NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 817/2010
ze dne 16. září 2010,
kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1234/2007, pokud jde o požadavky na poskytování vývozních náhrad v souvislosti s řádným zacházením se živým skotem během přepravy
(přepracování)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty („jednotné nařízení o společné organizaci trhů“) (1), a zejména na článek 170 ve spojení s článkem 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Komise (ES) č. 639/2003 ze dne 9. dubna 2003, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1254/1999, pokud jde požadavky na poskytování vývozních náhrad v souvislosti s řádným zacházením se živým skotem během přepravy (2), bylo několikrát podstatně změněno (3). Vzhledem k novým změnám by uvedená směrnice měla být z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti přepracována.
(2)
Podle článku 168 nařízení (ES) č. 1234/2007 poskytování a výplata vývozní náhrady pro živý skot podléhají dodržení právních předpisů Unie týkajících dobrých životních podmínek zvířat, a zejména dodržení nařízení Rady (ES) č. 1/2005 ze dne 22. prosince 2004 o ochraně zvířat během přepravy a souvisejících činností (4).
(3)
Za účelem zaručení dodržování norem týkajících se dobrých životních podmínek zvířat by měl být zaveden systém monitorování, který by zahrnoval povinné kontroly v místě výjezdu z celního území Společenství a rovněž po opuštění celního území Společenství, jestliže se mění dopravní prostředky a rovněž v místě první vykládky ve třetí zemi konečného určení.
(4)
Pro usnadnění náležitých kontrol při výjezdu z celního území Společenství by měla být stanovena místa výjezdu.
(5)
Posouzení tělesného a zdravotního stavu zvířat vyžaduje zvláštní kvalifikaci a zkušenost. Kontroly by měl proto vykonávat veterinární lékař. Navíc by měla být vyjasněna oblast působnosti a vypracován vzor zprávy, aby byly tyto kontroly přesné a harmonizované.
(6)
Pro účely tohoto nařízení by měly být kontroly, jež se mají provádět ve třetích zemích, povinné a měly by je provádět orgány členských států nebo mezinárodní kontrolní a dozorčí společnosti (dále jen „kontrolní společnosti“), které jsou schváleny a kontrolovány členskými státy v souladu s nařízením Komise (ES) č. 612/2009 ze dne 7. července 2009, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu vývozních náhrad pro zemědělské produkty (5). Aby kontrolní společnosti mohly provádět kontroly pro účely tohoto nařízení, měly by zejména splňovat požadavky na schvalování a kontrolu, jak jsou stanoveny v příloze VIII nařízení (ES) č. 612/2009.
(7)
Článek 168 nařízení (ES) č. 1234/2007 a toto nařízení stanoví, že soulad s právními předpisy Unie týkajícími se dobrých životních podmínek zvířat je podmínkou pro výplatu vývozních náhrad. Proto by mělo být jasně stanoveno, aniž jsou dotčeny případy vyšší moci uznané judikaturou Soudního dvora Evropské unie, že porušení těchto ustanovení týkajících se dobrých životních podmínek zvířat nezpůsobí snížení, nýbrž ztrátu vývozní náhrady, která souvisí s počtem zvířat, u kterých nebyly dodrženy požadavky na dobré životní podmínky. Z těchto ustanovení, jakož i z pravidel týkajících se dobrých životních podmínek zvířat, která jsou uvedena v článcích 3 až 9 nařízení (ES) č. 1/2005 a v nich uvedených přílohách, stejnou měrou vyplývá, že nezávisle na tělesném stavu zvířat se náhrada nevyplácí pro zvířata, u kterých nebyla dodržena pravidla týkající se dobrých životních podmínek.
(8)
Je-li zřejmé, že nařízení (ES) č. 1/2005 není dodržováno u velkého počtu zvířat, měly by se kromě toho, že se nevyplatí vývozní náhrady, použít i náležité sankce. Pokud navíc takové nedodržení vyplývá z naprostého zanedbávání požadavků na dobré životní podmínky zvířat, mělo by se rozhodnout o úplné ztrátě vývozní náhrady.
(9)
Vzhledem k rozdílům mezi různými jazykovými verzemi je nutné jasně stanovit, že náhrada má být odmítnuta pro všechna zvířata uvedená ve vývozním prohlášení, pokud počet zvířat, pro něž se žádná náhrada nevyplatí, představuje více než 5 % z počtu uvedeného v přijatém vývozním prohlášení, avšak nejméně tři zvířata nebo deset nebo více zvířat, avšak nejméně 2 % z počtu potvrzeného v přijatém vývozním prohlášení. Ustanovení čl. 6 odst. 2 písm. b) by tudíž mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(10)
Členské státy by měly Komisi poskytnout údaje nezbytné pro sledování provádění tohoto nařízení a pro vypracování příslušných zpráv.
