PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 270/2010
ze dne 29. března 2010,
kterým se mění nařízení (ES) č. 452/2007 o uložení konečného antidumpingového cla z dovozů žehlicích prken pocházejících mimo jiné z Čínské lidové republiky
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na čl. 11 odst. 3 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh Evropské komise předložený po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
1.1 Platná opatření
(1)
Nařízením (ES) č. 452/2007 (2) uložila Rada konečné antidumpingové clo z dovozu žehlicích prken pocházejících mimo jiné z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“). Opatření mají formu valorického cla ve výši 38,1 %, s výjimkou pěti výslovně uvedených společností, na které se vztahují individuální sazby cla.
1.2 Žádost o přezkum
(2)
V roce 2008 obdržela Komise žádost o částečný prozatímní přezkum podle čl. 11 odst. 3 základního nařízení (dále jen „prozatímní přezkum“). Žádost omezenou na přezkoumání dumpingu podal čínský vyvážející výrobce, společnost Guangzhou Power Team Houseware Co. Ltd., Guangzhou (dále jen „Power Team“ nebo „žadatel“). Sazba konečného antidumpingového cla z výrobků žadatele činí 36,5 %.
(3)
Ve své žádosti žadatel tvrdil, že okolnosti, na jejichž základě byla opatření zavedena, se změnily a že tyto změny mají trvalý charakter. Žadatel poskytl přímé důkazy o tom, že k vyrovnání účinků dumpingu není nutno nadále zachovávat současnou úroveň opatření.
(4)
Žadatel konkrétně tvrdí, že nyní podniká v podmínkách tržního hospodářství, tj. splňuje kritéria stanovená v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení. Žadatel proto uvedl, že běžná hodnota by v jeho případě měla být stanovena v souladu s čl. 2 odst. 7 písm. b) základního nařízení. Srovnání této běžné hodnoty a žadatelových vývozních cen do Evropské unie (EU) naznačuje dumpingové rozpětí výrazně nižší než současná úroveň opatření.
(5)
Žadatel proto uvedl, že k vyrovnání účinků dumpingu není nutno nadále zachovávat současnou úroveň opatření založenou na dříve stanovené úrovni dumpingu.
1.3 Zahájení přezkumu
(6)
Poté, co po konzultaci s poradním výborem Komise stanovila, že existují dostatečné důkazy pro zahájení prozatímního přezkumu, rozhodla se zahájit v souladu s čl. 11 odst. 3 základního nařízení prozatímní přezkum omezený na posouzení dumpingu ve vztahu k žadateli (3).
1.4 Dotčený výrobek a obdobný výrobek
(7)
Výrobek, který je předmětem dočasného přezkumu, je stejným výrobkem jako ten, který byl předmětem šetření, jež vedlo k uložení platných opatření (dále jen „původní šetření“), tj. jedná se o žehlicí prkna pocházející z Čínské lidové republiky, opěrná či samostatně stojící, s vyvíječem páry či bez něj a/nebo s vyhřívanou a/nebo odsávanou deskou, včetně rukávníků, a jejich základními součástmi, tj. podpěrou, deskou a rampou na žehličku, v současné době kódů KN ex 3924 90 00 (4), ex 4421 90 98, ex 7323 93 90, ex 7323 99 91, ex 7323 99 99, ex 8516 79 70 a ex 8516 90 00.
(8)
Výrobek vyráběný a prodávaný na čínském domácím trhu a výrobek vyvážený do EU, jakož i výrobek vyráběný a prodávaný na Ukrajině (používané jako srovnatelná země) mají stejné základní fyzikální a technické vlastnosti a stejné použití, a proto se ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení považují za obdobné.
1.5 Zúčastněné strany
(9)
Komise oficiálně informovala zástupce výrobního odvětví Unie, žadatele a zástupce vyvážející země o zahájení přezkumu. Zúčastněné strany dostaly možnost písemně se k věci vyjádřit a účastnit se slyšení.
(10)
Komise žadateli zaslala formulář žádosti o přiznání tržního zacházení (dále jen „tržní zacházení“) a dotazník a obdržela odpověď ve stanoveném termínu. Komise si vyžádala a ověřila všechny údaje, které považovala za nezbytné ke stanovení dumpingu, a u žadatele byla provedena inspekce na místě.
1.6 Období přezkumného šetření
(11)
Šetření dumpingu se týkalo období od 1. ledna 2008 do 31. prosince 2008 (dále jen „období přezkumného šetření“ nebo „OPŠ“). Je třeba připomenout, že původní šetření, které vedlo k zavedení opatření, se týkalo období od 1. ledna 2005 do 31. prosince 2005 (dále jen „období původního šetření“).
2. VÝSLEDKY ŠETŘENÍ
2.1 Tržní zacházení
(12)
Podle čl. 2 odst. 7 písm. b) základního nařízení se při antidumpingových šetřeních týkajících se dovozu z ČLR běžná hodnota určuje podle čl. 2 odst. 1 až 6 základního nařízení v případě těch výrobců, kteří splnili kritéria stanovená v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení, tj. pokud bylo prokázáno, že s ohledem na výrobu a prodej obdobného výrobku převažují podmínky tržního hospodářství. Uvedená kritéria lze shrnout takto:
-
obchodní rozhodnutí jsou přijímána na základě tržních signálů bez zásadních zásahů státu a náklady odrážejí tržní hodnoty,
-
společnosti mají jednoznačné a jasné účetnictví, které je kontrolováno nezávislým auditem v souladu s mezinárodními účetními standardy a používá se pro všechny účely,
-
neexistují žádná podstatná zkreslení způsobená bývalým systémem netržního hospodářství,
-
právní jistota a stabilita jsou zaručeny právními předpisy o úpadku a o vlastnictví,
-
měnové přepočty se provádějí podle tržních směnných kursů.
