu (EB) Nr. 1467/97;
3. išimtinės ekonominės aplinkybės- aplinkybės, kai pamatinę vertę viršijantis valdžios sektoriaus biudžeto deficitas yra laikomas išimtiniu, kaip apibrėžta SESV 126 straipsnio 2 dalies a punkto antroje įtraukoje ir nurodyta Reglamente (EB) Nr. 1467/97.
II SKYRIUS
DIALOGAS EKONOMIKOS KLAUSIMAIS
3 straipsnis
Dialogas ekonomikos klausimais
Siekiant sustiprinti Sąjungos institucijų, ypač Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos, dialogą ir užtikrinti daugiau skaidrumo ir atskaitomybės, Europos Parlamento kompetentingas komitetas gali kviesti Tarybos pirmininką, Komisiją ir, prireikus, Europos Vadovų Tarybos pirmininką arba euro grupės pirmininką atvykti į komitetą aptarti pagal šio reglamento 4, 5 ir 6 straipsnius priimtų sprendimų.
Europos Parlamento kompetentingas komitetas gali pasiūlyti valstybei narei, kuriai taikomi tokie sprendimai, galimybę dalyvauti keičiantis nuomonėmis.
III SKYRIUS
SANKCIJOS PAGAL STABILUMO IR AUGIMO PAKTO PREVENCINĘ DALĮ
4 straipsnis
Palūkaniniai indėliai
1. Jei Taryba priima sprendimą, kad valstybė narė nesiėmė veiksmų reaguodama į Reglamento (EB) Nr. 1466/97 6 straipsnio 2 dalies antroje pastraipoje nurodytą Tarybos rekomendaciją, Komisija per 20 dienų nuo Tarybos sprendimo priėmimo dienos rekomenduoja Tarybai tolesniu sprendimu reikalauti, kad atitinkama valstybė narė įneštų Komisijai palūkaninį indėlį, kurį sudaro 0,2 % jos ankstesnių metų BVP.
2. Laikoma, kad Taryba priėmė sprendimą, kuriuo reikalaujama įnašo, išskyrus jeigu ji per 10 dienų nuo Komisijos rekomendacijos priėmimo dienos kvalifikuota balsų dauguma nusprendžia ją atmesti.
3. Taryba kvalifikuota balsų dauguma gali iš dalies keisti Komisijos rekomendaciją ir priimti taip pakeistą tekstą kaip Tarybos sprendimą.
4. Atsižvelgdama į pagrįstą atitinkamos valstybės narės prašymą, pateiktą Komisijai per 10 dienų nuo 1 dalyje nurodyto Tarybos sprendimo, kuriuo nustatoma, kad valstybė narė nesiėmė veiksmų, priėmimo, Komisija gali rekomenduoti, kad Taryba sumažintų palūkaninio indėlio dydį arba jį panaikintų.
5. Už palūkaninį indėlį mokamų palūkanų norma atspindi Komisijos kredito riziką ir atitinkamą investavimo laikotarpį.
6. Jei padėtis, dėl kurios priimta Reglamento (EB) Nr. 1466/97 6 straipsnio 2 dalies antroje pastraipoje nurodyta Tarybos rekomendacija, nebeegzistuoja, Taryba, remdamasi tolesne Komisijos rekomendacija, nusprendžia, kad indėlis ir už jį sukauptos palūkanos grąžinami atitinkamai valstybei narei. Taryba kvalifikuota balsų dauguma gali iš dalies pakeisti tolesnę Komisijos rekomendaciją.
IV SKYRIUS
SANKCIJOS PAGAL STABILUMO IR AUGIMO PAKTO KOREKCINĘ DALĮ
5 straipsnis
Nepalūkaniniai indėliai
1. Jei Taryba pagal SESV 126 straipsnio 6 dalį nusprendžia, kad valstybėje narėje, kuri pagal šio reglamento 4 straipsnio 1 dalį yra įnešusi Komisijai palūkaninį indėlį, yra susidaręs perviršinis deficitas, arba kai Komisija nustato, kad rimtai nesilaikoma SGP nustatytų biudžeto politikos įsipareigojimų, Komisija per 20 dienų nuo Tarybos sprendimo priėmimo dienos rekomenduoja Tarybai tolesniu sprendimu reikalauti, kad atitinkama valstybė narė įneštų Komisijai nepalūkaninį indėlį, kurį sudaro 0,2 % jos ankstesnių metų BVP.