(11)
Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro společnou organizaci zemědělských trhů,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Oblast působnosti
Podle článku 168 nařízení (ES) č. 1234/2007 se vývozní náhrada pro živý skot kódu KN 0102 (dále jen „zvířata“) vyplatí pouze tehdy, jsou-li během přepravy zvířat do prvního místa vykládky ve třetí zemi konečného určení dodrženy články 3 až 9 nařízení (ES) č. 1/2005 a v nich zmíněné přílohy a toto nařízení.
Pro účely tohoto nařízení se při silniční přepravě „prvním místem vykládky ve třetí zemi konečného určení“ rozumí místo, kde je ze silničního vozidla definitivně vyloženo první zvíře, a tedy nikoliv místo, kde je cesta přerušena za účelem odpočinku, krmení nebo napájení zvířat.
Článek 2
Kontroly uvnitř celního území Společenství
1. Zvířata mohou opustit celní území Společenství pouze přes tato místa výjezdu:
a)
stanoviště hraniční kontroly schválené rozhodnutím Komise pro veterinární kontroly živých kopytníků pocházejících ze třetích zemí,
nebo
b)
místo výjezdu určené členským státem.
2. U zvířat, pro něž bylo přijato vývozní prohlášení, úřední veterinární lékař v místě výjezdu v souladu se směrnicí Rady 96/93/ES (6) ověří, zda:
a)
byly požadavky stanovené v nařízení (ES) č. 1/2005 dodrženy od místa odeslání, jak je stanoveno v čl. 2 písm. r) uvedeného nařízení, až do místa výjezdu
a
b)
podmínky přepravy pro zbývající část cesty odpovídají nařízení (ES) č. 1/2005 a zda byla přijata nezbytná opatření k zajištění jeho dodržení až do první vykládky ve třetí zemi konečného určení.
Po provedení kontrol vyplní úřední veterinární lékař v souladu se vzorem uvedeným v příloze I tohoto nařízení zprávu, v níž potvrdí, zda jsou výsledky kontrol provedených v souladu s prvním pododstavcem uspokojivé či nikoliv.
Odpovědný veterinární orgán v místě výjezdu uchová uvedenou zprávu po dobu nejméně tří let. Kopie zprávy se zašle platební agentuře.
3. Je-li úřední veterinární lékař v místě výjezdu přesvědčen, že jsou požadavky odstavce 2 splněny, potvrdí toto zjištění jednou z poznámek uvedených v příloze II a na doklad, který potvrzuje, že zboží opustilo celní území Společenství, připojí razítko a podpis buď v kolonce J kontrolního výtisku T5, nebo na nejvhodnějším místě na vnitrostátním dokladu.
4. Úřední veterinární lékař v místě výjezdu potvrdí na dokladu uvedeném v odstavci 3 celkový počet zvířat, pro něž bylo vývozní prohlášení přijato, přičemž odečte zvířata, která během přepravy porodila nebo zmetala, která uhynula nebo u nichž nebyly požadavky nařízení (ES) č. 1/2005 dodrženy.
5. Členské státy mohou od vývozce vyžadovat, aby úředního veterinárního lékaře v místě výjezdu předem upozornil na příjezd zásilky do místa výjezdu.
6. Odchylně od odstavce 1, pokud se pro přepravu po železnici nebo ve velkých kontejnerech použije zjednodušený tranzitní režim Společenství uvedený v článku 11 nařízení (ES) č. 612/2009, úřední veterinární lékař provede kontroly u úřadu, v němž jsou zvířata do takového režimu zařazována.
Osvědčení a poznámky uvedené v odstavcích 3 a 4 tohoto článku se připojí na doklady používané pro účely vyplácení náhrady nebo, v případě popsaném v čl. 11 odst. 4 nařízení (ES) č. 612/2009, na kontrolní výtisk T5.
Článek 3
Kontroly ve třetích zemích
1. Vývozce zajistí, že jsou zvířata po opuštění celního území Společenství podrobena kontrole:
a)
všude, kde se mění dopravní prostředky, vyjma případů, kdy tato změna nebyla plánována a je důsledkem výjimečných a nepředvídaných okolností;
b)
v místě první vykládky ve třetí zemi konečného určení.
