NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 231/2012
ze dne 9. března 2012,
kterým se stanoví specifikace pro potravinářské přídatné látky uvedené v přílohách II a III nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1333/2008
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1333/2008 ze dne 16. prosince 2008 o potravinářských přídatných látkách (1), a zejména na článek 14 a čl. 30 odst. 4 uvedeného nařízení, a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1331/2008 ze dne 16. prosince 2008, kterým se stanoví jednotné povolovací řízení pro potravinářské přídatné látky, potravinářské enzymy a potravinářská aromata (2), a zejména na čl. 7 odst. 5 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Pro potravinářské přídatné látky uvedené na seznamech Unie v přílohách II a III nařízení (ES) č. 1333/2008 by měly být přijaty specifikace týkající se původu, kritérií pro čistotu a jakýchkoli dalších nezbytných informací.
(2)
Za tímto účelem by měly být aktualizovány a do tohoto nařízení převzaty specifikace pro potravinářské přídatné látky vypracované dříve ve směrnici Komise 2008/128/ES ze dne 22. prosince 2008, kterou se stanoví specifická kritéria pro čistotu týkající se barviv pro použití v potravinách (3), směrnici Komise 2008/84/ES ze dne 27. srpna 2008, kterou se stanoví specifická kritéria pro čistotu potravinářských přídatných látek jiných než barviva a náhradní sladidla (4), a směrnici Komise 2008/60/ES ze dne 17. června 2008, kterou se stanoví specifická kritéria pro čistotu náhradních sladidel pro použití v potravinách (5). V důsledku toho by uvedené směrnice měly být zrušeny.
(3)
Je nezbytné vzít v úvahu specifikace a analytické techniky, které jsou stanoveny v Codex Alimentarius připraveném společným výborem odborníků FAO/WHO pro potravinářské přídatné látky (dále jen JECFA).
(4)
Evropský úřad pro bezpečnost potravin (dále jen „úřad“) vydal své stanovisko týkající se bezpečnosti bazického kopolymeru methakrylátu (6) jako lešticí látky. Uvedená potravinářská přídatná látka byla následně povolena pro specifická použití a bylo jí přiděleno číslo E 1205. Pro uvedenou potravinářskou přídatnou látku by tudíž měly být přijaty specifikace.
(5)
Podle informací předložených výrobci potravin se již nepoužívají potravinářská barviva ethylester kyseliny beta-apo-8'-karotenové (E 160f) a hněď FK (E 154), ani nosič bentonit obsahující hliník (E 558). Stávající specifikace pro uvedené potravinářské přídatné látky by proto neměly být převzaty do tohoto nařízení.
(6)
Dne 10. února 2010 úřad vydal své stanovisko týkající se bezpečnosti esterů sacharosy s mastnými kyselinami (E 473) připravovaných z vinylesterů mastných kyselin (7). Stávající specifikace by měly být odpovídajícím způsobem upraveny zejména tak, že se sníží maximální limity pro nečistoty představující bezpečnostní riziko.
(7)
Platná zvláštní kritéria pro čistotu by měla být upravena tak, že se sníží maximální limity pro jednotlivé významné těžké kovy tam, kde je to možné, a v případech, že limity stanovené JECFA jsou nižší než ty, které jsou v současné době v platnosti. V souladu s tímto přístupem by měly být sníženy maximální limity pro kontaminující látku 4-methylimidazol v amoniakovém karamelu (E 150c), síranový popel v beta-karotenu (E 160a (i)) a hořečnaté soli a alkalické soli v uhličitanu vápenatém (E 170). Odchylně od uvedeného přístupu by se mělo postupovat pouze u přídatných látek citronan trisodný (E 331 (iii)) (obsah olova), karagenan (E 407) a guma Eucheuma / afinát řasy Eucheuma (E 407a) (obsah kadmia), protože výrobci uvedli, že dodržení přísnějších ustanovení Unie, která zohledňují limity stanovené JECFA, by nebylo technicky dosažitelné. Příspěvek množství obsaženého v uvedených třech jednotlivých potravinářských přídatných látkách k celkovému příjmu uvedených dvou kontaminujících látek (olova a kadmia) se nepovažuje za významný. Naopak u fosforečnanů (E 338-E 341 a E 450-E 452) by měly být stanoveny nové značně nižší hodnoty ve srovnání s těmi, které uvádí JECFA, a to vzhledem k nejnovějším změnám ve výrobním postupu, přičemž by se měla zohlednit nedávná doporučení úřadu ohledně snížení příjmu arzenu, zejména v anorganické formě (8). Z bezpečnostních důvodů by navíc měla být zavedena nová ustanovení ohledně arzenu v kyselině glutamové (E 620). Celková bilance uvedených úprav je ku prospěchu spotřebitelů, neboť maximální limity pro těžké kovy se obecně zpřísňují, a to ve většině potravinářských přídatných látek. K usnadnění jakéhokoli budoucího rozhodnutí podle článku 12 nařízení (ES) č. 1333/2008 by do specifikací měly být zahrnuty podrobné informace o výrobním procesu a výchozích materiálech potravinářské přídatné látky.
