NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 1258/2011
ze dne 2. prosince 2011,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1881/2006, pokud jde o maximální limity dusičnanů v potravinách
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 315/93 ze dne 8. února 1993, kterým se stanoví postupy Společenství pro kontrolu kontaminujících látek v potravinách (1), a zejména na čl. 2 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Komise (ES) č. 1881/2006 ze dne 19. prosince 2006, kterým se stanoví maximální limity některých kontaminujících látek v potravinách (2), stanoví maximální limity dusičnanů v některé listové zelenině.
(2)
Navzdory pokroku ve správné zemědělské praxi jsou v některých případech maximální limity překračovány, a tudíž byla některým členským státům přiznána dočasná odchylka pro uvádění na trh některé listové zeleniny vypěstované a určené ke spotřebě na jejich území, která obsahuje množství dusičnanů přesahující stanovené maximální limity.
(3)
Od zavedení maximálních limitů dusičnanů v hlávkovém salátu a ve špenátu bylo provedeno mnoho šetření týkajících se faktorů, které ovlivňují přítomnost dusičnanů v hlávkovém salátu a ve špenátu, a opatření, která mají být přijata za účelem maximálního možného omezení přítomnosti dusičnanů v hlávkovém salátu a ve špenátu. Navzdory pokroku dosaženému ve správné zemědělské praxi v oblasti omezování přítomnosti dusičnanů v hlávkovém salátu a ve špenátu a přísnému uplatňování této správné zemědělské praxe nelze v některých regionech Unie soustavně dosahovat nižšího množství dusičnanů v hlávkovém salátu a čerstvém špenátu, než jsou stávající maximální limity. Důvodem je, že hlavním faktorem ovlivňujícím přítomnost dusičnanů v hlávkovém salátu a ve špenátu jsou klimatické, a zejména světelné podmínky. Tyto klimatické podmínky nemohou producenti řídit ani změnit.
(4)
Aby mohl být vytvořen aktuální vědecký základ pro dlouhodobější strategii řízení rizika vyplývajícího z přítomnosti dusičnanů v zelenině, bylo zapotřebí vědeckého posouzení rizika Evropským úřadem pro bezpečnost potravin (EFSA), které by zohledňovalo nové informace. Toto posouzení muselo vzít v úvahu všechny příslušné úvahy o rizicích a přínosech, například zvážení možných negativních dopadů dusičnanů oproti možným pozitivním účinkům konzumace zeleniny, jako jsou antioxidační účinky nebo jiné vlastnosti, které by mohly určitým způsobem působit proti rizikům plynoucím z dusičnanů a výsledných nitrososloučenin nebo tato rizika vyrovnávat.
(5)
Na žádost Komise vědecká komise pro kontaminující látky v potravinovém řetězci (dále jen „vědecká komise“) přijala dne 10. dubna 2008 vědecké stanovisko týkající se dusičnanů v zelenině (3). Vědecká komise porovnala rizika a přínosy související s expozicí dusičnanům ze zeleniny. Ve výsledku odhadovaná expozice dusičnanům ze zeleniny pravděpodobně nepřináší významné zdravotní riziko, a uznávané pozitivní vlivy konzumace zeleniny tudíž převládají. Vědecká komise uznala, že u zeleniny, která má ve stravě velký podíl, nebo v případě osob, v jejichž stravě je vysoký podíl zeleniny, jako například rukoly, se příležitostně vyskytují situace (např. nepříznivé podmínky pro místní/domácí produkci), kdy je třeba posuzovat případ od případu.
(6)
V návaznosti na diskusi o vhodných opatřeních a obavách vyjádřených v souvislosti s možnými riziky pro kojence a malé děti v případě expozice při akutním příjmu z potravy, požádala Komise úřad EFSA o doplňující vědecké prohlášení týkající se dusičnanů v zelenině, které by podrobněji posoudilo možná rizika pro kojence a malé děti spojená s přítomností dusičnanů v čerstvé zelenině a také zvážilo akutní příjem z potravy s přihlédnutím k aktuálním údajům o přítomnosti dusičnanů v zelenině, podrobnějším údajům o spotřebě zeleniny u kojenců a malých dětí a možnosti stanovení maximálních limitů dusičnanů v listové zelenině, které by mírně převyšovaly limity současné. Vědecká komise přijala dne 1. prosince 2010 prohlášení o možných rizicích pro veřejné zdraví u kojenců a malých dětí plynoucích z přítomnosti dusičnanů v listové zelenině (4).
