PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 27. ledna 2012
o schválení účetních závěrek některých platebních agentur v Německu a Nizozemsku týkajících se výdajů financovaných z Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) za rozpočtový rok 2010
(oznámeno pod číslem K(2012) 369)
(Pouze německé a nizozemské znění je závazné)
(2012/52/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1290/2005 ze dne 21. června 2005 o financování společné zemědělské politiky (1), a zejména na článek 30 a čl. 32 odst. 8 uvedeného nařízení,
po konzultaci s Výborem zemědělských fondů,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Prováděcím rozhodnutím Komise 2011/272/EU (2) byly pro rozpočtový rok 2010 schváleny účetní závěrky všech platebních agentur kromě německé platební agentury „Rheinland-Pfalz“, řecké platební agentury „OPEKEPE“, italské platební agentury „ARBEA“ a nizozemské platební agentury „Dienst Regelingen“.
(2)
Po předání nových informací a po dodatečných kontrolách může nyní Komise rozhodnout o úplnosti, přesnosti a věcné správnosti účetních závěrek předložených německou platební agenturou „Rheinland-Pfalz“ a nizozemskou platební agenturou „Dienst Regelingen“.
(3)
Ustanovení čl. 10 odst. 2 prvního pododstavce nařízení Komise (ES) č. 885/2006 ze dne 21. června 2006, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1290/2005, pokud jde o akreditaci platebních agentur a dalších subjektů a schválení účetní závěrky EZZF a EZFRV (3), stanoví, že částky, které mají být v souladu s rozhodnutím o schválení účetní závěrky uvedeným v čl. 10 odst. 1 prvním pododstavci uvedeného nařízení od každého členského státu získány zpět či mu mají být uhrazeny, se stanoví pomocí odečtení měsíčních plateb za daný finanční rok, tj. rok 2010, od výdajů uznaných v uvedeném roce v souladu s odstavcem 1. Komise tuto částku odečte od měsíční platby týkající se výdajů uskutečněných za druhý měsíc následující po měsíci, v němž bylo přijato rozhodnutí o schválení účetní závěrky, nebo ji k ní přičte.
(4)
Podle čl. 32 odst. 5 nařízení (ES) č. 1290/2005 nese finanční důsledky toho, že nedošlo ke zpětnému získání částek v důsledku nesrovnalostí, z 50 % dotyčný členský stát a z 50 % rozpočet EU, pokud nebyly částky v důsledku nesrovnalostí získány zpět během čtyř následujících let po dni prvotního zjištění správním orgánem nebo soudem nebo během osmi let, jestliže je zpětné získání předmětem vnitrostátního soudního řízení. Ustanovení čl. 32 odst. 3 uvedeného nařízení zavazuje členské státy, aby předložily Komisi roční účetní závěrku a souhrnný seznam řízení o zpětném získání částek zahájených v důsledku nesrovnalostí. Prováděcí pravidla týkající se povinnosti členských států oznamovat částky, které mají být získány zpět, jsou stanovena v nařízení (ES) č. 885/2006. Příloha III uvedeného nařízení stanoví vzor tabulky, kterou měly členské státy předložit v roce 2011. Na základě tabulek vyplněných členskými státy by měla Komise rozhodnout o finančních důsledcích skutečnosti, že částky v důsledku nesrovnalostí nebyly ve lhůtě čtyř, popřípadě osmi let získány zpět. Tímto rozhodnutím nejsou dotčena budoucí rozhodnutí o shodě podle čl. 32 odst. 8 nařízení (ES) č. 1290/2005.
(5)
Podle čl. 32 odst. 6 nařízení (ES) č. 1290/2005 mohou členské státy rozhodnout, že nebudou ve zpětném získávání pokračovat. Takové rozhodnutí lze přijmout pouze tehdy, pokud je souhrn vynaložených a odhadovaných nákladů vyšší než částka, která má být získána, nebo pokud se ukáže, že zpětné získání není možné z toho důvodu, že dlužník nebo osoba právně odpovědná za nesrovnalost vykazují platební neschopnost zjištěnou a uznanou v souladu s vnitrostátním právem. Pokud k takovému rozhodnutí dojde během čtyř let následujících po dni prvotního zjištění správním orgánem nebo soudem nebo během osmi let, jestliže je zpětné získání předmětem vnitrostátního soudního řízení, nese 100 % finančních důsledků rozpočet EU. V souhrnném seznamu uvedeném v čl. 32 odst. 3 nařízení (ES) č. 1290/2005 jsou uvedeny částky, které se členský stát rozhodl nezískávat zpět, a důvody tohoto rozhodnutí. Tyto částky nejsou účtovány k tíži dotyčných členských států, a nese je proto rozpočet EU. Tímto rozhodnutím nejsou dotčena budoucí rozhodnutí o shodě podle čl. 32 odst. 8 uvedeného nařízení.