(13)
Žadatel požádal o přiznání tržního zacházení podle čl. 2 odst. 7 písm. b) základního nařízení a byl vyzván k vyplnění formuláře žádosti o přiznání tržního zacházení.
(14)
Šetřením bylo stanoveno, že žadatel nesplňuje kritérium tržního zacházení uvedené v první odrážce čl. 2 odst. 7 písm. c) (kritérium 1) základního nařízení, pokud jde o náklady nejdůležitějších vstupů. Bylo zjištěno, že po uplynutí období původního šetření, tj. po roce 2005, uložil stát vývozní omezení na několik výrobků z oceli, včetně základních surovin pro výrobu žehlicích prken, tj. ocelové desky, ocelových trubek a ocelového drátu. Je třeba poznamenat, že náklady na tyto suroviny představují značnou část celkových nákladů na suroviny. Zavedením vývozního cla se snížil podnět k vývozu, a tudíž se zvýšil objem výrobků k dispozici na domácím trhu, což naopak vedlo k nižším cenám. Rovněž bylo zjištěno, že čínští výrobci oceli měli k dispozici řadu subvenčních režimů (5); veřejně přístupná konta řady výrobců oceli rovněž potvrzují, že čínská vláda aktivně podporuje rozvoj odvětví výroby oceli v ČLR.
(15)
Domácí ceny oceli v ČLR byly tudíž v průběhu období přezkumného šetření výrazně nižší než ceny na jiných velkých světových trzích, zejména ve srovnání s cenami oceli v Severní Americe a severní Evropě (6), a tyto cenové rozdíly nelze vysvětlit žádnou konkurenční výhodou ve výrobě oceli.
(16)
Vedle toho bylo z informací obsažených v dokumentaci zjištěno, že žadatel využíval výhod plynoucích z těchto uměle vytvořených nízkých a narušených cen oceli, jelikož kupoval suroviny na domácím čínském trhu.
(17)
Byl tedy vyvozen závěr, že nejdůležitější vstupy společnosti Power Team podstatně neodráží tržní hodnoty. V návaznosti se dospělo k závěru, že žadatel neprokázal, že splňuje všechna kritéria stanovená v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení, a proto nebylo možné mu přiznat tržní zacházení.
(18)
Žadatel, vyvážející země a příslušné výrobní odvětví Unie dostaly možnost vyjádřit se k výše uvedeným zjištěním. Své připomínky zaslal žadatel i výrobní odvětví Unie.
(19)
Žadatel předložil před uplynutím stanovené lhůty tři hlavní argumenty. Za prvé uvedl, že ceny společnosti Power Team za suroviny, byly v souladu s domácími cenami a že toto zjištění postačovalo ke splnění kritéria 1 v původním šetření. Společnost tedy považovala srovnání cen na čínském domácím trhu s cenami na jiných mezinárodních trzích s ocelí za porušení čl. 11 odst. 9 základního nařízení. V této souvislosti společnost rovněž zpochybnila relevantnost cen na trhu s ocelí v severní Evropě a Severní Americe, na jejichž základě bylo srovnání provedeno. Žadatel uvedl, že jistě existují ceny na jiných mezinárodních trzích, jako například turecké vývozní ceny, které jsou nižší než domácí ceny v ČLR.
(20)
Je vskutku nesporné, že žadatel splnil kritérium 1 v původním šetření, avšak nesplnil kritérium 2. Má se však za to, že k porušení čl. 11 odst. 9 základního nařízení nedošlo, protože nedošlo k žádné metodologické změně při hodnocení skutečnosti, zda společnost provozuje svou činnost za podmínek tržního hospodářství, a zejména zda stále splňuje kritérium 1. V obou šetřeních - původním i přezkumném - bylo hodnoceno, zda suroviny odráží tržní hodnoty. Jedním ze zkoumaných ukazatelů v obou šetřeních byly domácí ceny oceli, avšak v původním šetření neexistovaly žádné jiné významné činitele, u kterých by byl patrný vliv na ceny surovin. Metodologie tak zůstala nezměněna, lišila se pouze zjištění.
(21)
Z přezkumného šetření vyplynulo, že po období původního šetření, tj. od roku 2006, se okolnosti změnily, jelikož čínská vláda zavedla několik opatření odrazujících vývoz ocelových desek, ocelových trubek a ocelového drátu, a to zavedením vývozního cla a zrušením vývozní náhrady DPH. To mělo společně s výše uvedenými subvenčními režimy narušující účinek na domácí ceny oceli v Číně, protože zjištěný rozdíl mezi domácími cenami v Číně a domácími cenami zveřejněnými pro Severní Ameriku a severní Evropu se výrazně zvýšil zhruba o 30 %. Po zveřejnění zjištění týkajících se tržního zacházení žadatel tento cenový rozdíl nenapadl.
(22)
Pokud jde o tvrzení, že domácí ceny oceli v Severní Americe a severní Evropě nejsou jedinými relevantními mezinárodními cenami, je třeba poznamenat, že oba trhy s ocelí byly zvoleny pro účely srovnání cen, jelikož se oba trhy vyznačují vysokou spotřebou oceli a jsou konkurenčními trhy s několika aktivními výrobci. Lze tak rozumně předpokládat, že tyto domácí ceny byly pro konkurenční tržní ceny reprezentativní. Mimoto nebylo tvrzení, že turecké vývozní ceny jsou nižší než domácí čínské ceny, v této fázi dále opodstatněno, tj. před uplynutím stanovené lhůty nebyly předloženy žádné konkrétní ceny. Dále nebylo podáno žádné vysvětlení ohledně skutečnosti, proč by měly být turecké vývozní ceny - vzhledem k tomu, že turecký vývozní trh je ve srovnání s domácími trhy v Severní Americe a severní Evropě zjevně poměrně malý - považovány za relevantnější.