(8)
Ve specifikacích by se neměly uvádět organoleptické zkoušky týkající se chuti, neboť nelze předpokládat, že by kontrolní orgány nesly riziko spojené se zkoušením chuti chemických látek.
(9)
Specifikace by neměly obsahovat odkaz na třídy, neboť takový odkaz nepředstavuje žádný přínos.
(10)
Specifikace by neměly obsahovat souhrnný parametr „těžké kovy“, neboť tento parametr nesouvisí s toxicitou, ale spíše se všeobecnou analytickou metodou. Parametry týkající se jednotlivých těžkých kovů souvisejí s toxicitou a jsou do specifikací zahrnuty.
(11)
V různých ustanoveních směrnice 95/2/ES (9) jsou některé potravinářské přídatné látky v současné době uvedeny pod různými názvy (E 466 karboxymethylcelulosa, E 468 zesíťovaná sodná sůl karboxymethylcelulosy, E 469 enzymově hydrolyzovaná karboxymethylcelulosa a E 901 včelí vosk, bílý a žlutý). Specifikace stanovené tímto nařízením by proto měly obsahovat odkazy na tyto různé názvy.
(12)
Stávající ustanovení o polycyklických aromatických uhlovodících jsou příliš obecná a nesouvisející s bezpečností a měla by být nahrazena maximálními limity pro jednotlivé polycyklické aromatické uhlovodíky relevantní pro potravinářské přídatné látky E 153 rostlinná uhlíková čerň a E 905 mikrokrystalický vosk. Obdobné maximální limity by měly být stanoveny pro formaldehyd v karagenanu (E 407) a gumě Eucheuma / afinátu řasy Eucheuma (E 407a), u konkrétních mikrobiologických kritérií pro agar (E 406) a pro obsah Salmonella spp. v mannitolu vyráběném fermentací (E 421 II.).
(13)
V souladu se specifikacemi JECFA by mělo být povoleno použití propan-2-olu (isopropanolu, isopropylalkoholu) pro výrobu přídatných látek kurkumin (E 100) a paprikový extrakt (E 160c) vzhledem k tomu, že toto konkrétní použití bylo úřadem označeno za bezpečné (10). Použití ethanolu namísto propan-2-olu při výrobě gumy gellan (E 418) by mělo být povoleno v případech, kdy konečný výrobek nadále vyhovuje všem dalším specifikacím a ethanol se považuje za menší bezpečnostní riziko.
(14)
Procentní podíl barevného základu v košenile, kyselině karmínové, karmínech (E 120) by měl být specifikován z toho důvodu, že maximální limity se mají vztahovat k množství tohoto základu.
(15)
Systém číslování podskupin karotenů (E 160a) by měl být aktualizován, aby byl v souladu se systémem číslování Codex Alimentarius.
(16)
Do specifikací by měla být rovněž zahrnuta pevná forma kyseliny mléčné (E 270), kterou lze nyní vyrábět v pevné formě a neexistuje bezpečnostní riziko.
(17)
Stávající teplotní hodnota v položce úbytek hmotnosti sušením u bezvodé formy citronanu monosodného (E 331 (i)) by měla být upravena, protože za v současnosti uvedených podmínek se látka rozkládá. Podmínky sušení citronanu trisodného (E 331 (iii)) by měly být rovněž upraveny, aby se zlepšila reprodukovatelnost metody.
(18)
Stávající hodnota specifické absorpce u alfa-tokoferolu (E 307) by měla být opravena a bod sublimace u kyseliny sorbové (E 200) by měl být nahrazen „zkouškou rozpustnosti“, neboť bod sublimace není relevantní. Specifikace bakteriálních zdrojů pro výrobu nisinu (E 234) a natamycinu (E 235) by měla být aktualizována podle platné taxonomické nomenklatury.
(19)
Vzhledem k tomu, že jsou nyní k dispozici nové inovativní výrobní postupy, které umožňují výrobu méně kontaminovaných potravinářských přídatných látek, měla by být omezena přítomnost hliníku v potravinářských přídatných látkách. V zájmu zvýšení právní jistoty a nediskriminace je namístě poskytnout výrobcům potravinářských přídatných látek přechodné období, aby se těmto omezením mohli postupně přizpůsobit.
