SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2010/76/EU
ze dne 24. listopadu 2010,
kterou se mění směrnice 2006/48/ES a 2006/49/ES, pokud jde o kapitálové požadavky na obchodní portfolio a resekuritizace a o dohled nad zásadami odměňování
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 53 odst. 1 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
s ohledem na stanovisko Evropské centrální banky (1),
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nadměrné a neobezřetné podstupování rizik v bankovním odvětví vedlo k selhání jednotlivých finančních institucí a k systémovým problémům v členských státech i po celém světě. Jakkoli jsou příčiny takového podstupování rizik četné a složité, orgány dohledu a regulační orgány včetně skupiny G-20 a Evropského výboru orgánů bankovního dohledu (CEBS) se shodují na tom, že k němu přispěly i nevhodné struktury odměňování v některých finančních institucích. Zásady odměňování, které podněcují k podstupování rizik překračujícímu obecnou úroveň rizika tolerovaného danou institucí, mohou narušit řádné a účinné řízení rizik a zhoršit nadměrně rizikové chování. Obzvláště důležité jsou proto mezinárodně dohodnuté a stvrzené zásady pro řádné postupy odměňování vypracované Radou pro finanční stabilitu (FSB) (dále jen „zásady FSB“).
(2)
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/48/ES ze dne 14. června 2006 o přístupu k činnosti úvěrových institucí a o jejím výkonu (4) vyžaduje, aby měly úvěrové instituce systémy, strategie, postupy a mechanismy pro řízení rizik, jimž jsou tyto instituce vystaveny. Na základě směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/49/ES ze dne 14. června 2006 o kapitálové přiměřenosti investičních podniků a úvěrových institucí (5) tento požadavek platí pro investiční podniky ve smyslu směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES ze dne 21. dubna 2004 o trzích finančních nástrojů (6). Směrnice 2006/48/ES vyžaduje, aby příslušné orgány tyto systémy, strategie, postupy a mechanismy přezkoumávaly a určovaly, zda kapitál, který daná úvěrová instituce nebo daný investiční podnik drží, zajišťuje řádné řízení a pokrytí rizik, kterým daná úvěrová instituce nebo investiční podnik jsou nebo by mohly být vystaveny. Tento dohled se vůči bankovním skupinám provádí na konsolidované bázi a zahrnuje finanční holdingové společnosti a přidružené finanční instituce ve všech právních řádech.
(3)
Pro účely řešení potenciálně škodlivých účinků špatně navržených struktur odměňování na řádné řízení rizik a kontrolu rizikového chování jednotlivců by měly být požadavky směrnice 2006/48/ES doplněny o výslovnou povinnost úvěrových institucí a investičních podniků vytvořit a udržovat pro ty kategorie zaměstnanců, jejichž profesní činnosti mají podstatný vliv na celkový rizikový profil těchto úvěrových institucí a investičních podniků, zásady a postupy odměňování, které jsou v souladu s účinným řízením rizik. Tyto kategorie zaměstnanců by měly zahrnovat přinejmenším vrcholné vedení, zaměstnance odpovědné za činnosti, s nimiž je spojeno podstupování rizik a zaměstnance ve vnitřních kontrolních funkcích a všechny zaměstnance, jejichž celková odměna včetně zvláštních penzijních výhod je řadí do stejné třídy odměňování jako vrcholné vedení a zaměstnance odpovědné za činnosti, s nimiž je spojeno podstupování rizik.
(4)
Vzhledem k tomu, že nadměrné a neobezřetné podstupování rizik může narušit finanční zdraví úvěrových institucí nebo investičních podniků a destabilizovat bankovní systém, je důležité, aby byla nová povinnost týkající se politik a postupů odměňování prováděna jednotně a aby zahrnovala všechny aspekty odměňování, včetně platů, zvláštních penzijních výhod a dalších obdobných dávek. V této souvislosti by se zvláštními penzijními výhodami měly rozumět individuálně vyplácené částky poskytované úvěrovou institucí nebo investičním podnikem zaměstnanci na individuálním základě, které jsou poskytovány v souvislosti s odchodem do důchodu nebo před odchodem do důchodu a které lze považovat za pohyblivou složku odměny. Proto je vhodné upřesnit jednoznačné principy řádného odměňování, aby bylo zajištěno, že struktura odměňování nebude jednotlivce povzbuzovat k nadměrnému podstupování rizik nebo morálnímu hazardu a bude v souladu s ochotou dané úvěrové instituce nebo investičního podniku podstupovat rizika, s jejími hodnotami a dlouhodobými zájmy. Odměňování je třeba rovněž přizpůsobit úloze finančního odvětví jakožto mechanismu, jehož prostřednictvím jsou finanční zdroje v hospodářství efektivně alokovány. Tyto principy by měly zejména zaručovat, že navrhované zásady týkající se pohyblivé složky odměny zajistí, aby pobídky odpovídaly dlouhodobým zájmům úvěrové instituce nebo investičního podniku a aby metody výplat posilovaly jejich kapitál Výkonnostní složky odměny by rovněž měly posilovat spravedlnost odměňování v dané úvěrové instituci nebo investičním podniku. V rámci těchto principů je třeba uznat, že úvěrové instituce a investiční podniky mohou určitá ustanovení uplatňovat různým způsobem v závislosti na své velikosti, vnitřní organizaci a povaze, rozsahu a složitosti svých činností, a zejména že nemusí být pro investiční podniky uvedené v čl. 20 odst. 2 a 3 směrnice 2006/49/ES přiměřené, aby dodržovaly všechny tyto principy. Aby bylo zajištěno, že navrhované zásady odměňování budou začleněny do řízení rizik dané úvěrové instituce nebo investičního podniku, měl by řídící orgán každé úvěrové instituce či investičního podniku v rámci své kontrolní funkce přijmout a pravidelně přezkoumávat obecné zásady, které budou uplatňovány. V této souvislosti by ve vhodných případech a v souladu s vnitrostátním právem obchodních společností mohl být řídící orgán v rámci své kontrolní funkce chápán jako orgán dohledu.
(5)
Mělo by být povinností úvěrových institucí a investičních podniků, které jsou významné z hlediska jejich velikosti, vnitřní organizace a povahy, rozsahu a složitosti jejich činností, aby zřídily výbor pro odměňování jakožto nedílnou součást jejich řídicí struktury a organizace.
(6)
Komise by do 1. dubna 2013 měla přezkoumat principy, jimiž se řídí zásady odměňování, se zvláštním ohledem na jejich účinnost, provádění a prosazování, přičemž zohlední mezinárodní vývoj včetně jakýchkoli dalších návrhů Rady pro finanční stabilitu a zásad FSB uplatňovaných jinými právními řády, včetně souvislosti mezi plánem pohyblivé složky odměny a nadměrně rizikovým chováním.
(7)
Cílem politiky odměňování by mělo být sladění osobních cílů zaměstnanců s dlouhodobými zájmy dotyčné úvěrové instituce či investičního podniku. Posouzení výkonnostních složek odměny by mělo vycházet z dlouhodobějších výsledků a zohledňovat budoucí rizika spojená s těmito výsledky. Posouzení výsledků by mělo být prováděno na víceletém základě v horizontu nejméně tří až pěti let, aby se zajistilo, že proces posouzení bude založen na dlouhodobějších výsledcích a že skutečně vyplacené výkonnostní složky odměny budou rovnoměrně rozloženy na celý hospodářský cyklus úvěrové instituce nebo investičního podniku. Pro větší sladění pobídek by podstatná část pohyblivé složky odměny všech zaměstnanců, jichž se týkají tyto požadavky, měla být tvořena v závislosti na právní struktuře dotyčné úvěrové instituce nebo investičního podniku akciemi úvěrové instituce nebo investičního podniku a nástroji spojenými s nimi, nebo by ji v případě nekótovaných úvěrových institucí nebo investičních podniků měly tvořit jiné nepeněžní nástroje, případně jiné dlouhodobé finanční nástroje, které odpovídajícím způsobem odrážejí úvěrovou kvalitu dotyčné úvěrové instituce nebo investičního podniku. Tyto nástroje by mohly zahrnovat kapitálový nástroj, který by byl v případě závažných finančních problémů dané instituce přeměněn na akcie nebo jinak odepsán. V případech, kdy dotčená úvěrová instituce nevydává dlouhodobé finanční nástroje, by mělo být umožněno poskytovat podstatnou část pohyblivé složky odměny ve formě akcií a nástrojů spojených s akciemi nebo jiných rovnocenných nepeněžních nástrojů. Členské státy nebo jejich příslušné orgány by měly mít možnost omezit druhy a podobu těchto nástrojů, případně používání určitých nástrojů zcela zakázat.
(8)
Pro minimalizaci pobídek k nadměrnému podstupování rizik by poměr pohyblivé složky odměny k celkové odměně měl být vyvážený. Je nezbytné, aby pevná složka mzdy zaměstnance tvořila dostatečně velkou část jeho celkové odměny, a umožnila tak uplatňování plně flexibilních zásad týkajících se pohyblivé složky odměny, včetně možnosti nevyplácet pohyblivou složku odměny vůbec. Za účelem zajištění jednotných postupů odměňování v celém odvětví je vhodné stanovit určité jasné požadavky. Smluvně zaručená pohyblivá složka odměny není v souladu s řádným řízením rizik ani se zásadou odměňování za výsledky a měla by být obecně zakázána.
(9)
Výplata podstatné části pohyblivé složky odměny, například 40 až 60 %, by měla být na přiměřenou dobu odložena. Tato část by se měla výrazně zvyšovat v závislosti na služebním postavení nebo míře odpovědnosti odměňované osoby. Navíc by podstatnou část pohyblivé složky odměny měly v závislosti na právní struktuře dotyčné úvěrové instituce nebo investičního podniku tvořit akcie, nástroje spojené s akciemi úvěrové instituce nebo investičního podniku, nebo by ji v případě nekótovaných úvěrových institucí nebo investičních podniků měly tvořit jiné nepeněžní nástroje, případně jiné dlouhodobé finanční nástroje, které odpovídajícím způsobem odrážejí úvěrovou kvalitu dotyčné úvěrové instituce nebo investičního podniku. V této souvislosti má velký význam zásada proporcionality, jelikož uplatňování těchto požadavků nemusí být vždy vhodné v případě malých úvěrových institucí a investičních podniků. S ohledem na omezení týkající se výše pohyblivé složky odměny vyplácené v hotovosti a bezodkladně by měla být výše pohyblivé složky odměny vyplácené v hotovosti nebo jako peněžní ekvivalent a nepodléhající odkladu omezena za účelem sladění osobních cílů zaměstnanců s dlouhodobým zájmem úvěrové instituce nebo investičního podniku.
(10)
Úvěrové instituce a investiční podniky by měly zajistit, aby celková výše pohyblivé složky odměny neomezovala jejich schopnost posilovat svůj kapitál. Míra potřebného navýšení kapitálu by měla záviset na aktuálním kapitálovém postavení dané úvěrové instituce nebo investičního podniku. V této souvislosti by příslušné orgány členských států měly mít pravomoc omezit pohyblivou složku odměny mimo jiné tím, že stanoví její výši jako procentní podíl na celkových čistých výnosech v případě, že je tato složka odměny neslučitelná s udržováním řádného kapitálu.
(11)
Úvěrové instituce a investiční podniky by měly od svých zaměstnanců vyžadovat, aby se zavázali nepoužívat osobní zajišťovací strategie či pojištění, jimiž by mohli ohrozit důsledky provázání s riziky, které bylo zakotveno v systémech jejich odměňování.
(12)
Pokud jde o subjekty, které využívají výjimečného státního zásahu, mělo by být jejich prioritou vytvoření vlastního kapitálu a vrácení podpory poskytnuté daňovými poplatníky. Veškeré platby pohyblivé složky odměny by měly odrážet tyto priority.
(13)
Principy týkající se řádné politiky odměňování uvedené v doporučení Komise ze dne 30. dubna 2009 o politice odměňování v odvětví finančních služeb (7) jsou v souladu s principy stanovenými touto směrnicí a tyto principy doplňují.
(14)
Ustanoveními o odměňování by neměl být dotčen plný výkon základních práv zakotvených ve Smlouvách, zejména ustanovení čl. 153 odst. 5 Smlouvy o fungování Evropské unie, obecné zásady vnitrostátního smluvního a pracovního práva, právní předpisy týkající se práv a zapojení akcionářů a obecné povinnosti správních orgánů a orgánů dohledu dotyčných institucí, jakož ani případná práva sociálních partnerů uzavírat a prosazovat kolektivní smlouvy v souladu s vnitrostátními právními předpisy a zvyklostmi.
(15)
Aby bylo zajištěno rychlé a účinné prosazování, měly by mít příslušné orgány též pravomoc ukládat nebo uplatňovat finanční či nefinanční sankce nebo jiná opatření v případě porušení povinnosti podle směrnice 2006/48/ES, včetně požadavku zavést takové zásady odměňování, které jsou v souladu s řádným a účinným řízením rizik. Tato opatření a sankce by měly být účinné, přiměřené a odrazující. V zájmu zajištění souladu a rovných podmínek by Komise měla podrobit přijímání a uplatňování těchto opatření a sankcí členskými státy přezkumu, a to na souhrnném základě a s ohledem na soulad v celé Unii.
(16)
Aby byl zajištěn účinný dohled nad riziky, která představují nevhodné struktury odměňování, měly by být zásady a postupy odměňování přijímané úvěrovými institucemi a investičními podniky začleněny do oblasti působnosti dohledu podle směrnice 2006/48/ES. V rámci tohoto dohledu by orgány dohledu měly zhodnotit, zda je pravděpodobné, že takové politiky a postupy budou povzbuzovat dotyčné zaměstnance k nadměrnému podstupování rizik. CEBS by měl navíc zajistit vypracování pokynů pro posuzování vhodnosti osob, které přímo řídí činnost úvěrové instituce.
(17)
Zelená kniha Komise ze dne 2. června 2010 o správě a řízení podniku ve finančních institucích a politice odměňování uvádí řadu nedostatků ve správě a řízení úvěrových institucí a investičních podniků, které by měly být řešeny. Mezi řešeními uvádí Komise potřebu významně zpřísnit požadavky týkající se osob, které skutečně řídí činnost úvěrové instituce a které by měly být dostatečně bezúhonné a mít odpovídající zkušenosti a u nichž by měla být rovněž posuzována jejich odborná způsobilost k výkonu profesních činností. Zelená kniha rovněž zdůrazňuje potřebu zlepšit zapojení akcionářů do schvalování zásad odměňování. Evropský parlament a Rada berou na vědomí úmysl Komise předložit jako následné kroky, tam kde je to vhodné, legislativní návrhy týkající se těchto otázek.
(18)
V zájmu zlepšení průhlednosti postupů odměňování v úvěrových institucích a investičních podnicích, by měly příslušné orgány členských států shromažďovat informace o odměňování, aby mohly srovnat trendy odměňování podle kategorií kvantitativních informací, které jsou tyto úvěrové instituce nebo investiční podniky povinny podle této směrnice zveřejnit. Příslušné orgány by měly tyto informace poskytnout výboru CEBS, aby mohl provést podobné posouzení na úrovni Unie.
(19)
Na podporu sbližování dohledu při hodnocení zásad a postupů odměňování a s cílem umožnit shromažďování informací a jednotné uplatňování zásad odměňování v bankovním odvětví by měl výbor CEBS vypracovat pokyny pro řádné zásady odměňování v bankovním odvětví. V rozsahu, v němž se pokyny vztahují i na zásady odměňování osob, které se účastní poskytování investičních služeb a provádění investiční činnosti úvěrových institucí a investičních podniků ve smyslu směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES, by měl být při vypracování takových pokynů nápomocen Evropský výbor regulátorů trhů s cennými papíry. CEBS by měl vést otevřené veřejné konzultace o technických normách a analyzovat potenciálně související náklady a přínosy. Komisi by mělo být umožněno předkládat legislativní návrhy na pověření evropského orgánu bankovního dohledu a v nezbytném rozsahu evropského orgánu dohledu pro trhy a cenné papíry, zřízených v souladu s de Larosièrovým postupem finančního dohledu, vypracováním návrhů technických a prováděcích předpisů umožňujících shromažďování informací a jednotné uplatňování zásad odměňování v bankovním odvětví, které by měla Komise přijmout.
