SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2011/82/EU
ze dne 25. října 2011
o usnadnění přeshraniční výměny informací o dopravních deliktech v oblasti bezpečnosti silničního provozu
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 87 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
v souladu s řádným legislativním postupem (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Zvýšení bezpečnosti silničního provozu je prvořadým cílem dopravní politiky Unie. Unie provádí politiku zvyšování bezpečnosti silničního provozu s cílem snižovat počet usmrcených a zraněných osob a škody na majetku. Významným prvkem této politiky je důsledné vymáhání sankcí za dopravní delikty spáchané v Unii, jež značně ohrožují bezpečnost silničního provozu.
(2)
Z důvodu nedostatku vhodných postupů a bez ohledu na stávající možnosti podle rozhodnutí Rady 2008/615/SVV ze dne 23. června 2008 o posílení přeshraniční spolupráce, zejména v boji proti terorismu a přeshraniční trestné činnosti (2) a rozhodnutí Rady 2008/616/SVV ze dne 23. června 2008 o provádění rozhodnutí 2008/615/SVV (3) (dále jen „prümská rozhodnutí“) však sankce v podobě pokut za určité dopravní delikty často nejsou vymáhány, pokud jsou spáchány vozidlem registrovaným v jiném členském státě, než je členský stát, v němž k deliktu došlo. Cílem této směrnice je zajistit, aby i v takovýchto případech byla zaručena účinnost vyšetřování dopravních deliktů v oblasti bezpečnosti silničního provozu.
(3)
Komise ve svém sdělení ze dne 20. července 2010 nazvaném "Směrem k evropskému prostoru bezpečnosti silničního provozu: směry politiky v oblasti bezpečnosti silničního provozu v letech 2011-2020" zdůraznila, že prosazování příslušných právních předpisů je klíčovým faktorem při vytváření podmínek, které by vedly k podstatnému snížení počtu usmrcených a zraněných osob. Rada ve svých závěrech o bezpečnosti silničního provozu ze dne 2. prosince 2010 vyzvala rovněž k tomu, aby se zvážilo, zda je třeba dalšího zpřísnění vymáhání pravidel silničního provozu ze strany členských států a případně i na úrovni Unie. Vyzvala Komisi k posouzení možnosti případné harmonizace pravidel silničního provozu na úrovni Unie. Komise by proto měla zhodnotit, zda bude v budoucnu nutné navrhnout další opatření, která by usnadnila přeshraniční vymáhání právních předpisů, pokud jde o dopravní delikty, a to zejména tehdy, jedná-li se o závažné dopravní nehody.
(4)
Podporovat je třeba rovněž větší sbližování kontrolních opatření mezi jednotlivými členskými státy a Komise by v tomto ohledu měla posoudit, zda je třeba vypracovat společné normy pro automatické vybavení k provádění kontrol bezpečnosti silničního provozu.
(5)
Je třeba zvyšovat povědomí občanů Unie o pravidlech bezpečnosti silničního provozu, která platí v různých členských státech, a o provádění této směrnice, a to zejména formou vhodných opatření, která by zajistila dostatek informací o důsledcích nedodržování pravidel bezpečnosti silničního provozu při cestování v jiných členských státech než je členský stát registrace.
(6)
Pro zvýšení bezpečnosti silničního provozu v celé Unii a zajištění rovného zacházení s řidiči, tedy tuzemskými i zahraničními pachateli, by vymáhání právních předpisů mělo být usnadněno bez ohledu na členský stát, v němž je vozidlo registrováno. Za tímto účelem by měl být v případě některých zjištěných dopravních deliktů v oblasti bezpečnosti silničního provozu, bez ohledu na jejich správní nebo trestní povahu podle právních předpisů dotčeného členského státu, zaveden systém přeshraniční výměny informací, jenž by udělil členskému státu deliktu přístup k údajům o registraci vozidla v členském státu registrace.
(7)
Účinnější přeshraniční výměna údajů o registraci vozidla, která by měla usnadnit určení totožnosti osob podezřelých ze spáchání dopravních deliktů v oblasti bezpečnosti silničního provozu, může zvýšit odrazující účinek a vést k opatrnějšímu chování řidičů vozidel registrovaných v jiném členském státě, než je členský stát deliktu, a tím také předcházet obětem na životech v důsledku silničních dopravních nehod.
(8)
K dopravním deliktům v oblasti bezpečnosti silničního provozu, na které se vztahuje tato směrnice, se v členských státech nepřistupuje jednotným způsobem. Některé členské státy je podle vnitrostátního práva kvalifikují jako „správní“ delikty, jiné je kvalifikují jako „trestné“ činy. Tato směrnice by se měla použít bez ohledu na kvalifikaci těchto deliktů podle vnitrostátních právních předpisů.
(9)
V rámci prümských rozhodnutí si členské státy vzájemně poskytují právo na přístup k údajům o registraci vozidla s cílem zlepšit výměnu informací a urychlit platné postupy. Ustanovení prümských rozhodnutí týkající se technických specifikací a dostupnosti automatizované výměny údajů by měla být pokud možno začleněna do této směrnice.
(10)
Stávající softwarové aplikace by měly být základem pro výměnu údajů podle této směrnice a zároveň by měly členským státům usnadnit podávání zpráv Komisi. Tyto aplikace by měly zajišťovat rychlou, bezpečnou a důvěrnou výměnu konkrétních údajů o registraci vozidla mezi členskými státy. Mělo by se využít softwarové aplikace Evropský informační systém vozidel a řidičských oprávnění (Eucaris), jež je podle prümských rozhodnutí pro členské státy povinná, pokud jde o údaje o registraci vozidla. Komise by měla předložit zprávu o posouzení fungování softwarových aplikací užívaných pro účely této směrnice.
(11)
Užití uvedených softwarových aplikací by mělo být omezeno na procesy využívané při výměně informací mezi národními kontaktními místy v členských státech. Tyto aplikace nejsou určeny pro postupy a automatizované procesy, v nichž mají být informace použity.
(12)
Cílem strategie řízení informací pro vnitřní bezpečnost EU je nalézt co nejjednodušší, snadno sledovatelná a nákladově efektivní řešení pro výměnu údajů.
(13)
Členské státy by měly mít možnost vyrozumět vlastníka nebo držitele vozidla či jinak zjištěnou osobu podezřelou ze spáchání dopravního deliktu v oblasti bezpečnosti silničního provozu, aby je mohly informovat o použitelných postupech a právních důsledcích vyplývajících z právních předpisů členského státu deliktu. Členské státy by přitom měly zvážit, zda zašlou informace týkající se dopravních deliktů v oblasti bezpečnosti silničního provozu v jazyce dokladů o registraci vozidla nebo v jazyce, jemuž dotyčná osoba s největší pravděpodobností rozumí, aby zajistily, že dotyčná osoba správně porozumí sdělovaným informacím. Členské státy by měly použít vhodné postupy k zajištění toho, aby byla informována pouze dotyčná osoba a nikoli třetí strana. K tomuto účelu by členské státy měly využít prostředky a postupy obdobné těm, které jsou již pro následné postupy u deliktů přijaty, a to včetně forem jakými jsou v příslušných případech doporučené zásilky. Tím se této osobě umožní reagovat na informace vhodným způsobem, zejména žádostí o další informace, uhrazením pokuty nebo tím, že uplatní své právo na obhajobu, a to zejména v případě, že došlo k omylu při zjišťování totožnosti. Další postupy podléhají platným právním nástrojům, včetně nástrojů o vzájemné právní pomoci a vzájemném uznávání, např. rámcového rozhodnutí Rady 2005/214/SVV ze dne 24. února 2005 o uplatňování zásady vzájemného uznávání peněžitých trestů a pokut (4).