(20)
V relevantních případech by měly být stanoveny maximální limity pro hliník v potravinářských přídatných látkách, a zejména u fosforečnanů vápenatých (E 341 (i)-(iii)), které mají být používány v příkrmech pro kojence a malé děti (11), v souladu s příslušným stanoviskem Vědeckého výboru pro potraviny, které bylo vydáno 7. června 1996 (12). V tomto rámci by měl být rovněž stanoven maximální limit pro hliník v citronanu vápenatém (E 333).
(21)
Maximální limity pro hliník ve fosforečnanech vápenatých (E 341 (i)-(iii)), dihydrogenfosforečnanu sodném (E 450 (i)) a dihydrogendifosforečnanu vápenatém (E 450 (vii)) by měly být v souladu se stanoviskem úřadu ze dne 22. května 2008 (13). Současné limity by měly být sníženy, je-li to technicky proveditelné a jedná-li se o významný příspěvek k celkovému příjmu hliníku. V tomto rámci by hliníkové laky jednotlivých potravinářských barviv měly být povoleny pouze tehdy, je-li to technicky nezbytné.
(22)
Ustanovení o maximálních limitech pro hliník v hydrogenfosforečnanu vápenatém (E 341 (ii)), fosforečnanu vápenatém (E 341 (iii)) a dihydrogendifosforečnanu vápenatém (E 450 (vii)) by z hlediska možného nedostatku dodávek neměla způsobit žádné narušení trhu.
(23)
V souladu s nařízením Komise (EU) č. 258/2010 ze dne 25. března 2010, kterým se ukládají zvláštní podmínky pro dovoz guarové gumy pocházející nebo zasílané z Indie vzhledem k rizikům kontaminace pentachlorfenolem a dioxiny (14), by měly být stanoveny maximální limity pro kontaminující látku pentachlorfenol v gumě guar (E 412).
(24)
Podle 48. bodu odůvodnění nařízení Komise (ES) č. 1881/2006 ze dne 19. prosince 2006, kterým se stanoví maximální limity některých kontaminujících látek v potravinách (15), se od členských států žádá posouzení i dalších potravin než těch, které zahrnuje uvedené nařízení, z hlediska výskytu kontaminující látky 3-MCPD, aby mohla být zvážena potřeba stanovit maximální limity pro tuto látku. Francouzské orgány předložily údaje o vysokých koncentracích 3-MCPD v potravinářské přídatné látce glycerol (E 422) a o průměrné úrovni používání této potravinářské přídatné látky v různých kategoriích potravin. Aby se předešlo kontaminaci konečných potravin překračující přípustné množství, měly by být stanoveny maximální limity pro 3-MCPD v této konkrétní potravinářské přídatné látce, a to s přihlédnutím k faktoru ředění.
(25)
V důsledku vývoje analytických metod by některé stávající specifikace měly být aktualizovány. Stávající mezní hodnota „neprokazatelné“ se váže na vývoj analytických metodik a měla by být nahrazena konkrétním číslem pro přídatné látky estery mono- a diglyceridů s kyselinou (E 472a-f), estery polyglycerolu s mastnými kyselinami (E 475) a estery propan-1,2-diolu s mastnými kyselinami (E 477).
(26)
Měly by být aktualizovány specifikace týkající se výrobního postupu u esterů mono- a diglyceridů mastných kyselin s kyselinou citronovou (E 472c), neboť používání alkalických bází se dnes nahrazuje použitím jejich mírněji působících solí.
(27)
Stávající kritérium „volné mastné kyseliny“ u přídatných látek estery mono- a diglyceridů mastných kyselin s kyselinou citronovou (E 472c) a estery mono- a diglyceridů mastných kyselin s kyselinou mono- a diacetylvinnou (E 472e) není vhodné. Mělo by se nahradit kritériem „číslo kyselosti“, protože toto lépe vyjadřuje titrací odhadovaný obsah skupin volných kyselin. To je v souladu se 71. zprávou JECFA o potravinářských přídatných látkách (16), v níž byla tato změna přijata pro estery mono- a diglyceridů mastných kyselin s kyselinou mono- a diacetylvinnou (E 472e).
(28)
Stávající chybný popis přídatné látky oxid hořečnatý (E 530) by měl být opraven podle informací, které předložili výrobci, aby byl v souladu s Pharmacopoeia Europea (17). Měla by být rovněž aktualizována stávající maximální hodnota pro redukující látky v přídatné látce kyselina glukonová (E 574), poněvadž splnění tohoto limitu není technicky dosažitelné. U odhadu obsahu vody v xylitolu (E 967) by měla být stávající metoda založená na „úbytku hmotnosti sušením“ nahrazena vhodnější metodou.