(20)
Jelikož špatně navržené zásady odměňování a systémy pobídek mohou na nepřijatelnou míru zvýšit rizika, kterým jsou vystaveny úvěrové instituce a investiční podniky, měla by se urychleně přijmout nápravná a případně i vhodná korigující opatření. Je tudíž vhodné zajistit, aby příslušné orgány měly pravomoc ukládat příslušným subjektům kvalitativní či kvantitativní opatření, jejichž cílem je řešit problémy zjištěné v zásadách odměňování v rámci postupu dohledu podle pilíře 2. Ke kvalitativním opatřením, která mají příslušné orgány k dispozici, patří požadavek, aby úvěrové instituce a investiční podniky snížily riziko spojené s jejich činnostmi, produkty či systémy, včetně zavedení změn v jejich struktuře odměňování nebo zmražení pohyblivé složky odměny, nejsou-li v souladu s účinným řízením rizik. Ke kvantitativním opatřením patří požadavek na držení dodatkového kapitálu.
(21)
Pro řádné zásady odměňování mají zásadní význam vhodné struktury řízení, transparentnost a zveřejňování údajů. V zájmu zajištění dostatečné transparentnosti svých struktur odměňování a souvisejícího rizika pro trh by úvěrové instituce a investiční podniky měly zveřejňovat podrobné údaje o svých zásadách, postupech odměňování a o částkách uváděných z důvodu důvěrnosti jako souhrnné pro ty zaměstnance, jejichž pracovní činnosti mají podstatný vliv na celkový rizikový profil dané úvěrové instituce nebo investičního podniku. Tyto informace by měly být zpřístupněny všem zúčastněným subjektům (akcionářům, zaměstnancům a veřejnosti). Touto povinností by však neměla být dotčena směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (8).
(22)
S cílem zajistit plnou účinnost ustanovení o odměňování uvedených v této směrnici a předejít diskriminačnímu účinku při jejich uplatňování měla by být tato ustanovení uplatňována i na odměnu náležející na základě smluv uzavřených před datem účinnosti prováděcích předpisů v jednotlivých členských státech a poskytnutou či vyplacenou po tomto datu. K zabezpečení cílů této směrnice, zejména účinného řízení rizik s ohledem na období stále se vyznačující vysokým stupněm finanční nestability, a k předejití riziku obcházení ustanovení o odměňování uvedených v této směrnici v období před jejich provedením je navíc nezbytné uplatňovat tato ustanovení na odměnu přiznanou v souvislosti se službami poskytnutými v roce 2010, avšak nevyplacenou před datem účinnosti prováděcích předpisů v jednotlivých členských státech.
(23)
Přezkum rizik, kterým by mohla být úvěrová instituce vystavena, by měl vést k účinným opatřením dohledu. Proto je nezbytné, aby bylo dosaženo dalšího sbližování s cílem podpořit společná rozhodnutí orgánů dohledu a zajistit rovné podmínky hospodářské soutěže v rámci Unie.
(24)
Úvěrové instituce, které investují do resekuritizací, jsou podle směrnice 2006/48/ES povinny postupovat s náležitou péčí i ve věci podkladových sekuritizací a nesekuritizačních expozic, které jsou základem výsledných resekuritizací. Úvěrové instituce by měly posoudit, zda expozice v rámci programů obchodních cenných papírů zajištěných aktivy (ABCP) představují resekuritizační expozice, včetně expozic v rámci programů s přednostními tranšemi obsahujícími samostatná portfolia celých úvěrů, z nichž žádný nepředstavuje sekuritizační či resekuritizační expozici, a u nichž ochranu jednotlivých investic před první ztrátou poskytuje subjekt prodávající úvěry. Ve druhém ze zmíněných případů by likviditní facilita příslušného portfolia většinou neměla být považována za resekuritizační expozici, neboť tato facilita představuje tranši jediného portfolia aktiv (tj. příslušného portfolia celých úvěrů), jež neobsahuje žádné sekuritizační expozice. Oproti tomu úvěrové posílení v rámci celého programu, které by se vztahovalo pouze na některé ze ztrát přesahující ochranu poskytovanou prodávajícím napříč jednotlivými portfolii, by většinou představovalo tranšování rizika portfolia skládajícího se z většího počtu aktiv a obsahujícího alespoň jednu sekuritizační expozici, a bylo by tudíž resekuritizační expozicí. Avšak v případě, že je tento program plně financován pomocí jediného druhu obchodního cenného papíru, a pokud úvěrové posílení v rámci celého programu nepředstavuje resekuritizaci nebo pokud je obchodní cenný papír plně podporován sponzorující úvěrovou institucí, v důsledku čehož je investor do obchodního cenného papíru fakticky vystaven riziku selhání sponzora namísto rizika spojeného s podkladovým portfoliem či podkladovými aktivy, pak by tento obchodní cenný papír neměl být obecně považován za resekuritizační expozici.
(25)
Ustanovení o obezřetném oceňování ve směrnici 2006/49/ES by měla platit pro všechny nástroje oceňované reálnou hodnotou v obchodním i neobchodním portfoliu institucí. Mělo by být vyjasněno, že pokud by uplatnění obezřetného oceňování vedlo k nižší zůstatkové hodnotě, než jaká byla původně evidována v účetnictví, měla by být absolutní hodnota rozdílu odečtena od kapitálu.
(26)
Instituce by měly mít možnost volby, zda u sekuritizačních pozic, jež podle této směrnice obdrží rizikovou váhu 1 250 %, použijí kapitálový požadavek, nebo je odečtou od kapitálu, bez ohledu na to, zda jsou pozice součástí obchodního či neobchodního portfolia.
(27)
Kapitálové požadavky na vypořádací rizika by měly platit i pro neobchodní portfolio.
(28)
Instituce, které jsou původci nebo sponzory, by neměly mít možnost obcházet zákaz skryté podpory využitím svých obchodních portfolií k poskytnutí takové podpory.
(29)
Aniž jsou dotčena zveřejnění údajů výslovně požadovaná touto směrnicí, cílem požadavků na zveřejnění by mělo být poskytnout účastníkům trhu přesné a komplexní informace ohledně rizikového profilu jednotlivých institucí. Instituce by proto měly být povinny zveřejňovat doplňující informace výslovně uvedené v této směrnici, pokud je takové zveřejnění nezbytné k naplnění uvedeného cíle.
(30)
Aby zajistily jednotné provádění směrnice 2006/48/ES v celé Unii, zřídily Komise a výbor CEBS v roce 2006 pracovní skupinu (Skupina pro provedení směrnice o kapitálových požadavcích, Capital Requirements Directive Transposition Group - CRDTG), která byla pověřena projednáním a řešením obtíží spojených s provedením směrnice. Podle skupiny pro provedení směrnice o kapitálových požadavcích je třeba určitá technická ustanovení směrnice 2006/48/ES a 2006/49/ES dále upřesnit. Proto je vhodné tato ustanovení upřesnit.
(31)
Pokud externí rating sekuritizační pozice zahrnuje účinek zajištění úvěrového rizika poskytovaného investiční institucí samotnou, neměla by mít daná instituce možnost získat prospěch z nižší rizikové váhy vyplývající z tohoto zajištění rizika. Nemělo by dojít k odpočtu sekuritizace od kapitálu, existují-li jiné způsoby určení rizikové váhy v souladu se skutečným rizikem pozice, které neberou takové zajištění úvěrového rizika v úvahu.
(32)
V oblasti sekuritizace by měly být požadavky na zveřejnění kladené na instituce značně zpřísněny. Měly by zejména zohledňovat rizika sekuritizačních pozic v obchodním portfoliu. S cílem zajistit dostatečnou transparentnost povahy sekuritizačních činností instituce by zveřejněné údaje měly dále vyjadřovat rozsah, v němž daná instituce sponzoruje sekuritizační jednotky pro speciální účel, a zapojení určitých přidružených subjektů, neboť úzce spřízněné strany mohou pro dotyčnou instituci představovat trvalá rizika.
(33)
Kapitálové požadavky pro specifické riziko u sekuritizačních pozic by měly být sladěny s kapitálovými požadavky v obchodním portfoliu, protože ty zajišťují diferencovanější a vůči riziku citlivější zacházení se sekuritizačními pozicemi.
(34)
Vzhledem k nedávným špatným výsledkům by standardy interních modelů pro výpočet kapitálových požadavků souvisejících s tržním rizikem měly být zpřísněny. Zejména je třeba doplnit jejich způsob zachycování rizik, pokud jde o úvěrová rizika v obchodním portfoliu. Kromě toho by kapitálové požadavky měly obsahovat složku přiměřenou stresovým podmínkám, která by kapitálové požadavky zpřísnila s ohledem na zhoršující se podmínky na trhu a omezila možnost procyklického chování. Instituce by měly také provést reverzní stresové testy, aby vyzkoušely, které scénáře by mohly ohrozit životaschopnost instituce, s výjimkou případu, kdy mohou prokázat, že takový test je zbytečný. Vzhledem k nedávným konkrétním obtížím, které vznikly při zacházení se sekuritizačními pozicemi pomocí přístupů založených na interních modelech, měla by být možnost institucí modelovat rizika sekuritizace v obchodním portfoliu omezena a automaticky by měl být pro sekuritizační pozice v obchodním portfoliu povinný standardizovaný kapitálový požadavek.
(35)
Tato směrnice stanoví omezené výjimky pro některé činnosti obchodování s korelací, podle kterých může instituci její orgán dohledu povolit vypočítat komplexní rizikový kapitálový požadavek za předpokladu, že budou plně dodrženy minimální požadavky. V takových případech by měly podléhat tyto činnosti instituce kapitálovému požadavku rovnajícímu se vyššímu z kapitálového požadavku vypočteného v souladu s vnitřním postupem, a 8 % kapitálového požadavku pro specifická rizika podle standardizované metody. Tyto expozice by neměly podléhat požadavku pro dodatečné riziko, nýbrž měly by být začleněny do hodnot „rizikového potenciálu“ a do hodnot „stresového rizikového potenciálu“.
(36)
Podle článku 152 směrnice 2006/48/ES musí mít určité úvěrové instituce během tří dvanáctiměsíčních období mezi 31. prosincem 2006 a 31. prosincem 2009 k dispozici kapitál, který je vyšší nebo se rovná určitým stanoveným minimálním částkám. Vzhledem k současné situaci v bankovním odvětví a k prodloužení přechodných ustanovení týkajících se minimálního kapitálu přijatých Basilejským výborem pro bankovní dohled je vhodné prodloužit tento požadavek na omezenou dobu, a to do 31. prosince 2011.
(37)
Aby úvěrové instituce nebyly během přechodného období kvůli neodůvodněným a nepřiměřeným nákladům na provádění odrazovány od přechodu k přístupu založenému na interním ratingu (IRB) nebo pokročilým přístupům k měření určeným pro výpočet kapitálových požadavků, mělo by být úvěrovým institucím, které uskuteční přechod k přístupu založenému na interním ratingu nebo pokročilým přístupům k měření od 1. ledna 2010, a které do té doby vypočítávaly své kapitálové požadavky v souladu s jinými méně propracovanými přístupy, v případě souhlasu orgánu dohledu umožněno používat méně propracované přístupy jako základ pro výpočet přechodné minimální úrovně. Příslušné orgány by měly své trhy pozorně sledovat, zajišťovat rovné podmínky na všech svých trzích a v tržních segmentech a předcházet narušení hospodářské soutěže na vnitřním trhu.
(38)
V souladu s bodem 34 interinstitucionální dohody o zdokonalení tvorby právních předpisů (9) jsou členské státy vybízeny k tomu, aby jak pro sebe, tak i v zájmu Unie sestavily vlastní tabulky, z nichž bude co nejvíce patrné srovnání mezi touto směrnicí a prováděcími opatřeními, a aby tyto tabulky zveřejnily.
(39)
Ustanovení této směrnice představují jednotlivé kroky v reformním procesu, který je reakcí na finanční krizi. V souladu se závěry, k nimž dospěla skupina G20, Rada pro finanční stabilitu a Basilejský výbor pro bankovní dohled, je možné, že bude třeba provést další reformy, včetně vytvoření proticyklických rezerv, modelu „dynamického oprávkování“, metody výpočtu kapitálových požadavků podle směrnice 2006/48/ES a doplňkových opatření pro povinnosti úvěrových institucí stanovené na základě rizik s cílem omezit vytváření pákového efektu v bankovním systému. Aby mohla být zajištěna demokratická kontrola reformního procesu, měly by do něj být včas a účinně zapojeny Evropský parlament a Rada.
(40)
Komise by měla provádět přezkum používání směrnic 2006/48/ES a 2006/49/ES, aby zajistila spravedlivé uplatňování jejich ustanovení, které nepovede k diskriminaci mezi úvěrovými institucemi na základě jejich právní struktury či vlastnického modelu.
(41)
Komise by měla být zmocněna k přijímání aktů v přenesené pravomoci podle článku 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o technické úpravy směrnice 2006/48/ES týkající se vyjasnění definic pro zajištění jednotného uplatňování uvedené směrnice nebo se zřetelem na vývoj na finančních trzích; přizpůsobení terminologie a znění definic terminologii a znění definic v pozdějších aktech týkajících se úvěrových institucí a souvisejících oblastí; rozšíření nebo terminologické úpravy seznamu činností podléhajících vzájemnému uznávání podle uvedené směrnice se zřetelem k vývoji na finančních trzích; oblastí, v nichž si příslušné orgány vyměňují informace; změn ustanovení uvedené směrnice o kapitálu v důsledku vývoje účetních standardů nebo právních předpisů Unie, nebo s ohledem na sbližování postupů v oblasti dohledu; rozšíření seznamu kategorií expozic pro účely standardizovaného přístupu nebo přístupu založeném na interním ratingu se zřetelem k vývoji na finančních trzích; úprav hodnot ve vztahu k těmto kategoriím expozic zřetelem k účinkům inflace; seznamu a klasifikace podrozvahových položek; a úpravy specifických ustanovení a kritérií pro zacházení s úvěrovým rizikem protistrany, pro organizaci a řízení rizik, pro standardizovaný přístup a přístup založený na interním ratingu, pro snižování úvěrového rizika, pro sekuritizaci, pro operační riziko, pro přezkum a hodnocení příslušnými orgány a pro zveřejňování se zřetelem k vývoji na finančních trzích nebo k vývoji účetních standardů nebo právních předpisů Unie, nebo s ohledem na sbližování postupů v oblasti dohledu. Komise by měla být dále zmocněna k přijímání aktů v přenesené pravomoci podle článku 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o opatření pro upřesnění velikosti náhlých a neočekávaných změn úrokových sazeb za účelem přezkumu a hodnocení úvěrových rizik neobchodního portfolia orgány příslušnými podle směrnice 2006/48/ES; pro dočasné snížení minimální úrovně kapitálu nebo rizikových vah vymezených v uvedené směrnici se zřetelem ke zvláštním okolnostem; pro vyjasnění vynětí některých expozic z působnosti ustanovení uvedené směrnice o vysokých expozicích; a pro úpravu kritérií pro posuzování navrhovaného nabyvatele účasti v úvěrové instituci podle uvedené směrnice z hlediska vhodnosti nabyvatele a finanční rozumnosti navrhovaného nabytí.
(42)
Komise by měla být zmocněna k přijímání aktů v přenesené pravomoci podle článku 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o technické úpravy směrnice 2006/49/ES týkající se vyjasnění definic za účelem zajištění jednotného používání uvedené směrnice nebo s přihlédnutím k vývoj na finančních trzích; částek počátečního kapitálu podle ustanovení uvedené směrnice nebo konkrétních částek nezbytných pro výpočet kapitálových požadavků pro obchodní portfolio s ohledem na vývoj v hospodářské a měnové oblasti; kategorií investičních podniků, kterým lze povolit výjimku z požadavku na minimální kapitál s ohledem na vývoj na finančních trzích; vyjasnění požadavku, aby investiční podniky držely kapitál rovnající se jedné čtvrtině jejich fixních režijních nákladů za předchozí rok za účelem zajištění jednotného uplatňování uvedené směrnice; harmonizace terminologie a definic s pozdějšími právními předpisy; technických ustanovení uvedené směrnice o výpočtu kapitálových požadavků pro různé kategorie rizik a expozic, o využití interních modelů pro výpočet kapitálových požadavků a o obchodování s ohledem na vývoj na finančních trzích nebo v oblasti měření rizik, účetních standardů nebo právních předpisů Unie, nebo s ohledem na sbližování postupů v oblasti dozoru; výsledků přezkumu v různých oblastech souvisejících s oblastí působnosti směrnice 2004/39/ES.