2. Laikoma, kad Taryba priėmė sprendimą, kuriuo reikalaujama įnašo, išskyrus jeigu ji per 10 dienų nuo Komisijos rekomendacijos priėmimo dienos kvalifikuota balsų dauguma nusprendžia ją atmesti.
3. Taryba kvalifikuota balsų dauguma gali iš dalies keisti Komisijos rekomendaciją ir priimti taip pakeistą tekstą kaip Tarybos sprendimą.
4. Susidarius išimtinėms ekonominėms aplinkybėms arba atsižvelgdama į pagrįstą atitinkamos valstybės narės prašymą, pateiktą Komisijai per 10 dienų nuo 1 dalyje nurodyto Tarybos sprendimo pagal SESV 126 straipsnio 6 dalį priėmimo dienos, Komisija gali rekomenduoti, kad Taryba sumažintų nepalūkaninio indėlio dydį arba jį panaikintų.
5. Indėlis įnešamas Komisijai. Jei valstybė narė įnešė palūkaninį indėlį Komisijai pagal 4 straipsnį, tas palūkaninis indėlis konvertuojamas į nepalūkaninį indėlį.
Suma, kuria pagal 4 straipsnį įneštas palūkaninis indėlis ir už jį sukauptos palūkanos viršija nepalūkaninį indėlį, kuris turi būti įneštas pagal šio straipsnio 1 dalį, grąžinama valstybei narei.
Jei nepalūkaninio indėlio suma viršija bendrą pagal 4 straipsnį įnešto palūkaninio indėlio ir už jį sukauptų palūkanų sumą, valstybė narė, įnešdama nepalūkaninį indėlį, sumoka susidariusį skirtumą.
6 straipsnis
Baudos
1. Jei Taryba pagal SESV 126 straipsnio 8 dalį nusprendžia, kad valstybė narė nesiėmė veiksmingų priemonių perviršinio deficito padėčiai ištaisyti, per 20 dienų nuo to sprendimo priėmimo dienos Komisija rekomenduoja Tarybai tolesniu sprendimu nustatyti baudą, kurią sudaro 0,2 % valstybės narės ankstesnių metų BVP.
2. Laikoma, kad Taryba priėmė sprendimą, kuriuo nustatoma bauda, išskyrus jeigu ji per 10 dienų nuo Komisijos rekomendacijos priėmimo dienos kvalifikuota balsų dauguma nusprendžia ją atmesti.
3. Taryba kvalifikuota balsų dauguma gali iš dalies keisti Komisijos rekomendaciją ir priimti taip pakeistą tekstą kaip Tarybos sprendimą.
4. Susidarius išimtinėms ekonominėms aplinkybėms arba atsižvelgdama į pagrįstą atitinkamos valstybės narės prašymą, pateiktą Komisijai per 10 dienų nuo 1 dalyje nurodyto Tarybos sprendimo pagal SESV 126 straipsnio 8 dalį priėmimo dienos, Komisija gali rekomenduoti, kad Taryba sumažintų baudos dydį arba ją panaikintų.
5. Jei valstybė narė įnešė nepalūkaninį indėlį Komisijai pagal 5 straipsnį, tas nepalūkaninis indėlis konvertuojamas į baudą.
Suma, kuria pagal 5 straipsnį įneštas nepalūkaninis indėlis viršija baudos sumą, grąžinama valstybei narei.
Jei baudos suma viršija pagal 5 straipsnį įnešto nepalūkaninio indėlio sumą arba jeigu nepalūkaninis indėlis nebuvo įneštas, valstybė narė, mokėdama baudą, sumoka susidariusį skirtumą.
7 straipsnis
Nepalūkaninių indėlių grąžinimas
Jei Taryba pagal SESV 126 straipsnio 12 dalį nusprendžia panaikinti kai kuriuos arba visus savo sprendimus, bet koks Komisijai įneštas nepalūkaninis indėlis grąžinamas atitinkamai valstybei narei.