2. Prováděním kontrol stanovených v odstavci 1 je pověřena mezinárodní kontrolní a dozorčí společnost schválená a kontrolovaná za tímto účelem členským státem v souladu s články 18 až 23 nařízení (ES) č. 612/2009 nebo úřední agentura členského státu.
Kontroly stanovené v odstavci 1 provádí veterinární lékař s diplomem, osvědčením nebo jiným dokladem o dosažené kvalifikaci veterinárního lékaře podle článku 21 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/36/ES (7). Členské státy, které schválily mezinárodní kontrolní a dozorčí společnosti uvedené v prvním pododstavci tohoto odstavce, by však měly ověřit, že uvedené společnosti kontrolují, zda veterinární lékař s kvalifikací, na niž se nevztahuje uvedená směrnice, má znalosti vyžadované podle nařízení (ES) č. 1/2005. Uvedené kontroly jsou prováděny odpovídajícím, objektivním a nestranným způsobem prostřednictvím vhodných postupů.
Pro každou kontrolu provedenou podle odstavce 1 vyplní veterinární lékař, který kontrolu provedl, zprávu v souladu se vzory uvedenými v přílohách III a IV tohoto nařízení.
Článek 4
Postup pro výplatu vývozních náhrad
1. Vývozce poskytne příslušným orgánům členského státu, v němž je vývozní prohlášení přijato, nejpozději při podání vývozního prohlášení veškeré nezbytné údaje týkající se cesty.
Současně nebo ihned, jakmile se o tom dozví, informuje vývozce příslušný orgán o všech případných změnách dopravních prostředků.
2. Žádosti o platbu vývozních náhrad vypracované v souladu s článkem 46 nařízení (ES) č. 612/2009 by měly být ve lhůtě stanovené v uvedeném článku doplněny:
a)
řádně vyplněným dokladem uvedeným v čl. 2 odst. 3 tohoto nařízení
a
b)
zprávami stanovenými v čl. 3 odst. 2 třetím pododstavci tohoto nařízení.
3. Nemohou-li být kontroly uvedené v čl. 3 odst. 1 provedeny v důsledku okolností, které nelze přičíst vývozci, příslušný orgán může na základě odůvodněné žádosti vývozce přijmout jiné doklady, které k jeho spokojenosti potvrzují, že nařízení (ES) č. 1/2005 bylo dodrženo.
Článek 5
Nevyplacení vývozní náhrady
1. Celková částka vývozní náhrady na zvíře vypočtená podle druhého pododstavce se nevyplatí pro:
a)
zvířata, která během přepravy uhynula, vyjma za okolností stanovených v odstavci 2;
b)
zvířata, která během přepravy porodila nebo zmetala před první vykládkou ve třetí zemi konečného určení;
c)
zvířata, v jejichž případě se příslušný orgán na základě dokladů uvedených v čl. 4 odst. 2 a/nebo všech dalších dostupných údajů o dodržování tohoto nařízení domnívá, že články 3 až 9 nařízení (ES) č. 1/2005 a v nich uvedené přílohy nebyly dodrženy.
Hmotnost zvířete, pro které se náhrada nevyplatí, se stanoví paušálně tak, že se celková hmotnost v kilogramech uvedená ve vývozním prohlášení vydělí celkovým počtem zvířat, který je uveden v tomtéž prohlášení.
2. Uhynou-li zvířata během přepravy v důsledku vyšší moci poté, co opustila celní území Společenství:
a)
v případě nerozlišené náhrady se vyplatí celá částka náhrada,
b)
v případě rozlišené náhrady se vyplatí část náhrady vypočítané v souladu s čl. 25 odst. 2 nařízení (ES) č. 612/2009.
Článek 6
Sankce
1. Náhrada se dále sníží o částku, jež se rovná částce náhrady, která nebyla vyplacena v souladu čl. 5 odst. 1, pokud počet zvířat, pro něž se vývozní náhrada nevyplatí, představuje:
a)
více než 1 % z počtu uvedeného v přijatém vývozním prohlášení, avšak nejméně dvě zvířata,
nebo
b)
více než pět zvířat.
2. Náhrada se odmítne pro všechna zvířata uvedená ve vývozním prohlášení, pokud počet zvířat, pro něž se žádná náhrada podle čl. 5 odst. 1 nevyplatí, představuje:
a)
více než 5 % z počtu uvedeného v přijatém vývozním prohlášení, avšak nejméně tři zvířata,
nebo
b)
deset zvířat nebo více, avšak nejméně 2 % z počtu potvrzeného v přijatém vývozním prohlášení.