(23)
Společnost dále tvrdila, že při použití právních předpisů EU byla diskriminována, jelikož se v řadě nedávných jiných případů, ve kterých ocel představovala nejdůležitější vstup, vyskytly některé čínské společnosti produkující ocel, které splňovaly kritérium 1. Všechny tyto případy byly přezkoumány a bylo zjištěno, že žádné ze společností nebylo v uvedených případech přiznáno tržní zacházení, jelikož nesplnily alespoň jedno další kritérium čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení. Z důvodů administrativních úspor nebylo tedy nutné se obsáhle zaobírat kritériem 1, bylo-li jasné, že společnost by stejně nesplnila podmínky z jiného důvodu. V každém případě nedospěla Komise v žádném z těchto nedávných případů k závěru, že nedochází k narušení na čínském domácím trhu s ocelí, naopak bylo v nedávných případech zamítnuto tržní zacházení, kdykoliv byla zjištěna narušení v oblasti surovin (7).
(24)
V neposlední řadě žadatel tvrdil, že přizpůsobení běžné hodnoty by bylo vhodnější než nepřiznání tržního zacházení. Je však patrné, že přizpůsobení běžné hodnotě není vhodné vzhledem k tomu, že jedním z kritérií, která jsou posuzována při přiznávání tržního zacházení, je kritérium, že náklady nejdůležitějších vstupů musí odrážet tržní hodnoty. Pokud tomu tak není, mělo by být spíše odepřeno tržní zacházení a běžná hodnota by měla být nahrazena běžnou hodnotou srovnatelné země, zejména pokud suroviny tvoří významnou součást nákladů na vstupy.
(25)
Závěrem lze tedy konstatovat, že žádný z argumentů vznesených společností Power Team nebyl přesvědčivý ani nevedl k odlišnému hodnocení zjištění.
(26)
Výrobní odvětví Unie poukázalo na to, že čínská vláda značně zasáhla do odvětví výroby oceli, což vedlo EU a USA k požadavku, aby WTO uspořádala za účelem vyřešení této otázky konzultace.
(27)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se potvrzují příslušná zjištění i závěr, že by společnosti Power Team nemělo být přiznáno tržní zacházení.
(28)
Po zveřejnění základních skutečností a úvah, na jejichž základě se zamýšlí doporučit změnu nařízení (ES) č. 452/2007, vyjádřil žadatel další připomínky ke zjištěním ohledně tržního zacházení.
(29)
Žadatel především znovu zdůraznil svůj argument, že jeho hlavní vstupy odrážejí tržní hodnoty v ČLR a že čínské ceny jsou ve všeobecném souladu s jinými mezinárodními trhy. Zatímco žadatel uznal skutečnost, že nárůst cen u hlavních vstupů byl v ČLR v roce 2008 ve srovnání s jinými mezinárodními trhy s ocelí nižší, trval na tom, že tomu tak nebylo z důvodů jakéhokoliv narušení, nýbrž z toho důvodu, že nižší ceny na čínském domácím trhu mohly být způsobeny ostatními čistě obchodními faktory. Žadatel poukázal na zvýšenou výrobu v roce 2008 a uvedl, že stávající antidumpingová či vyrovnávací cla uvalovaná na vývoz většiny ocelových vstupů vyrobených v ČLR vedla čínské výrobce k tomu, aby snížili své ceny na domácím trhu.
(30)
Je třeba poznamenat, že dodatečné informace o cenách předložené žadatelem podpořily zjištění, že hlavní suroviny pro výrobu žehlicích prken v roce 2008 byly v průměru výrazně levnější na čínském domácím trhu než na jiných velkých světových trzích.
(31)
Pokud jde o argument, že cenový rozdíl byl způsoben čistě obchodními faktory, tj. zvýšenou výrobou v ČLR, je třeba uvést, že tento argument nebyl dostatečně opodstatněn, zejména s ohledem na jakoukoliv možnou souvislost mezi údajným zvýšením výroby a situací ze strany poptávky. Žadatelův argument, že na dovoz řady ocelových výrobků z ČLR byla uvalována vyrovnávací cla, zároveň pouze dokazuje, že čínští výrobci oceli měli skutečně prospěch ze subvencí.
(32)
Žadatelův argument, že trh s ocelí v ČLR není narušen, nelze tedy podpořit a je třeba učinit definitivní závěr, že rozhodnutí ohledně tržního zacházení by nemělo být revidováno a že společnosti Power Team by nemělo být přiznáno tržní zacházení.
2.2 Individuální zacházení
(33)
Podle čl. 2 odst. 7 základního nařízení se stanoví případné celostátní clo pro země spadající pod uvedený článek, s výjimkou případů, kdy jsou společnosti schopny prokázat, že splňují všechna kritéria pro individuální zacházení stanovená v čl. 9 odst. 5 základního nařízení. Uvedená kritéria lze shrnout takto:
-
v případě plného nebo částečného zahraničního vlastnictví daných podniků nebo společných podniků (joint ventures) mohou vývozci svobodně repatriovat základní kapitál a zisk,
-
vývozní ceny a množství a prodejní a dodací podmínky jsou svobodně určeny,
-
většinu akcií nebo podílů vlastní soukromé osoby a musí být prokázáno, že společnost je dostatečně nezávislá na státní intervenci,
-
měnové přepočty se provádějí podle tržních směnných kurzů,
-
státní zásahy nejsou takového rozsahu, aby umožňovaly obcházení individuálních antidumpingových opatření.