(29)
Některé stávající specifikace pro přídatnou látku kandelilový vosk (E 902) by neměly být do tohoto nařízení převzaty vzhledem ke své proměnlivosti. Měla by být opravena stávající položka týkající se obsahu P2O5 v dihydrogendifosforečnanu vápenatém (E 450 (vii)).
(30)
Ve stávající položce „obsah“ u thaumatinu (E 957) by měl být opraven výpočetní faktor. Tento faktor se má používat při Kjeldahlově metodě k odhadu celkového obsahu látky na základě měření dusíku. Výpočetní faktor by měl být aktualizován podle relevantní literatury publikované o thaumatinu (E 957).
(31)
Úřad zhodnotil bezpečnost steviol-glykosidů jakožto sladidla a své stanovisko vydal dne 10. března 2010 (18). Steviol-glykosidům bylo přiděleno číslo E 960 a jejich použití bylo následně povoleno na základě dobře definovaných podmínek použití. Měly by být tudíž přijaty specifikace pro tuto potravinářskou přídatnou látku.
(32)
V důsledku taxonomické změny by měly být aktualizovány stávající specifikace pro výchozí materiály (kvasinky) používané při výrobě erythritolu (E 968).
(33)
U extraktu z kvillaji (E 999) by měla být upravena stávající specifikace týkající se rozmezí pH, aby byla v souladu s JECFA.
(34)
Kombinace kyseliny citronové a kyseliny fosforečné (které jsou v současnosti jednotlivě schváleny pro použití při výrobě přídatné látky E 1200 polydextrosa) by měla být povolena v případech, kdy konečný výrobek stále splňuje specifikace čistoty, neboť zlepšuje výtěžek a umožňuje lépe řídit reakční kinetiku. Tato změna neobnáší žádné bezpečnostní riziko.
(35)
Na rozdíl od malých molekul není relativní molekulová hmotnost polymeru vyjádřena jedinou hodnotou. V polymeru se mohou vyskytovat molekuly o různé hmotnosti. Rozložení molekul může záviset na způsobu výroby polymeru. Fyzikální vlastnosti polymeru a reakce závisí na hmotnosti a rozložení molekul s určitou hmotností ve směsi. Soustava matematických modelů směs popisuje různými způsoby, aby se objasnilo rozložení molekul ve směsi. Z různých modelů, které jsou k dispozici, se ve vědecké literatuře k popisu polymerů doporučuje používat hmotnostně střední molekulovou hmotnost (Mw). Specifikace pro polyvinylpyrolidon (E 1201) by měla být odpovídajícím způsobem upravena.
(36)
Kritérium „destilační rozmezí“ ve stávajících specifikacích pro propan-1,2-diol (E 1520) uvádí výsledky, které neodpovídají chemické analýze. Uvedené kritérium by proto mělo být opraveno a přejmenováno na „destilační zkouška“.
(37)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat a Evropský parlament ani Rada nevyjádřily s těmito opatřeními nesouhlas,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Specifikace pro potravinářské přídatné látky
Specifikace pro potravinářské přídatné látky včetně barviv a sladidel, které jsou uvedeny v příloze II a III nařízení (ES) č. 1333/2008, jsou stanoveny v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Zrušující ustanovení
Směrnice 2008/60/ES, 2008/84/ES a 2008/128/ES se zrušují s účinkem ode dne 1. prosince 2012.
Článek 3
Přechodná opatření
Potraviny obsahující potravinářské přídatné látky, které byly v souladu s právními předpisy uvedeny na trh před 1. prosincem 2012, ale nejsou v souladu s tímto nařízením, mohou být nadále uváděny na trh až do vyčerpání zásob.
Článek 4
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se od 1. prosince 2012.
Avšak specifikace stanovené v příloze pro přídatné látky steviol-glykosidy (E 960) a bazický kopolymer methakrylátu (E 1205) se použijí ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech.
V Bruselu dne 9. března 2012.
KOMISIJOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 231/2012
2012 m. kovo 9 d.