(14)
Členské státy by měly zvážit poskytnutí odpovídajícího překladu informačního dopisu zasílaného členským státem deliktu, jak stanovuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/64/EU ze dne 20. října 2010 o právu na tlumočení a překlad v trestním řízení (5).
(15)
S cílem uplatňovat politiku bezpečnosti silničního provozu s vysokou úrovní ochrany všech účastníků silničního provozu v Unii a s ohledem na velmi rozdílné okolnosti přetrvávající v rámci Unie by členské státy měly postupovat tak, aby byla zajištěno větší sbližování pravidel silničního provozu a jejich vymáhání mezi členskými státy, aniž jsou dotčeny přísnější politiky a právní předpisy. Komise by v rámci své zprávy Evropskému parlamentu a Radě o uplatňování této směrnice měla přezkoumat, zda je třeba vypracovat společné normy pro stanovení srovnatelných metod, postupů a minimálních norem na úrovni Unie, a to s ohledem na mezinárodní spolupráci a stávající dohody v oblasti bezpečnosti silničního provozu, zejména na Vídeňskou úmluvu o silničním provozu ze dne 8. listopadu 1968.
(16)
Komise by v rámci své zprávy Evropskému parlamentu a Radě o uplatňování této směrnice členskými státy měla přezkoumat, zda je v souladu s právními předpisy a postupy členských států třeba vypracovat společná kritéria pro následné postupy členských států v případě nezaplacení pokuty. V této zprávě by se měla Komise zaměřit zejména na postupy mezi příslušnými orgány členských států při předávání konečného rozhodnutí o uložení sankce nebo pokuty a rovněž na uznávání a vymáhání konečného rozhodnutí.
(17)
Při přípravě přezkumu této směrnice by měla Komise provádět konzultace s příslušnými zúčastněnými subjekty, mimo jiné orgány bezpečnosti silničního provozu a donucovacími orgány, sdruženími obětí dopravních nehod a jinými nevládními organizacemi činnými v oblasti bezpečnosti silničního provozu.
(18)
Užší spolupráce mezi donucovacími orgány by měla být v souladu s respektováním základních práv, zejména práva na ochranu soukromí a osobních údajů, jež jsou zaručena zvláštní úpravou ochrany údajů, která by měla být přizpůsobena zvláštní povaze přeshraničního přístupu on-line do databází. Je nezbytné, aby zaváděné softwarové aplikace umožňovaly provádět výměnu informací za bezpečných podmínek a zajišťovaly důvěrnost předávaných údajů. Údaje shromažďované podle této směrnice by se neměly používat pro jiné účely než pro účely této směrnice. Členské státy by měly dodržovat své závazky týkající se podmínek používání a dočasného uchovávání těchto údajů.
(19)
Jelikož údaje související s určením totožnosti pachatele deliktu jsou osobními údaji, členské státy by měly přijmout opatření, která jsou nezbytná k uplatnění příslušných ustanovení rámcového rozhodnutí Rady 2008/977/SVV ze dne 27. listopadu 2008 o ochraně osobních údajů zpracovávaných v rámci policejní a justiční spolupráce v trestních věcech (6). Aniž jsou dotčeny procesní náležitosti odvolání a opravných prostředků dotyčného členského státu, měl by být subjekt údajů, jemuž je spáchání deliktu oznamováno, patřičně informován o právu na přístup ke svým osobním údajům, o právu na jejich opravu a výmaz a o nejdelší přípustné lhůtě pro uchovávání údajů, a měl by mít právo na opravu nesprávných osobních údajů nebo na okamžitý výmaz všech neoprávněně zaznamenaných údajů.
(20)
Třetí země by měly mít možnost účastnit se výměny údajů o registraci vozidla za předpokladu, že za tímto účelem uzavřely s Unií dohodu. Taková dohoda by měla obsahovat nezbytná ustanovení o ochraně údajů.
(21)
Tato směrnice dodržuje základní práva a ctí zásady uznané zejména v Listině základních práv Evropské unie, uvedené v článku 6 Smlouvy o Evropské unii.
(22)
V souladu s články 1 a 2 Protokolu (č. 21) o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, a aniž je dotčen článek 4 uvedeného protokolu, se tyto členské státy neúčastní přijímání této směrnice, a proto pro ně není závazná ani použitelná.
(23)
V souladu s články 1 a 2 Protokolu (č. 22) o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní přijímání této směrnice, a proto pro ně není závazná ani použitelná.
(24)
Za účelem dosažení cíle spočívajícího ve výměně informací mezi členskými státy za využití interoperabilních prostředků by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o zohlednění příslušných změn rozhodnutí 2008/615/SVV a 2008/616/SVV nebo v případě, že to vyžadují právní akty Unie, které mají bezprostřední význam pro aktualizaci přílohy I. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(25)
V souladu s bodem 34 interinstitucionální dohody o zdokonalení tvorby právních předpisů (7) jsou členské státy vybízeny k tomu, aby jak pro sebe, tak i v zájmu Unie sestavily vlastní tabulky, z nichž bude co nejvíce patrné srovnání mezi touto směrnicí a prováděcími opatřeními, a aby tyto tabulky zveřejnily.
(26)
Jelikož cíle této směrnice, totiž zajištění vysoké úrovně ochrany všech účastníků silničního provozu v Unii usnadněním přeshraniční výměny informací o dopravních deliktech v oblasti bezpečnosti silničního provozu, které byly spáchány s vozidlem registrovaným v jiném členském státě, než je členský stát, v němž k deliktu došlo, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a může jej být proto z důvodu rozsahu či účinků činnosti lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.
(27)
Byl konzultován Evropský inspektor ochrany údajů, který k dané problematice zaujal stanovisko (8),
PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Cíl
Cílem této směrnice je zajistit vysokou úroveň ochrany všech účastníků silničního provozu v Unii usnadněním přeshraniční výměny informací o dopravních deliktech v oblasti bezpečnosti silničního provozu, které byly spáchány s vozidlem registrovaným v jiném členském státě, než je členský stát, v němž k deliktu došlo, a tím i vymáhání sankcí.
Článek 2
Oblast působnosti
Tato směrnice se vztahuje na tyto dopravní delikty v oblasti bezpečnosti silničního provozu:
a)
překročení nejvyšší dovolené rychlosti;
b)
nepoužití bezpečnostních pásů;
c)
nezastavení na červený signál světelného signalizačního zařízení;
d)
řízení vozidla pod vlivem alkoholu;
e)
řízení vozidla pod vlivem drog;
f)
nepoužití ochranné přilby;
g)
použití zakázaného pruhu;
h)
nedovolené použití mobilního telefonu nebo jiného komunikačního zařízení za jízdy.