(7)
V uvedeném prohlášení dospěla vědecká komise k závěru, že expozice dusičnanům ve vařeném špenátu připravovaném z čerstvého špenátu na úrovni stávajících nebo zamýšlených maximálních limitů pravděpodobně nepředstavuje zdravotní riziko, ačkoliv u některých kojenců nelze při konzumaci přesahující jedno špenátové jídlo za den určité riziko vyloučit. EFSA uvedl, že nebral v úvahu případné změny množství dusičnanů způsobené zpracováním potravin, jako např. mytím, loupáním a/nebo vařením, jelikož to nedostatek reprezentativních údajů neumožňoval. Nezohlednění kvantitativního dopadu zpracování potravin na množství dusičnanů může vést k nadhodnocení expozice. Dále se uvádí, že limity dusičnanů v hlávkovém salátu nepředstavují pro děti zdravotní riziko. Prosazování stávajících maximálních limitů dusičnanů v hlávkovém salátu a ve špenátu nebo zamýšlených maximálních limitů o 500 mg/kg vyšších než současné maximální hodnoty by mělo pouze malý dopad.
(8)
V zájmu zajištění právní jistoty producentů ve všech regionech Evropské unie, kteří přísně uplatňují správnou zemědělskou praxi za účelem maximálního možného snížení přítomnosti dusičnanů ve špenátu a hlávkovém salátu, je tedy vhodné mírně zvýšit maximální limity dusičnanů v čerstvém špenátu a hlávkovém salátu, aniž by došlo k ohrožení veřejného zdraví.
(9)
Vzhledem k tomu, že rukola někdy vykazuje velmi velké množství dusičnanů, je vhodné stanovit maximální limit pro rukolu. Maximální limit pro rukolu by měl být za dva roky přezkoumán s ohledem na snížení limitů poté, co budou určeny faktory, které se podílejí na přítomnosti dusičnanů v rukole, a poté, co dojde u rukoly k plnému uplatňování správné zemědělské praxe, která by množství dusičnanů omezila.
(10)
Vzhledem k tomu, že EFSA byl Komisí pověřen shromažďováním všech údajů o výskytu kontaminujících látek v potravinách, včetně dusičnanů, do jedné databáze, je vhodné, aby byly výsledky sdělovány přímo úřadu EFSA.
(11)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat a ani Evropský parlament ani Rada nevyjádřily s těmito opatřeními nesouhlas,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 1881/2006 se mění takto:
1)
V článku 7 se zrušují odstavce 1, 2 a 3.
2)
V článku 9 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Členské státy monitorují množství dusičnanů v zelenině, která je může obsahovat ve významném množství, zejména v zelené listové zelenině, a výsledky pravidelně sdělují úřadu EFSA.“
3)
V příloze se oddíl 1: Dusičnany nahrazuje oddílem uvedeným v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne vstupu v platnost. Maximální limity pro rukolu stanovené v bodě 1.5 přílohy se však použijí ode dne 1. dubna 2012.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 2. prosince 2011.
KOMISIJOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 1258/2011
2011 m. gruodžio 2 d.