kuriuo nustatomos Europos Parlamento ir Tarybos reglamento Nr. 1333/2008 II ir III prieduose išvardytų maisto priedų specifikacijos
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2008 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1333/2008 dėl maisto priedų (1), ypač į jo 14 straipsnį ir 30 straipsnio 4 dalį, ir į 2008 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1331/2008, nustatantį maisto priedų, fermentų ir kvapiųjų medžiagų leidimų suteikimo procedūrą (2), ypač į jo 7 straipsnio 5 dalį,
kadangi:
(1)
reikėtų nustatyti Raglamento (EB) Nr. 1333/2008 II ir III prieduose išvardytų maisto priedų su kilme, grynumo kriterijais ir kita būtina informacija susijusias specifikacijas;
(2)
todėl anksčiau 2008 m. gruodžio 22 d. Komisijos direktyvoje 2008/128/EB, nustatančioje tam tikrus dažiklių, skirtų naudoti maisto produktuose, grynumo kriterijus (3), 2008 m. rugpjūčio 27 d. Komisijos direktyvoje 2008/84/EB, nustatančioje konkrečius maisto priedų, išskyrus dažiklius ir saldiklius, grynumo kriterijus (4), ir 2008 m. birželio 17 d. Komisijos direktyvoje 2008/60/EB, nustatančioje tam tikrus saldiklių, skirtų naudoti maisto produktuose, grynumo kriterijus (5), pateiktas maisto priedų specifikacijas reikėtų atnaujinti ir perimti į šį reglamentą. Todėl minėtas direktyvas reikėtų panaikinti;
(3)
būtina atsižvelgti į Jungtinio FAO/WHO maisto priedų ekspertų komiteto (JECFA) sudarytame Codex Alimentarius nustatytas specifikacijas ir analizės metodus;
(4)
Europos maisto saugos tarnyba (toliau - Tarnyba) pateikė savo nuomonę dėl glazūravimo medžiagos bazinio metakrilato kopolimero saugos (6). Minėtą maisto priedą po to leista naudoti konkrečiais naudojimo atvejais ir jam priskirtas E 1205 numeris. Todėl reikėtų nustatyti minėto maisto priedo specifikacijas;
(5)
remiantis maisto produktų gamintojų pateikta informacija, maisto dažikliai beta-apo-8′-karoteno rūgšties etilesteris (E 160 f) ir rudasis FK (E 154), bei pagalbinė medžiaga bentonitas (E 558), kuriame yra aliuminio, nebenaudojami. Todėl minėtų maisto priedų specifikacijų nereikėtų įtraukti į šį reglamentą;
(6)
2010 m. vasario 10 d. Tarnyba pateikė nuomonę dėl riebalų rūgščių sacharozės esterių (E 473), gautų iš riebalų rūgščių vinilesterių, saugos (7). Dabartines specifikacijas reikėtų atitinkamai pritaikyti, pirmiausia sumažinant didžiausią leidžiamąją priemaišų, keliančių susirūpinimą sauga, koncentraciją;
(7)
šiuo metu taikomus konkrečius grynumo kriterijus reikėtų pritaikyti sumažinant didžiausią leidžiamąją tam tikrų sunkiųjų metalų koncentraciją, jei įmanoma ir jei JECFA nustatyta koncentracija yra mažesnė nei šiuo metu taikoma. Atsižvelgiant į tai, turėtų būti sumažinta didžiausia leidžiamoji teršalo 4-metilimidazolo koncentracija amoniakinėje karamelėje (E 150 c), sulfatuotų pelenų - beta karotene (E 160 a (i)) ir magnio bei šarminių druskų - kalcio karbonate (E 170). Šio metodo nereikėtų taikyti tik priedams trinatrio citratui (E 331 (iii)) (švino kiekis), karageninui (E 407) ir apdorotiems raudondumbliams (E 407 a) (kadmio kiekis), nes gamintojai pareiškė, kad techniškai nebūtų įmanoma laikytis griežtesnių, JECFA kiekius atitinkančių Sąjungos nuostatų. Bendro suvartojamo kiekio dalis, kurią šie du teršalai (švinas ir kadmis) sudaro minėtuose trijuose atskiruose maisto prieduose, nelaikoma didele. Tačiau fosfatams (E 338-E 341 ir E 450-E 452) dėl naujų gamybos procesų pokyčių reikėtų nustatyti naujas vertes, kurios būtų gerokai žemesnės nei nurodytosios JECFA, atsižvelgiant į naujausias Tarnybos rekomendacijas dėl suvartojamo arseno (ypač neorganinio) kiekio sumažinimo (8). Be to, saugos sumetimais reikėtų numatyti naują nuostatą dėl arseno glutamo rūgštyje (E 620). Atsižvelgus į viską, šie pritaikymai yra naudingi vartotojui, nes didžiausia leidžiamoji sunkiųjų metalų koncentracija yra griežčiau ribojama apskritai ir daugumoje maisto priedų. Kad ateityje būtų lengviau priimti sprendimus pagal Reglamento (EB) Nr. 1333/2008 12 straipsnį, specifikacijose turėtų būti nurodyta išsami informacija apie maisto priedo gamybos procesą ir pradines medžiagas;