(34)
Žadatel, vedle požadavku o přiznání tržního zacházení rovněž požádal o individuální zacházení v případě, že mu nebude přiznáno tržní zacházení.
(35)
Z šetření vyplynulo, že žadatel splnil všechna výše uvedená kritéria, a lze tedy učinit závěr, že společnosti Power Team by mělo být přiznáno individuální zacházení.
2.3 Běžná hodnota
(36)
Podle čl. 2 odst. 7 základního nařízení se v případě dovozu ze zemí bez tržního hospodářství a při nepřiznání tržního zacházení pro země uvedené v čl. 2 odst. 7 písm. b) základního nařízení běžná hodnota určí na základě ceny nebo početně zjištěné hodnoty ve srovnatelné zemi.
(37)
V oznámení o zahájení uvedla Komise svůj záměr opět použít Turecko, které bylo použito jako srovnatelná země v původním šetření, jako vhodnou srovnatelnou zemi pro účely stanovení běžné hodnoty pro ČLR, avšak žádný turecký výrobce v tomto prozatímním přezkumu nespolupracoval. Ke spolupráci však přistoupil ukrajinský vyvážející výrobce, který byl předmětem paralelního šetření pro účely jiného prozatímního přezkumu. Zúčastněné strany byly náležitě informovány a v dané fázi nebyly obdrženy žádné námitky vůči použití Ukrajiny jako srovnatelné země.
(38)
Jelikož nebyly shledány žádné zjevné důvody, proč nezvolit Ukrajinu jako srovnatelnou zemi, zejména s přihlédnutím k tomu, že žádný jiný výrobce ze třetí země nespolupracoval, byla běžná hodnota stanovena podle čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení, tj. na základě ověřených informací, které poskytl spolupracující výrobce ve srovnatelné zemi.
(39)
V souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení bylo zjištěno, že objem domácího prodeje obdobného výrobku spolupracujícího výrobce ve srovnatelné zemi byl ve srovnání s vývozním prodejem žadatele do EU reprezentativní. Kromě toho byl u všech vyvážených typů výrobků srovnatelný domácí prodej (v případě potřeby upravený s ohledem na fyzikální vlastnosti) považován za reprezentativní, jelikož jejich objem prodeje představoval alespoň 5 % objemu odpovídajícího vývozního prodeje do EU.
(40)
Komise následně přezkoumala, zda by se domácí prodej všech typů žehlicích prken v reprezentativních množstvích ve srovnatelné zemi mohl považovat za prodej v běžném obchodním styku, a to stanovením podílu ziskového prodeje příslušného typu žehlicího prkna nezávislým odběratelům.
(41)
Transakce na domácím trhu se považovaly za ziskové tehdy, když se jednotková cena určitého typu výrobku rovnala výrobním nákladům nebo byla vyšší. Byly proto stanoveny výrobní náklady pro každý typ prodávaný na domácím trhu ve srovnatelné zemi během období šetření.
(42)
Pokud objem prodeje určitého typu výrobku prodávaného za čistou prodejní cenu odpovídající vypočteným výrobním nákladům nebo cenu vyšší představoval více než 80 % celkového objemu prodeje tohoto typu výrobku a pokud se vážená průměrná cena tohoto typu rovnala výrobním nákladům nebo byla vyšší, byla běžná hodnota stanovena na základě skutečné ceny na domácím trhu. Tato cena byla vypočítána jako vážený průměr cen veškerého domácího prodeje daného typu výrobku během období šetření, a to bez ohledu na to, zda byl tento prodej ziskový.
(43)
Jestliže objem ziskového prodeje určitého typu výrobku představoval 80 % nebo méně z celkového objemu prodeje tohoto typu nebo byla-li vážená průměrná cena tohoto typu nižší než výrobní náklady, byla běžná hodnota stanovena na základě skutečné ceny na domácím trhu vypočtené jako vážený průměr pouze ziskového prodeje daného typu.
(44)
Žadatel po zveřejnění vznesl připomínku, že v případech, kdy ziskový prodej představuje méně než 10 % celkového objemu prodeje určitého typu, by měla být obvykle použita početně zjištěná běžná hodnota.
(45)
V této souvislosti je třeba poznamenat, že v tomto šetření se nevyskytla situace, kdy by ziskový prodej dosáhl objemu menšího než 10 %. Kromě toho se postup automatického početního zjištění běžné hodnoty za takových okolností již nepoužívá.
2.4 Vývozní cena
(46)
Ve všech případech byl dotčený výrobek prodán na vývoz nezávislým odběratelům v Unii prostřednictvím nezávislých obchodních subjektů v ČLR, a vývozní cena byla tudíž stanovena v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení, konkrétně na základě skutečně zaplacených cen či cen, které je třeba zaplatit, za výrobek prodaný za účelem vývozu do EU.
(47)
Žadatel po zveřejnění uvedl, že vývozní cena by měla být stanovena na základě prodejní ceny fakturované nezávislým čínským obchodním subjektem nezávislým odběratelům v EU, a nikoliv - jak tomu bylo v tomto případě - na základě zaplacené ceny či ceny, kterou je třeba zaplatit, za výrobek prodaný společností Power Team nezávislému obchodnímu subjektu v ČLR za účelem vývozu. Takový postup by však nebyl v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení, podle kterého by měla být při prodeji výrobků na vývoz základem vývozní ceny první nezávislá transakce. Proto je třeba tuto námitku zamítnout.