kuriuo dėl didžiausios leidžiamosios nitratų koncentracijos maisto produktuose iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 1881/2006
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 1993 m. vasario 8 d. Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 315/93, nustatantį Bendrijos procedūras dėl maisto teršalų (1), ypač į jo 2 straipsnio 3 dalį,
kadangi:
(1)
2006 m. gruodžio 19 d. Komisijos reglamente (EB) Nr. 1881/2006, nustatančiame didžiausias leistinas tam tikrų teršalų maisto produktuose koncentracijas (2), nustatyta didžiausia leidžiamoji nitratų koncentracija tam tikrose lapinėse daržovėse;
(2)
nepaisant to, kad įgyjama vis naujos gerosios žemės ūkio patirties, kai kuriais atvejais didžiausia leidžiamoji koncentracija viršijama, todėl kai kurioms valstybėms narėms nustatyta laikina leidžianti nukrypti nuostata, ir joms leidžiama pateikti rinkai tam tikras jų teritorijoje užaugintas ir joje vartoti skirtas lapines daržoves, kuriose nitratų koncentracija didesnė negu nustatyta didžiausia leidžiamoji koncentracija;
(3)
nustačius didžiausią leidžiamąją nitratų koncentraciją salotose ir špinatuose atlikta daug tyrimų, siekiant nustatyti veiksnius, dėl kurių salotose ir špinatuose yra nitratų, ir priemones, kurių reikėtų imtis nitratų koncentracijai salotose ir špinatuose kuo labiau sumažinti. Nepaisant įgytos gerosios žemės ūkio patirties mažinant nitratų koncentraciją salotose ir špinatuose ir nepaisant to, kad ši geroji žemės ūkio patirtis griežtai taikoma, nėra galimybių nuosekliai pasiekti, kad tam tikruose Sąjungos regionuose nitratų koncentracija salotose ir šviežiuose špinatuose neviršytų dabar nustatytos didžiausios leidžiamosios koncentracijos. Taip yra dėl to, kad svarbiausias lemiamasis veiksnys, dėl kurio salotose ir špinatuose yra nitratų, - klimatas ir ypač su šviesa susijusios sąlygos. Gamintojas negali valdyti ar keisti klimato sąlygų;
(4)
kadangi rizikos, kylančios dėl nitratų daržovėse, ilgesnio laikotarpio valdymo strategiją reikėjo pagrįsti naujausiais moksliniais duomenimis, Europos maisto saugos tarnyba (EMST) turėjo atlikti mokslinį rizikos vertimą, atsižvelgdama į naują informaciją. Atliekant tokį vertinimą reikėjo atsižvelgti į visus svarbius motyvus, susijusius su rizika ir nauda, pavyzdžiui, palyginti galimą neigiamą nitratų poveikį ir galimą teigiamą daržovių valgymo poveikį, pavyzdžiui, antioksidinį, ar kitas savybes, dėl kurių gali būti neutralizuojama ar atsveriama nitratų ir dėl jų susidarančių nitrozojunginių keliama rizika;
(5)
Komisijos prašymu 2008 m. balandžio 10 d. Mokslininkų grupė teršalų maisto grandinėje klausimais (toliau - Mokslininkų grupė) patvirtino mokslinę nuomonę dėl nitratų daržovėse (3). Mokslininkų grupė palygino daržovėse esančių nitratų keliamą pavojų ir teikiamą naudą. Apskritai, įvertintas nitratų daržovėse poveikis vargu ar gali kelti pastebimą riziką sveikatai, todėl svarbesnė yra pripažinta daržovių valgymo nauda. Mokslininkų grupė pripažino, kad retkarčiais pasitaiko atvejų (pavyzdžiui, regione ar ūkyje susiklosčius nepalankioms sąlygoms), susijusių su daržovėmis, sudarančiomis didelę mitybos dalį, ar asmenimis, valgančiais daug daržovių, pavyzdžiui sėjamųjų gražgarsčių, ir kiekvieną tokį atvejį reikėtų vertinti atskirai;
(6)