3. Pro účely odstavců 1 a 2 se nezohlední zvířata, jež během přepravy uhynula, a zvířata, jež porodila nebo zmetala před první vykládkou ve třetí zemi konečného určení, u nichž vývozce ke spokojenosti příslušného orgánu prokáže, že úhyn nebo porod nebo zmetání nelze přičítat nedodržení nařízení (ES) č. 1/2005.
4. Sankce uvedená v článku 48 nařízení (ES) č. 612/2009 se nevztahuje na částku nevyplacenou a na částku snížení uvedenou v článku 5 tohoto nařízení a v odstavcích 1 a 2 tohoto článku.
Článek 7
Zpětné získání neoprávněně vyplacených částek
Pokud se po vyplacení náhrady zjistí, že nařízení (ES) č. 1/2005 nebylo dodrženo, musí být příslušná část náhrady, včetně případné sankce podle článku 6 tohoto nařízení, považována za neoprávněně vyplacenou a musí být vrácena v souladu s článkem 49 nařízení (ES) č. 612/2009.
Článek 8
Sdělování údajů
Členské státy sdělí Komisi nejpozději do 31. března každého roku následující údaje o používání tohoto nařízení v předcházejícím kalendářním roce:
a)
počet vývozních prohlášení pro zvířata, pro která byla vyplacena náhrada a počet zvířat, pro která byla vyplacena náhrada;
b)
počet vývozních prohlášení, pro něž žádná náhrada vyplacena nebyla nebo byla vyplacena částečně, jakož i počet zvířat, pro něž náhrada vyplacena nebyla;
c)
počet vývozních prohlášení, pro která byla náhrada částečně nebo úplně vrácena, a počet zvířat, pro která byla náhrada vrácena, včetně zvířat, u nichž se vrácení náhrady vztahuje na vývozní operace provedené před příslušným obdobím;
d)
důvody pro nevyplacení a vrácení náhrady pro zvířata uvedená v písmenech b) a c), jakož i počet těchto zvířat zapsaných v kategoriích B, C a D uvedených v přílohách I, III a IV;
e)
počet sankcí za každou kategorii stanovenou v čl. 6 odst. 1 a 2 s uvedením odpovídajícího počtu zvířat a částek nevyplacené náhrady;
f)
částky náhrad v eurech, které nebyly vyplaceny, a částky, které byly vráceny, včetně vrácených částek vztahujících se na vývozní operace provedené před příslušným obdobím;
g)
počet vývozních prohlášení a částky, u nichž proces zpětného získávání probíhá;
h)
všechny ostatní údaje, které členské státy uznají za vhodné, pokud jde o provádění tohoto nařízení.
Článek 9
Zrušení
Nařízení (ES) č. 639/2003 se zrušuje.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze VI.
Článek 10
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 16. září 2010.
KOMISIJOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 817/2010
2010 m. rugsėjo 16 d.
nustatantis išsamias taisykles, laikantis Tarybos reglamento (EB) Nr. 1234/2007 dėl reikalavimų skiriant eksporto grąžinamąsias išmokas, susijusias su gyvų galvijų gerove juos transportuojant
(nauja redakcija)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2007 m. spalio 22 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1234/2007, nustatantį bendrą žemės ūkio rinkų organizavimą ir konkrečias tam tikriems žemės ūkio produktams taikomas nuostatas (Bendras bendro žemės ūkio rinkų organizavimo reglamentas) (1), ypač į jo 170 straipsnį kartu su 4 straipsniu,
kadangi:
(1)
2003 m. balandžio 9 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 639/2003, nustatantis išsamias taisykles, laikantis Tarybos reglamento (EB) Nr. 1254/1999 dėl reikalavimų skiriant eksporto grąžinamąsias išmokas, susijusias su gyvų galvijų gerove juos transportuojant (2) buvo keletą kartų iš esmės keičiamas (3). Kadangi šį reglamentą reikia keisti dar kartą, siekiant aiškumo jis turėtų būti išdėstytas nauja redakcija.
(2)
Remiantis Reglamento (EB) Nr. 1234/2007 168 straipsniu grąžinamųjų išmokų už gyvų galvijų eksportą skyrimas ir mokėjimas priklauso nuo to, kaip laikomasi Sąjungos teisės aktų dėl gyvūnų gerovės ir ypač 2004 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1/2005 dėl gyvūnų apsaugos juos vežant ir atliekant susijusias operacijas (4).
(3)
Siekiant užtikrinti, kad būtų išlaikyti gyvūnų gerovės standartai, reikėtų įvesti stebėjimo sistemą, pagal kurią būtų atliekami privalomi patikrinimai išvežimo iš Bendrijos muitų teritorijos punkte ir išvažiavus iš Bendrijos muitų teritorijos, jeigu keičiamos transporto priemonės, ir taip pat pirmojo iškrovimo galutinės paskirties trečiojoje šalyje vietoje.