2.5 Srovnání
(48)
Běžná hodnota a vývozní cena byly srovnány na základě ceny ze závodu. Pro zajištění spravedlivého srovnání mezi běžnou hodnotou a vývozní cenou bylo podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení přihlédnuto k rozdílům u činitelů, na které bylo upozorněno a které prokazatelně ovlivňují ceny a srovnatelnost cen. Na základě toho byly v oprávněných a podložených případech zohledněny rozdíly ve fyzických vlastnostech, přepravních nákladech, v nákladech na pojištění a manipulaci a v úvěrových nákladech. Vzhledem k tomu, že vývozní cena byla stanovena výlučně na základě domácího prodeje čínským obchodním subjektům na vývoz, nebylo důvodu připustit rozdíly ve zdanění, jelikož běžná hodnota byla rovněž stanovena na základě domácího prodeje v srovnatelné zemi, na kterou se vztahuje obdobný daňový režim. Jak běžná hodnota, tak i vývozní cena byly proto vypočteny na čistém základě DPH.
(49)
Žadatel po zveřejnění uvedl, že seskupení typů výrobků (které bylo skutečně provedeno pro účely srovnání) vyvolává jisté pochybnosti s ohledem na správnost srovnání cen.
(50)
V této souvislosti je třeba poznamenat, že seskupení typů výrobků v tomto šetření bylo stejné jako seskupení v původním šetření a bylo považováno za nutné, aby mohla být zvýšena srovnatelnost výrobků prodávaných na vývoz do Unie společností Power Team a výrobků prodávaných na domácích trhu ve srovnatelné zemi. Rovněž je třeba poznamenat, že žadatel své tvrzení již dále neopodstatnil, zejména v souvislosti s tím, proč by provedené seskupení (které bylo vysvětleno ve zvláštním zveřejnění určeném žadateli) nemělo být vhodné. Proto je třeba tuto námitku zamítnout.
2.6 Dumpingové rozpětí
(51)
V souladu s čl. 2 odst. 11 základního nařízení bylo provedeno srovnání váženého průměru běžné hodnoty podle typu výrobku s váženým průměrem vývozní ceny odpovídajícího typu dotčeného výrobku. Toto srovnání ukázalo existenci dumpingu.
(52)
Bylo zjištěno, že dumpingové rozpětí společnosti Power Team, vyjádřené jako procentní podíl čisté ceny s dodáním na hranici Unie, činí 39,6 %.
3. TRVALÁ POVAHA ZMĚNĚNÝCH OKOLNOSTÍ
(53)
Podle čl. 11 odst. 3 základního nařízení se také posuzovalo, zda změněné okolnosti lze přiměřeně považovat za okolnosti trvalé povahy.
(54)
V této souvislosti se připomíná, že v původním šetření nebylo žadateli přiznáno tržní zacházení z důvodu zjištěných nesrovnalostí ohledně jeho účetních postupů. Z tohoto přezkumu vyplynulo, že toto kritérium společnost Power Team splnila. Jak je však uvedeno výše, nesplňuje žadatel kritérium tržního zacházení uvedené v čl. 2 odst. 7 písm. c) první odrážce základního nařízení týkající se nákladů na nejdůležitější vstupy. Co se týče tržního zacházení, pro žadatele se okolnosti tudíž nezměnily.
(55)
Údaje shromážděné a ověřené v šetření (tj. žadatelovy individuální ceny při vývozu do EU a běžná hodnota stanovená na Ukrajině jako srovnatelné zemi) však vedly k vyššímu dumpingovému rozpětí. Tato změna je považována za významnou a pokračující zachování současné úrovně opatření by k vyrovnání dumpingu již nepostačovalo.
4. ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
(56)
Vzhledem k výsledkům tohoto přezkumného šetření se považuje za vhodné změnit antidumpingové clo platné na dovoz dotčeného výrobku společnosti Power Team na 39,6 %.
(57)
Pokud jde o výši zbytkového cla, je třeba připomenout, že v původním šetření byla míra spolupráce nízká. Clo pro nespolupracující společnosti tak bylo stanoveno ve výši, která odpovídá váženému průměrnému dumpingovému rozpětí nejprodávanějších typů výrobků spolupracujících vyvážejících výrobců, kteří mají nejvyšší dumpingová rozpětí. Za použití stejné metodologie a s přihlédnutí k relevantním údajům poskytnutým žadatelem je třeba změnit zbytkové clo na 42,3 %.
(58)
Zúčastněné strany byly informovány o hlavních skutečnostech a úvahách, na jejichž základě se zamýšlí doporučit změnu nařízení Rady (ES) č. 452/2007, a bylo jim umožněno vyjádřit připomínky. Připomínky stran byly zváženy a ve vhodných případech byla konečná zjištění odpovídajícím způsobem upravena,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 452/2007 se mění takto:
-
údaje týkající se společnosti Guangzhou Power Team Houseware Co. Ltd., Guangzhou uvedené v tabulce v čl. 1 odst. 2 se nahrazují tímto zněním:
Země
Výrobce
Celní sazba (%)
Doplňkový kód TARIC
ČLR
Guangzhou Power Team Houseware Co. Ltd., Guangzhou
39,6
A783
-
údaje týkající se všech ostatních společností z ČLR uvedené v tabulce v čl. 1 odst. 2 se nahrazují tímto zněním:
Země
Výrobce
Celní sazba (%)
Doplňkový kód TARIC
ČLR
Všechny ostatní společnosti
42,3
A999
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 29. března 2010
TARYBOS ĮGYVENDINIMO REGLAMENTAS (ES) Nr. 270/2010
2010 m. kovo 29 d.
kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 452/2007, nustatantis galutinį antidempingo muitą importuojamoms, inter alia, Kinijos Liaudies Respublikos kilmės lyginimo lentoms
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2009 m. lapkričio 30 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1225/2009 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių (1) (toliau - pagrindinis reglamentas), ypač į jo 11 straipsnio 3 dalį,
atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą, pateiktą pasikonsultavus su Patariamuoju komitetu,
kadangi:
1. PROCEDŪRA
1.1. Galiojančios priemonės
(1)
Reglamentu (EB) Nr. 452/2007 (2) Taryba nustatė galutinį antidempingo muitą importuojamoms, inter alia, Kinijos Liaudies Respublikos (toliau - KLR) kilmės lyginimo lentoms. Priemones sudaro 38,1 % ad valorem muito norma, išskyrus penkias konkrečiai nurodytas bendroves, kurioms taikomos individualios muito normos.