V SKYRIUS
SANKCIJOS UŽ MANIPULIAVIMĄ STATISTIKOS DUOMENIMIS
8 straipsnis
Sankcijos už manipuliavimą statistikos duomenimis
1. Taryba, imdamasi veiksmų pagal Komisijos rekomendaciją, gali nuspręsti skirti baudą valstybei narei, kuri tyčia ar dėl didelio aplaidumo klaidingai pateikia duomenis apie deficitą ir skolą, kurie susiję su SESV 121 arba 126 straipsnio taikymu arba prie ES sutarties ir SESV pridėto Protokolo dėl perviršinio biudžeto procedūros taikymu.
2. 1 dalyje nurodytos baudos turi būti veiksmingos, atgrasančios ir nustatytos proporcingai, atsižvelgiant į klaidingo pateikimo pobūdį, sunkumą ir trukmę. Baudos suma negali būti didesnė kaip 0,2 % atitinkamos valstybės narės BVP.
3. Komisija gali atlikti visus tyrimus, būtinus nustatyti, ar esama 1 dalyje nurodytų klaidingų pateikimų. Ji gali nuspręsti pradėti tyrimą, kai yra pagrįstų įtarimų, kad faktai gali būti susiję su tokiu klaidingu pateikimu. Komisija ištiria tariamus klaidingus pateikimus atsižvelgdama į atitinkamos valstybės narės pateiktas pastabas. Siekdama atlikti savo užduotis Komisija gali reikalauti, kad valstybė narė pateiktų informaciją, atliktų patikrinimus vietoje ir susipažintų su visomis Vyriausybinių įstaigų sąskaitomis centriniu, valstybiniu, vietos ir socialinės apsaugos lygiais. Jei pagal atitinkamos valstybės narės teisę reikalaujama išankstinio teismo leidimo patikrinimams vietoje, Komisija kreipiasi dėl būtinų leidimų.
Užbaigusi tyrimą ir prieš pateikdama pasiūlymą Tarybai, Komisija suteikia atitinkamai valstybei narei galimybę pateikti paaiškinimą tiriamais klausimais. Komisija bet kokį pasiūlymą Tarybai pagrindžia tik faktais, dėl kurių atitinkama valstybė narė turėjo galimybę pateikti pastabas.
Tyrimų metu Komisija visapusiškai gerbia atitinkamos valstybės narės teisę į gynybą.
4. Komisijai pagal 11 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus dėl:
a)
išsamių kriterijų, pagal kuriuos nustatomas 1 dalyje nurodytos baudos dydis;
b)
išsamių 3 dalyje nurodytų tyrimų procedūros, susijusių priemonių ir pranešimo apie tyrimus taisyklių;
c)
išsamių procedūros, skirtos teisei į gynybą, prieigai prie bylos, teisiniam atstovavimui, konfidencialumui ir nuostatoms dėl 1 dalyje nurodytų baudų terminų ir rinkimo užtikrinti, taisyklių.
5. Europos Sąjungos Teisingumo Teismas turi neribotą jurisdikciją peržiūrėti Tarybos sprendimus, kuriais buvo nustatytos baudos pagal 1 dalį. Jis gali taip paskirtą baudą panaikinti, sumažinti arba padidinti.
VI SKYRIUS
ADMINISTRACINIS SANKCIJŲ POBŪDIS BEI PALŪKANŲ IR BAUDŲ PASKIRSTYMAS
9 straipsnis
Administracinis sankcijų pobūdis
Sankcijos, skiriamos pagal 4-8 straipsnius, yra administracinio pobūdžio.
10 straipsnis
Palūkanų ir baudų paskirstymas
Komisijos gautos palūkanos už indėlius, įneštus pagal 5 straipsnį, ir baudos, surinktos pagal 6 ir 8 straipsnius, sudaro kitas įplaukas, kaip nurodyta SESV 311 straipsnyje, ir skiriamos Europos finansinio stabilumo fondui. Kai valstybės narės, kurių valiuta yra euro, sukuria kitą stabilumo mechanizmą finansinei paramai teikti, siekiant užtikrinti euro zonos kaip visumos stabilumą, palūkanos ir baudos skiriamos tam mechanizmui.