(43)
Evropský parlament a Rada by měly mít možnost vyslovit proti aktu v přenesené pravomoci námitky ve lhůtě tří měsíců ode dne oznámení. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady by mělo být možné prodloužit tuto lhůtu o tři měsíce. Evropskému parlamentu a Radě by mělo být umožněno informovat ostatní orgány o svém záměru námitky nevyslovit. Takové rychlé schválení aktů v přenesené pravomoci je obzvláště vhodné, jestliže je třeba dodržet lhůty, například v případě harmonogramů stanovených v základním aktu, podle nichž má Komise přijímat akty v přenesené pravomoci.
(44)
V prohlášení č. 39 k článku 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, připojeném k závěrečnému aktu mezivládní konference, která přijala Lisabonskou smlouvu podepsanou dne 13. prosince 2007, vzala tato konference na vědomí záměr Komise pokračovat při vypracovávání návrhů aktů v přenesené pravomoci v oblasti finančních služeb v konzultacích s odborníky jmenovanými členskými státy, a to v souladu se svými zavedenými postupy.
(45)
Jelikož cílů této směrnice, totiž vyžadování, aby úvěrové instituce a investiční podniky zavedly zásady odměňování, které jsou v souladu s účinným řízením rizik, a aby upravily určité kapitálové požadavky, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jich může být z důvodu rozsahu a účinků této směrnice lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je pro dosažení těchto cílů nezbytné.
(46)
Směrnice 2006/48/ES a 2006/49/ES by proto měly být odpovídajícím způsobem změněny,
PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Změny směrnice 2006/48/ES
Směrnice 2006/48/ES se tímto mění takto:
1)
Článek 4 se mění takto:
a)
Vkládají se body, které znějí:
„40a)
‚resekuritizací‘ se rozumí sekuritizace, u níž je riziko spojené s podkladovým portfoliem expozic rozděleno do tranší a alespoň jedna z podkladových expozic je sekuritizační pozicí;
40b)
‚resekuritizační pozicí‘ se rozumí jakákoli expozice v resekuritizaci;“.
b)
Vkládá se nový bod, který zní:
„49)
‚zvláštními penzijními výhodami‘ se rozumějí penzijní výhody poskytované individuálně úvěrovou institucí zaměstnanci jako součást pohyblivé složky odměny, které nezahrnují kumulované nároky zaměstnance získané v souladu s penzijním systémem dané společnosti.“
2)
V článku 11 odst. 1 se doplňuje pododstavec, který zní:
„Evropský výbor orgánů bankovního dohledu zajišťuje vypracování pokynů pro posuzování vhodnosti osob, které přímo řídí činnost úvěrové instituce.“
3)
Článek 22 se mění takto:
a)
Odstavec 1 se nahrazuje tímto:
„1. Příslušné orgány domovského členského státu vyžadují, aby každá úvěrová instituce měla spolehlivé řídící systémy, včetně jasné organizační struktury s dobře vymezenými, transparentními a konzistentními hranicemi odpovědnosti, účinné postupy k určení, řízení, kontrole a ohlašování rizik, kterým je nebo by mohla být vystavena, přiměřené mechanismy vnitřní kontroly, včetně řádných administrativních a účetních postupů, a politiky a postupy odměňování, které jsou v souladu s řádným a účinným řízením rizik a takové řízení rizik podporují.“
b)
Vkládají se nové odstavce, které znějí:
„3. Příslušné orgány domovského členského státu používají shromážděné informace v souladu s kritérii pro zveřejňování údajů stanovenými v bodě 15 písm. f) části 2 přílohy XII ke srovnávání trendů a postupů odměňování. Příslušné orgány poskytnou tyto informace Evropskému výboru orgánů bankovního dohledu.
4. Evropský výbor orgánů bankovního dohledu zajišťuje, aby existovaly pokyny pro řádné zásady odměňování, které jsou v souladu s principy stanovenými v bodech 23 a 24 přílohy V. Pokyny zohledňují zásady řádné politiky odměňování uvedené v doporučení Komise ze dne 30. dubna 2009 o politice odměňování v odvětví finančních služeb (10).
Evropský výbor orgánů bankovního dohledu zajišťuje zejména, aby existovaly pokyny:
a)
které stanoví kriteria pro vhodný poměr mezi pevnou a pohyblivou složkou celkové odměny ve smyslu bodu 23 písm. l) přílohy V;
b)
jimiž se stanoví způsobilé nástroje ve smyslu bodu 23 písm. o) podbodu ii) přílohy V, které dostatečným způsobem odrážejí úvěrovou kvalitu úvěrové instituce ve smyslu bodu 23 písm. o) uvedené přílohy.
Evropský výbor regulátorů trhů s cennými papíry úzce spolupracuje s Evropským výborem orgánů bankovního dohledu při zajišťování pokynů pro politiky odměňování pro kategorie zaměstnanců, kteří se podílejí na zajišťování investičních služeb a činností ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES.
Evropský výbor orgánů bankovního dohledu používá informace, které obdrží od příslušných orgánů v souladu s odstavcem 3 ke srovnávání trendů a postupů odměňování na úrovni Unie.
5. Příslušné orgány domovského členského státu shromažďují informace o počtu jednotlivých zaměstnanců na úvěrovou instituci nacházejících se v příjmové skupině nejméně 1 milion EUR a více, včetně informací o příslušné obchodní oblasti, hlavních složkách mzdy, prémiích, odměnách vázaných na plnění dlouhodobých cílů a příspěvcích na důchodové zabezpečení. Uvedené informace předají Evropskému výboru orgánů bankovního dohledu, jež je zveřejní na souhrnném základě pro domovský členský stát za použití jednotného formátu. Evropský výbor orgánů bankovního dohledu může vypracovat pokyny usnadňující provádění tohoto odstavce a zajistí soulad shromážděných informací.
4)
V článku 54 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
„Členské státy zajistí, aby pro účely prvního odstavce jejich příslušné orgány měly pravomoc ukládat nebo uplatňovat finanční a nefinanční sankce nebo jiná opatření. Tyto sankce nebo opatření musí být účinné, přiměřené a odrazující.“
5)
V čl. 57 odst. 1 se písmeno r) nahrazuje tímto:
„r)
hodnota expozice sekuritizačních pozic, které podle této směrnice obdrží rizikovou váhu 1 250 %, a hodnota expozice sekuritizačních pozic v obchodním portfoliu, které by obdržely rizikovou váhu 1 250 %, pokud by byly v neobchodním portfoliu stejných úvěrových institucí.“
6)
V článku 64 se doplňuje odstavec, který zní:
„5. Úvěrové instituce při výpočtu hodnoty kapitálu uplatňují požadavky části B přílohy VII směrnice 2006/49/ES na veškerá svá aktiva oceňovaná reálnou hodnotou a od součtu položek v čl. 57 písm. a) až ca) minus i) až k) odečtou hodnotu jakékoli další nezbytné úpravy ocenění. Evropský výbor orgánů bankovního dohledu stanoví pokyny týkající se podrobností uplatňování tohoto ustanovení.“
7)
V článku 66 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. Polovina součtu položek v čl. 57 písm. l) až r) se odečte od součtu položek v písmenech a) až ca) minus i) až k) uvedeného článku a zpoloviny od součtu položek v písmenech d) až h) uvedeného článku při použití omezení podle odstavce 1 tohoto článku. Jestliže polovina součtu položek v čl. 57 písm. l) až r) převyšuje součet položek v čl. 57 písm. d) až h), odečte se tento rozdíl od součtu položek v písmenech a) až ca) minus i) až k) uvedeného článku.
Položky v čl. 57 písm. r) se neodečítají, pokud byly zahrnuty do výpočtu hodnot rizikově vážené expozice pro účely článku 75, jak je uvedeno v této směrnici, nebo do výpočtu kapitálových požadavků, jak je uvedeno v příloze I nebo V směrnice 2006/49/ES.“
8)
V článku 75 se písmena b) a c) nahrazují tímto:
„b)
v případě činnosti související s jejich obchodním portfoliem, pro poziční riziko a riziko protistrany a v rozsahu, v němž je povoleno překročení limitů stanovených v článcích 111 až 117, pro velké angažovanosti překračující takové limity, kapitálové požadavky vypočítané podle článku 18 a článků 28 až 32 směrnice 2006/49/ES;
c)
pro devizové riziko, vypořádací riziko a komoditní riziko vyplývající z veškeré jejich podnikatelské činnosti kapitálové požadavky vypočítané podle článku 18 směrnice 2006/49/ES;“.
9)
V článku 101 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Úvěrová instituce, která je sponzorem, nebo úvěrová instituce, která je původcem, a v jakékoli sekuritizaci využila článku 95 při výpočtu hodnot rizikově vážené expozice nebo prodala sekuritizační jednotce pro speciální účel nástroje ze svého obchodního portfolia, aby již nebylo nutné držet kapitál pro rizika vyplývající z těchto nástrojů, neposkytne s cílem snížit potenciální nebo skutečné ztráty investorů podporu sekuritizaci, která by překračovala její smluvní závazky.“
10)
Článek 136 se mění takto:
a)
V odst. 1 druhém pododstavci se doplňují písmena, která znějí:
„f)
požadovat od uvěrových institucí omezení pohyblivé složky odměny stanovením její výše jako procentního podílu celkových čistých výnosů v případě, že je tato složka odměny neslučitelná s udržováním řádného kapitálového základu;
g)
požadovat od úvěrových institucí, aby použily čistý zisk k posílení kapitálového základu.“
b)
V odstavci 2 se vkládá pododstavec, který zní:
„Pro účely určení přiměřené úrovně kapitálu na základě přezkumu a vyhodnocení provedených podle článku 124 příslušné orgány posoudí, zda je pro zachycení rizik, jimž úvěrová instituce je či může být vystavena, nutné uložit specifický požadavek ohledně kapitálu přesahující minimální úroveň, s přihlédnutím:
a)
ke kvantitativním a kvalitativním aspektům procesu hodnocení úvěrových institucí uvedeného v článku 123;
b)
k systémům, postupům a mechanismům úvěrových institucí uvedeným v článku 22;
c)
k výsledku přezkumu a vyhodnocení provedených v souladu s článkem 124.“
11)
V článku 145 se odstavec 3 nahrazuje tímto:
„3. Úvěrové instituce přijmou formální zásady pro plnění požadavků na zveřejnění uvedených v odstavcích 1 a 2 a zavedou zásady pro hodnocení přiměřenosti zveřejňovaných údajů, včetně jejich ověřování a frekvence zveřejňování. Úvěrové instituce zavedou rovněž zásady pro hodnocení toho, zda jejich zveřejňované údaje plně informují účastníky trhu o rizikovém profilu daných úvěrových institucí.
Jestliže tyto zveřejňované údaje neinformují účastníky trhu o rizikovém profilu v plném rozsahu, zveřejní úvěrové instituce údaje nutné vedle údajů požadovaných v souladu s odstavcem 1. Jsou však povinny zveřejňovat pouze údaje, jež jsou podstatné a nejsou citlivé či důvěrné podle technických kritérií stanovených v části 1 přílohy XII.“
12)
Název hlavy VI se nahrazuje tímto:
„AKTY V PŘENESENÉ PRAVOMOCI A ZMOCŇOVACÍ USTANOVENÍ“
13)
Článek 150 se mění takto:
a)
Odstavec 1 se nahrazuje tímto:
„1. Aniž je, co se týče kapitálu, dotčen návrh, který má Komise předložit podle článku 62, přijímají se technické úpravy v následujících oblastech prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci postupem podle článků 151a a za podmínek stanovených v článcích 151b a 151c:
a)
vyjasnění definic pro zajištění jednotného uplatňování této směrnice,
b)
vyjasnění definic tak, aby byl při uplatňování této směrnice brán zřetel na vývoj finančních trhů,
c)
přizpůsobení terminologie a znění definic terminologii a znění definic v pozdějších aktech týkajících se úvěrových institucí a souvisejících oblastí,
d)
rozšíření nebo terminologická úprava seznamu zmíněného v článcích 23 a 24 a obsaženého v příloze I se zřetelem k vývoji na finančních trzích,
e)
oblasti, v nichž si příslušné orgány vyměňují informace, uvedené v článku 42,
f)
technické úpravy článků 56 až 67 a článku 74 v důsledku vývoje účetních standardů nebo požadavků, které berou v úvahu právní předpisy Unie, nebo s ohledem na sbližování postupů v oblasti dohledu,
g)
změna seznamu kategorií expozic uvedeného v článcích 79 a 86 se zřetelem k vývoji na finančních trzích,
h)
hodnota uvedená v čl. 79 odst. 2 písm. c), čl. 86 odst. 4 písm. a), příloze VII části 1 bodě 5 a v příloze VII části 2 bodě 15 se zřetelem k účinkům inflace,
i)
seznam a klasifikace podrozvahových položek v přílohách II a IV,
j)
úprava příloh III a V až XII se zřetelem k vývoji na finančních trzích (zejména k novým finančním produktům) nebo k vývoji účetních standardů nebo požadavků, které berou v úvahu právní předpisy Unie, nebo s ohledem na sbližování postupů v oblasti dohledu.
1a. Následující opatření se přijmou regulativním postupem podle článku 151 odst. 2a:
a)
technické úpravy seznamu v článku 2,
b)
změna výše počátečního kapitálu stanovené v článku 9 se zřetelem k hospodářskému a měnovému vývoji,“.
b)
Odstavec 2 se mění takto:
i)
v prvním pododstavci se návětí nahrazuje tímto:
„Komise může přijmout následující opatření:“
ii)
druhý pododstavec se nahrazuje tímto:
„Opatření uvedená v prvním pododstavci písm. a), b), c) a f) se přijmou prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci v souladu s články 151a, a za podmínek stanovených v článcích 151b a 151c. Opatření uvedená v prvním pododstavci písm. d) a e) se přijmout regulativním postupem podle čl. 151 odst. 2a.“
14)
V článku 151 se odstavce 2 a 3 zrušují.
15)
Vkládají se nové články, který znějí:
„Článek 151a
Výkon přenesení pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedené v čl. 150 odst. 1 a čl. 150 odst. 2 druhém pododstavci první větě je svěřena Komisi na období 4 let od 15. prosince 2010. Komise předloží zprávu o přenesené pravomoci nejpozději 6 měsíců před koncem tohoto čtyřletého období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud je Evropský parlament nebo Rada nezruší v souladu s článkem 151b.
2. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
3. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek uvedených v článcích 151b a 151c.
Článek 151b
Zrušení přenesení pravomoci
1. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomocí uvedené v čl. 150 odst. 1 a čl. 150 odst. 2 druhém pododstavci první větě kdykoli zrušit.
2. Orgán, který zahájí interní postup s cílem rozhodnout, zda zrušit přenesení pravomoci, uvědomí v přiměřené lhůtě před přijetím konečného rozhodnutí druhý orgán a Komisi a uvede pravomoci, jejichž přenesení by mohlo být zrušeno.
3. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomocí v něm blíže určených. Rozhodnutí nabývá účinku okamžitě nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci. Rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 151c
Námitky proti aktům v přenesené pravomoci
1. Evropský parlament nebo Rada mohou proti aktu v přenesené pravomoci vyslovit námitky ve lhůtě tří měsíců ode dne oznámení. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o tři měsíce.
2. Pokud Evropský parlament ani Rada ve lhůtě uvedené v odstavci 1 námitky proti aktu v přenesené pravomoci nevysloví, je akt v přenesené pravomoci zveřejněn v Úředním věstníku Evropské unie a vstupuje v platnost dnem v něm stanoveným. Akt v přenesené pravomoci může být zveřejněn v Úředním věstníku Evropské unie a vstoupit v platnost před uplynutím tohoto období, pokud Evropský parlament i Rada uvědomí Komisi o svém úmyslu námitky nevyslovit.