(4)
Siekiant palengvinti tinkamus patikrinimus išvažiuojant iš Bendrijos muitų teritorijos, būtina nustatyti išvežimo punktus.
(5)
Gyvūnų fizinės būklės ir sveikatos įvertinimui reikia specialių žinių ir patyrimo. Todėl patikrinimus turi atlikti veterinaras. Be to, reikia patikslinti tokių patikrinimų mastą ir sudaryti ataskaitos modelį siekiant, kad tokie patikrinimai būtų tikslūs ir suderinti.
(6)
Patikrinimai trečiosiose šalyse pagal šį reglamentą turėtų būti privalomi ir juos turi atlikti valstybių narių agentūros arba tarptautinės kontrolės bei priežiūros agentūros (toliau - „PA“), kurias patvirtina ir kontroliuoja valstybės narės laikydamosi 2009 m. liepos 7 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 612/2009, nustatančio bendrąsias išsamias eksporto grąžinamųjų išmokų sistemos taikymo žemės ūkio produktams taisykles (5). Norint atlikti šiame reglamente numatytus patikrinimus, PA turėtų visų pirma atitikti Reglamento (EB) Nr. 612/2009 VIII priede nustatytus patvirtinimo ir kontrolės reikalavimus.
(7)
Reglamento (EB) Nr. 1234/2007 168 straipsnyje ir šiame reglamente nustatyta, kad eksporto grąžinamosios išmokos gali būti skiriamos tik tada, jei laikomasi Sąjungos teisės aktų dėl gyvūnų gerovės. Todėl turėtų būti aiškiai nurodyta, kad, išskyrus Europos Sąjungos Teisingumo Teismo praktikoje numatytus force majeure atvejus, pažeidus tas gyvūnų gerovės nuostatas, eksporto grąžinamoji išmoka už gyvūnus, kuriems nebuvo taikomi gyvūnų gerovės reikalavimai, yra ne sumažinama, bet visiškai neskiriama. Lygiai taip pat iš tų nuostatų, taip pat iš Reglamento (EB) Nr. 1/2005 2 ir 3 straipsniuose, 4-9 straipsniuose bei tame reglamente nurodytuose prieduose pateiktų gyvūnų gerovės taisyklių aišku, kad grąžinamoji išmoka prarandama už tuos gyvūnus, kurių atžvilgiu nebuvo laikomasi nurodytų gyvūnų gerovės taisyklių, nepaisant gyvūnų konkrečios fizinės būklės.
(8)
Jeigu yra įrodymų, jog dėl didelio skaičiaus gyvūnų nesilaikoma Reglamento (EB) Nr. 1/2005, prie to, kad nėra mokama eksporto grąžinamoji išmoka, dar turėtų būti skiriamos ir atitinkamos nuobaudos. Taip pat, jeigu toks nesilaikymas yra dėl visiško gyvūnų gerovės reikalavimų nepaisymo, reikėtų įvesti visišką grąžinamosios išmokos netekimą.
(9)
Atsižvelgiant į skirtumus, esančius skirtingose kalbų versijose, reikėtų patikslinti, kad grąžinamoji išmoka už visus eksporto deklaracijoje nurodytus galvijus neskiriama, jeigu galvijų, už kuriuos grąžinamoji išmoka neskiriama, skaičius yra didesnis kaip 5 % priimtoje eksporto deklaracijoje pažymėto skaičiaus, bet ne mažiau kaip trys galvijai, arba 10 ar daugiau galvijų, bet bent 2 % priimtoje eksporto deklaracijoje pažymėto skaičiaus. Todėl 6 straipsnio 2 dalies b punktą reikia atitinkamai pakeisti.
(10)
Stebėjimo ir atsiskaitymo apie šio reglamento taikymą tikslams valstybės narės turėtų teikti Komisijai reikiamą informaciją.
(11)
Šiame reglamente numatytos priemonės atitinka Bendro žemės ūkio rinkų organizavimo vadybos komiteto nuomonę,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Taikymo sritis
Eksporto grąžinamosios išmokos už gyvus galvijus, kurių klasifikacinis KN kodas yra 0102 (toliau - „galvijai“), laikantis Reglamento (EB) Nr. 1234/2007 168 straipsnio, skiriamos, jeigu transportuojant galvijus į pirmojo iškrovimo galutinės paskirties trečiojoje šalyje vietą laikomasi Reglamento (EB) Nr. 1/2005 3-9 straipsnių ir tame reglamente nurodytų priedų nuostatų bei šio reglamento.