VII SKYRIUS
BENDROSIOS NUOSTATOS
11 straipsnis
Naudojimasis įgaliojimais
1. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus laikantis šiame straipsnyje nustatytų sąlygų.
2. 8 straipsnio 4 dalyje nurodyti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami trejų metų laikotarpiui nuo 2011 m. gruodžio 13 d. Komisija parengia ataskaitą dėl įgaliojimų suteikimo likus ne mažiau kaip devyniems mėnesiams iki trejų metų laikotarpio pabaigos. Įgaliojimų suteikimas automatiškai pratęsiamas tokios pačios trukmės laikotarpiams, išskyrus atvejus, kai Europos Parlamentas arba Taryba pareiškia prieštaravimų dėl tokio pratęsimo likus ne mažiau kaip trims mėnesiams iki kiekvieno tokio laikotarpio pabaigos.
3. Europos Parlamentas arba Taryba gali bet kuriuo metu atšaukti 8 straipsnio 4 dalyje nurodyų įgaliojimų suteikimą. Sprendimu dėl atšaukimo nutraukiamas tame sprendime nurodytų įgaliojimų suteikimas. Jis įsigalioja kitą dieną po sprendimo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje arba vėlesnę jame nurodytą dieną. Jis nedaro poveikio jau galiojančių deleguotųjų aktų teisėtumui.
4. Kai tik Komisija priima deleguotąjį aktą, apie tai ji tuo pačiu metu praneša Europos Parlamentui ir Tarybai.
5. Pagal 8 straipsnio 4 dalį priimtas deleguotasis aktas įsigalioja tik tuomet, jeigu per du mėnesius nuo pranešimo apie jį Europos Parlamentui ir Tarybai dienos nei Europos Parlamentas, nei Taryba nepareiškė prieštaravimų, arba jeigu iki to laikotarpio pabaigos tiek Europos Parlamentas, tiek Taryba pranešė Komisijai, kad jie nepareikš prieštaravimų. Europos Parlamento arba Tarybos iniciatyva tas laikotarpis pratęsiamas dviem mėnesiams.
12 straipsnis
Balsavimas Taryboje
1. Dėl 4, 5, 6 ir 8 straipsniuose nurodytų priemonių balsuoja tik tie Tarybos nariai, kurie atstovauja valstybėms narėms, kurių valiuta yra euro, o Taryba sprendimą priima neatsižvelgdama į Tarybos nario, atstovaujančio atitinkamai valstybei narei, balsavimą.
2. 1 dalyje nurodytų Tarybos narių kvalifikuota balsų dauguma apibrėžiama pagal SESV 238 straipsnio 3 dalies b punktą.
13 straipsnis
Peržiūra
1. Ne vėliau kaip 2014 m. gruodžio 14 d., o po to kas penkerius metus Komisija skelbia šio reglamento taikymo ataskaitą.
Toje ataskaitoje, inter alia, vertinama:
a)
šio reglamento veiksmingumas, įskaitant galimybę sudaryti sąlygas Tarybai ir Komisijai veikti susidarius aplinkybėms, kuriomis kyla pavojus tinkamam pinigų sąjungos veikimui;
b)
pažanga, padaryta siekiant užtikrinti glaudesnį valstybių narių ekonominės politikos koordinavimą ir tvarią ekonominės veiklos rezultatų konvergenciją laikantis SESV.
2. Prireikus, kartu su ta ataskaita pateikiamas pasiūlymas iš dalies keisti šį reglamentą.
3. Ataskaita teikiama Europos Parlamentui ir Tarybai.
4. Anksčiau nei 2011 m. pabaigoje Komisija pateikia Europos Parlamentui ir Tarybai ataskaitą dėl galimybių išleisti į apyvartą euro vertybinius popierius.
14 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas pagal Sutartis privalomas visas ir tiesiogiai taikomas valstybėse narėse.
Priimta Strasbūre 2011 m. lapkričio 16 d.