3. Akt v přenesené pravomoci nevstoupí v platnost, pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada vysloví námitky ve lhůtě uvedené v odstavci 1. Orgán, který vyslovuje námitky proti aktu v přenesené pravomoci, je v souladu s článkem 296 Smlouvy o fungování Evropské unie odůvodní.“
16)
V článku 152 se vkládají odstavce, které znějí:
„5a. Úvěrové instituce, které vypočítávají hodnoty rizikově vážené expozice podle článků 84 až 89, musí mít do 31. prosince 2011 k dispozici kapitál, který je vždy vyšší než částka uvedená v odstavci 5c nebo případně 5d, nebo se jí rovná.
5b. Úvěrové instituce, které pro výpočet svých kapitálových požadavků ke krytí operačního rizika používají pokročilé přístupy k měření podle článku 105, musí mít do 31. prosince 2011 k dispozici kapitál, který je vždy vyšší než částka uvedená v odstavci 5c nebo případně 5d, nebo se jí rovná.
5c. Částka uvedená v odstavcích 5a a 5b činí 80 % celkového minimálního objemu kapitálu, který by úvěrová instituce musela mít k dispozici podle článku 4 směrnice 93/6/EHS a směrnice 2000/12/ES ve znění platném před 1. lednem 2007.
5d. Po schválení příslušnými orgány může u úvěrových institucí podle odstavce 5e částka uvedená v odstavcích 5a a 5b činit až 80 % celkového minimálního objemu kapitálu, který by tyto úvěrové instituce musely mít k dispozici podle kteréhokoli z článků 78 až 83, článku 103 nebo 104 a směrnice 2006/49/ES ve znění platném před 1. lednem 2011.
5e. Úvěrová instituce může odstavec 5d uplatnit pouze v případě, že přístup založený na interním ratingu nebo pokročilé přístupy k měření určené pro výpočet svých kapitálových požadavků začala používat od 1. ledna 2010 nebo později.“
17)
V článku 154 se odstavec 5 nahrazuje tímto:
„5. Až do 31. prosince 2012 nemůže být vážený průměr LGD pro všechny retailové expozice, které jsou zajištěny obytnými nemovitostmi a na které se nevztahují záruky ústředních vlád, nižší než 10 %.“
18)
V článku 156 se za odstavec 3 vkládají pododstavce, který znějí:
„Komise do 1. dubna 2013 přezkoumá ustanovení o odměňování, včetně ustanovení uvedených v přílohách V a XII, a podá o nich zprávu, přičemž se zaměří především na účinnost, provádění a prosazování těchto ustanovení a zohlední mezinárodní vývoj. Účelem tohoto přezkumu je zjistit případné mezery vyplývající z uplatnění zásady proporcionality na uvedená ustanovení. Komise svojí zprávu předloží Evropskému parlamentu a Radě spolu s případnými vhodnými návrhy.
V zájmu zajištění souladu a rovných podmínek podrobí Komise provádění článku 54 přezkumu, při němž se zaměří na soulad těchto sankcí a jiných opatření uložených a prováděných v celé Unii a v případě potřeby předloží návrhy na změny.
Komisí pravidelným přezkum uplatňování této směrnice zajistí, aby způsob jejího uplatňování nevedl ke zjevné diskriminaci mezi úvěrovými institucemi na základě jejich právní struktury či modelu vlastnictví.
Aby se zajistil soulad v obezřetnostním přístupu ke kapitálu, přezkoumá Komise význam odkazu na nástroje ve smyslu čl. 66 odst. 1a písm. a) v čl. 23 písm.o) bod ii) přílohy V pro tuto směrnici, jakmile zahájí přezkum definice kapitálových nástrojů v souladu s články 56 až 67.“
19)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 156a
Do 31. prosince 2011 přezkoumá Komise vhodnost změn k uvedení přílohy IX této směrnice do souladu s mezinárodními dohodami, pokud jde o požadavky na kapitál úvěrových institucí pro sekuritizační pozice, a podá o tom zprávu. Komise tuto zprávu předloží Evropskému parlamentu a Radě společně s případnými vhodnými legislativními návrhy.“
20)
Přílohy se mění v souladu s přílohou I této směrnice.
Článek 2
Změny směrnice 2006/49/ES
Směrnice 2006/49/ES se mění takto:
1)
V čl. 3 odst. 1 prvním pododstavci se doplňuje písmeno, které zní:
„t)
‚sekuritizační pozicí‘ a ‚resekuritizační pozicí‘ sekuritizační pozice a resekuritizační pozice ve smyslu směrnice 2006/48/ES.“
2)
V čl. 17 odst. 1 prvním pododstavci se návětí nahrazuje tímto:
„Pokud instituce vypočítává pro účely přílohy II této směrnice hodnoty rizikově vážených expozic v souladu s články 84 až 89 směrnice 2006/48/ES, použijí se pro účely výpočtu stanoveného v části 1 oddíle 36 přílohy VII směrnice 2006/48/ES tato ustanovení:“.
3)
V čl. 18 odst. 1 se písmeno a) nahrazuje tímto:
„a)
kapitálových požadavků vypočítaných podle metod a možností stanovených v článcích 28 až 32 a v přílohách I, II a VI a případně v příloze V pro jejich obchody zahrnuté v obchodním portfoliu a v bodech 1 až 4 přílohy II pro jejich obchody zahrnuté v neobchodním portfoliu.“
4)
Název oddílu 2 kapitoly VIII se nahrazuje tímto:
„Akty v přenesené pravomoci a zmocňovací ustanovení“.
5)
V článku 41 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. Opatření uvedená v odstavci 1 se přijímají prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 42a a za podmínek stanovených v článcích 42b a 42c.“
6)
V článku 42 se odstavec 2 zrušuje.
7)
Vkládají se články, který znějí:
„Článek 42a
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedené v článku 41 je svěřena Komisi na období čtyř let od 15. prosince 2010. Komise předloží zprávu o výkonu přenesené pravomoci nejpozději šest měsíců před koncem tohoto čtyřletého období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud toto přenesení Evropský parlament nebo Rada nezruší v souladu s článkem 42b.
2. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
3. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v článcích 42b a 42c.
Článek 42b
Zrušení přenesení pravomoci
1. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v článku 41 kdykoli zrušit.
2. Orgán, který zahájí interní postup s cílem rozhodnout, zda zrušit přenesení pravomoci, uvědomí v přiměřené lhůtě před přijetím konečného rozhodnutí druhý orgán a Komisi a uvede pravomoci, jejichž přenesení by mohlo být zrušeno,.
3. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomocí v něm blíže určených. Rozhodnutí nabývá účinku okamžitě nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci. Bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 42c
Námitky proti aktům v přenesené pravomoci
1. Evropský parlament nebo Rada mohou proti aktu v přenesené pravomoci vyslovit námitky ve lhůtě tří měsíců ode dne oznámení. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o tři měsíce.
2. Pokud Evropský parlament ani Rada ve lhůtě uvedené v odstavci 1 námitky proti aktu v přenesené pravomoci nevysloví, je akt v přenesené pravomoci zveřejněn v Úředním věstníku Evropské unie a vstupuje v platnost dnem v něm stanoveným. Akt v přenesené pravomoci může být zveřejněn v Úředním věstníku Evropské unie a vstoupit v platnost před uplynutím tohoto období, pokud Evropský parlament i Rada uvědomí Komisi o svém úmyslu námitky nevyslovit.
3. Akt v přenesené pravomoci nevstoupí v platnost, pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada vysloví námitky ve lhůtě uvedené v odstavci 1. Orgán, který vyslovuje námitky proti aktu v přenesené pravomoci, je v souladu s článkem 296 Smlouvy o fungování Evropské unie odůvodní.“
8)
Článek 47 se nahrazuje tímto:
„Do 30. prosince 2011 nebo do dřívějšího data určeného pro jednotlivé případy příslušnými orgány mohou instituce, kterým byl uznán model pro specifické riziko před 1. lednem 2007 v souladu s bodem 1 přílohy V z důvodu tohoto uznání uplatňovat body 4 a 8 přílohy VIII směrnice 93/6/EHS ve znění, které měly tyto body před 1. lednem 2007.“
9)
Přílohy se mění v souladu s přílohou II této směrnice.
Článek 3
Provedení
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s:
a)
čl. 1 odst. 3, 4, 12 a 16 a body 1, 2 písm. c), 3, a 5 písm.b) bod iii) přílohy I nejpozději do 1. ledna 2011 a
b)
veškerými ustanoveními této směrnice, která nejsou uvedena v písmenu a) nejpozději do 31. prosince 2011.
Předpisy přijaté členskými státy podle tohoto odstavce musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsoby odkazu si stanoví členské státy.
2. Právní a správní předpisy nezbytné pro dodržování bodu 1 přílohy I musí úvěrovým institucím ukládat, aby uplatňovaly zásady uvedené v bodu 1 přílohy I na:
i)
odměny náležející na základě smluv uzavřených přede dnem účinnosti prováděcích předpisů v každém členském státě a poskytnuté nebo vyplacené po tomto datu; a
ii)
odměny přiznané, ale dosud nevyplacené, za služby poskytnuté v roce 2010 přede dnem účinnosti prováděcích předpisů v každém členském státě.
3. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 4
Zpráva
Vzhledem k mezinárodní povaze basilejského rámce a rizikům, která plynou z neprovedení tohoto rámce současně ve významnějších právních řádech, předloží Komise do 31. prosince 2010 zprávu Evropskému parlamentu a Radě o tom, jak na mezinárodní úrovni postupuje provádění změn týkajících se rámce kapitálové přiměřenosti, spolu s příslušnými návrhy.
Článek 5
Vstup v platnost
Tato směrnice vstupuje v platnost dnem následujícím po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 6
Určení
Tato směrnice je určena členským státům.
Ve Štrasburku dne 24. listopadu 2010.
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVA 2010/76/ES
2010 m. lapkričio 24 d.
kuria iš dalies keičiamos direktyvų 2006/48/EB ir 2006/49/EB nuostatos, susijusios su kapitalo poreikiu prekybos knygai ir pakartotiniam pakeitimui vertybiniais popieriais, taip pat su atlyginimų nustatymo politikos priežiūriniu tikrinimu
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 53 straipsnio 1 dalį,
atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
atsižvelgdami į Europos centrinio banko nuomonę (1),
atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (2),
laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (3),
kadangi:
(1)
Pernelyg didelė ir neprotinga bankų sektoriaus prisiimta rizika prisidėjo prie pavienių finansų įstaigų žlugimo ir sistemiškų problemų atsiradimo valstybėse narėse ir pasaulyje. Nors tokios rizikos prisiėmimo priežasčių yra daug ir jos sudėtingos, priežiūros institucijos ir reguliavimo institucijos, įskaitant G-20 ir Europos bankininkystės priežiūros institucijų komitetą (EBPIK), sutinka, kad prie to labai prisidėjo netinkamos kai kurių finansų įstaigų atlyginimų struktūros. Atlyginimų nustatymo politika, paskatinusi prisiimti riziką, kuri viršija bendrąjį įstaigos toleruojamos rizikos lygį, kenkia patikimam ir veiksmingam rizikos valdymui ir dar labiau verčia prisiimti pernelyg didelę riziką. Todėl tarptautiniu mastu priimti ir patvirtinti Finansinio stabilumo valdybos (FSV) patikimos kompensavimo praktikos principai (FSV principai) yra itin svarbūs.
(2)
2006 m. birželio 14 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2006/48/EB dėl kredito įstaigų veiklos pradėjimo ir vykdymo (4) reikalaujama, kad kredito įstaigose būtų priemonių, strategijų, procesų ir mechanizmų rizikai, su kuria susiduriama, valdyti. Remiantis 2006 m. birželio 14 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2006/49/EB dėl investicinių įmonių ir kredito įstaigų kapitalo pakankamumo (5), tas reikalavimas taikomas investicinėms įmonėms, apibrėžtoms 2004 m. balandžio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2004/39/EB dėl finansinių priemonių rinkų (6). Direktyva 2006/48/EB reikalaujama, kad kompetentingos institucijos peržiūrėtų šias priemones, strategijas, procesus ir mechanizmus ir nustatytų, ar konkrečios kredito įstaigos ar investicinės įmonės turimomis nuosavomis lėšomis užtikrinamas patikimas rizikos, su kuria susiduria ar gali susidurti įstaiga ar įmonė, valdymas ir padengimas. Tokia bankų grupių priežiūra atliekama konsoliduotai, taip pat įtraukiant finansų kontroliuojančiąsias (holdingo) bendroves ir kontroliuojamąsias finansų įstaigas visose jurisdikcijose.
(3)
Siekiant spręsti problemas, susijusias su galimai nepalankiu prastai suformuotų atlyginimų struktūrų poveikiu patikimam rizikos valdymui ir asmenų prisiimamos rizikos kontrolei, Direktyvos 2006/48/EB reikalavimai turėtų būti papildyti aiškiu kredito įstaigų ir investicinių įmonių įpareigojimu formuoti ir vykdyti atlyginimų (tų kategorijų darbuotojų, kurių profesinė veikla turi esminį poveikį tų įstaigų ar įmonių rizikos pobūdžiui) nustatymo politiką ir praktiką, kuri derėtų su veiksmingu rizikos valdymu. Šių kategorijų darbuotojų grupei turėtų būti priskirti bent vyresnieji vadovaujantys, už riziką atsakingi ir kontrolės funkcijas atliekantys darbuotojai ir taip pat darbuotojai, kurių visas atlyginimas, įskaitant savo nuožiūra sukauptos pensijos lėšas, priskiriamas tai pačiai atlyginimų grupei, kuriai priskiriami vyresnieji vadovaujantys ir atsakingi už riziką darbuotojai.
(4)
Kadangi pernelyg didelė ir neprotinga prisiimta rizika gali pakenkti kredito įstaigų ar investicinių įmonių finansiniam patikimumui ir destabilizuoti bankų sistemą, svarbu, kad naujas įpareigojimas, susijęs su atlyginimų nustatymo politika ir praktika, būtų įgyvendinamas nuosekliai ir būtų taikomas visiems atlyginimo aspektams, įskaitant darbo užmokestį, savo nuožiūra sukauptas pensijos lėšas ir panašias išmokas. Todėl savo nuožiūra sukauptos pensijų lėšos turėtų reikšti savanoriškas įmokas, kurias darbuotojui suteikia kredito įstaiga ar investicinė įmonė, ir mokamas atskirai, sulaukus pensijinio amžiaus ar jo tikintis, ir kurias galima susieti su kintamąja atlyginimo dalimi. Todėl reikėtų patikslinti aiškius patikimo atlyginimų nustatymo principus, siekiant užtikrinti, kad atlyginimų struktūra asmenys nebūtų skatinami prisiimti per didelę riziką arba moralinę žalą ir kad ji derėtų su kredito įstaigai ar investicinei įmonei priimtina rizika, taip pat įstaigos vertybėmis ir ilgalaikiais interesais. Darbo užmokestis turėtų būti suderintas su finansinio sektoriaus vaidmeniu, nes tai yra mechanizmas, per kurį ekonomikai veiksmingai paskirstomi finansiniai ištekliai. Ypač šie principai turėtų numatyti kintamosios atlyginimo dalies politikos modelį, siekiant užtikrinti, kad paskatos derėtų su ilgalaikiais kredito įstaigos ar investicinės įmonės interesais ir kad mokėjimo metodai stiprintų jos kapitalo pagrindą. Veiklos rezultatais pagrįstos atlyginimo dalys turėtų padidinti kredito įstaigos ar investicinės įmonės darbo užmokesčio struktūrų teisingumą. Principais turėtų būti pripažįstama, kad kredito įstaigos ir investicinės įmonės gali skirtingai taikyti nuostatas, atsižvelgdamos į savo dydį, vidaus organizacinę struktūrą ir veiklos pobūdį, sritį ir sudėtingumą ir, visų pirma, reikalaujant iš Direktyvos 2006/49/EB 20 straipsnio 2 dalyje ir 3 dalyje nurodytų investicinių įmonių laikytis visų principų, gali būti pažeidžiamas proporcingumo principas. Siekiant užtikrinti, kad kredito įstaigų ar investicinių įmonių atlyginimų nustatymo politikos formavimas būtų integruotas į rizikos valdymą, kiekvienos kredito įstaigos ar investicinės įmonės valdymo organas, atliekantis priežiūros funkciją, turėtų patvirtinti ir periodiškai peržiūrėti taikytinus bendruosius principus. Todėl turėtų būti įmanoma, kai taikytina ir atsižvelgiant į nacionalinę įmonių teisę, kad valdymo organas, atliekantis priežiūros funkciją, galėtų būti laikomas stebėtojų taryba.