(6)
Při schvalování účetních závěrek dotyčných platebních agentur musí Komise zohlednit částky, které již byly dotyčným členským státům sraženy na základě prováděcího rozhodnutí 2011/272/EU.
(7)
V souladu s čl. 30 odst. 2 nařízení (ES) č. 1290/2005 nejsou tímto rozhodnutím dotčena rozhodnutí následně přijatá Komisí, která vylučují z financování z prostředků EU výdaje, jež nebyly uskutečněny v souladu s pravidly EU,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Schvalují se účetní závěrky německé platební agentury „Rheinland-Pfalz“ a nizozemské platební agentury „Dienst Regelingen“ týkající se výdajů financovaných z Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) za rozpočtový rok 2010.
Částky, které mají být podle tohoto rozhodnutí všemi dotčenými členskými státy navráceny nebo jim vyplaceny, včetně částek vyplývajících z použití čl. 32 odst. 5 nařízení (ES) č. 1290/2005, jsou stanoveny v příloze.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno Spolkové republice Německo a Nizozemskému království.
V Bruselu dne 27. ledna 2012.
KOMISIJOS ĮGYVENDINIMO SPRENDIMAS
2012 m. sausio 27 d.
dėl tam tikrų Vokietijos ir Nyderlandų mokėjimo agentūrų 2010 finansinių metų sąskaitų, susijusių su Europos žemės ūkio garantijų fondo (EŽŪGF) finansuojamomis išlaidomis, patvirtinimo
(pranešta dokumentu Nr. C(2012) 369)
(Tekstas autentiškas tik vokiečių ir olandų kalbomis)
(2012/52/ES)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2005 m. birželio 21 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1290/2005 dėl bendrosios žemės ūkio politikos finansavimo (1), ypač į jo 30 straipsnį ir 32 straipsnio 8 dalį,
pasikonsultavusi su Žemės ūkio fondų komitetu,
kadangi:
(1)
Komisijos įgyvendinimo sprendimu 2011/272/ES (2) patvirtintos visų mokėjimo agentūrų, išskyrus Vokietijos Reino krašto-Pfalco mokėjimo agentūrą, Graikijos mokėjimo agentūrą OPEKEPE, Italijos mokėjimo agentūrą ARBEA ir Nyderlandų mokėjimo agentūrą „Dienst Regelingen“, 2010 finansinių metų sąskaitos;
(2)
gavusi naujos informacijos ir atlikusi papildomus patikrinimus, Komisija dabar gali priimti sprendimą dėl Reino krašto-Pfalco (Vokietija) mokėjimo agentūros ir Nyderlandų mokėjimo agentūros „Dienst Regelingen“ pateiktų sąskaitų išsamumo, tikslumo ir teisingumo;
(3)
2006 m. birželio 21 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 885/2006, nustatančio išsamias Tarybos reglamento (EB) Nr. 1290/2005 nuostatų dėl mokėjimo agentūrų ir kitų įstaigų akreditavimo bei EŽŪGF ir EŽŪFKP sąskaitų patikrinimo ir patvirtinimo taikymo taisykles (3), 10 straipsnio 2 dalies pirmoje pastraipoje nurodoma, kad remiantis minėto reglamento 10 straipsnio 1 dalies pirmoje pastraipoje nurodytu sprendimu dėl sąskaitų patvirtinimo iš kiekvienos valstybės narės susigrąžintinos arba jai mokėtinos sumos nustatomos išskaičiuojant konkrečių finansinių metų, t. y. 2010 m., mėnesio mokėjimus iš tiems patiems finansiniams metams pripažintų išlaidų pagal 1 dalį. Komisija išskaičiuoja šią sumą arba prideda ją prie mėnesio mokėjimo, kuris susijęs su antrojo mėnesio po sąskaitų patikrinimo ir patvirtinimo sprendimo priėmimo išlaidomis;
(4)