(8)
specifikacijose nereikėtų nurodyti organoleptinių skonio savybių tyrimo, nes negalima tikėtis, kad kontrolės institucijos tirtų cheminės medžiagos skonį;
(9)
specifikacijose nereikėtų nurodyti klasių, nes tokia nuoroda neturi papildomos naudos;
(10)
specifikacijose nereikėtų nurodyti bendrojo kriterijaus „sunkieji metalai“, nes šis kriterijus yra susijęs ne su toksiškumu, o su bendruoju analizės metodu. Atskirų sunkiųjų metalų kriterijai yra susiję su toksiškumu ir yra nurodyti specifikacijose;
(11)
kai kurie maisto priedai šiuo metu yra išvardyti skirtingose Direktyvos 95/2/EB nuostatose įvairiais pavadinimais (karboksimetilceliuliozė (E 466), skersinio ryšio natrio karboksimetilceliuliozė (E 468), fermentais hidrolizuota karboksimetilceliuliozė (E 469) ir bičių vaškas, baltas ir geltonas (E 901)) (9). Todėl šiuo reglamentu nustatytose specifikacijose turėtų būti nurodyti minėti įvairūs pavadinimai;
(12)
dabartinės nuostatos dėl policiklinių aromatinių angliavandenilių (PAA) yra per daug bendros ir nesusijusios su sauga, tad jas reikėtų pakeisti nurodant didžiausią leidžiamąją atskirų PAA, kurie yra svarbūs maisto priedams augalinėms anglims (E 153) ir mikrokristaliniam vaškui (E 905), koncentraciją. Taip pat reikėtų nustatyti didžiausią leidžiamąją formaldehido koncentraciją karagenine (E 407) ir apdorotuose raudondumbliuose (E 407 a), tam tikrus agaro (E 406) mikrobiologinius kriterijus ir didžiausią leidžiamąją salmonella spp. koncentraciją fermantacijos būdu gautame manitolyje (E 421 (ii));
(13)
reikėtų leisti naudoti 2-propanolį (izopropanolį, izopropilo alkoholį) maisto priedams kurkuminui (E 100) ir paprikų ekstraktui (E 160 c) gaminti pagal JECFA specifikacijas, nes Tarnyba šią naudojimo paskirtį laiko saugia (10). Gaminant gelano dervą (E 418) vietoj 2-propanolio reikėtų leisti naudoti etanolį, jeigu gatavas produktas tebeatitinka visas kitas specifikacijas ir etanolis laikomas saugesniu;
(14)
reikėtų nurodyti košinelio, karminų rūgšties, karminų (E 120) dažančiojo komponento procentinę dalį, nes didžiausia leidžiamoji koncentracija turi būti nustatoma atsižvelgiant į šio komponento kiekį;
(15)
karotenų (E 160 a) pakategorių numeravimo sistemą reikėtų atnaujinti siekiant suderinti ją su Codex alimentarius numeravimo sistema;
(16)
specifikacijose taip pat turėtų būti nurodyta kieto pavidalo pieno rūgštis (E 270) , nes ją dabar galima gaminti kieto pavidalo ir dėl to nekyla susirūpinimo;
(17)
reikėtų pakoreguoti dabartinę bevandenio mononatrio citrato (E 331 (i)) nuodžiūvio temperatūros vertę, nes dabartinėmis sąlygomis cheminė medžiaga suskyla. Taip pat reikėtų patikslinti trinatrio citrato (E 331 (iii)) džiovinimo sąlygas, siekiant pagerinti metodo atkuriamumą;
(18)
reikėtų pakoreguoti dabartinę konkrečią alfa tokoferolio (E 307) absorbcijos vertę ir, kadangi sorbo rūgšties (E 200) sublimacijos taškas nėra svarbus, jį reikėtų pakeisti tirpumo bandymu. nizino (E 234) ir natamicino (E 235) gamybai naudojamų bakterinių šaltinių specifikacijas reikėtų atnaujinti pagal dabartinę taksonominę nomenklatūrą;
(19)
kadangi dėl naujoviškų gamybos metodų maisto prieduose yra mažiau teršalų, aliuminio kiekį maisto prieduose reikėtų apriboti. Siekiant padidinti teisinį tikrumą ir nediskriminavimą reikėtų nustatyti pereinamąjį laikotarpį maisto priedų gamintojams, per kurį jie galėtų prisitaikyti prie tokių apribojimų;
(20)