(5)
Iš kredito įstaigų ir investicinių įmonių, kurios yra svarbios atsižvelgiant į jų dydį, vidaus organizacinę struktūrą ir veiklos pobūdį, sritį ir sudėtingumą, turėtų būti reikalaujama įsteigti atlyginimų nustatymo komitetą, kuris būtų neatsiejama jų valdymo ir organizacinės struktūros dalis.
(6)
Komisija, atsižvelgdama į tarptautinius pokyčius, turėtų ne vėliau kaip iki 2013 m. balandžio 1 d. peržiūrėti atlyginimų nustatymo politikos principus, visų pirma turint mintyje jų veiksmingumą, įgyvendinimą ir vykdymą, įskaitant visus tolesnius FSV pasiūlymus ir FSV principų įgyvendinimą kitose jurisdikcijose, įskaitant ir ryšį tarp modelio, taikomo kintamosioms atlyginimo dalims ir pernelyg didelės rizikos prisiėmimo elgesio.
(7)
Atlyginimų nustatymo politika turėtų būti siekiama suderinti asmeninius darbuotojų tikslus su ilgalaikiais kredito įstaigos ar investicinės įmonės interesais. Vertinant veiklos rezultatais pagrįstas atlyginimo dalis reikėtų remtis ilgesnio laikotarpio veiklos rezultatais ir atsižvelgti į kitą galimą riziką, susijusią su veiklos rezultatais. Veiklos rezultatų vertinimas turėtų būti daugiametis, ne mažiau kaip treji-penkeri metai, siekiant užtikrinti, kad vertinimo procesas būtų pagrįstas ilgesnio laikotarpio veiklos rezultatais ir kad faktinis veiklos rezultatais pagrįstų atlyginimo dalių išmokėjimas būtų išskirstytas per kredito įstaigos ar investicinės įmonės veiklos ciklo laikotarpį. Siekiant dar labiau suderinti paskatas, visų darbuotojų, kuriems taikomi šie reikalavimai, žymią kintamojo atlyginimo dalį turėtų sudaryti kredito įstaigos ar investicinės įmonės akcijos arba su akcijomis susijusios priemonės, atsižvelgiant į atitinkamos kredito įstaigos ar investicinės įmonės teisinę struktūrą, arba, biržos prekybos sąraše nesančių kredito įstaigų ar investicinių įmonių atveju kitos negrynųjų pinigų priemonėmis ir, kur taikytina, kitos ilgalaikės finansinės priemonės, kurios tinkamai atspindi kredito įstaigos ar investicinės įmonės kredito kokybę. Turėtų būti įmanoma į tokias priemones įtraukti kapitalo priemonę, kuri iškilus rimtoms institucijos finansinėms problemoms, paverčiama į vertybinius popierius arba kitaip nurašoma. Tuo atveju, kai atitinkama kredito įstaiga neišleidžia ilgalaikių finansinių priemonių, turėtų būti leidžiama akcijomis ir su jomis susijusiomis priemonėmis ir kitomis nepiniginėmis priemonėmis išleisti žymią kintamojo atlyginimo dalį. Valstybės narės ar jų kompetentingos institucijos turėtų turėti galimybę nustatyti apribojimus tų priemonių tipams ir modeliams arba atitinkamai uždrausti tam tikras priemones.
(8)
Siekiant sumažinti paskatas prisiimti pernelyg didelę riziką, kintamosios atlyginimo dalys turėtų sudaryti subalansuotą viso atlyginimo dalį. Būtina, kad darbuotojo fiksuotas darbo užmokestis sudarytų pakankamai didelę jo viso atlyginimo dalį, norint sudaryti sąlygas vykdyti visiškai lanksčią kintamosios atlyginimo dalies politiką, įskaitant galimybę kintamosios atlyginimo dalies nemokėti. Siekiant užtikrinti atlyginimų nustatymo praktikos nuoseklumą visame sektoriuje, tikslinga nustatyti tam tikrus aiškius reikalavimus. Garantuoti kintamieji atlyginimai yra nesuderinami su patikimo rizikos valdymo ar atlyginimo už rezultatus principu ir paprastai turėtų būti draudžiami.
(9)
Didelė kintamosios atlyginimo dalies dalis, pavyzdžiui, 40-60 %, turėtų būti atidėta atitinkamam laikotarpiui. Ši dalis turėtų būti gerokai didinama, atsižvelgiant į atlyginimą gaunančio asmens darbo stažą ar atsakomybę. Be to, didelę kintamosios atlyginimo dalies dalį turėtų sudaryti kredito įstaigos ar investicinės įmonės akcijos arba su akcijomis susijusios priemonės, atsižvelgiant į atitinkamos kredito įstaigos ar investicinės įmonės teisinę struktūrą, arba, biržos prekybos sąraše nesančių kredito įstaigų ar investicinių įmonių atveju kitos negrynųjų pinigų priemonėmis ir, kur taikytina, kitos ilgalaikės finansinės priemonės, kurios tinkamai atspindi kredito įstaigos ar investicinės įmonės kredito kokybę. Todėl proporcingumo principas yra labai svarbus, nes ne visuomet gali būti tikslinga šiuos reikalavimus taikyti mažoms kredito įstaigoms ir investicinėms įmonėms. Atsižvelgiant į apribojimus, kurie taikomi kintamajai atlyginimo daliai, mokamai grynaisiais pinigais ir iš anksto, kintamosios atlyginimo dalies suma, kuri gali būti išmokama grynaisiais pinigais arba jų ekvivalentu, netaikant atidėjimo, turėtų būti apribota, siekiant suderinti asmeninius darbuotojų tikslus su ilgalaikiais įstaigos ar įmonės interesais.
(10)
Kredito įstaigos ir investicinės įmonės turėtų užtikrinti, kad dėl viso kintamojo atlyginimo nebūtų apribotas jų gebėjimas stiprinti kapitalo bazę. Kapitalą reikia didinti atsižvelgiant į kredito įstaigos ar investicinės įmonės esamą kapitalo padėtį. Todėl valstybių narių kompetentingos valdžios institucijos turėtų turėti teisę riboti kintamąjį atlyginimą, inter alia, kaip procentinę visų grynųjų pajamų dalį, jeigu jis nesuderinamas su patikimos kapitalo bazės išlaikymu.
(11)
Kredito įstaigos ir investicinės įmonės turėtų reikalauti iš savo darbuotojų įsipareigoti nesinaudoti asmeninėmis apsidraudimo strategijomis ar draudimu siekiant sumažinti rizikos išlyginimo poveikį, numatytą jų atlyginimų schemose.
(12)
Subjektų, kurie naudojasi išskirtine valstybės intervencija, prioritetai turėtų apimti kapitalo bazės stiprinimą ir numatyti mokesčių mokėtojų pagalbos atstatymą. Visi kintamosios atlyginimo dalies mokėjimai turėtų atspindėti šiuos prioritetus.
(13)
2009 m. balandžio 30 d. Komisijos rekomendacijoje dėl finansinių paslaugų sektoriaus atlyginimų nustatymo politikos (7) išdėstyti patikimos atlyginimų nustatymo politikos principai atitinka šioje direktyvoje išdėstytus principus ir juos papildo.
(14)
Nuostatomis dėl atlyginimų nustatymo neturėtų būti pažeidžiamos Sutartyse įtvirtintos pagrindinės teisės, ypač Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 153 straipsnio 5 dalis, nacionalinės sutarčių ir darbo teisės bendrieji principai, teisės aktai dėl akcininkų teisių bei dalyvavimo ir atitinkamos įstaigos administracinių bei priežiūros organų bendrieji įsipareigojimai, taip pat, kur taikoma, socialinių partnerių teisės sudaryti kolektyvinius susitarimus ir užtikrinti jų vykdymą laikantis nacionalinės teisės ir papročių.
(15)
Siekiant užtikrinti greitą ir veiksmingą vykdymą, kompetentingos institucijos taip pat turėtų turėti teisę skirti ar taikyti finansines arba nefinansines nuobaudas ir kitas priemones už bet kurio Direktyvos 2006/48/EB reikalavimo nevykdymą, įskaitant reikalavimą turėti atlyginimų nustatymo politiką, kuri derėtų su patikimu ir veiksmingu rizikos valdymu. Šios priemonės ir nuobaudos turėtų būti veiksmingos, proporcingos ir atgrasančios. Siekdama užtikrinti nuoseklumą ir vienodas veiklos sąlygas, Komisija turėtų peržiūrėti valstybių narių tokių priemonių ir nuobaudų skyrimą ir taikymą kaupimo pagrindu, atsižvelgiant į jų nuoseklumą Europos Sąjungoje.
(16)
Siekiant užtikrinti veiksmingą rizikos, kurią kelia netinkamos atlyginimų struktūros, priežiūrą, atlyginimų nustatymo politika ir praktika, kurias patvirtina kredito įstaigos ir investicinės įmonės, turėtų patekti į priežiūros pagal Direktyvą 2006/48/EB taikymo sritį. Vykdydamos tokią priežiūrą, priežiūros institucijos turėtų įvertinti, ar ta politika ir praktika atitinkami darbuotojai gali būti skatinami prisiimti per didelę riziką. Be to, EBPIK turėtų užtikrinti, kad būtų parengtos asmenų, kurie vadovauja kredito įstaigų veiklai, tinkamumo įvertinimo gairės.
(17)
2010 m. birželio 2 d. Komisijos žalioji knyga dėl bendrojo finansų įstaigų valdymo ir atlyginimo skyrimo politikos numato daugelį bendrojo kredito įstaigų ir investicinių įmonių netinkamo valdymo problemų, kurias būtina spręsti. Komisija, pateikdama galimus sprendimus, nurodo, kad būtina žymiai sustiprinti reikalavimus, taikomus asmenims, kurie realiai vadovauja kredito įstaigoms, kurie turi turėti pakankamai gerą reputaciją ir atitinkamą patirtį, ir kuriuos taip pat būtina įvertinti dėl jų tinkamumo užimti minėtas pareigas. Žaliojoje knygoje taip pat pabrėžiama būtinybė pagerinti akcininkų dalyvavimą patvirtinant atlyginimų politiką. Europos Parlamentas ir Taryba pažymi Komisijos ketinimus, kaip tolesnius jos veiksmus pateikti teisėkūros pasiūlymus, kur taikoma, dėl minėtojo klausimo.
(18)
Siekiant toliau didinti skaidrumą, susijusį su atlyginimų nustatymu kredito įstaigose ir investicinėse įmonėse, kompetentingos valstybių narių institucijos turėtų rinkti informaciją apie atlyginimus, kad galėtų atlikti palyginamąjį atlyginimo tendencijų vertinimą pagal kiekybinės informacijos, kurią tos kredito įstaigos ir investicinės įmonės turi atskleisti pagal šią direktyvą, kategorijas. Kompetentingos valdžios institucijos turėtų teikti šią informaciją EBPIK, kad ji galėtų atlikti panašų vertinimą Sąjungos lygmeniu.
(19)
Siekiant skatinti priežiūros konvergenciją vertinant atlyginimų nustatymo politiką ir praktiką ir supaprastinti informacijos rinkimą ir nuoseklų bankų sektoriaus atlyginimų nustatymo įgyvendinimą, EBPIK turėtų parengti patikimas bankų sektoriaus atlyginimų nustatymo politikos gaires. Europos vertybinių popierių rinkos priežiūros institucijų komitetas turėtų padėti rengti tokius techninius standartus, tiek, kiek jie taip pat taikomi asmenų, kurie dalyvauja teikiant investicines paslaugas ir kredito įstaigoms bei investicinėms įmonėms vykdant investicinę veiklą pagal Direktyvą 2004/39/EB. EBPIK turėtų rengti atviras viešąsias konsultacijas dėl techninių standartų ir nagrinėti galimas susijusias sąnaudas ir naudą. Komisija turėtų turėti galimybę teikti teisės aktų pasiūlymus, kuriais Europos priežiūros institucijai bankininkystės klausimais ir kur reikia, Europos priežiūros institucijai rinkų ir vertybinių popierių klausimais, kaip nustatyta pagal Larosière finansinės priežiūros procesą, būtų suteikti įgaliojimai pateikti techninius reguliavimo standartų ir įgyvendinimo standartų projektus, siekiant supaprastinti informacijos rinkimą ir atlyginimo principų bankininkystės sektoriuje įgyvendinimo nuoseklumą, kuriuos turi patvirtinti Komisija.
(20)
Kadangi dėl prastai suformuotos atlyginimų nustatymo politikos ir paskatų schemos rizika, su kuria susiduria kredito įstaigos ir investicinės įmonės, gali padidėti iki nepriimtino lygio, reikėtų imtis skubių taisomųjų veiksmų ir, jei būtina, atitinkamų korekcinių priemonių. Todėl tikslinga užtikrinti, kad kompetentingos valdžios institucijos būtų įgaliotos taikyti kokybines ir kiekybines priemones, kurios būtų skirtos vykdant 2 ramsčio priežiūrinį tikrinimą nustatytoms su atlyginimų nustatymo politika susijusioms problemoms spręsti. Kokybinės priemonės, kurias kompetentingos valdžios institucijos gali taikyti, apima reikalavimą, kad kredito įstaigos ar investicinės įmonės sumažintų jų veiklai, produktams ar sistemoms būdingą riziką, taip pat ir keičiant atlyginimų struktūras ar įšaldant kintamąsias atlyginimo dalis tiek, kiek tai nedera su veiksmingu rizikos valdymu. Kiekybinės priemonės apima reikalavimą turėti papildomų nuosavų lėšų.
(21)
Gero valdymo struktūros, skaidrumas ir informacijos atskleidimas būtini, norint vykdyti patikimą atlyginimų nustatymo politiką. Siekiant užtikrinti pakankamą atlyginimų struktūros ir susijusios rizikos skaidrumą rinkoje, kredito įstaigos ir investicinės įmonės turėtų atskleisti išsamią informaciją apie savo atlyginimų nustatymo tiems darbuotojams, kurių profesinė veikla gali daryti esminį poveikį kredito įstaigos ar investicinės įmonės rizikos pobūdžiui, politiką, praktiką ir, dėl konfidencialumo priežasčių, bendras sumas. Ši informacija turėtų būti prieinama visoms suinteresuotosioms šalims (akcininkams, darbuotojams ir visuomenei). Tačiau šiuo įpareigojimu neturėtų būti pažeista 1995 m. spalio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 95/46/EB dėl asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo (8).
(22)
Šioje direktyvoje nustatytos nuostatos dėl atlyginimų turėtų būti taikomos atlyginimui, mokamam pagal sutartis, sudarytas prieš jų faktinio įgyvendinimo kiekvienoje valstybėje narėje datą, ir paskirtam ar išmokėtam po tos datos, siekiant užtikrinti jų visišką veiksmingumą ir siekiant išvengti jų taikymo diskriminuojančiojo poveikio. Be to, siekiant apsaugoti šios direktyvos tikslus, ypač veiksmingą rizikos valdymą, atsižvelgiant į laikotarpius, apibūdinamus kaip stipraus finansinio nestabilumo laikotarpius, ir siekiant išvengti šioje direktyvoje numatytų nuostatų dėl atlyginimo apėjimo per laikotarpį iki jų įgyvendinimo, būtina tas nuostatas taikyti nustatytam atlyginimui už 2010 m. suteiktas paslaugas, kuris dar nėra išmokėtas iki faktinio kiekvienos valstybės narės tų nuostatų įgyvendinimo datos.
(23)
Patikrinus riziką, su kuria gali susidurti kredito įstaiga, turėtų būti parengtos veiksmingos priežiūros priemonės. Todėl būtina tolesnė konvergencija, siekiant palaikyti bendrus priežiūros institucijų sprendimus ir užtikrinti vienodas konkurencines sąlygas Sąjungoje.