remiantis Reglamento (EB) Nr. 1290/2005 32 straipsnio 5 dalimi, 50 % finansinių padarinių dėl neišieškotų sumų dengia atitinkama valstybė narė, 50 % dengiama iš ES biudžeto, jeigu išieškojimas neatliekamas per ketverius metus nuo pažeidimo nustatymo pirminiame administraciniame ar teisminiame nagrinėjime arba per aštuonerius metus, kai dėl išieškojimo pateiktas ieškinys nacionaliniams teismams. Minėto reglamento 32 straipsnio 3 dalyje valstybės narės įpareigojamos kartu su metinėmis sąskaitomis Komisijai pateikti dėl pažeidimų pradėtų išieškojimo procedūrų suvestinę ataskaitą. Išsamios taisyklės dėl valstybių narių įsipareigojimo pranešti apie sumas, kurios turi būti grąžintos, nustatytos Reglamente (EB) Nr. 885/2006. Minėto reglamento III priede pateikiamas lentelės pavyzdys, kurį valstybės narės turėjo naudoti pateikdamos 2011 m. duomenis. Komisija, remdamasi valstybių narių užpildytomis lentelėmis, turėtų nuspręsti dėl senesnių nei atitinkamai ketverius arba aštuonerius metus neišieškotų sumų finansinių pasekmių. Šis sprendimas neturi poveikio būsimiems atitikties sprendimams pagal Reglamento (EB) Nr. 1290/2005 32 straipsnio 8 dalį;
(5)
remdamosi Reglamento (EB) Nr. 1290/2005 32 straipsnio 6 dalimi, valstybės narės gali nuspręsti išieškojimo procedūros nebetęsti. Toks sprendimas gali būti priimtas tik tada, jei patirtos arba numatomos patirti išlaidos yra didesnės nei siekiama išieškoti suma arba jei išieškojimas neįmanomas dėl skolininko arba teisiškai už pažeidimą atsakingų asmenų nemokumo, kuris buvo užregistruotas ir pripažintas pagal nacionalinį teisės aktą. Jei toks sprendimas buvo priimtas per ketverius metus nuo pirminio administracinio ar teisminio nagrinėjimo arba per aštuonerius metus, jei išieškojimo procedūra vykdoma nacionaliniuose teismuose, 100 % finansinių nesėkmingo išieškojimo pasekmių dengiama iš ES biudžeto. Reglamento (EB) Nr. 1290/2005 32 straipsnio 3 dalyje nurodytoje suvestinėje ataskaitoje nurodomos sumos, kurių valstybė narė nusprendė neišieškoti, ir tokio sprendimo priežastys. Tokių sumų nesiekiama susigrąžinti iš atitinkamų valstybių narių, jos atitinkamai padengiamos iš ES biudžeto. Šis sprendimas neturi poveikio būsimiems atitikties sprendimams pagal minėto reglamento 32 straipsnio 8 dalį;
(6)
patvirtindama atitinkamų mokėjimo agentūrų sąskaitas, Komisija privalo atsižvelgti į iš atitinkamų valstybių narių jau atskaitytas sumas remiantis Įgyvendinimo sprendimu 2011/272/ES;
(7)
remiantis Reglamento (EB) Nr. 1290/2005 30 straipsnio 2 dalimi, šis sprendimas nepažeidžia vėliau Komisijos priimtų sprendimų ES finansavimo neteikti išlaidoms, patirtoms nesilaikant ES taisyklių,
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
Šiuo sprendimu patvirtinamos Reino krašto-Pfalco (Vokietija) mokėjimo agentūros ir Nyderlandų mokėjimo agentūros „Dienst Regelingen“ 2010 finansinių metų sąskaitos, susijusios su Europos žemės ūkio garantijų fondo (EŽŪGF) lėšomis finansuojamomis išlaidomis.
Sumos, kurios turi būti susigrąžintos iš kiekvienos valstybės narės, arba joms išmokamos pagal šį sprendimą, įskaitant sumas pagal Reglamento (EB) Nr. 1290/2005 32 straipsnio 5 dalį, yra nurodytos priede.
2 straipsnis
Šis sprendimas skirtas Vokietijos Federacinei Respublikai ir Nyderlandų Karalystei.
Priimta Briuselyje 2012 m. sausio 27 d.