Článek 3
Definice
Pro účely této směrnice se rozumí:
a)
„vozidlem“ jakékoli motorové vozidlo, včetně motocyklů, běžně používané pro přepravu osob nebo zboží po silnici;
b)
„členským státem deliktu“ členský stát, v němž byl delikt spáchán;
c)
„členským státem registrace“ členský stát, v němž je registrováno vozidlo, s nímž byl delikt spáchán;
d)
„překročením nejvyšší dovolené rychlosti“ překročení rychlostních limitů platných v členském státě deliktu pro dotyčnou pozemní komunikaci a dotyčný druh vozidla;
e)
„nepoužitím bezpečnostních pásů“ nedodržení požadavku připoutat se bezpečnostním pásem nebo použít dětský zádržný systém podle směrnice Rady 91/671/EHS ze dne 16. prosince 1991 o povinném používání bezpečnostních pásů a dětských zádržných systémů ve vozidlech (9) a právních předpisů členského státu deliktu;
f)
„nezastavením na červený signál světelného signalizačního zařízení“ nezastavení na červený signál světelného signalizačního zařízení nebo na jiný příslušný signál k zastavení, jak vymezují právní předpisy členského státu deliktu;
g)
„řízením vozidla pod vlivem alkoholu“ řízení vozidla pod vlivem alkoholu, jak vymezují právní předpisy členského státu deliktu;
h)
„řízením vozidla pod vlivem drog“ řízení vozidla pod vlivem drog nebo jiných látek s obdobným účinkem, jak vymezují právní předpisy členského státu deliktu;
i)
„nepoužitím ochranné přilby“ nepoužití ochranné přilby, jak vymezují právní předpisy členského státu deliktu;
j)
„použitím zakázaného pruhu“ nedovolené použití části pozemní komunikace, např. odstavného pruhu, jízdního pruhu vyhrazeného pro hromadnou dopravu nebo dočasně uzavřeného pruhu z důvodu přetížení dopravy nebo prací na silnici, jak vymezují právní předpisy členského státu deliktu;
k)
„nedovoleným použitím mobilního telefonu nebo jiného komunikačního zařízení za jízdy“ nedovolené použití mobilního telefonu nebo jiného komunikačního zařízení za jízdy, jak vymezují právní předpisy členského státu deliktu;
l)
„národním kontaktním místem“ příslušný orgán určený pro výměnu údajů o registraci vozidla;
m)
„automatizovaným vyhledáváním“ on-line přístup za účelem nahlédnutí do databází jednoho, několika nebo všech členských států či zúčastněných zemí;
n)
„držitelem vozidla“ osoba, na jejíž jméno je vozidlo registrováno, jak vymezují právní předpisy členského státu registrace.
Článek 4
Postup pro výměnu informací mezi členskými státy
1. Pro vyšetřování dopravních deliktů v oblasti bezpečnosti silničního provozu uvedených v článku 2 umožní členské státy národním kontaktním místům ostatních členských států, uvedeným v odstavci 3 tohoto článku, přístup k následujícím vnitrostátním údajům o registraci vozidel s oprávněním provádět automatizované vyhledávání:
a)
údajů o vozidlech a
b)
údajů o vlastníkovi nebo držiteli vozidla.
Datové prvky uvedené v písmenech a) a b), jichž je zapotřebí k provedení vyhledávání, odpovídají příloze I.
2. Veškeré vyhledávání formou odchozích žádostí provádí národní kontaktní místo členského státu deliktu s využitím úplného registračního čísla.
Vyhledávání je prováděno v souladu s postupy popsanými v kapitole 3 přílohy rozhodnutí 2008/616/SVV, s výjimkou kapitoly 3 bodu 1 přílohy rozhodnutí 2008/616/SVV, pro který se použije příloha I této směrnice.
Na základě této směrnice použije členský stát deliktu získané údaje pro zjištění toho, kdo je osobně zodpovědný za dopravní delikty v oblasti bezpečnosti silničního provozu uvedené v článcích 2 a 3.
3. Pro účely výměny údajů podle odstavce 1 určí každý členský stát své národní kontaktní místo. Pravomoci národních kontaktních míst se řídí platnými právními předpisy dotyčného členského státu.
4. Členské státy přijmou všechna nezbytná opatření k zajištění toho, aby se výměna informací prováděla interoperabilními elektronickými prostředky bez výměny údajů z dalších databází. Členské státy zajistí, aby tato výměna probíhala nákladově efektivním a bezpečným způsobem a aby byla zajištěna bezpečnost a ochrana předávaných údajů, a to pokud možno za použití existujících softwarových aplikací, jakou je aplikace speciálně vytvořená pro účely článku 12 rozhodnutí 2008/615/SVV, a aktualizovaných verzí těchto aplikací v souladu s přílohou I této směrnice a kapitolou 3 body 2 a 3 přílohy rozhodnutí 2008/616/SVV. Aktualizované verze softwarových aplikací umožní režim výměny informací on-line v reálném čase a dávkový režim výměny informací, který umožňuje výměnu většího počtu žádostí či odpovědí v rámci jedné zprávy.
5. Každý členský stát nese své náklady, které vyplývají ze správy, používání a údržby softwarových aplikací uvedených v odstavci 4.
Článek 5
Informační dopis o dopravním deliktu v oblasti bezpečnosti silničního provozu
1. Členský stát deliktu rozhodne, zda v souvislosti s dopravními delikty v oblasti bezpečnosti silničního provozu uvedenými v článku 2 zahájí následné řízení.
Rozhodne-li se členský stát deliktu takové řízení zahájit, informuje o tom v souladu se svými vnitrostátními právními předpisy vlastníka či držitele vozidla nebo jinak zjištěnou osobu podezřelou ze spáchání dopravního deliktu v oblasti bezpečnosti silničního provozu.
V této informaci jsou podle vnitrostátních právních předpisů uvedeny právní důsledky, které má tento delikt na území členského státu deliktu podle jeho právních předpisů.
2. Členský stát deliktu sdělí v informačním dopise vlastníku nebo držiteli vozidla či jinak zjištěné osobě podezřelé ze spáchání dopravního deliktu v oblasti bezpečnosti silničního provozu v souladu se svými právními předpisy veškeré významné informace, zejména povahu dopravního deliktu v oblasti bezpečnosti silničního provozu uvedeného v článku 2, místo, den a čas spáchání deliktu, název porušeného vnitrostátního právního předpisu a sankci, a případně i údaje o zařízení, jehož bylo ke zjištění deliktu použito. Členský stát deliktu může k tomuto účelu použít vzor uvedený v příloze II.
3. Pokud se členský stát deliktu rozhodne zahájit v souvislosti s dopravními delikty v oblasti bezpečnosti silničního provozu uvedenými v článku 2 následné řízení, zašle s ohledem na zajištění dodržování základních práv informační dopis v jazyce dokladů o registraci, jsou-li k dispozici, nebo v jednom z úředních jazyků členského státu registrace.
Článek 6
Podávání zpráv členskými státy Komisi
Členské státy zašlou do ze dne 7. listopadu 2014 Komisi předběžnou zprávu. Do ze dne 6. května 2016, a poté každé dva roky zašlou Komisi rovněž souhrnnou zprávu.
V souhrnné zprávě se uvede počet automatizovaných vyhledávání provedených členským státem deliktu a směřovaných na národní kontaktní místo členského státu registrace v návaznosti na delikty spáchané na jeho území, spolu s druhem deliktů, kterých se žádosti týkaly, a počtem nevyřízených žádostí.
Souhrnná zpráva rovněž obsahuje popis situace na vnitrostátní úrovni, pokud jde o vyřizování dopravních deliktů v oblasti bezpečnosti silničního provozu, založený na podílu těchto deliktů, které byly vyřizovány prostřednictvím informačních dopisů.
Článek 7
Ochrana údajů
1. Ustanovení o ochraně osobních údajů stanovená v rámcovém rozhodnutí 2008/977/SVV se vztahují na osobní údaje zpracovávané podle této směrnice.
2. Členské státy zejména zajistí, aby osobní údaje zpracovávané podle této směrnice byly v souladu s články 4 a 5 rámcového rozhodnutí 2008/977/SVV v přiměřené lhůtě opraveny, jsou-li nesprávné, nebo vymazány či blokovány, nejsou-li již zapotřebí, a aby v souladu s článkem 9 uvedeného rámcového rozhodnutí byla stanovena nejdelší přípustná lhůta pro uchovávání údajů.
Členské státy zajistí, aby veškeré osobní údaje zpracovávané podle této směrnice byly používány pouze pro účely cíle stanoveného v článku 1 a aby subjekty údajů měly stejné právo na informace, přístup, opravu, výmaz a blokování, náhradu škody a soudní nápravu, jako je tomu podle jejich vnitrostátního práva při provádění příslušných ustanovení rámcového rozhodnutí 2008/977/SVV.