vadovaujantis atitinkama 1996 m. birželio 7 d. pateikta Maisto produktų mokslinio komiteto nuomone (11), turėtų būti nustatyta didžiausia leidžiamoji aliuminio kooncentracija atitinkamuose maisto prieduose, visų pirma kalcio fosfatuose (E 341 (i)-(iii)), skirtuose naudoti maisto produktuose kūdikiams bei mažiems vaikams (12). Atsižvelgiant į tai, taip pat reikėtų nustatyti didžiausią leidžiamąją aliuminio koncentraciją kalcio citrate (E 333);
(21)
didžiausia leidžiamoji aliuminio koncentracija kalcio fosfatuose (E 341 (i)-(iii)), dinatrio difosfate (E 450 (i)) ir kalcio divandenilio difosfate (E 450 (vii)) turėtų derėti su 2008 m. gegužės 22 d. Tarnybos nuomone (13). Jei techniškai įmanoma ir jei aliuminis sudaro didelę bendro suvartojamo kiekio dalį, dabartinę leidžiamąją koncentraciją reikėtų sumažinti. Atsižvelgiant į tai, atskirų maisto dažiklių aliuminio dažalus reikėtų leisti naudoti tik jei tai techniškai būtina;
(22)
dėl nuostatų, susijusių su didžiausia leidžiamąja aliuminio koncentracija dikalcio fosfate (E 341 (ii)), trikalcio fosfate (E 341 (iii)) ir kalcio divandenilio difosfate (E 450 (vii)), ir dėl galimo tiekimo trūkumo neturėtų kilti trikdžių rinkai;
(23)
vadovaujantis 2010 m. kovo 25 d. Komisijos reglamentu (ES) Nr. 258/2010, kuriuo importuojamam Indijos kilmės arba iš Indijos siunčiamam pupenių tirštikliui nustatomi specialieji reikalavimai dėl užteršimo pentachlorfenoliu ir dioksinais rizikos (14), reikėtų nustatyti didžiausią leidžiamąją teršalo pentachlorfenolio koncentraciją pupenių dervoje (E 412);
(24)
vadovaudamosi 2006 m. gruodžio 19 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 1881/2006, nustatančio didžiausias leistinas tam tikrų teršalų maisto produktuose koncentracijas (15), 48 konstatuojamąja dalimi, reikalaujama, kad valstybės narės ištirtų kituose maisto produktuose aptinkamą teršalą 3-MCPD, kad būtų galima apsvarstyti būtinybę nustatyti šios cheminės medžiagos didžiausias leidžiamąsias koncentracijas. Prancūzijos valdžios institucijos pateikė duomenų apie didelę 3-MCPD koncentraciją maisto priede glicerolyje (E 422) ir nurodė, kiek šio maisto priedo vidutiniškai naudojama įvairių kategorijų maisto produktuose. Reikėtų nustatyti didžiausią leidžiamąją 3-MCPD koncentraciją šiame konkrečiame maisto priede, kad gatavas produktas nebūtų užterštas daugiau, nei leidžiama, atsižvelgiant į praskiedimo koeficientą;
(25)
dėl analizės metodų raidos reikėtų atnaujinti tam tikras dabartines specifikacijas. Dabartinė koncentracijos ribinė vertė „neaptinkama“ yra susijusi su analizės metodų raida ir turėtų būti pakeista konkrečiais maisto priedams riebalų rūgščių mono- ir digliceridų acto rūgšties esteriams (E 472 a-f), riebalų rūgščių poliglicerolio esteriams (E 475) ir riebalų rūgščių 1,2-propandiolio esteriams (E 477) skirtais skaičiais;
(26)
reikėtų atnaujinti specifikacijas, susijusias su riebalų rūgščių mono- ir digliceridų citrinų rūgšties esterių (E 472 c) gamybos procesu, nes dabar naudojami nebe šarmai, o jų švelnesnio poveikio druskos;
(27)
dabartinis maisto priedams riebalų rūgščių mono- ir digliceridų citrinų rūgšties esteriams (E 472 c) ir riebalų rūgščių mono- ir digliceridų mono- ir diacetilvyno rūgšties esteriams (E 472 e) taikomas kriterijus „laisvosios riebalų rūgštys“ netinka. Jį reikėtų pakeisti kriterijumi „rūgščių skaičius“, nes juo geriau išreiškiamas laisvųjų rūgščių grupių titrimetrinis skaičiavimas. Tai atitinka 71-ąją JECFA maisto priedų ataskaitą (16), kurioje tokie pakeitimai padaryti dėl riebalų rūgščių mono- ir digliceridų mono- ir diacetilvyno rūgšties esterių (E 472 e);
(28)
klaidingą maisto priedo magnio oksido (E 530) aprašymą reikėtų ištaisyti remiantis gamintojų pateikta informacija, kad jis atitiktų Europos farmakopėją (17). Taip pat reikėtų atnaujinti dabartinę didžiausią leidžiamąją redukuojančiosios medžiagos koncentraciją maisto priede gliukono rūgštyje (E 574), nes šio koncentracijos techniškai neįmanoma išlaikyti. Šiuo metu naudojamą nuodžiūviu pagrįstą metodą vandens kiekiui ksilitolyje (E 967) nustatyti reikėtų pakeisti tinkamesniu metodu;