1.2. Prašymas atlikti peržiūrą
(2)
2008 m. Komisija gavo prašymą atlikti dalinę tarpinę peržiūrą (toliau - tarpinė peržiūra) pagal pagrindinio reglamento 11 straipsnio 3 dalį. Prašymą, kuriuo buvo prašoma ištirti tik dempingo aspektus, pateikė eksportuojantis Kinijos gamintojas „Guangzhou Power Team Houseware Co. Ltd.“, Guangzhou (toliau - „Power Team“ arba pareiškėjas). Galutinio antidempingo muito norma, taikoma pareiškėjui, yra 36,5 %.
(3)
Savo prašyme pareiškėjas teigė, kad aplinkybės, kurių pagrindu buvo nustatytos priemonės, pasikeitė ir kad šie pokyčiai yra ilgalaikiai. Pareiškėjas pateikė prima facie įrodymų, kad toliau taikyti galiojančią priemonę ir taip kompensuoti dempingo daromą žalą nėra būtina.
(4)
Visų pirma, pareiškėjas teigė, kad jis šiuo metu veikia rinkos ekonomikos sąlygomis, t. y. atitinka pagrindinio reglamento 2 straipsnio 7 dalies c punkte nustatytus kriterijus. Todėl pareiškėjas tvirtino, kad jam normalioji vertė turėtų būti nustatyta pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 7 dalies b punktą. Palyginus šią normaliąją vertę su pareiškėjo eksporto į Europos Sąjungą (toliau - ES) kainomis, paaiškėjo, kad dempingo skirtumas yra gerokai mažesnis nei dabartinis priemonės lygis.
(5)
Todėl pareiškėjas tvirtino, kad nėra būtina toliau taikyti galiojančių priemonių, kurios buvo grindžiamos anksčiau nustatytu dempingo dydžiu, ir taip kompensuoti dempingo daromą žalą.
1.3. Peržiūros inicijavimas
(6)
Pasikonsultavusi su Patariamuoju komitetu ir nutarusi, kad yra pakankamai įrodymų, pagrindžiančių tarpinės peržiūros inicijavimą, Komisija nusprendė inicijuoti tarpinę peržiūrą pagal pagrindinio reglamento 11 straipsnio 3 dalį, kurią atliekant nagrinėjamas tik dempingas, susijęs su pareiškėju (3).
1.4. Nagrinėjamasis produktas ir panašus produktas
(7)
Tarpinėje peržiūroje nagrinėjamasis produktas yra tas pats kaip ir tyrime, po kurio nustatytos galiojančios priemonės (toliau - pradinis tyrimas), t. y. Kinijos Liaudies Respublikos kilmės lyginimo lentos, pastatomosios (arba ne), sugeriančios garus (arba ne) ir (arba) kurių paviršius yra šildantis (arba ne) ir (arba) pučiantis orą (arba ne), taip pat rankovių lyginimo lentos ir visos jų pagrindinės dalys, t. y. kojos, plokštė ir lygintuvo laikiklis, kurių KN kodai šiuo metu yra ex 3924 90 00 (4), ex 4421 90 98, ex 7323 93 90, ex 7323 99 91, ex 7323 99 99, ex 8516 79 70 ir ex 8516 90 00.
(8)
Kinijos vidaus rinkoje gaminamas ir joje parduodamas bei į ES eksportuojamas produktas, ir Ukrainoje (pasirinktoje panašia šalimi) gaminamas bei parduodamas produktas pasižymi tokiomis pačiomis pagrindinėmis fizinėmis ir techninėmis savybėmis ir turi tą pačią paskirtį, todėl pagal pagrindinio reglamento 1 straipsnio 4 dalį jie laikomi panašiais produktais.
1.5. Suinteresuotosios šalys
(9)
Komisija oficialiai pranešė Sąjungos pramonės atstovui, pareiškėjui ir eksportuojančios šalies atstovams apie peržiūros inicijavimą. Suinteresuotosioms šalims buvo suteikta galimybė teikti nuomonę raštu ir būti išklausytoms.
(10)
Komisija išsiuntė pareiškėjui prašymo taikyti rinkos ekonomikos režimą (toliau - RER) formą bei klausimyną ir per tam tikslui nustatytą laikotarpį gavo atsakymą. Komisija surado ir patikrino visą, jos manymu, dempingui nustatyti būtiną informaciją ir atliko tikrinamąjį vizitą pareiškėjo patalpose.
1.6. Peržiūros tiriamasis laikotarpis
(11)
Atliekant dempingo tyrimą nagrinėtas 2008 m. sausio 1 d.-2008 m. gruodžio 31 d. laikotarpis (toliau - peržiūros tiriamasis laikotarpis arba PTL). Primenama, kad pradinio tyrimo, per kurį nustatytos priemonės, tiriamasis laikotarpis buvo 2005 m. sausio 1 d.-2005 m. gruodžio 31 d. (toliau - pradinio tyrimo laikotarpis).