Všechna příslušná ustanovení o ochraně údajů stanovená v prümských rozhodnutích se rovněž vztahují na osobní údaje zpracovávané podle této směrnice
3. Každá dotčená osoba má právo obdržet informace o tom, jaké osobní údaje zaznamenané v členském státě registrace byly předány členskému státu deliktu, včetně informací o datu žádosti a o příslušném orgánu členského státu deliktu.
Článek 8
Informování účastníků silničního provozu v Unii
1. Komise na svých internetových stránkách zpřístupní ve všech úředních jazycích orgánů Unie souhrnné informace o pravidlech platných v členských státech v oblasti působnosti této směrnice. Členské státy poskytnou Komisi informace o těchto pravidlech.
2. Členské státy poskytnou účastníkům silničního provozu nezbytné informace o pravidlech platných na jejich území a opatřeních k provedení této směrnice, a to ve spolupráci, mimo jiných organizací, s orgány pro bezpečnost silničního provozu, nevládními organizacemi činnými v oblasti bezpečnosti silničního provozu a automobilovými kluby.
Článek 9
Akty v přenesené pravomoci
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 10, pokud jde o aktualizaci přílohy I s ohledem na technický pokrok, aby se zohlednily příslušné změny rozhodnutí 2008/615/SVV a 2008/616/SVV nebo v případech, kdy to vyžadují právní akty Unie, které mají bezprostřední význam pro aktualizaci přílohy I.
Článek 10
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článku 9 je svěřena Komisi na dobu pěti let od ze dne 6. listopadu 2011. Komise vypracuje zprávu o přenesené pravomoci nejpozději devět měsíců před koncem tohoto období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v článku 9 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie, nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článku 9 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 11
Revize směrnice
Do ze dne 7. listopadu 2016 předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o uplatňování této směrnice členskými státy. Komise se ve své zprávě zaměří zejména na následující aspekty a případně připojí návrhy, které se těchto aspektů týkají:
-
posouzení toho, zda by do oblasti působnosti této směrnice měly být zařazeny další dopravní delikty v oblasti bezpečnosti silničního provozu,
-
posouzení účinnosti této směrnice, pokud jde o snižování počtu osob usmrcených v důsledku silničních nehod v Unii, zvláště otázky, zda má na účinnost této směrnice vliv její územní působnost,
-
posouzení potřeby vypracování společných norem pro automatické kontroly bezpečnosti silničního provozu a příslušné postupy. Komise by v této souvislosti měla vypracovat na unijní úrovni pokyny pro bezpečnost silničního provozu v rámci společné dopravní politiky, aby byla zajištěna větší harmonizace vymáhání pravidel silničního provozu ze strany členských států pomocí srovnatelných metod a postupů. Tyto pokyny se mohou týkat přinejmenším překračování rychlostních limitů, řízení vozidla pod vlivem alkoholu, nepoužívání bezpečnostních pásů a nezastavení na červený světelný signál světelného signalizačního zařízení,
-
posouzení potřeby zpřísnit vymáhání sankcí za delikty v oblasti bezpečnosti silničního provozu a navržení společných kritérií týkajících se následných postupů v případě nezaplacení pokuty, a to v rámci všech příslušných politik EU, včetně společné dopravní politiky,
-
případné možnosti harmonizace pravidel silničního provozu,
-
posouzení softwarových aplikací uvedených v čl. 4 odst. 4 za účelem zajištění řádného provádění této směrnice a zaručení účinné, rychlé, bezpečné a důvěrné výměny konkrétních údajů o registraci vozidla.
Článek 12
Provedení
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do ze dne 7. listopadu 2013. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 13
Vstup v platnost
Tato směrnice vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 14
Určení
Tato směrnice je určena členským státům v souladu se Smlouvami.
Ve Štrasburku dne 25. října 2011.
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVA 2011/82/ES
2011 m. spalio 25 d.
kuria sudaromos palankesnės sąlygos keistis informacija tarpvalstybiniu lygmeniu apie kelių eismo saugumo taisyklių pažeidimus
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 87 straipsnio 2 dalį,
atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (1),
kadangi:
(1)
pagrindinis Sąjungos transporto politikos tikslas - pagerinti kelių eismo saugumą. Sąjunga įgyvendina kelių eismo saugumo gerinimo politiką, kurios tikslas - sumažinti žūstančiųjų ir sužeistųjų skaičių bei materialinę žalą. Svarbus šios politikos aspektas - nuolatinis už kelių eismo taisyklių pažeidimus, kai jie padaromi Sąjungoje ir kelia didelį pavojų kelių eismo saugumui, taikomų sankcijų vykdymo užtikrinimas;
(2)
tačiau dėl tinkamų procedūrų trūkumo ir nepaisant 2008 m. birželio 23 d. Tarybos sprendimu 2008/615/TVR dėl tarpvalstybinio bendradarbiavimo gerinimo, visų pirma kovos su terorizmu ir tarpvalstybiniu nusikalstamumu srityje (2), ir 2008 m. birželio 23 d. Tarybos sprendimu 2008/616/TVR dėl Sprendimo 2008/615/TVR įgyvendinimo (3) (toliau -Priumo sprendimai) teikiamų galimybių, už tam tikrus kelių eismo taisyklių pažeidimus taikomų sankcijų - baudų - įvykdymas dažnai nėra užtikrinamas, jei tie pažeidimai padaromi transporto priemone, registruota kitoje valstybėje narėje nei pažeidimo vietos valstybė narė. Šia direktyva siekiama užtikrinti, kad net ir tokiais atvejais būtų užtikrinamas kelių eismo saugumo taisyklių pažeidimų tyrimo veiksmingumas;
(3)
savo 2010 m. liepos 20 d. komunikate „Kuriama saugi Europos kelių eismo erdvė. 2011-2020 m. kelių eismo saugos politikos kryptys“ Komisija pabrėžė, kad vykdymo užtikrinimas tebėra pagrindinis veiksnys sudarant sąlygas gerokai sumažinti žūstančiųjų ir patiriančių sužalojimus skaičių. Taryba savo 2010 m. gruodžio 2 d. išvadose dėl kelių eismo saugumo taip pat paragino apsvarstyti, ar reikia, kad kelių eismo taisyklės būtų griežčiau taikomos valstybėse narėse ir, atitinkamais atvejais, Sąjungos lygmeniu. Ji paragino Komisiją išnagrinėti galimybes atitinkamais atvejais Sąjungos lygmeniu derinti eismo taisykles. Taigi Komisija turėtų įvertinti, ar reikia ateityje pasiūlyti tolesnių priemonių, kuriomis būtų siekiama sudaryti palankesnes sąlygas tarpvalstybiniu lygmeniu užtikrinti vykdymą dėl kelių eismo taisyklių pažeidimų, ypač susijusių su rimtais eismo įvykiais keliuose;