(29)
į šį reglamentą nereikėtų perimti kai kurių dabartinių maisto priedo kandelila vaško (E 902) specifikacijų, nes jos yra klaidingos. Reikėtų pakoreguoti kalcio divandenilio difosfato (E 450 vii) su P2O5 susijusį įrašą;
(30)
dabartiniame su taumatinu (E 957) susijusiame įraše „Analizės duomenys“ reikėtų pakoreguoti skaičiavimo koeficientą. Šis koeficientas turi būti naudojamas taikant Kjeldalio metodą, pagrįstą azoto nustatymu, bendrajam cheminės medžiagos kiekiui apskaičiuoti. Skaičiavimo koeficientą reikėtų atnaujinti remiantis atitinkamomis publikacijomis apie taumatiną (E 957);
(31)
Tarnyba įvertino steviolio glikozidų kaip saldiklių saugą ir pateikė savo nuomonę 2010 m. kovo 10 d. (18). Steviolio glikozidus, kuriems priskirtas E 960 numeris, leista naudoti aiškiai apibrėžtomis sąlygomis. Todėl reikėtų nustatyti šio maisto priedo specifikacijas;
(32)
dėl pasikeitusios taksonominės klasifikacijos reikėtų atnaujinti dabartines eritritoliui (E 968) gaminti naudojamų žaliavų (mielių) specifikacijas;
(33)
reikėtų pakoreguoti dabartinę muiliaus ekstrakto (E 999) specifikaciją, susijusią su pH spektru, siekiant suderinti ją su JECFA;
(34)
reikėtų leisti kartu naudoti citrinų rūgštį ir fosforo rūgštį (šiuo metu jas abi atskirai leidžiama naudoti maisto priedui polidekstrozei (E 1200) gaminti), jei gatavas produktas tebeatitinka grynumo specifikacijas, nes taip būtų gaunamas didesnis kiekis ir būtų lengviau kontroliuoti reakcijos kinetiką. Toks pakeitimas nekelia susirūpinimo sauga;
(35)
polimero molekulinės masės negalima išreikšti vienu dydžiu (kitaip, nei mažų molekulių). Tam tikras polimeras gali būti sudarytas iš skirtingos masės molekulių. Molekulių pasiskirstymas gali priklausyti nuo polimero gavimo būdo. Polimero fizikinės savybės ir elgsena yra susijusios su tam tikros masės molekulių svoriu ir pasiskirstymu mišinyje. Keletas matematinių modelių mišinį aprašo skirtingai, kad paaiškintų molekulių pasiskirstymą mišinyje. Mokslinėje literatūroje rekomenduojama iš skirtingų esamų modelių polimerams apibūdinti rinktis vidutinį svorinį molekulinį svorį (Mw). Reikėtų atitinkamai pakoreguoti polivinilpirolidono (E 1201) specifikacijas;
(36)
dėl dabartinėse 1,2-propandiolio (E 1520) specifikacijose nurodyto kriterijaus „distiliacijos intervalas“ daromos tyrimo rezultatams prieštaraujančios išvados. Todėl šis kriterijus turėtų būti pataisytas ir pervadintas „Distiliavimo bandymu“;
(37)
šiame reglamente nustatytos priemonės atitinka Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatinio komiteto nuomonę ir nei Europos Parlamentas, nei Taryba joms neprieštarauja,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Maisto priedų specifikacijos
Šiuo reglamentu nustatomos Reglamento Nr. 1333/2008 II ir III prieduose išvardytų maisto priedų, įskaitant dažiklius ir saldiklius, specifikacijos.
2 straipsnis
Panaikinimas
Direktyvos 2008/60/EB, 2008/84/EB ir 2008/128/EB panaikinamos nuo 2012 m. gruodžio 1 d.
3 straipsnis
Pereinamojo laikotarpio priemonės
Maisto produktai, kuriuose yra maisto priedų ir kurie buvo teisėtai pateikti rinkai iki 2012 m. gruodžio 1 d., bet neatitinka šio reglamento, gali būti toliau parduodami, kol baigsis jų atsargos.
4 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtąją dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Jis taikomas nuo 2012 m. gruodžio 1 d.
Tačiau priede nustatytos maisto priedo steviolio glikozidų (E 960) ir bazinio metakrilato kopolimero (E 1205) specifikacijos taikomos nuo šio reglamento įsigaliojimo datos.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2012 m. kovo 9 d.