Šiame reglamente, vežant kelių transportu, „pirmojo iškrovimo galutinės paskirties trečiojoje šalyje vieta“ - tai vieta, kurioje pirmasis galvijas yra galutinai iškraunamas iš kelių transporto priemonės, išskyrus vietą, kurioje kelionė nutraukiama, kad galvijai pailsėtų, būtų pašerti ar pagirdyti.
2 straipsnis
Patikrinimai Bendrijos muitų teritorijoje
1. Galvijus išvežti iš Bendrijos muitų teritorijos galima tik per tokius išvežimo punktus:
a)
Komisijos sprendimu gyvų kanopinių iš trečiųjų šalių veterinariniams patikrinimams atlikti patvirtintą pasienio patikrinimo postą;
arba
b)
valstybės narės nustatytą išvežimo punktą.
2. Išvežimo punkte oficialiai paskirtas veterinarijos gydytojas laikydamasis Tarybos direktyvos 96/93/EB (6) dėl tų galvijų, už kuriuos priimama eksporto deklaracija, patikrina ar:
a)
buvo laikomasi Reglamentu (EB) Nr. 1/2005 nustatytų reikalavimų nuo išsiuntimo vietos, kaip apibrėžta to reglamento 2 straipsnio r punkte, iki išvežimo punkto;
ir
b)
transporto sąlygos likusiai kelionės daliai atitinka Reglamentą (EB) Nr. 1/2005 ir, kad buvo imtasi reikalingų priemonių užtikrinti jo laikymąsi iki pirmojo iškrovimo galutinės paskirties trečiojoje šalyje vietos.
Patikrinimus atlikęs oficialiai paskirtas veterinarijos gydytojas parengia ataskaitą laikydamasis šio reglamento I priede nurodyto modelio ir pažymėdamas, ar laikantis pirmosios pastraipos atliktų patikrinimų rezultatai yra patenkinami, ar nepatenkinami.
Už išvežimo punktą atsakinga veterinarijos institucija saugo tą ataskaitą mažiausiai trejus metus. Ataskaitos kopija siunčiama mokėjimo agentūrai.
3. Jeigu oficialiai paskirtas veterinarijos gydytojas išvežimo punkte mano, kad 2 dalies reikalavimų buvo laikytasi, jis tai paliudija įrašydamas vieną iš II priede nurodytų įrašų ir uždėdamas antspaudą bei pasirašydamas dokumentą, liudijantį apie išvažiavimą iš Bendrijos muitų teritorijos T5 kontrolinės kopijos J skirsnyje arba tinkamiausioje nacionalinio dokumento vietoje.
4. Oficialiai paskirtas išvežimo punkto veterinarijos gydytojas pažymi 3 dalyje minėtame dokumente bendrą galvijų skaičių, už kurį buvo priimta eksporto deklaracija atėmęs transportavimo metu apsiveršiavusių ar išsimetusių, kritusių arba tų galvijų, kurių atžvilgiu buvo nesilaikyta Reglamento (EB) Nr. 1/2005 reikalavimų, skaičių.
5. Valstybės narės gali reikalauti, kad eksportuotojas iš anksto raštu praneštų išvežimo punkto oficialiai paskirtam veterinarijos gydytojui apie krovinio atvykimą į išvežimo punktą.
6. Kai taikoma supaprastinta Bendrijos tranzito procedūra pervežant geležinkeliu arba dideliuose konteineriuose, kaip minima Reglamento (EB) Nr. 612/2009 11 straipsnyje, nukrypdamas nuo 1 dalies oficialiai paskirtas veterinarijos gydytojas atlieka patikrinimus biure, jeigu galvijams taikoma tokia procedūra.
Šio straipsnio 3 ir 4 dalyse minėti patvirtinimai ir atžymos atliekami dokumente, kuris naudojamas skiriant grąžinamąją išmoką, arba T5 kontrolinėje kopijoje Reglamento (EB) Nr. 612/2009 11 straipsnio 4 dalyje apibūdintu atveju.
3 straipsnis
Patikrinimai trečiosiose šalyse
1. Išvažiavus iš Bendrijos muitų teritorijos, eksportuotojas užtikrina, kad galvijai būtų patikrinti:
a)
bet kokioje vietoje, kur keičiamos transporto priemonės, išskyrus atvejus, kai toks pakeitimas yra neplanuotas ir atliekamas ypatingomis ir nenumatytomis aplinkybėmis;
b)
pirmojo iškrovimo galutinės paskirties trečiojoje šalyje vietoje.