(4)
taip pat turėtų būti skatinama labiau suvienodinti valstybių narių kontrolės priemones, ir Komisija šiuo tikslu turėtų išnagrinėti, ar reikia parengti bendrus automatinės kontrolės įrangos, naudojamos kelių eismo saugos kontrolei, standartus;
(5)
turėtų būti ugdomas Sąjungos piliečių sąmoningumas įvairiose valstybėse narėse taikomų kelių eismo saugumo taisyklių ir šios direktyvos įgyvendinimo klausimais, visų pirma imantis tinkamų priemonių, kuriomis būtų užtikrinama, kad būtų teikiama pakankamai informacijos apie kelių eismo saugumo taisyklių nesilaikymo pasekmes, kai keliaujama kitoje valstybėje narėje nei registracijos vietos valstybė narė;
(6)
siekiant pagerinti kelių eismo saugumą visoje Sąjungoje ir užtikrinti vienodą požiūrį į vairuotojus pažeidėjus, būtent į nuolatinius gyventojus ir nenuolatinius gyventojus, vykdymo užtikrinimui turėtų būti sudarytos palankesnės sąlygos, neatsižvelgiant į tai, kurioje valstybėje narėje yra registruota transporto priemonė. Šiuo tikslu reikėtų įdiegti tarpvalstybinio keitimosi informacija sistemą, skirtą tam tikriems nustatytiems kelių eismo saugumo taisyklių pažeidimams, neatsižvelgiant į jų administracinį arba baudžiamąjį pobūdį pagal atitinkamos valstybės narės teisę, kuri sudarytų galimybę pažeidimo vietos valstybei narei susipažinti su registracijos valstybės narės turimais transporto priemonių registracijos duomenimis (TRD);
(7)
veiksmingesnis tarpvalstybinis keitimasis TRD, kuris palengvintų asmenų, kurie įtariami padarę kelių eismo saugumo taisyklių pažeidimą, tapatybės nustatymą, gali sustiprinti atgrasomąjį poveikį ir paskatinti atsargesnį kitoje valstybėje narėje nei pažeidimo vietos valstybė narė registruotą transporto priemonę vairuojančio asmens elgesį - taip būtų užkertamas kelias nelaimingiems atsitikimams dėl kelių eismo įvykių;
(8)
kelių eismo saugumo taisyklių pažeidimams, kuriems taikoma ši direktyva, valstybėse narėse nėra taikomas vienodas požiūris. Kai kurios valstybės narės tokius pažeidimus pagal nacionalinę teisę laiko „administraciniais“ pažeidimais, tuo tarpu kitos valstybės narės laiko juos „baudžiamosiomis“ veikomis. Ši direktyva turėtų būti taikoma neatsižvelgiant į tų pažeidimų kvalifikavimą pagal nacionalinę teisę;
(9)
remdamosi Priumo sprendimais, siekiant geriau keistis informacija ir paspartinti galiojančias procedūras, valstybės narės suteikia viena kitai teisę susipažinti su jų TRD. Į šią direktyvą, kiek tai įmanoma, reikėtų įtraukti Priumo sprendimuose numatytas nuostatas dėl techninių specifikacijų ir automatinio keitimosi duomenimis galimybės;
(10)
esamos taikomosios programos turėtų būti keitimosi duomenimis pagal šią direktyvą pagrindas ir tuo pat metu turėtų sudaryti palankesnes sąlygas valstybėms narėms teikti ataskaitas Komisijai. Tokios programos turėtų užtikrinti operatyvų, saugų ir konfidencialų valstybių narių keitimąsi konkrečiais TRD. Reikėtų pasinaudoti Europos transporto priemonių ir vairuotojo pažymėjimų informacinės sistemos (Eucaris) taikomąja programa, kurią pagal Priumo sprendimus valstybės narės privalo naudoti TRD atžvilgiu. Komisija turėtų pateikti ataskaitą, kurioje būtų įvertinta, kaip veikia šios direktyvos tikslams naudojamos taikomosios programos;
(11)
pirmiau minėtų taikomųjų programų taikymo sritis turėtų apsiriboti valstybių narių nacionalinių kontaktinių centrų keitimosi informacija procesais. Procedūros ir automatiniai procesai, kurių metu turi būti naudojama informacija, nepatenka į tokių taikomųjų programų taikymo sritį;
(12)
informacijos valdymo strategija, skirta ES vidaus saugumui užtikrinti, siekiama rasti paprasčiausius, nesunkiai nustatytinus ir ekonomiškai efektyvius keitimosi duomenimis sprendimus;
(13)
valstybės narės turėtų turėti galimybę susisiekti su transporto priemonės savininku, valdytoju arba kitu nustatytu asmeniu, įtariamu kelių eismo saugumo taisyklių pažeidimu, kad nuolat informuotų atitinkamą asmenį apie taikomas procedūras ir teisines pasekmes pagal pažeidimo vietos valstybės narės teisę. Tai darydamos, valstybės narės turėtų svarstyti galimybę informaciją apie kelių eismo saugumo taisyklių pažeidimus siųsti registracijos dokumentų kalba arba kalba, kurią atitinkamas asmuo greičiausiai supranta, siekiant užtikrinti, kad tas asmuo aiškiai suprastų, kokia informacija atitinkamam asmeniui teikiama. Valstybės narės turėtų taikyti atitinkamas procedūras siekdamos užtikrinti, kad informaciją gautų tik atitinkamas asmuo, o ne trečioji šalis. Tuo tikslu valstybės narės turėtų naudoti išsamius būdus, panašius į tuos, kurie buvo priimti imantis tolesnių veiksmų tokių pažeidimų atvejais, įskaitant, pavyzdžiui, registruoto pristatymo priemones. Tada tas asmuo galės tinkamai reaguoti į informaciją, visų pirma prašydamas suteikti daugiau informacijos, sumokėdamas baudą arba pasinaudodamas savo teisėmis į gynybą, ypač jei būtų padaryta tapatybės nustatymo klaida. Tolesnėms procedūroms taikomi galiojantys teisės aktai, įskaitant aktus dėl savitarpio pagalbos ir abipusio pripažinimo, pvz., 2005 m. vasario 24 d. Tarybos pamatinį sprendimą 2005/214/TVR dėl abipusio pripažinimo principo taikymo finansinėms baudoms (4);
(14)
valstybės narės turėtų apsvarstyti galimybę pateikti pažeidimo vietos valstybės narės siunčiamo pranešimo lygiavertį vertimą, kaip numatyta 2010 m. spalio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2010/64/ES dėl teisės į vertimo žodžiu ir raštu paslaugas baudžiamajame procese (5);
(15)
siekdamos vykdyti kelių eismo saugumo politiką, pagal kurią užtikrinama aukšto lygio visų eismo dalyvių Sąjungoje apsauga ir atsižvelgiama į labai skirtingas aplinkybes Sąjungoje, valstybės narės, nedarydamos poveikio griežtesnės politikos nuostatoms ir griežtesniems teisės aktams, turėtų užtikrinti, kad kelių eismo taisyklės būtų vienodesnės ir valstybių narių taikomos tarpusavyje. Savo ataskaitoje Europos Parlamentui ir Tarybai dėl šios direktyvos taikymo Komisija turėtų išnagrinėti, ar reikia parengti bendrus standartus siekiant Sąjungos lygmeniu nustatyti palyginamuosius metodus, praktiką ir minimalius standartus, atsižvelgiant į tarptautinį bendradarbiavimą ir esamus susitarimus kelių eismo saugumo srityje, ypač 1968 m. lapkričio 8 d. Vienos kelių eismo konvenciją;