2. TYRIMO REZULTATAI
2.1. Rinkos ekonomikos režimas (RER)
(12)
Pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 7 dalies b punktą antidempingo tyrimuose dėl KLR kilmės importo normalioji vertė nustatoma pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 1-6 dalis tiems gamintojams, kurie, kaip buvo nustatyta, atitinka pagrindinio reglamento 2 straipsnio 7 dalies c punkte išdėstytus kriterijus, t. y. kai įrodoma, kad panašus produktas yra gaminamas ir parduodamas vyraujant rinkos ekonomikos sąlygoms. Toliau pateikiama šių kriterijų santrauka:
-
verslo sprendimai priimami atsižvelgiant į rinkos sąlygas ir be didelio valstybės kišimosi, o išlaidos atitinka rinkos vertę,
-
įmonės turi vieną aiškų pagrindinių apskaitos dokumentų, kurių nepriklausomas auditas atliktas pagal tarptautinius apskaitos standartus (toliau - TAS) ir kurie yra taikomi visais tikslais, rinkinį,
-
nėra jokių reikšmingų iškraipymų, likusių iš ankstesnės ne rinkos ekonomikos sistemos,
-
teisinį tikrumą ir stabilumą užtikrina bankroto ir nuosavybės įstatymai,
-
valiuta konvertuojama pagal rinkos kursus.
(13)
Pareiškėjas pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 7 dalies b punktą paprašė taikyti RER ir jo buvo paprašyta užpildyti prašymo taikyti RER formą.
(14)
Atlikus tyrimą nustatyta, kad pareiškėjas neatitiko pagrindinio reglamento 2 straipsnio 7 dalies c punkto pirmoje įtraukoje nurodyto RER kriterijaus dėl pagrindinių gamybos sąnaudų (1 kriterijus). Nustatyta, kad po pradinio tyrimo tiriamojo laikotarpio t. y. po 2005 m., valstybė nustatė eksporto apribojimus keliems plieno produktams, įskaitant pagrindines žaliavas lyginimo lentoms gaminti, t. y. plieno plokšteles, vamzdelius ir vielas. Pažymima, kad šių žaliavų sąnaudos sudaro didelę visų žaliavų sąnaudų dalį. Eksporto mokesčių nustatymas sumažino paskatą eksportuoti ir tuo būdu padidino produktų kiekį vidaus rinkoje, taip sumažindamas kainas. Taip pat buvo nustatyta, kad Kinijos plieno gamintojai galėjo pasinaudoti kai kuriomis subsidijų sistemomis (5) ir kad kai kurių plieno gamintojų viešai skelbiamos sąskaitos patvirtina, kad Kinijos valstybė aktyviai remia plieno sektoriaus KLR vystymąsi.
(15)
Todėl peržiūros tiriamuoju laikotarpiu plieno kainos KLR vidaus rinkoje buvo žymiai mažesnės nei kitose didelėse pasaulinėse rinkose, o ypač mažesnės už plieno kainas Šiaurės Amerikoje ir Šiaurės Europoje (6), ir šie kainų skirtumai negali būti paaiškinami jokiu konkurenciniu pranašumu plieno gamyboje.
(16)
Be to, remiantis dokumentų rinkinyje išdėstyta informacija, buvo nustatyta, kad šios dirbtinai sumažintos ir iškraipytos plieno kainos suteikė pareiškėjui pranašumą, nes šis įsigijo savo žaliavas Kinijos vidaus rinkoje.
(17)
Taigi buvo padaryta išvada, kad pagrindinės „Power Team“ gamybos sąnaudos iš esmės neatitinka rinkos kainų. Tuo remiantis padaryta išvada, kad pareiškėjas neįrodė atitinkantis visus pagrindinio reglamento 2 straipsnio 7 dalies c punkte nustatytus kriterijus, todėl RER jam negalėjo būti taikomas.
(18)
Pareiškėjui, eksportuojančiai valstybei ir Sąjungos pramonei buvo suteikta galimybė teikti pastabas dėl išdėstytų nustatytų faktų. Pastabas pateikė pareiškėjas ir Sąjungos pramonė.
(19)
Pareiškėjas per nustatytą laikotarpį pateikė tris pagrindinius argumentus. Pirmiausia, jis teigė, kad „Power Team“ žaliavų kainos atitiko kainas vidaus rinkoje ir kad šio fakto užteko siekiant atitikti 1 kriterijų pradiniame tyrime. Todėl, pasak bendrovės, kainų Kinijos vidaus rinkoje palyginimas su kainomis kitose tarptautinėse plieno rinkose buvo pagrindinio reglamento 11 straipsnio 9 dalies pažeidimas. Atsižvelgdama į šias aplinkybes, bendrovė taip pat suabejojo Šiaurės Europos ir Šiaurės Amerikos plieno rinkos kainų, kuriomis remiantis buvo atliktas palyginimas, tinkamumu. Pareiškėjas teigė, kad kainos ir kitose tarptautinėse rinkose, pvz., Turkijos eksporto kainos, buvo mažesnės nei kainos KLR vidaus rinkoje.
(20)
Iš tiesų, pareiškėjas atitiko 1 kriterijų pradiniame tyrime, bet neatitiko 2 kriterijaus. Vis dėlto, manoma, kad pagrindinio reglamento 11 straipsnio 9 dalis nebuvo pažeista, nes metodas, naudotas siekiant įvertinti, ar bendrovė veikia rinkos ekonomikos sąlygomis ir, ypač, ar ji vis dar atitinka 1 kriterijų, nepakito. Abiejuose tyrimuose (pradiniame tyrime ir peržiūros tyrime) buvo išnagrinėtas žaliavų ir rinkos vertės atitikimo klausimas. Abiejuose tyrimuose vienas iš nagrinėtų rodiklių buvo plieno kainos vidaus rinkoje, o pradiniame tyrime nebuvo nustatyta kitų reikšmingų žaliavų kainoms turėti įtakos galėjusių veiksnių. Taigi metodas nepakito, tik išvados buvo skirtingos.