2. Tarptautinė kontrolės ir priežiūros agentūra, valstybės narės šiam tikslui patvirtinta ir kontroliuojama laikantis Reglamento (EB) Nr. 612/2009 18-23 straipsnių arba oficiali valstybės narės agentūra yra atsakinga už patikrinimų atlikimą, kaip numatyta 1 dalyje.
1 dalyje numatytus patikrinimus atlieka veterinarijos gydytojas, turintis diplomą, pažymėjimą ar kitus oficialią veterinarijos gydytojo kvalifikaciją patvirtinančius dokumentus, nurodytus Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2005/36/EB (7) 21 straipsnyje. Vis dėlto valstybės narės, kurios patvirtino šios straipsnio dalies pirmoje pastraipoje nurodytas tarptautines kontrolės ir priežiūros agentūras, patikrina, ar tos agentūros patikrina, ar veterinarijos gydytojai, turintys kvalifikaciją, kurios neapima ši direktyva, žino apie Reglamento (EB) Nr. 1/2005 reikalavimus. Tie patikrinimai vykdomi tinkamai, objektyviai ir nešališkai pagal atitinkamas procedūras.
Kiekvieno laikantis 1 dalies atlikto patikrinimo ataskaitą pagal šio reglamento III ir IV prieduose nustatytus pavyzdžius parengia patikrinimą atlikęs veterinarijos gydytojas.
4 straipsnis
Eksporto grąžinamųjų išmokų mokėjimo tvarka
1. Jeigu eksporto deklaracija yra priimama, eksportuotojas pateikia valstybės narės kompetentingai institucijai visą reikalingą informaciją apie kelionę vėliausiai iki tada, kai yra pateikiama eksporto deklaracija.
Tuo pat metu arba vėliausiai tada, kai apie tai sužino, eksportuotojas informuoja kompetentingą instituciją apie bet kokį galimą transporto priemonės pakeitimą.
2. Laikantis Reglamento (EB) Nr. 612/2009 46 straipsnio parengtas paraiškas eksporto grąžinamosioms išmokoms gauti per tame straipsnyje nustatytą laiką privalo papildyti:
a)
tinkamai užpildytas šio reglamento 2 straipsnio 3 dalyje nurodytas dokumentas;
ir
b)
šio reglamento 3 straipsnio 2 dalies 3 pastraipoje numatytos ataskaitos.
3. Jeigu 3 straipsnio 1 dalyje nurodytų patikrinimų atlikti nepavyksta dėl aplinkybių, kurių eksportuotojas kontroliuoti negali, kompetentinga institucija pagrįstu eksportuotojo pageidavimu gali priimti kitus dokumentus, kurie patenkinamai įrodo, kad buvo laikytasi Reglamento (EB) Nr. 1/2005.
5 straipsnis
Eksporto grąžinamųjų išmokų neišmokėjimas
1. Visa eksporto grąžinamosios išmokos suma už galviją, apskaičiuota pagal antrą pastraipą, neskiriama už:
a)
transportavimo metu kritusius gyvūnus, išskyrus 2 dalyje numatytus atvejus;
b)
transportavimo metu iki pirmojo jų iškrovimo galutinės paskirties trečiojoje šalyje apsiveršiavusius ar išsimetusius galvijus;
c)
galvijus, kurių atžvilgiu, remdamasi 4 straipsnio 2 dalyje nurodytais dokumentais ir (arba) visais kitais jai pateiktais elementais dėl šio reglamento nuostatų laikymosi, kompetentinga valdžios institucija mano, kad nesilaikyta Reglamento (EB) Nr. 1/2005 3-9 straipsnių bei tame reglamente nurodytų priedų.
Galvijo, už kurį grąžinamoji išmoka neskiriama, svoris nustatomas pagal vienodą normą dalijant eksporto deklaracijoje nurodytą bendrą svorį kilogramais iš toje pačioje deklaracijoje nurodyto bendro galvijų skaičiaus.
2. Jeigu galvijai krito juos transportuojant dėl force majeure išvežus juos iš Bendrijos muitų teritorijos:
a)
nediferencijuotos grąžinamosios išmokos atveju skiriama visa grąžinamoji išmoka;
b)
diferencijuotos grąžinamosios išmokos atveju, skiriama grąžinamosios išmokos dalis apskaičiuota laikantis Reglamento (EB) Nr. 612/2009 25 straipsnio 2 dalies.