po diskusijų dėl tinkamų priemonių ir pareikšto rūpesčio dėl galimos rizikos kūdikiams ir mažiems vaikams dėl ūmaus poveikio per maistą, Komisija EMST paprašė parengti papildomą mokslinę ataskaitą dėl nitratų daržovėse, kurioje būtų išsamiau vertinama galima rizika, kūdikiams ir mažiems vaikams kylanti dėl nitratų šviežiose daržovėse, taip pat vertinamas ūmus poveikis per maistą, ir atsižvelgiama į naujausius duomenis apie nitratus daržovėse, išsamesnius duomenis apie kūdikių ir mažų vaikų vartojamas daržoves ir galimybę nustatyti šiek tiek didesnę didžiausią leidžiamąją nitratų lapinėse daržovėse koncentraciją, negu nustatyta dabar. 2010 m. gruodžio 1 d. Mokslininkų grupė priėmė Ataskaitą dėl galimos rizikos visuomenės sveikatai, kylančios kūdikiams ir mažiems vaikams dėl nitratų lapinėse daržovėse (4);
(7)
toje ataskaitoje Mokslininkų grupė priėjo prie išvados, kad vargu ar dėl virtuose šviežiuose špinatuose esančios dabar nustatytos ar numatomos didesnės didžiausios leidžiamosios nitratų koncentracijos kyla pavojus sveikatai, nors negalima paneigti, kad kai kuriems kūdikiams per dieną suvartoti daugiau negu vieną patiekalą su špinatais gali būti pavojinga. EMST paminėjo, kad neatsižvelgė į galimus nitratų kiekio pokyčius, atsirandančius maisto produktus apdorojant, pavyzdžiui, plaunant, lupant ir (arba) verdant, nes tam nagrinėti nepakako reprezentatyviųjų duomenų. Kadangi kokybinis maisto perdirbimo poveikis nitratų koncentracijai nenagrinėtas, nitratų poveikis galiausiai gali būti pervertinamas. Be to, dar konstatuota, kad dėl nitratų kiekio salotose pavojus vaikų sveikatai nekyla. Reikalavimas laikytis dabar nustatytos didžiausios leidžiamosios nitratų koncentracijos salotose ir špinatuose arba numatomos 500 mg/kg didesnės už dabar nustatytą didžiausią leidžiamąją koncentraciją neturėtų didelės įtakos;
(8)
todėl, siekiant teisinį saugumą gamintojui užtikrinti visuose Europos Sąjungos regionuose, kuriuose griežtai taikoma geroji žemės ūkio patirtis, kuria siekiama kuo labiau sumažinti nitratų kiekį špinatuose ir salotose, reikėtų šiek tiek padidinti didžiausią leidžiamąją nitratų šviežiose špinatuose ir salotose koncentraciją nekeliant pavojaus visuomenės sveikatai;
(9)
kadangi labai didelė nitratų koncentracija kartais randama sėjamosiose gražgarstėse, reikėtų nustatyti didžiausią nitratų koncentraciją sėjamosiose gražgarstėse. Didžiausią nitratų koncentraciją sėjamosiose gražgarstėse reikėtų persvarstyti per dvejus metus, ir, nustačius veiksnius, dėl kurių sėjamosiose gražgarstėse yra nitratų, bei taikant visą gerąją žemės ūkio patirtį, siekti tą koncentraciją sumažinti;
(10)
kadangi Komisija EMST įpareigojo surinkti visus duomenis apie maiste randamus teršalus, įskaitant nitratus, į vieną duomenų bazę, rezultatus reikėtų perduoti tiesiogiai EMST;
(11)
šiame reglamente nustatytos priemonės atitinka Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatinio komiteto nuomonę ir nei Europos Parlamentas, nei Taryba joms neprieštarauja,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Reglamentas (EB) Nr. 1881/2006 iš dalies keičiamas taip:
1)
išbraukiamos 7 straipsnio 1, 2 ir 3 dalys;
2)
9 straipsnio 1 dalis pakeičiama taip:
„1. Valstybės narės atlieka nitratų koncentracijos daržovėse, kuriose gali būti didelė teršalo koncentracija, ypač žalialapėse daržovėse, stebėseną ir reguliariai perduoda EMST jos rezultatus.“;
3)
priedo 1 skyrius „Nitratai“ pakeičiamas šio reglamento priede pateiktu skyriumi.
2 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Jis taikomas nuo jo įsigaliojimo dienos. Tačiau priedo 1.5 punkte nurodyta didžiausia leidžiamoji koncentracija sėjamosiose gražgarstėse taikoma nuo 2012 m. balandžio 1 d.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2011 m. gruodžio 2 d.