(24)
Pagal Direktyvą 2006/48/EB reikalaujama, kad kredito įstaigos, kurios investuoja į pakartotinį pakeitimą vertybiniais popieriais, atliktų ir pagrindinių pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijų bei nepakeitimo vertybiniais popieriais pozicijų, kurios galiausiai tampa pagrindinėmis pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijomis, deramą patikrinimą. Kredito įstaigos turėtų įvertinti, ar pozicijos pagal turtu padengto komercinio vekselio programas yra pakartotinio pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijos, įskaitant pozicijas pagal programas, kurios įgyja didesnį prioritetą visų paskolų atskirų grupių segmentuose, kai nė viena iš šių paskolų nėra pakeitimo vertybiniais popieriais arba pakartotinio pakeitimo vertybiniais popieriais pozicija, ir kai paskolų pardavėjas suteikia pirmojo nuostolio apsaugą kiekvienai investicijai. Pastaruoju atveju konkrečios grupės likvidumo priemonė iš esmės neturėtų būti laikoma pakartotinio pakeitimo vertybiniais popieriais pozicija, kadangi ji yra bendro grupės turto (t. y. taikytinos visos paskolų grupės) segmentas, kuris neturi pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijų. Tačiau programoje numatytas kredito vertės padidinimas, apimantis tik kai kuriuos nuostolius, dėl kurių pardavėjas neteikia pirmiau nurodytos apsaugos įvairiose grupėse, iš esmės būtų bendro turto grupės, kurioje yra bent viena pakeitimo vertybiniais popieriais pozicija, rizikos suskirstymas į segmentus, todėl tai būtų pakartotinio pakeitimo vertybiniais popieriais pozicija. Vis dėlto, jeigu tokia programa visiškai finansuojama vienos rūšies komerciniu vekseliu ir jeigu programoje numatytas kredito vertės padidinimas nėra pakartotinis pakeitimas vertybiniais popieriais arba jeigu komercinį vekselį visiškai padengia finansuojanti kredito įstaiga, kai komercinio vekselio investuotojui iš esmės kyla rizika, kad rėmėjas neįvykdys įsipareigojimų, o ne pagrindinių grupių ar turto rizika, tokiu atveju tas komercinis vekselis paprastai neturėtų būti laikomas pakartotinio pakeitimo vertybiniais popieriais pozicija.
(25)
Direktyvos 2006/49/EB nuostatos dėl vertinimo, kuriuo siekiama riboti riziką, turėtų būti taikomos visoms priemonėms, vertinamoms tikrąja verte, nesvarbu, ar jos yra įstaigų prekybos knygoje ar ne prekybos knygoje. Turėtų būti paaiškinta, kad tais atvejais, kai vertinimo, kuriuo siekiama riboti riziką, metu gaunama mažesnė balansinė vertė, negu faktiškai pripažįstama apskaitoje, absoliuti skirtumo vertė turėtų būti atimama iš nuosavų lėšų.
(26)
Įstaigos turėtų turėti galimybę rinktis, ar taikyti kapitalo poreikį toms pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijoms, kurioms pagal šią direktyvą skiriamas 1 250 % rizikos koeficientas, ar atimti jas iš nuosavų lėšų, nesvarbu, ar pozicijos yra prekybos, ar ne prekybos knygoje.
(27)
Kapitalo poreikis atsiskaitymų rizikai padengti turėtų būti taikomas ir ne prekybos knygai.
(28)
Įstaigos iniciatorės ir įstaigos rėmėjos turėtų negalėti apeiti užslėptos paramos draudimo, naudodamosi savo prekybos knygomis tokiai paramai teikti.
(29)
Nepažeidžiant atskleidimo, kurio aiškiai reikalaujama šioje direktyvoje, atskleidimo reikalavimų tikslas turėtų būti suteikti rinkos dalyviams tikslią ir išsamią informaciją apie pavienių įstaigų rizikos pobūdį. Todėl turėtų būti reikalaujama, kad įstaigos atskleistų papildomą informaciją, kuri aiškiai nenurodyta šioje direktyvoje, jei toks atskleidimas yra būtinas tam tikslui pasiekti.
(30)
Siekdami užtikrinti nuoseklų Direktyvos 2006/48/EB įgyvendinimą visoje Sąjungoje, Komisija ir EBPIK 2006 m. sudarė darbo grupę (Kapitalo poreikių direktyvos perkėlimo grupę, angl. CRDTG), kuriai patikėta užduotis aptarti ir spręsti su tos direktyvos įgyvendinimu susijusius klausimus. CRDTG nuomone, tam tikros techninės direktyvų 2006/48/EB ir 2006/49/EB nuostatos dar turi būti tikslinamos. Todėl tas nuostatas reikėtų patikslinti.
(31)
Tais atvejais, kai pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijos išorinis kredito vertinimas apima kredito apsaugos, kurią teikia pati investicinė įmonė, poveikį, įmonė turėtų negalėti, pasiteisindama ta apsauga, taikyti mažesnį rizikos koeficientą. Dėl to neturėtų būti reikalaujama pakeitimą vertybiniais popieriais išskaityti iš kapitalo, jei yra kitų būdų rizikos koeficientui nustatyti, atsižvelgiant į faktinę pozicijos riziką ir neatsižvelgiant į tokią kredito apsaugą.
(32)
Pakeitimo vertybiniais popieriais srityje įstaigoms taikomi atskleidimo reikalavimai turėtų būti labai sugriežtinti. Visų pirma reikėtų atsižvelgti į pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijų prekybos knygoje riziką. Be to, siekiant užtikrinti pakankamą įstaigos pakeitimo vertybiniais popieriais veiklos skaidrumą, atskleidžiama informacija turėtų atspindėti, kokiu mastu įstaiga remia specialios paskirties pakeitimo vertybiniais popieriais subjektus ir tam tikrų kontroliuojamųjų subjektų dalyvavimą, kadangi glaudžiai susijusios šalys gali kelti nuolatinę riziką atitinkamai įstaigai.
(33)
Specifinė pakeitimo vertybiniais popieriais rizika turėtų būti suderinta su kapitalo poreikiu bankinėje knygoje, nes joje numatytas labiau diferencijuotas ir rizikai jautresnis pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijų apskaičiavimas.
(34)
Atsižvelgiant į vidaus modelių, taikomų apskaičiuojant rinkos rizikos kapitalo poreikį, prastus pastarojo laiko rezultatus, reikėtų sugriežtinti jų standartus. Visų pirma reikėtų užtikrinti, kad jie apimtų visą riziką, atsižvelgiant į kredito riziką prekybos knygoje. Be to, kapitalo poreikis turėtų apimti komponentą, kuris nepalankiomis sąlygomis galėtų padidinti kapitalo poreikį, atsižvelgiant į blogėjančias rinkos sąlygas, ir sumažintų procikliškumo galimybę. Kredito įstaigos taip pat turėtų atlikti atvirkštinį testavimą nepalankiomis sąlygomis, siekdamos įvertinti, kurie scenarijai galėtų kelti pavojų banko gyvybingumui, išskyrus tuos atvejus, kai kredito įstaigos gali įrodyti, kad toks testavimas nebūtinas. Atsižvelgiant į didelius pastarojo laiko sunkumus apskaičiuojant pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijas taikant vidaus modeliais pagrįstus metodus, įstaigų galimybė modeliuoti pakeitimo vertybiniais popieriais riziką prekybos knygoje turėtų būti ribojama, o standartizuoto kapitalo poreikio pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijoms prekybos knygoje padengti turėtų būti reikalaujama, net jei tai nenurodyta.
(35)
Šia direktyva nustatomos ribotos išimtys dėl tam tikros koreliacinės prekybos veiklos, kai priežiūros institucijos gali leisti įstaigoms skaičiuoti visapusišką rizikos kapitalo poreikį, vadovaujantis griežtais būtiniausiais reikalavimais. Šiuo atveju turėtų būti reikalaujama, kad įstaiga tai veiklai taikytų kapitalo poreikį, lygų didesniam kapitalo poreikiui pagal vidinį modelį ir 8 % kapitalo poreikį už specifinę riziką pagal standartizuotą vertinimo metodą. Jiems neturėtų būti taikomas papildomas rizikos kapitalo poreikis, tačiau jie turėtų būti įtraukti tiek į rizikos vertės priemones, tiek ir į rizikos vertės nepalankiomis sąlygomis priemones.
(36)
Pagal Direktyvos 2006/48/EB 152 straipsnį reikalaujama, kad tam tikros kredito įstaigos atidėtų nuosavas lėšas, kurios būtų ne mažesnės kaip tam tikros nurodytos minimalios sumos, trims dvylikos mėnesių laikotarpiams nuo 2006 m. gruodžio 31 d. iki 2009 m. gruodžio 31 d. Atsižvelgiant į esamą padėtį bankininkystės sektoriuje ir į Bazelio bankininkystės priežiūros komiteto patvirtintų minimaliam kapitalui taikomų pereinamojo laikotarpio priemonių pratęsimą, tikslinga to reikalavimo taikymą pratęsti iki 2011 m. gruodžio 31 d.
(37)
Siekiant, kad kredito įstaigos dėl nepagrįstų ir neproporcingų įgyvendinimo išlaidų neatsisakytų taikyti Vidaus reitingais pagrįstą metodą (angl. IRB metodas) arba Pažangiuosius vertinimo metodus, skaičiuodamos kapitalo poreikį pereinamuoju laikotarpiu, kredito įstaigoms, kurios pradėjo taikyti IRB metodą arba Pažangiuosius vertinimo metodus nuo 2010 m. sausio 1 d. ir kurios anksčiau savo kapitalo poreikį skaičiavo, taikydamos kitus paprastesnius metodus, gavus priežiūros institucijos pritarimą, turėtų būti leidžiama taikyti paprastesnius metodus, skaičiuojant pereinamojo laikotarpio apatinę ribą. Kompetentingos institucijos turėtų atidžiai stebėti savo rinkas ir visose rinkose ir rinkų segmentuose užtikrinti vienodas veiklos sąlygas ir išvengti vidaus rinkos iškraipymų.
(38)
Pagal Tarpinstitucinio susitarimo dėl geresnės teisėkūros (9) 34 punktą valstybės narės skatinamos dėl savo ir Sąjungos interesų parengti lenteles, kurios kuo geriau parodytų šios direktyvos ir jos perkėlimo į nacionalinę teisę priemonių atitiktį, ir viešai jas paskelbti.
(39)
Šios direktyvos nuostatos yra tolesni reformų proceso, vykdomo reaguojant į finansų krizę, žingsniai. Atsižvelgiant į G-20, FSV ir Bazelio bankininkystės priežiūros komiteto išvadas, gali būti reikalingos tolesnės reformos, įskaitant apsaugos priemones, apsaugančias nuo cikliškumo, „dinamišką atsargų kaupimą“, kapitalo poreikio nustatymo pagrindimą Direktyvoje 2006/48/EB ir papildomas priemones su rizika pagrįstiems reikalavimams, kurios padėtų kredito institucijoms riboti skolinimąsi bankų sistemoje. Siekiant užtikrinti tinkamą demokratinę proceso priežiūrą, Europos Parlamentas ir Taryba turėtų būti tinkamai ir veiksmingai įtraukti.
(40)
Komisija turėtų peržiūrėti direktyvų 2006/48/EB ir 2006/49/EB taikymą, siekdama užtikrinti, kad jų nuostatos būtų taikomos nešališkai, ir kredito įstaigos nebūtų diskriminuojamos dėl jų teisinės struktūros arba nuosavybės modelio.
(41)
Komisijai pagal SESV 290 straipsnį reikėtų suteikti įgaliojamus priimti deleguotus teisės aktus dėl techninių Direktyvos 2006/48/EB patikslinimų siekiant patikslinti sąvokų apibrėžtis siekiant užtikrinti vienodą tos direktyvos taikymą ar atsižvelgiant į finansų rinkų pokyčius; suderinti terminologiją ir suformuluoti sąvokų apibrėžtis, atsižvelgiant į vėlesnius susijusius aktus; išplėsti veiklos rūšių, kurioms taikomas abipusio pripažinimo principas pagal Direktyvą 2006/48/EB, sąrašą arba adaptuoti tame sąraše vartojamą terminologiją, atsižvelgiant į finansų rinkų plėtrą; keisti sritis, kuriose kompetentingos institucijos privalo keistis informacija; atlikti Direktyvos 2006/48/EB nuostatų dėl nuosavų lėšų patikslinimus, siekiant atsižvelgti į apskaitos standartų ar Sąjungos teisės aktų pokyčius arba į priežiūros praktikų konvergenciją; išplėsti pozicijų klasių sąrašą standartizuoto metodo ar IRB metodo atžvilgiu, atsižvelgiant į pokyčius finansų rinkose; peržiūrėti tam tikras sumas, susijusias su tomis pozicijų klasėmis, atsižvelgiant į infliacijos poveikį; peržiūrėti nebalansinių straipsnių sąrašus ir klasifikavimą; ir patikslinti specifines nuostatas ir techninius kriterijus dėl kitos šalies kredito rizikos vertinimo, rizikos organizavimo ir apskaičiavimo, standartizuoto metodo ar IRB metodo, kredito rizikos sumažinimo, pakeitimo vertybiniais popieriais, veiklos rizikos, kompetentingų institucijų peržiūros ir įvertinimo bei atskleidimo siekiant atsižvelgti į pokyčius finansų rinkose arba apskaitos standartų ar Sąjungos teisės aktų pokyčius arba atsižvelgiant į priežiūros praktikų konvergenciją. Komisijai pagal SESV 290 straipsnį taip pat reikėtų suteikti įgaliojamus priimti deleguotus teisės aktus dėl priemonių staigių ir netikėtų palūkanų normų pokyčių dydžiui, kuris svarbus kompetentingoms valdžios institucijoms pagal Direktyvą 2006/48/EB norint peržiūrėti ir įvertinti palūkanų normų riziką, kylančią ne iš prekybos veiklos, nustatyti; laikinai sumažinti minimalų nuosavų lėšų lygį ar rizikos koeficientus, nurodytus toje Direktyvoje, kad būtų atsižvelgta į konkrečias aplinkybes; paaiškinti išimtis tam tikroms pozicijoms, kurioms netaikomos tos direktyvos nuostatos dėl didelių pozicijų; ir patikslinti kriterijus priežiūros institucijų atliekamam siūlomo kredito įstaigą įsigyjančio asmens tinkamumo ir siūlomo įsigijimo finansinio patikimumo vertinimui pagal tą direktyvą.
(42)
Komisijai pagal SESV 290 straipsnį taip pat reikėtų suteikti įgaliojamus priimti deleguotus teisės aktus dėl techninių Direktyvos 2006/49/EB patikslinimų, siekiant patikslinti sąvokų apibrėžtis siekiant užtikrinti vienodą tos direktyvos taikymą ar atsižvelgiant į finansų rinkų pokyčius; patikslinti tos direktyvos tam tikruose straipsniuose nurodytas pradinio kapitalo sumas ir tam tikras sumas, reikalingas apskaičiuoti prekybos knygoje apskaitomai veiklai taikomą kapitalo poreikį, kad būtų atsižvelgta į pasikeitimus ekonomikos bei monetarinėje srityse; patikslinti investicinių įmonių, kurioms taikomos tam tikros išimtys iš minimalaus nuosavų lėšų lygio reikalavimo, rūšis, siekiant atsižvelgti į pokyčius finansų rinkose; patikslinti reikalavimą investicinėms įmonėms turėti nuosavų lėšų, sudarančių vieną ketvirtadalį jų praėjusių metų nustatytų pridėtinių išlaidų siekiant užtikrinti vienodą tos direktyvos taikymą; suderinti terminologiją ir patikslinti sąvokų apibrėžtis su susijusiais vėliau priimtais aktais; patikslinti tos direktyvos technines nuostatas dėl kapitalo poreikio reikalavimo skirtingų klasių rizikai ir didelėms pozicijoms apskaičiavimo, dėl vidaus modelių naudojimo apskaičiuojant kapitalo poreikį ir dėl prekybos siekiant atsižvelgti į pokyčius finansų rinkose ar rizikos valdymo ar apskaitos standartų ar Sąjungos teisės aktų pokyčius arba į priežiūros praktikų konvergenciją; ir siekiant atsižvelgti į įvairių su Direktyvos 2004/39/EB taikymo sritimi susijusių klausimų peržiūros rezultatus.