(16)
savo ataskaitoje Europos Parlamentui ir Tarybai dėl šios direktyvos taikymo valstybėse narėse Komisija turėtų išnagrinėti, ar reikia bendrų kriterijų dėl valstybių narių taikomų tolesnių procedūrų tuo atveju, kai nesumokama finansinė bauda, pagal valstybių narių teisės aktus ir procedūras. Šioje ataskaitoje Komisija turėtų išnagrinėti tokius klausimus kaip valstybių narių kompetentingų institucijų procedūros siekiant perduoti galutinį sprendimą taikyti sankciją ir (arba) finansinę baudą, taip pat galutinio sprendimo pripažinimo ir vykdymo procedūros;
(17)
rengdama šios direktyvos peržiūrą, Komisija turėtų konsultuotis su visais susijusiais suinteresuotaisiais subjektais, pvz., už kelių eismo saugumą atsakingomis ir teisėsaugos institucijomis ar įstaigomis, nukentėjusiųjų asociacijomis ir kitomis nevyriausybinėmis organizacijomis, veikiančiomis kelių eismo saugumo srityje;
(18)
teisėsaugos institucijoms glaudžiau bendradarbiaujant turėtų būti gerbiamos pagrindinės teisės, visų pirma teisė į pagarbą privatumui ir teisė į asmens duomenų apsaugą, užtikrinamos specialiomis duomenų apsaugos priemonėmis, kuriomis turėtų būti ypač atsižvelgiama į tarpvalstybinės internetinės prieigos prie duomenų bazių specifinį pobūdį. Būtina, kad naudojantis įdiegtinomis taikomosiomis programomis būtų galima keistis informacija saugiai ir būtų užtikrinamas perduodamų duomenų konfidencialumas. Pagal šią direktyvą surinkti duomenys neturėtų būti naudojami kitais nei šioje direktyvoje nustatytais tikslais. Valstybės narės turėtų laikytis su duomenų naudojimo ir laikino saugojimo sąlygomis susijusių reikalavimų;
(19)
kadangi duomenys, susiję su pažeidėjo tapatybės nustatymu, yra asmens duomenys, valstybės narės turėtų imtis priemonių, kurių reikia siekiant užtikrinti, kad būtų laikomasi 2008 m. lapkričio 27 d. Tarybos pamatinio sprendimo 2008/977/TVR dėl asmens duomenų, tvarkomų vykdant policijos ir teisminį bendradarbiavimą baudžiamosiose bylose, apsaugos (6) atitinkamų nuostatų. Nedarant poveikio su apeliaciniais skundais ir žalos atlyginimo mechanizmais atitinkamos valstybės narės procedūriniams reikalavimams, duomenų subjektas, kai jam pranešama apie pažeidimą, turėtų būti atitinkamai informuotas apie teisę gauti asmens duomenis, teisę juos taisyti ir pašalinti, taip pat apie ilgiausią pagal teisės aktus leidžiamą duomenų saugojimo laikotarpį, ir turėtų turėti teisę reikalauti ištaisyti visus klaidingus jo asmens duomenis arba nedelsiant pašalinti visus neteisėtai įregistruotus duomenis;
(20)
trečiosios šalys turėtų turėti galimybę dalyvauti keičiantis TRD, jei jos šiuo tikslu yra sudariusios susitarimą su Sąjunga. Tokiame susitarime turėtų būti numatytos reikiamos duomenų apsaugos nuostatos;
(21)
šia direktyva užtikrinamos pagrindinės teisės ir atsižvelgiama į principus, visų pirma pripažintus Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje, kaip nurodyta Europos Sąjungos sutarties 6 straipsnyje;
(22)
pagal prie Europos Sąjungos sutarties ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo pridėto Protokolo (Nr. 21) dėl Jungtinės Karalystės ir Airijos pozicijos dėl laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės 1 ir 2 straipsnius ir nedarant poveikio to protokolo 4 straipsniui, tos valstybės narės nedalyvauja priimant šią direktyvą, ir ji joms nėra privaloma ar taikoma;
(23)
pagal prie Europos Sąjungos sutarties ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo pridėto Protokolo (Nr. 22) dėl Danijos pozicijos 1 ir 2 straipsnius Danija nedalyvauja priimant šią direktyvą, ir ji jai nėra privaloma ar taikoma;
(24)
siekiant, kad valstybės narės keistųsi informacija tarpusavyje suderintomis priemonėmis, pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 290 straipsnį Komisijai turėtų būti suteikti įgaliojimai priimti aktus, kad būtų atsižvelgta į atitinkamus Sprendimo 2008/615/TVR ir Sprendimo 2008/616/TVR pakeitimus arba kai to reikalaujama pagal Sąjungos teisės aktus, tiesiogiai susijusius su I priedo atnaujinimu. Ypač svarbu, kad Komisija parengiamųjų darbų metu tinkamai konsultuotųsi, įskaitant konsultacijas ekspertų lygiu. Ruošdama ir rengdama deleguotuosius aktus Komisija turėtų užtikrinti, kad susiję dokumentai būtų tuo pačiu metu tinkamai laiku persiųsti Europos Parlamentui ir Tarybai;
(25)
pagal Tarpinstitucinio susitarimo dėl geresnės teisėkūros (7) 34 punktą valstybės narės skatinamos dėl savo ir Sąjungos interesų parengti lenteles, kurios kuo geriau parodytų šios direktyvos ir jos perkėlimo į nacionalinę teisę priemonių atitiktį, ir viešai jas paskelbti;
(26)
kadangi šios direktyvos tikslo, t. y. užtikrinti visų kelių eismo dalyvių aukšto lygio apsaugą Sąjungoje, sudarant palankesnes sąlygas keistis informacija tarpvalstybiniu lygmeniu apie kelių eismo saugumo taisyklių pažeidimus, kai jie padaromi transporto priemone, registruota kitoje valstybėje narėje nei pažeidimo vietos valstybė narė, valstybės narės negali deramai pasiekti ir kadangi dėl veiksmo masto ir poveikio to tikslo būtų geriau siekti Sąjungos lygmeniu, laikydamasi Europos Sąjungos sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo, Sąjunga gali patvirtinti priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šia direktyva neviršijama to, kas būtina nurodytam tikslui pasiekti;
(27)
buvo pasikonsultuota su Europos duomenų apsaugos pareigūnu, ir jis pateikė nuomonę (8),
PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
1 straipsnis
Tikslas
Šia direktyva siekiama užtikrinti visų eismo dalyvių aukšto lygio apsaugą Sąjungoje, sudarant palankesnes sąlygas keistis informacija tarpvalstybiniu lygmeniu apie kelių eismo saugumo taisyklių pažeidimus ir taip užtikrinant sankcijų už pažeidimus, padarytus kitoje valstybėje narėje nei pažeidimo vietos valstybė narė registruota transporto priemone, taikymą.
2 straipsnis
Taikymo sritis
Ši direktyva taikoma šiems kelių eismo saugumo taisyklių pažeidimams:
a)
leidžiamo greičio viršijimas;
b)
važiavimas neprisisegus saugos diržu;
c)
važiavimas esant raudonam šviesoforo signalui;
d)
vairavimas apsvaigus nuo alkoholio;
e)
vairavimas apsvaigus nuo narkotikų;
f)
važiavimas be apsauginio šalmo;
g)
važiavimas draudžiama juosta;
h)
neteisėtas naudojimasis mobiliuoju telefonu arba kitokiu ryšių įrenginiu vairuojant.