6 straipsnis
Nuobaudos
1. Grąžinamoji išmoka dar sumažinama suma, lygia grąžinamosios išmokos sumai, kuri neskiriama laikantis 5 straipsnio 1 dalies, jeigu galvijų, už kuriuos eksporto grąžinamoji išmoka neskiriama, skaičius:
a)
didesnis kaip 1 % priimtoje eksporto deklaracijoje pažymėto skaičiaus, bet ne mažiau kaip du galvijai;
arba
b)
didesnis kaip penki galvijai.
2. Grąžinamoji išmoka už visus eksporto deklaracijoje nurodytus galvijus neskiriama, jeigu galvijų, už kuriuos grąžinamoji išmoka neskiriama laikantis 5 straipsnio 1 dalies, skaičius yra:
a)
didesnis kaip 5 % priimtoje eksporto deklaracijoje pažymėto skaičiaus, bet ne mažiau kaip trys galvijai;
arba
b)
10 ar daugiau galvijų, bet bent 2 % priimtoje eksporto deklaracijoje pažymėto skaičiaus.
3. Laikantis 1 ir 2 dalių į transportuojant kritusius ir apsiveršiavusius ar išsimetusius iki jų pirmojo iškrovimo galutinės paskirties trečiojoje šalyje galvijus, dėl kurių eksportuotojas tinkamai įrodo kompetentingai institucijai, kad jų kritimas, veršiavimasis ar išsimetimas nebuvo Reglamento (EB) Nr. 1/2005 nesilaikymo rezultatas, neatsižvelgiama.
4. Reglamento (EB) Nr. 612/2009 48 straipsnyje minėta nuobauda netaikoma neišmokėtai sumai ir sumažinimo sumai laikantis šio reglamento 5 straipsnio ir šio straipsnio 1 ir 2 dalių.
7 straipsnis
Permokėtų sumų atgavimas
Jeigu išmokėjus grąžinamąją išmoką nustatoma, kad Reglamento (EB) Nr. 1/2005 buvo nesilaikyta, atitinkama išmokos suma, tam tikrais atvejais įskaitant pagal šio reglamento 6 straipsnį skiriamą nuobaudą, laikoma išmokėta nepagrįstai ir yra išieškoma laikantis Reglamento (EB) Nr. 612/2009 49 straipsnio.
8 straipsnis
Informacijos perdavimas
Ne vėliau kaip iki kiekvienų metų kovo 31 d. valstybės narės praneša Komisijai tokią informaciją, susijusią su šio reglamento taikymu praėjusiais kalendoriniais metais:
a)
galvijų, už kuriuos buvo išmokėta grąžinamoji išmoka, eksporto deklaracijų skaičių ir galvijų, už kuriuos buvo išmokėta grąžinamoji išmoka, skaičių;
b)
eksporto deklaracijų, už kurias grąžinamoji išmoka buvo visiškai arba dalinai neišmokėta, skaičių ir galvijų, už kuriuos grąžinamoji išmoka buvo neišmokėta, skaičių;
c)
eksporto deklaracijų, už kurias grąžinamoji išmoka buvo visiškai arba dalinai išieškota, skaičių ir galvijų, už kuriuos grąžinamoji išmoka buvo išieškota, skaičių, įskaitant tuos, už kuriuos išmokų išieškojimas susijęs su iki konkretaus laikotarpio atliktomis eksporto operacijomis;
d)
grąžinamųjų išmokų už b ir c punktuose nurodytus galvijus neišmokėjimo ir išieškojimo priežastis ir galvijų, užregistruotų atitinkamai pagal I, III, ir IV prieduose nurodytas B, C ir D kategorijas, skaičių;
e)
nuobaudų skaičių kiekvienai kategorijai, numatytai 6 straipsnio 1 ir 2 dalyje su atitinkamais galvijų skaičiais ir neišmokėtomis grąžinamųjų išmokų sumomis;
f)
neišmokėtų ir išieškotų grąžinamųjų išmokų sumas eurais, įskaitant išieškotas sumas, susijusias su iki konkretaus laikotarpio atliktomis eksporto operacijomis;
g)
eksporto deklaracijų, dėl kurių išieškojimo procedūra vis dar vykdoma, skaičių ir sumas;
h)
bet kurią kitą informaciją, kurią valstybės narės laiko svarbia, apie šio reglamento funkcionavimą.
9 straipsnis
Panaikinimas
Reglamentas (EB) Nr. 639/2003 yra panaikinamas.
Nuorodos į panaikintą reglamentą laikomos nuorodomis į šį reglamentą, ir skaitomos pagal VI priede pateiktą atitikmenų lentelę.
10 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną nuo jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2010 m. rugsėjo 16 d.