(43)
Europos Parlamentas ir Taryba turėtų turėti trijų mėnesių terminą nuo pranešimo datos prieštaravimų dėl deleguoto teisės akto pareiškimui. Europos Parlamento arba Tarybos iniciatyva taip pat turėtų būti įmanoma pratęsti šį laikotarpį trimis mėnesiais. Turėtų būti įmanoma, kad Europos Parlamentas ir Taryba galėtų informuoti kitas institucijas apie savo ketinimą nereikšti prieštaravimų. Šitaip anksti priimti deleguotus teisės aktus ypač tinkama tuomet, kai reikia laikytis galutinių terminų, pavyzdžiui, kai pagrindiniame teisės akte nustatyti tvarkaraščiai, per kuriuos Komisija turi priimti deleguotą teisės aktą.
(44)
39 deklaracijoje dėl Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 290 straipsnio, pridėtoje prie Tarpvyriausybinės konferencijos, patvirtinusios 2007 m. gruodžio 13 d. pasirašytą Lisabonos sutartį, Baigiamojo akto, Konferencija atkreipė dėmesį į Komisijos ketinimą toliau konsultuotis su valstybių narių paskirtais ekspertais, rengiant deleguotų teisės aktų finansinių paslaugų srityje projektus pagal jos nusistovėjusią praktiką.
(45)
Kadangi šios direktyvos tikslų, t. y. reikalauti iš kredito įstaigų ir investicinių įmonių numatyti atlyginimų politiką, kuri atitiktų efektyvų rizikos valdymą, ir pritaikyti tam tikrus kapitalo reikalavimus, valstybės narės negali deramai pasiekti ir kadangi dėl šios direktyvos masto ir poveikio tų tikslų būtų geriau siekti Sąjungos lygmeniu, laikydamasi Europos Sąjungos sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo, Sąjunga gali patvirtinti priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šia direktyva neviršijama to, kas būtina tiems tikslams pasiekti.
(46)
Todėl direktyvos 2006/48/EB ir 2006/49/EB turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeistos,
PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
1 straipsnis
Direktyvos 2006/48/EB pakeitimai
Direktyva 2006/48/EB iš dalies keičiama taip:
1.
4 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
įterpiami šie punktai:
„40a) pakartotinis pakeitimas vertybiniais popieriais- pakeitimas vertybiniais popieriais, kai rizika, susijusi su pagrindine pozicijų grupe, yra suskirstyta į segmentus ir bent viena iš pagrindinių pozicijų yra pakeitimo vertybiniais popieriais pozicija;
40b) pakartotinio pakeitimo vertybiniais popieriais pozicija- pozicija pakartotiniam pakeitimui vertybiniais popieriais;“;
b)
pridedamas šis punktas:
„49. savo nuožiūra sukauptos pensijų įmokos- padidintos pensijų išmokos, kurias savo nuožiūra darbuotojui suteikia kredito įstaiga, kaip dalį šio darbuotojo kintamojo atlyginimo paketo, kurios neįtraukia įgytų išmokų, kurios darbuotojams suteikiamos pagal įmonės pensijų sistemą.“
2.
11 straipsnio 1 dalyje pridedama ši pastraipa:
„Europos bankininkystės priežiūros institucijų komitetas užtikrina, kad būtų parengtos asmenų, kurie vadovauja kredito įstaigų veiklai, tinkamumo įvertinimo gairės.“
3.
22 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
1 dalis pakeičiama taip:
„1. Buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos reikalauja, kad kiekvienoje kredito įstaigoje būtų tvirtos valdymo priemonės, įskaitant aiškią organizacinę struktūrą su tiksliai apibrėžta, skaidria ir nuoseklia atsakomybe, veiksmingi rizikos, su kuria kredito įstaiga susiduria arba gali susidurti, nustatymo, valdymo, stebėjimo ir pranešimo apie tokią riziką procesai ir tinkami vidaus kontrolės mechanizmai, įskaitant patikimas valdymo ir apskaitos procedūras, taip pat atlyginimų nustatymo politika ir praktika, deranti su patikimu ir veiksmingu rizikos valdymu ir skatinanti tokį valdymą.“;
b)
pridedamos šios dalys:
„3. Kompetentingos buveinės valstybės narės valdžios institucijos naudoja informaciją, surinktą atlikti lyginamąją analizę dėl atlyginimų tendencijų ir praktikos, vadovaujantis atskleidimo kriterijais, nurodytais XII priedo 2 dalies 15f punkte. Kompetentinga valdžios institucija tą informaciją teikia Europos bankininkystės priežiūros institucijų komitetui.
4. Europos bankininkystės priežiūros institucijų komitetas užtikrina, kad būtų parengtos patikimos atlyginimų nustatymo politikos, atitinkančios V priedo 23 ir 24 punktuose nustatytus principus, gairės. Šiose gairėse atsižvelgiama į patikimos atlyginimų nustatymo politikos principus, išdėstytus 2009 m. balandžio 30 d. Komisijos rekomendacijoje dėl finansinių paslaugų sektoriaus atlyginimų nustatymo politikos (10).
Europos bankininkystės priežiūros institucijų komitetas, inter alia, užtikrina, kad būtų parengtos gairės:
a)
numatančios konkrečius kriterijus atitinkamiems santykiams tarp fiksuotos ir kintamos atlyginimo dalies visame atlyginime nustatyti, kaip apibrėžta V priedo 23 punkto 1 dalyje;
b)
numatančios priemones, atitinkančias priemones pagal V priedo 23 punkto o punkto ii papunktį, kurios tinkamai atspindi kredito įstaigos kredito kokybę, kaip apibrėžta to priedo 23 punkto o punkte.
Europos vertybinių popierių rinkos priežiūros institucijų komitetas glaudžiai bendradarbiauja su Europos bankininkystės priežiūros institucijų komitetu užtikrinant, kad būtų parengtos darbuotojų, kurie dalyvauja teikiant investicines paslaugas ir vykdant investicinę veiklą, kaip nustatyta Direktyvos 2004/39/EB 4 straipsnio 1 dalies 2 punkte, atlyginimų nustatymo politikos gairės.
Europos bankininkystės priežiūros institucijų komitetas informaciją, gautą iš kompetentingos valdžios institucijos, pagal 3 dalį naudoja lyginamajai analizei dėl atlyginimų tendencijų ir praktikos Sąjungos lygmeniu.
5. Buveinės valstybės narės kompetentingos valdžios institucijos renka informaciją apie asmenų, kurių atlyginimas sudaro bent 1 mln. EUR, skaičių kredito įstaigose, taip pat susijusią verslo sritį ir svarbiausią informaciją apie darbo užmokestį, premiją, ilgalaikę premiją ir pensijos įmoką. Ta informacija perduodama Europos bankininkystės priežiūros institucijų komitetui, kuris su ja supažindina buveinės valstybės narę pagal bendrąją ataskaitų teikimo formą. Europos bankininkystės priežiūros institucijų komitetas gali parengti gaires, skirtas palengvinti šios dalies įgyvendinimą ir užtikrinti surinktos informacijos nuoseklumą.
4.
54 straipsnis papildomas šia pastraipa:
„Valstybės narės užtikrina, kad, įgyvendinant pirmos pastraipos nuostatas, jų atitinkamos kompetentingos valdžios institucijos turėtų teisę skirti ar taikyti finansines ir nefinansines nuobaudas ar kitas priemones. Šios nuobaudos ir priemonės yra veiksmingos, proporcingos ir atgrasančios.“
5.
57 straipsnio pirmos pastraipos r punktas pakeičiamas taip:
„r)
pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijų, kurių rizikos koeficientas - 1 250 % pagal šią direktyvą, suma ir pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijų prekybos knygoje, kurių rizikos koeficientas būtų 1 250 %, jei jos būtų tų pačių kredito įstaigų ne prekybos knygoje, suma.“
6.
64 straipsnis papildomas tokia dalimi:
„5. Kredito įstaigos, skaičiuodamos nuosavų lėšų sumą visam savo turtui, įvertintam tikrąja verte, taiko Direktyvos 2006/49/EB VII priedo B dalies reikalavimus ir nuo 57 straipsnio a-ca punktuose nurodytų pozicijų bendros sumos, iš kurios atima i-k punktų pozicijas, nuskaičiuoja būtinų papildomų vertės koregavimų sumą. Europos bankininkystės priežiūros institucijų komitetas parengia išsamias šios nuostatos taikymo gaires.“
7.
66 straipsnio 2 dalis pakeičiama taip:
„2. Pusė 57 straipsnio l-r punktuose nurodytų pozicijų bendros sumos atimama iš 57 straipsnio a-ca punktų pozicijų bendros sumos, iš kurios nuskaičiuojamos to straipsnio i-k punktų pozicijos, o kita pusė - iš to straipsnio d-h punktų pozicijų bendros sumos, pritaikius šio straipsnio 1 dalyje nustatytus apribojimus. Jei pusė l-r punktų pozicijų bendros sumos viršija 57 straipsnio d-h punktų pozicijų bendrą sumą, ši perteklinė dalis atimama iš a-ca punktų pozicijų bendros sumos, nuskaičiavus to straipsnio i-k punktų pozicijas.
57 straipsnio r punkto pozicijos neatimamos, jei laikantis 75 straipsnio, kaip nurodyta šioje direktyvoje, jos buvo įtrauktos apskaičiuojant pagal riziką įvertintas pozicijas arba kapitalo poreikį, kaip nurodyta Direktyvos 2006/49/EB I arba V prieduose.“
8.
75 straipsnio b ir c punktai pakeičiami taip:
„b)
jų prekybos knygoje apskaitomos veiklos atžvilgiu pozicijos rizikai, sandorio šalies rizikai ir tiek, kiek leidžiama viršyti 111-117 straipsniuose numatytas ribas, didelėms pozicijoms, viršijančioms tokias ribas, taikomas Direktyvos 2006/49/EB 18 straipsnyje ir 28-32 straipsniuose nustatytas kapitalo poreikis;
c)
visos jų veiklos atžvilgiu užsienio valiutos kurso rizikai, atsiskaitymų rizikai ir prekių rizikai taikomas Direktyvos 2006/49/EB 18 straipsnyje nustatytas kapitalo poreikis;“.
9.
101 straipsnio 1 dalis pakeičiama taip:
„1. Kredito įstaiga rėmėja arba kredito įstaiga iniciatorė, kuri pakeitimo vertybiniais popieriais atveju pagal riziką įvertintų pozicijų sumas apskaičiavo vadovaudamasi 95 straipsniu arba pardavė priemones iš savo prekybos knygos specialios paskirties pakeitimo vertybiniais popieriais subjektui tuo tikslu, kad nebeturėtų laikyti nuosavų lėšų tokių priemonių rizikai padengti, negali teikti paramos pakeitimui vertybiniais popieriais ne pagal savo sutartinius įsipareigojimus siekiant sumažinti investuotojams galimus ar esamus nuostolius.“
10.
136 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
1 dalies antroje pastraipoje pridedami šie punktai:
„f)
reikalaujančias, kad kredito įstaigos ribotų kintamąjį atlyginimą kaip procentinę visų grynųjų pajamų dalį, jeigu jis nesuderinamas su patikimos kapitalo bazės išlaikymu;
g)
reikalaujančias, kad kredito įstaigos naudotų grynąjį pelną kapitalo bazei sustiprinti.“;
b)
2 dalyje pridedama ši pastraipa:
„Siekiant nustatyti tinkamą nuosavų lėšų lygį, remdamosi pagal 124 straipsnį atliktos peržiūros ir vertinimo rezultatais, kompetentingos valdžios institucijos įvertina, ar reikia taikyti specialiuosius nuosavų lėšų reikalavimus, kai viršijamas minimalus lygis, rizikai, su kuria kredito įstaiga susiduria arba gali susidurti, padengti, atsižvelgiant į:
a)
kiekybinius ir kokybinius kredito įstaigų vertinimo proceso aspektus, nurodytus 123 straipsnyje;
b)
kredito įstaigų priemones, procesus ir mechanizmus, nurodytus 22 straipsnyje;
c)
peržiūros ir įvertinimo, vykdomų pagal 124 straipsnį, rezultatus.“
11.
145 straipsnio 3 dalis pakeičiama taip:
„3. Kredito įstaigos patvirtina oficialią politiką, siekdamos laikytis 1 ir 2 dalyse nurodytų informacijos atskleidimo reikalavimų, ir turi savo atskleidžiamos informacijos tinkamumo, įskaitant jos patikrinimą ir dažnumą, vertinimo politiką. Kredito įstaigos taip pat taiko vertinimo, ar jų atskleidžiama informacija rinkos dalyviams išsamiai parodo jų rizikos pobūdį, politiką.
Kai tokia atskleidžiama informacija rinkos dalyviams išsamiai neparodo rizikos pobūdžio, kredito įstaigos viešai skelbia ne tik tą informaciją, kurios reikalaujama pagal 1 dalį, bet ir kitą būtiną informaciją. Tačiau reikalaujama, kad jos atskleistų tik tą informaciją, kuri yra esminė ir nėra privati ar konfidenciali, pagal XII priedo 1 dalyje nustatytus techninius kriterijus.“
12.
VI antraštinės dalies antraštė pakeičiama taip:
„DELEGUOTI TEISĖS AKTAI IR VYKDYMO ĮGALIOJIMAI“.
13.
150 straipsnis iš dalies pakeičiamas taip:
a)
1 dalis pakeičiama taip:
„1. Nedarant poveikio pasiūlymui, kiek tai susiję su nuosavoms lėšoms, kurį pagal 62 straipsnį Komisija turės pateikti, deleguotų teisės aktų priemonėmis šiose srityse pagal 151a straipsnį ir 151b ir 151c straipsniuose nustatytomis sąlygomis priimami šie techniniai patikslinimai:
a)
patikslinamos sąvokų apibrėžtys, siekiant užtikrinti vienodą šios direktyvos taikymą;
b)
patikslinamos sąvokų apibrėžtys, atsižvelgiant į finansų rinkų pokyčius šios direktyvos taikymo metu;
c)
atsižvelgiant į priimtus aktus, taikomus kredito įstaigoms ir kitoms susijusioms sritims, suderinama terminologija ir suformuluojamos sąvokų apibrėžtys;
d)
atsižvelgiant į finansų rinkų plėtrą, išplečiamas 23 ir 24 straipsniuose nurodytas ir I priede pateikiamas sąrašas arba adaptuojama tame sąraše vartojama terminologija;
e)
keičiamos sritys, kuriose kompetentingos institucijos privalo keistis informacija, išvardyta 42 straipsnyje;
f)
atliekami techniniai 56-67 ir 74 straipsnių patikslinimai dėl apskaitos standartų ar reikalavimų pokyčių, kuriais atsižvelgiama į Sąjungos teisės aktus arba į priežiūros praktikų konvergenciją;
g)
pataisomas sąrašas pozicijų klasių, nurodytų 79 ir 86 straipsniuose, atsižvelgiant į pokyčius finansų rinkose;
h)
peržiūrima 79 straipsnio 2 dalies c punkte, 86 straipsnio 4 dalies a punkte, VII priedo 1 dalies 5 punkte ir VII priedo 2 dalies 15 punkte nurodyta suma, atsižvelgiant į infliacijos poveikį;
i)
peržiūrimi nebalansinių straipsnių, nurodytų II ir IV prieduose, sąrašai ir klasifikavimas;
j)
patikslinamos III ir V-XII priedų nuostatos, siekiant atsižvelgti į finansų rinkų (ypač naujų finansų produktų) arba apskaitos standartų ar reikalavimų pokyčius, kuriais atsižvelgiama į Sąjungos teisės aktus arba atsižvelgiant į priežiūros praktikų konvergenciją.