3 straipsnis
Terminų apibrėžtys
Šioje direktyvoje vartojamų terminų apibrėžtys:
a) transporto priemonė- bet kuri motorinė transporto priemonė, įskaitant motociklus, kuri paprastai naudojama žmonėms arba prekėms vežti keliais;
b) pažeidimo vietos valstybė narė- valstybė narė, kurioje padarytas pažeidimas;
c) registravimo valstybė narė- valstybė narė, kurioje registruota transporto priemonė, kuria buvo padarytas pažeidimas;
d) leidžiamo greičio viršijimas- važiavimas didesniu greičiu, nei nustatytas konkrečiame kelyje ir konkrečios rūšies transporto priemonei pažeidimo vietos valstybėje narėje;
e) važiavimas neprisisegus saugos diržu- reikalavimo prisisegti saugos diržu arba naudoti specialias vaikų sėdynes, kaip numatyta 1991 m. gruodžio 16 d. Tarybos direktyvoje 91/671/EEB dėl privalomo saugos diržų ir specialių vaikų sėdynių naudojimo transporto priemonėse (9) ir pažeidimo vietos valstybės narės teisėje, nesilaikymas;
f) važiavimas esant raudonam šviesoforo signalui- važiavimas esant raudonam šviesoforo signalui arba bet kokiam kitam atitinkamam sustoti reikalaujančiam signalui, kaip apibrėžta pažeidimo vietos valstybės narės teisėje;
g) vairavimas apsvaigus nuo alkoholio- vairavimas apsvaigus nuo alkoholio, kaip apibrėžta pažeidimo vietos valstybės narės teisėje;
h) vairavimas apsvaigus nuo narkotikų- vairavimas apsvaigus nuo narkotikų arba kitų panašų poveikį turinčių medžiagų, kaip apibrėžta pažeidimo vietos valstybės narės teisėje;
i) važiavimas be apsauginio šalmo- važiavimas be apsauginio šalmo, kaip apibrėžta pažeidimo vietos valstybės narės teisėje;
j) važiavimas draudžiama juosta- neteisėtas naudojimasis kelio dalimi (pavyzdžiui, avarinio sustojimo juosta, viešajam transportui skirta juosta arba dėl spūsčių ar kelio darbų laikinai uždaryta juosta), kaip apibrėžta pažeidimo vietos valstybės narės teisėje;
k) neteisėtas naudojimasis mobiliuoju telefonu arba kitokiu ryšių įrenginiu vairuojant- neteisėtas naudojimasis mobiliuoju telefonu arba kitokiu ryšių įrenginiu vairuojant, kaip apibrėžta pažeidimo vietos valstybės narės teisėje;
l) nacionalinis kontaktinis centras- paskirta kompetentinga institucija, atsakinga už keitimąsi TRD;
m) automatinė paieška- internetinės prieigos procedūra siekiant patikrinti vienos, kelių arba visų valstybių narių ar dalyvaujančių šalių duomenų bazes;
n) transporto priemonės valdytojas- asmuo, kurio vardu registruota transporto priemonė, kaip apibrėžta pažeidimo vietos valstybės narės teisėje.
4 straipsnis
Valstybių narių keitimosi informacija procedūra
1. Atliekant 2 straipsnyje nurodytų kelių eismo saugumo taisyklių pažeidimų tyrimą, valstybės narės suteikia galimybę šio straipsnio 3 dalyje nurodytiems kitų valstybių narių nacionaliniams kontaktiniams centrams naudotis šiais nacionaliniais TRD, suteikiant jiems teisę atlikti automatinę paiešką:
a)
duomenimis, susijusiais su transporto priemonėmis; ir
b)
duomenimis, susijusiais su transporto priemonių savininkais ar valdytojais.
Paieškai atlikti būtini a ir b punktuose nurodytų duomenų elementai turi atitikti I priedą.
2. Visas paieškas, atliekamas išsiunčiant prašymus, vykdo pažeidimo vietos valstybės narės nacionalinis kontaktinis centras, pateikdamas visą registracijos numerį.
Tos paieškos atliekamos laikantis Sprendimo 2008/616/TVR priedo 3 skyriuje aprašytų procedūrų, išskyrus Sprendimo 2008/616/TVR priedo 3 skyriaus 1 punktą, kuriam taikomos šios direktyvos I priede išdėstytos procedūros.
Pagal šią direktyvą pažeidimo vietos valstybė narė gautus duomenis naudoja siekdama ištirti, kas yra asmeniškai atsakingas už 2 ir 3 straipsniuose nurodytus kelių eismo saugumo taisyklių pažeidimus.
3. 1 dalyje nurodytais duomenų keitimosi tikslais kiekviena valstybė narė paskiria nacionalinį kontaktinį centrą. Nacionalinio kontaktinio centro įgaliojimus reglamentuoja taikytina atitinkamos valstybės narės teisė.
4. Valstybės narės imasi visų būtinų priemonių užtikrinti, kad informacija būtų keičiamasi suderintomis elektroninėmis priemonėmis ir nebūtų keičiamasi duomenimis iš kitų duomenų bazių. Valstybės narės užtikrina, kad šis keitimasis informacija būtų vykdomas ekonomiškai efektyviu ir saugiu būdu ir užtikrina perduodamų duomenų saugumą ir apsaugą, kiek įmanoma naudojant esamas taikomąsias programas, pvz., taikomąją programą, specialiai sukurtą Sprendimo 2008/615/TVR 12 straipsnio tikslais, ir tų taikomųjų programų pakeistas versijas, laikantis šios direktyvos I priedo ir Sprendimo 2008/616/TVR priedo 3 skyriaus 2 ir 3 punktų. Taikomųjų programų pakeistos versijos užtikrina tiek keitimąsi duomenimis internetu realiuoju laiku, tiek keitimąsi duomenų paketais; taikant pastarąjį būdą, vienu kartu galima pasikeisti daugeliu prašymų ir atsakymų.
5. Kiekviena valstybė narė padengia savo išlaidas, susijusias su 4 dalyje nurodytų taikomųjų programų administravimu, naudojimu ir priežiūra.
5 straipsnis
Pranešimas apie kelių eismo saugumo taisyklių pažeidimą
1. Pažeidimo vietos valstybė narė nusprendžia, ar imtis tolesnių veiksmų dėl kelių eismo saugumo taisyklių pažeidimų, nurodytų 2 straipsnyje, ar ne.
Jeigu pažeidimo vietos valstybė narė nusprendžia imtis tokių veiksmų, ta valstybė narė pagal savo nacionalinę teisę atitinkamai informuoja transporto priemonės savininką, valdytoją arba kitą nustatytą asmenį, įtariamą kelių eismo saugumo taisyklių pažeidimu.
Informuojant pagal nacionalinę teisę taip pat supažindinama su to pažeidimo teisinėmis pasekmėmis pažeidimo vietos valstybės narės teritorijoje pagal tos valstybės narės teisę.
2. Siųsdama pranešimą transporto priemonės savininkui, valdytojui arba kitam nustatytam asmeniui, įtariamam kelių eismo saugumo taisyklių pažeidimu, pažeidimo vietos valstybė narė pagal savo teisę pateikia visą susijusią informaciją, ypač 2 straipsnyje nurodyto kelių eismo saugumo taisyklių pažeidimo pobūdį, pažeidimo vietą, datą ir laiką, pažeisto nacionalinės teisės akto pavadinimą ir sankciją, taip pat prireikus duomenis apie įrenginį, kuriuo buvo nustatytas pažeidimas. Tuo tikslu pažeidimo vietos valstybė narė gali naudoti II priede pateiktą šabloną.
3. Kai pažeidimo vietos valstybė narė nusprendžia imtis tolesnių veiksmų dėl 2 straipsnyje nurodytų kelių eismo saugumo taisyklių pažeidimų, pažeidimo vietos valstybė narė, siekdama užtikrinti, kad būtų laikomasi pagrindinių teisių, pranešimą, jei įmanoma, siunčia registracijos dokumentų kalba arba kuria nors iš registravimo valstybės narės oficialiųjų kalbų.
6 straipsnis
Valstybės narių ataskaitos Komisijai
Valstybės narės ne vėliau kaip 2014 m. lapkričio 7 d. siunčia Komisijai pirminę ataskaitą. Jos taip pat ne vėliau kaip 2016 m. gegužės 6 d., o paskui - kas dveji metai siunčia Komisijai išsamią ataskaitą.
Išsamioje ataskaitoje nurodomas pažeidimo vietos valstybės narės atliktų automatinių paieškų, vykdytų per registravimo valstybės narės nacionalinį kontaktinį centrą po jos teritorijoje padarytų pažeidimų, skaičius, taip pat nurodoma pažeidimų, dėl kurių buvo pateiktas prašymas, rūšis ir nepatenkintų prašymų skaičius.
Išsamioje ataskaitoje taip pat aprašoma su tolesniais veiksmais dėl kelių eismo saugumo taisyklių pažeidimų susijusi padėtis nacionaliniu lygmeniu, remiantis tokių pažeidimų, kurių atveju buvo siunčiami pranešimai, santykiu.