1a. Pagal 151 straipsnio 2a dalyje nurodytą reguliavimo procedūrą tvirtinamos šios priemonės:
a)
2 straipsnyje pateikto sąrašo techniniai patikslinimai;
b)
pakeičiama 9 straipsnyje nustatyto pradinio kapitalo suma, kad būtų atspindėti ekonominės ir pinigų srities pokyčiai.“;
b)
2 dalis iš dalies keičiama taip:
i)
pirmos pastraipos įžanginė dalis pakeičiama taip
„Komisija gali patvirtinti šias priemones:“;
ii)
antra pastraipa pakeičiama taip:
„Pirmos pastraipos a, b, c ir f punktuose nurodytos priemonės tvirtinamos deleguotais teisės aktais pagal 151a straipsnį ir 151b ir 151c straipsniuose nustatytomis sąlygomis. Pirmos pastraipos d ir e punktuose nurodytos priemonės tvirtinamos pagal 151 straipsnio 2a dalyje nurodytą reguliavimo procedūrą.“
14.
151 straipsnio 2 ir 3 dalys išbraukiamos.
15.
Įterpiami šie straipsniai:
„151a straipsnis
Delegavimas
1. Įgaliojimas priimti deleguotus teisės aktus, minėtus 150 straipsnio 1 dalyje ir 150 straipsnio 2 dalies antros pastraipos pirmame sakinyje, Komisijai suteikiamas ketveriems metams nuo 2010 m. gruodžio 15 d. Komisija parengia su deleguotais įgaliojimais susijusią ataskaitą ne vėliau kaip prieš šešis mėnesius iki ketverių metų laikotarpio pabaigos. Įgaliojimų delegavimas savaime pratęsiamas tokios pačios trukmės laikotarpiams, jei Europos Parlamentas ar Taryba šių įgaliojimų nepanaikina pagal 151b straipsnį.
2. Priėmusi deleguotą teisės aktą, Komisija iškart apie jį vienu metu praneša Europos Parlamentui ir Tarybai.
3. Komisijai suteiktam įgaliojimui priimti deleguotus teisės aktus taikomos 151b ir 151c straipsniuose nustatytos sąlygos.
151b straipsnis
Delegavimo atšaukimas
1. Europos Parlamentas ar Taryba gali bet kada atšaukti 150 straipsnio 1 dalyje ir 150 straipsnio 2 dalies antros pastraipos pirmame sakinyje nurodytų įgaliojimų delegavimą.
2. Institucija, pradėjusi vidaus procedūrą, kad nuspręstų, ar atšaukti įgaliojimo delegavimą, siekia prieš priimdama galutinį sprendimą per deramą laikotarpį informuoti apie tai kitą instituciją ir Komisiją, nurodydama deleguotus įgaliojimus, kurie galėtų būti atšaukti.
3. Sprendimu dėl atšaukimo nutraukiamas tame sprendime nurodytų įgaliojimų delegavimas. Sprendimas įsigalioja nedelsiant arba vėliau, tame sprendime nurodytą dieną. Jis neturi įtakos jau įsigaliojusių deleguotų teisės aktų galiojimui. Jis skelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
151c straipsnis
Prieštaravimai dėl deleguotų teisės aktų
1. Europos Parlamentas ir Taryba gali pareikšti prieštaravimus dėl deleguoto teisės akto per tris mėnesius nuo pranešimo dienos. Europos Parlamento arba Tarybos iniciatyva šis laikotarpis pratęsiamas trimis mėnesiais.
2. Jei pasibaigus 1 dalyje nurodytam laikotarpiui nei Europos Parlamentas, nei Taryba nepareiškė prieštaravimų dėl deleguoto teisės akto, jis skelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje ir įsigalioja jame nurodytą dieną. Deleguotas teisės aktas gali būti paskelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje ir įsigalioti nepasibaigus šiam laikotarpiui, jeigu ir Europos Parlamentas, ir Taryba informavo Komisiją apie savo ketinimą nepareikšti prieštaravimų.
3. Jeigu Europos Parlamentas arba Taryba pareiškia prieštaravimus dėl deleguoto akto per 1 dalyje nurodytą laikotarpį, šis aktas neįsigalioja. Atsižvelgiant į SESV 296 straipsnį, prieštaraujanti institucija nurodo prieštaravimo deleguotam teisės aktui priežastis.“
16.
152 straipsnyje įterpiamos šios dalys:
„5a. Kredito įstaigos, kurios skaičiuodamos pagal riziką įvertintų pozicijų sumas taiko 84-89 straipsnius, iki 2011 m. gruodžio 31 d. turi turėti nuosavų lėšų, kurios, jei taikoma, visada turi viršyti 5c dalyje arba 5d dalyje nurodytą sumą arba būti jai lygios.
5b. Kredito įstaigos, kurios skaičiuodamos kapitalo poreikį operacinei rizikai padengti taiko 105 straipsnyje nurodytus Pažangiuosius vertinimo metodus, iki 2011 m. gruodžio 31 d. turi turėti nuosavų lėšų, kurios visada turi viršyti, jei taikoma, 5c dalyje arba 5d dalyje nurodytą sumą arba būti jai lygios.
5c. 5a ir 5b dalyse nurodyta suma sudaro 80 % bendros nuosavų lėšų minimalios sumos, kurią kredito įstaigos privalo turėti pagal Direktyvos 93/6/EEB 4 straipsnį ir Direktyvą 2000/12/EB, kaip taikoma iki 2007 m. sausio 1 d.
5 d. 5e dalyje nurodytų kredito įstaigų atveju 5a ir 5b dalyse nurodyta suma pritarus kompetentingoms institucijoms gali sudaryti iki 80 % bendros nuosavų lėšų minimalios sumos, kurią tos kredito įstaigos privalo turėti pagal 78-83 straipsnius, 103 arba 104 straipsnius ir Direktyvą 2006/49/EB, kaip taikoma iki 2011 m. sausio 1 d.
5e. Kredito įstaiga gali taikyti 5d dalį tik tuo atveju, jei ji skaičiuodama savo kapitalo poreikį 2010 m. sausio 1 d. arba vėliau pradėjo taikyti IRB metodą arba Pažangiuosius vertinimo metodus.“
17.
154 straipsnio 5 dalis pakeičiama taip:
„5. Iki 2012 m. gruodžio 31 d. visų mažmeninių pozicijų, užtikrintų nuosavomis gyvenamosiomis patalpomis ir kurioms netaikomos centrinės valdžios garantijos, svertinis LGD vidurkis neturi būti mažesnis nei 10 %.“
18.
156 straipsnyje po trečios pastraipos įterpiamos šios dalys:
„Ne vėliau kaip iki 2013 m. balandžio 1 d. Komisija persvarsto ir atsiskaito apie atlyginimų nuostatas, tarp jų ir nurodytas V ir XII prieduose, ypatingą dėmesį skiriant jų veiksmingumui, įgyvendinimui ir vykdymui, atsižvelgiant į tarptautinius įvykius. Šiuo persvarstymu siekiama nustatyti bet kokias spragas, kylančias iš proporcingumo principo taikymo toms nuostatoms. Komisija kartu su kitais atitinkamais pasiūlymais pateikia savo ataskaitą Europos Parlamentui ir Tarybai.
Siekiant užtikrinti nuoseklumą ir vienodas veiklos sąlygas, Komisija persvarsto 54 straipsnio įgyvendinimą nuoseklumo tarp nuobaudų ir kitų skirtų ar taikytų priemonių visoje Sąjungoje požiūriu ir, jei reikia, teikia pasiūlymus.
Komisija, periodiškai persvarstydama šios direktyvos taikymą, užtikrina, kad dėl šios direktyvos taikymo būdas nepasireikštų kredito įstaigų diskriminavimu dėl jų teisinės struktūros arba nuosavybės modelio.
Siekdama užtikrinti priežiūros požiūrio į kapitalą nuoseklumą, Komisija persvarsto nuorodos į priemonių pagal 66 straipsnio 1a dalies a punktą svarbą V priedo 23 punkto o punkto ii papunktyje, iškart kai tik imasi peržiūrėti kapitalo priemonių apibrėžtį, kaip numatyta 56-67 straipsniuose.“
19.
Įterpiamas šis straipsnis:
„156a straipsnis
Ne vėliau kaip iki 2011 m. gruodžio 31 d. Komisija peržiūri pakeitimus, kuriuos tikslinga padaryti norint suderinti šios direktyvos IX priedą, atsižvelgiant į tarptautinius susitarimus dėl kredito įstaigų kapitalo poreikio pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijų, ir pateikia ataskaitą šiuo klausimu. Komisija teikia tą ataskaitą Europos Parlamentui ir Tarybai kartu su atitinkamais teisėkūros pasiūlymais.“
20.
Priedai iš dalies keičiami taip, kaip nurodyta šios direktyvos I priede.
2 straipsnis
Direktyvos 2006/49/EB pakeitimai
Direktyva 2006/49/EB iš dalies keičiama taip:
1.
3 straipsnio 1 dalies pirma pastraipa papildoma tokiu punktu:
„t) pakeitimo vertybiniais popieriais pozicija ir pakartotinio pakeitimo vertybiniais popieriais pozicija- pakeitimo vertybiniais popieriais pozicija ir pakartotinio pakeitimo vertybiniais popieriais pozicija, kaip apibrėžta Direktyvoje 2006/48/EB.“
2.
17 straipsnio 1 dalies pirmos pastraipos įžanginė frazė pakeičiama taip:
„Jeigu įstaiga, taikydama šios direktyvos II priedą, pagal riziką įvertintas pozicijas apskaičiuoja pagal Direktyvos 2006/48/EB 84-89 straipsnius, apskaičiavimo, numatyto Direktyvos 2006/48/EB VII priedo 1 dalies 36 punkte, tikslais taikomos šios nuostatos:“.
3.
18 straipsnio 1 dalies a punktas pakeičiamas taip:
„a)
nustatyto kapitalo poreikio sumą, kuri jų prekybos knygoje apskaitomos veiklos atveju apskaičiuojama pagal metodus ir pasirinkimo galimybes, nustatytus 28-32 straipsniuose bei I, II ir VI prieduose ir prireikus V priede, o jų ne prekybos knygoje apskaitomos veiklos atveju - pagal metodus ir pasirinkimo galimybes, nustatytus II priedo 1-4 punktuose;“.
4.
VIII skyriaus 2 skirsnio antraštė pakeičiama taip:
„Deleguoti teisės aktai ir vykdymo įgaliojimai“.
5.
41 straipsnio 2 dalis pakeičiama taip:
„2. Priemonės, nurodytos 1 dalyje, tvirtinamos deleguotais teisės aktais, vadovaujantis 42a straipsniu ir 42b ir 42c straipsniuose numatytomis sąlygomis.“
6.
42 straipsnio 2 dalis išbraukiama.
7.
Įterpiami šie straipsniai:
„42a straipsnis
Delegavimas
1. Įgaliojimas priimti deleguotus teisės aktus, nurodytus 41 straipsnyje, Komisijai suteikiamas ketveriems metams nuo 2010 m. gruodžio 15 d. Komisija parengia su deleguotais įgaliojimais susijusią ataskaitą ne vėliau kaip prieš šešis mėnesius iki ketverių metų laikotarpio pabaigos. Įgaliojimų delegavimas savaime pratęsiamas tokios pačios trukmės laikotarpiams, jei Europos Parlamentas ar Taryba šių įgaliojimų nepanaikina pagal 42b straipsnį.
2. Priėmusi deleguotą teisės aktą, Komisija iškart apie jį vienu metu praneša Europos Parlamentui ir Tarybai.
3. Komisijai suteiktam įgaliojimui priimti deleguotus teisės aktus taikomos 42b ir 42c straipsniuose nustatytos sąlygos.
42b straipsnis
Delegavimo atšaukimas
1. Europos Parlamentas arba Taryba gali bet kuriuo metu atšaukti 41 straipsnyje nurodytą įgaliojimų delegavimą.
2. Institucija, pradėjusi vidaus procedūrą, kad nuspręstų, ar atšaukti įgaliojimų delegavimą, siekia prieš priimdama galutinį sprendimą per deramą laikotarpį informuoti apie tai kitą instituciją ir Komisiją, nurodydama deleguotus įgaliojimus, kurie galėtų būti atšaukti.
3. Sprendimu dėl atšaukimo nutraukiamas tame sprendime nurodytų įgaliojimų delegavimas. Sprendimas įsigalioja nedelsiant arba vėliau, tame sprendime nurodytą dieną. Jis neturi įtakos jau įsigaliojusių deleguotų teisės aktų galiojimui. Jis skelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
42c straipsnis
Prieštaravimai dėl deleguotų teisės aktų
1. Europos Parlamentas ir Taryba gali pareikšti prieštaravimus dėl deleguoto teisės akto per tris mėnesius nuo pranešimo dienos. Europos Parlamento arba Tarybos iniciatyva šis laikotarpis pratęsiamas trimis mėnesiais.
2. Jei pasibaigus 1 dalyje nurodytam laikotarpiui nei Europos Parlamentas, nei Taryba nepareiškė prieštaravimų dėl deleguoto teisės akto, jis skelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje ir įsigalioja jame nurodytą dieną. Deleguotas teisės aktas gali būti paskelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje ir įsigalioti nepasibaigus šiam laikotarpiui, jeigu ir Europos Parlamentas, ir Taryba informavo Komisiją apie savo ketinimą nepareikšti prieštaravimų.
3. Jeigu Europos Parlamentas arba Taryba per 1 dalyje nurodytą laikotarpį pareiškia prieštaravimus dėl deleguoto teisės akto, šis aktas neįsigalioja. Atsižvelgiant į Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 296 straipsnį, prieštaraujanti institucija nurodo prieštaravimo deleguotam teisės aktui priežastis.“
8.
47 straipsnis pakeičiamas taip:
„Įstaigos, kurių konkretus rizikos modelis pagal V priedo 1 dalį buvo patvirtintas iki 2007 m. sausio 1 d., gali, remdamosi patvirtintu modeliu, iki 2011 m. gruodžio 30 d. arba iki kompetentingų institucijų atskiriems atvejams patvirtintos ankstesnės datos taikyti Direktyvos 93/6/EEB VIII priedo 4 ir 8 dalis pagal tai, kas buvo jose buvo numatyta iki 2007 m. sausio 1 d.“
9.
Priedai iš dalies keičiami taip, kaip nurodyta šios direktyvos II priede.
3 straipsnis
Perkėlimas į nacionalinę teisę
1. Valstybės narės užtikrina, kad įsigaliotų įstatymai ir kiti teisės aktai, būtini, kad būtų įgyvendinta:
a)
1 straipsnio 3, 4, 16 ir 17 punktai ir I priedo 1, 2c, 3, 4a ir 5b iii punktai - ne vėliau kaip iki 2011 m. sausio 1 d.; taip pat
b)
šios direktyvos nuostatos, neskaitant nurodytų a punkte, - ne vėliau kaip iki 2011 m. gruodžio 31 d.
Tvirtindamos 1 dalyje nurodytas priemones, valstybės narės jose pateikia nuorodą į šią direktyvą arba tokią nuorodą pateikia jas oficialiai skelbdamos. Valstybės narės nustato nuorodos teikimo tvarką.
2. Įstatymai ir kiti teisės aktai, kurie būtini siekiant įgyvendinti I priedo 1 punktą, reikalauja, kad kredito įstaigos taikytų jame nustatytus principus:
i)
atlyginimui, mokamam pagal sutartis sudarytas prieš jų įgyvendinimo kiekvienoje valstybėje narėje datą ir paskirtam ar išmokėtam po tos datos; ir
ii)
paskirtam, bet dar neišmokėtam prieš faktinio įgyvendinimo kiekvienoje valstybėje narėje datą atlyginimui už 2010 m. suteiktas paslaugas.
3. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų pagrindinių nacionalinės teisės aktų nuostatų tekstus.
4 straipsnis
Ataskaita
Atsižvelgdama į tarptautinį Bazelio sistemos pobūdį ir į riziką, susijusią su kapitalo pakankamumo sistemos pakeitimų neįgyvendinimu tuo pačiu metu svarbiausiose jurisdikcijose, ne vėliau kaip iki 2010 m. gruodžio 31 d. Komisija pateikia Europos Parlamentui ir Tarybai ataskaitą dėl pažangos, padarytos tarptautiniu mastu įgyvendinant kapitalo pakankamumo sistemos pakeitimus, kartu su visais atitinkamais pasiūlymais.
5 straipsnis
Įsigaliojimas
Ši direktyva įsigalioja kitą dieną po jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
6 straipsnis
Adresatai
Ši direktyva skirta valstybėms narėms.
Priimta Strasbūre 2010 m. lapkričio 24 d..