7 straipsnis
Duomenų apsauga
1. Pagal šią direktyvą tvarkomiems asmens duomenims taikomos Pamatiniame sprendime 2008/977/TVR išdėstytos duomenų apsaugos nuostatos.
2. Visų pirma kiekviena valstybė narė užtikrina, kad pagal šią direktyvą tvarkomi asmens duomenys per tinkamą laikotarpį būtų ištaisyti, jei jie netikslūs, arba ištrinti ar užblokuoti, kai jų daugiau nebereikia, pagal Pamatinio sprendimo 2008/977/TVR 4 ir 5 straipsnius, ir kad būtų nustatytas duomenų saugojimo terminas pagal to pamatinio sprendimo 9 straipsnį.
Valstybės narės užtikrina, kad visi pagal šią direktyvą tvarkomi asmens duomenys būtų naudojami tik 1 straipsnyje nustatytu tikslu ir kad duomenų subjektai turėtų tokias pačias teises gauti informaciją, su ja susipažinti, ją ištaisyti, ištrinti ir blokuoti, gauti kompensaciją ir teisę į teisminį teisės gynimo būdą, kaip nustatyta pagal nacionalinę teisę įgyvendinant Pamatinio sprendimo 2008/977/TVR susijusias nuostatas.
Pagal šią direktyvą tvarkomiems asmens duomenims taip pat taikomos visos atitinkamos Priumo sprendimuose išdėstytos duomenų apsaugos nuostatos.
3. Kiekvienas susijęs asmuo turi teisę gauti informaciją apie tai, kokie registravimo valstybėje užregistruoti jo asmens duomenys buvo perduoti pažeidimo vietos valstybei narei, įskaitant prašymo datą ir pažeidimo vietos valstybės narės kompetentingą instituciją.
8 straipsnis
Sąjungos eismo dalyviams skirta informacija
1. Komisija savo tinklavietėje paskelbia valstybėse narėse galiojančių taisyklių, kurios patenka į šios direktyvos taikymo sritį, santrauką visomis oficialiosiomis Sąjungos institucijų kalbomis. Valstybės narės pateikia Komisijai informaciją apie tokias taisykles.
2. Valstybės narės kartu su kitomis organizacijomis (kelių eismo saugumo įstaigomis, nevyriausybinėmis organizacijomis, veikiančiomis kelių eismo saugumo srityje, ir automobilių klubais) pateikia eismo dalyviams reikalingą informaciją apie jų teritorijoje taikomas taisykles ir priemones, kuriomis įgyvendinama ši direktyva.
9 straipsnis
Deleguotieji aktai
Komisijai suteikiami įgaliojimai pagal 10 straipsnį priimti deleguotuosius aktus dėl I priedo atnaujinimo atsižvelgiant į technikos pažangą, kad būtų atsižvelgta į atitinkamus Sprendimo 2008/615/TVR ir Sprendimo 2008/616/TVR pakeitimus arba kai to reikalaujama pagal Sąjungos teisės aktus, tiesiogiai susijusius su I priedo atnaujinimu.
10 straipsnis
Naudojimasis įgaliojimais
1. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus laikantis šiame straipsnyje nustatytų sąlygų.
2. 9 straipsnyje nurodyti įgaliojimai Komisijai suteikiami penkerių metų laikotarpiui nuo 2011 m. lapkričio 6 d. Komisija parengia ataskaitą dėl įgaliojimų suteikimo likus ne mažiau kaip devyniems mėnesiams iki penkerių metų laikotarpio pabaigos. Įgaliojimų suteikimas automatiškai pratęsiamas tokios pačios trukmės laikotarpiams, išskyrus atvejus, kai Europos Parlamentas ar Taryba pareiškia prieštaravimų dėl tokio pratęsimo likus ne mažiau kaip trims mėnesiams iki kiekvieno tokio laikotarpio pabaigos.
3. Europos Parlamentas arba Taryba gali bet kuriuo metu atšaukti 9 straipsnyje nurodytą įgaliojimų suteikimą. Sprendimu dėl atšaukimo nutraukiamas tame sprendime nurodytų įgaliojimų suteikimas. Jis įsigalioja kitą dieną po sprendimo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje arba vėlesnę jame nurodytą dieną. Jis nedaro poveikio jau galiojančių deleguotųjų aktų teisėtumui.
4. Kai tik Komisija priima deleguotąjį aktą, apie tai ji tuo pačiu metu praneša Europos Parlamentui ir Tarybai.
5. Pagal 9 straipsnį priimtas deleguotasis aktas įsigalioja tik tuomet, jeigu per du mėnesius nuo pranešimo apie jį Europos Parlamentui ir Tarybai dienos nei Europos Parlamentas, nei Taryba nepareiškė prieštaravimų, arba jeigu iki to laikotarpio pabaigos tiek Europos Parlamentas, tiek Taryba pranešė Komisijai, kad jie nepareikš prieštaravimų. Europos Parlamento arba Tarybos iniciatyva tas laikotarpis pratęsiamas dviem mėnesiams.
11 straipsnis
Direktyvos peržiūra
Komisija ne vėliau kaip 2016 m. lapkričio 7 d. Europos Parlamentui ir Tarybai pateikia pranešimą apie tai, kaip valstybės narės taiko šią direktyvą. Savo pranešime Komisija visų pirma atkreipia dėmesį į šiuos aspektus ir prireikus pateikia pasiūlymų, kaip į juos atsižvelgti:
-
įvertina, ar į šios direktyvos taikymo sritį reikėtų įtraukti kitus kelių eismo saugumo taisyklių pažeidimus,
-
įvertina šios direktyvos veiksmingumą mažinant mirties atvejų skaičių Sąjungos keliuose, visų pirma tai, ar šios direktyvos veiksmingumui turi įtakos teritorinė jos taikymo sritis,
-
įvertina, ar reikia parengti bendrus automatinės kontrolės įrangos ir procedūrų standartus. Atsižvelgiant į tai, Komisija raginama Sąjungos lygmeniu parengti kelių eismo saugumo gaires pagal bendrą transporto politiką, siekiant užtikrinti, kad valstybės narės, taikydamos palyginamus būdus ir praktiką, vienodžiau taikytų kelių eismo taisykles. Šios gairės gali apimti bent šiuos pažeidimus: greičio viršijimą, vairavimą apsvaigus nuo alkoholio, važiavimą neprisisegus saugos diržu ir važiavimą esant raudonam šviesoforo signalui,
-
įvertina, ar reikia griežčiau taikyti sankcijas už kelių eismo saugumo pažeidimus ir pasiūlyti bendrus kriterijus, susijusius su tolesniais veiksmais, kai nesumokama finansinė bauda, vadovaujantis visomis susijusiomis ES politikos sritimis, įskaitant bendrą transporto politiką,
-
galimybes prireikus suderinti eismo taisykles,
-
įvertina programinę įrangą, kaip nurodyta 4 straipsnio 4 dalyje, siekiant užtikrinti, kad ši direktyva būtų tinkamai įgyvendinama ir kad būtų veiksmingai, operatyviai, saugiai ir konfidencialiai keičiamais konkrečiais TRD.
12 straipsnis
Perkėlimas į nacionalinę teisę
1. Valstybės narės užtikrina, kad įsigaliotų įstatymai ir kiti teisės aktai, būtini, kad šios direktyvos būtų laikomasi ne vėliau kaip nuo 2013 m. lapkričio 7 d. Jos nedelsdamos pateikia Komisijai tų nuostatų tekstą.
Valstybės narės, priimdamos tas nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.
2. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų pagrindinių nuostatų tekstus.
13 straipsnis
Įsigaliojimas
Ši direktyva įsigalioja kitą dieną po jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje dienos.
14 straipsnis
Adresatai
Ši direktyva pagal Sutartis skirta valstybėms narėms.
Priimta Strasbūre 2011 m. spalio 25 d.