(21)
Peržiūros tyrimas parodė, kad po pradinio tyrimo, t y. nuo 2006 m., aplinkybės pasikeitė, nes Kinijos valstybė nustatė keletą priemonių, siekdama neskatinti plieno plokštelių, vamzdelių ir vielų eksporto, ir įvedė eksporto mokestį bei panaikino PVM už eksportuojamas prekes grąžinimą. Tai, kartu su pirmiau minėtomis subsidijų sistemomis, turėjo iškreipiantį poveikį plieno kainoms Kinijos vidaus rinkoje, kadangi šių kainų ir paskelbtų Šiaurės Amerikos ir Šiaurės Europos vidaus rinkų kainų skirtumas labai padidėjo (iki maždaug 30 %). Pareiškėjas nepaneigė šio kainų skirtumo paskelbus su RER susijusias išvadas.
(22)
Atsižvelgiant į argumentą, kad Šiaurės Amerikos ir Šiaurės Europos plieno kainos nėra vienintelės tarptautiniu mastu tinkamos kainos, pažymima, kad šios dvi plieno rinkos buvo pasirinktos kainų palyginimui, kadangi joms būdingas didelis plieno suvartojimas ir jos abi yra konkurencinės rinkos, turinčios keletą aktyvių gamintojų. Taigi pagrįstai galima manyti, kad šios vidaus rinkos kainos buvo tipiškos konkurencinės rinkos kainoms. Be to, tvirtinimas, kad Turkijos eksporto kainos buvo mažesnės nei kainos Kinijos vidaus rinkoje nebuvo išsamiau pagrįstas šiame etape, t. y. per nustatytą laikotarpį konkrečios kainos nebuvo pateiktos. Galiausiai, nepaaiškinama, kodėl Turkijos eksporto kainos turėtų būti laikomos tinkamesnėmis, žinant kad Turkijos eksporto rinka, palyginti su Šiaurės Amerikos ir Šiaurės Europos vidaus rinkomis, yra akivaizdžiai mažesnė.
(23)
Antra, bendrovė teigė, kad taikant ES teisės aktus ji buvo diskriminuojama, kadangi kitais nesenais atvejais, kai plienas sudarė didžiausią gamybos sąnaudų dalį, kai kurios Kinijos plieną gaminančios bendrovės atitiko 1 kriterijų. Visi šie atvejai buvo išnagrinėti ir nustatyta, kad nei vienai su šiais atvejais susijusiai bendrovei nebuvo taikomas RER, nes jos visos neatitiko bent vieno pagrindinio reglamento 2 straipsnio 7 dalies c punkte nurodyto kito kriterijaus. Todėl, administracinių lėšų taupymo tikslais, nebuvo būtina išsamiai išnagrinėti 1 kriterijaus, kadangi buvo aišku, kad bendrovė nebus tinkama dėl kitų priežasčių. Nei vienu šio pastarojo laikotarpio atveju Komisija nepadarė išvados, kad su Kinijos plieno vidaus rinka susijusių iškraipymų nėra; priešingai, šiuose nesenuose atvejuose, kai buvo nustatyti su žaliavomis susiję iškraipymai (7), buvo atsisakyta taikyti RER.
(24)
Galiausiai, pareiškėjas tvirtino, kad normaliosios vertės koregavimas būtų labiau pagrįstas nei atsisakymas taikyti RER. Tačiau normaliosios vertės koregavimas negali būti taikomas, nes vienas iš RER taikymo kriterijų - pagrindinės gamybos sąnaudos turi atspindėti rinkos vertę. Jei taip nėra, visų pirma turėtų būti neleista taikyti RER ir normalioji vertė turėtų būti pakeista panašios šalies normaliąja verte, ypač jeigu žaliava sudaro tokią svarbią gamybos sąnaudų dalį.
(25)
Daroma išvada, kad nei vienas iš „Team Power“ išdėstytų argumentų nebuvo įtikinamas ar nulėmė kitokį faktų vertinimą.
(26)
Sąjungos pramonė pabrėžė, kad Kinijos valstybė kišosi į plieno pramonę ir kad tai paskatino ES ir JAV pasikonsultuoti su Pasaulio prekybos organizacija, siekiant išspręsti šį klausimą.
(27)
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, patvirtinami nustatyti faktai ir išvada, kad „Power Team“ neturėtų būti taikomas RER.
(28)
Atskleidus pagrindinius faktus ir pateikus išvadas, pagal kuriuos buvo ketinama siūlyti iš dalies keisti Reglamentą (EB) Nr. 452/2007, pareiškėjas pateikė papildomų pastabų apie su RER susijusią išvadą.
(29)
Pareiškėjas iš esmės pakartojo savo argumentą, kad jo pagrindinės gamybos sąnaudos atspindi rinkos vertę KLR, ir kad Kinijos kainos atitinka kainas kitose tarptautinėse rinkose. Pripažindamas, kad 2008 m. KLR pagrindinių gamybos sąnaudų kainos padidėjimas buvo mažesnis nei kitose tarptautinėse plieno rinkose, pareiškėjas teigė, kad tai lėmė ne iškraipymai, ir kad kiti grynai komerciniai veiksniai galėtų būti žemesnių kainų Kinijos vidaus rinkoje priežastis. Pareiškėjas atkreipė dėmesį į 2008 m. padidėjusią gamybą ir nurodė, kad daugumai KLR pagamintų eksportuojamų plieno žaliavų taikomi antidempingo ar kompensaciniai muitai privertė Kinijos gamintojus sumažinti jų kainas vidaus rinkoje.
(30)
Pažymima, kad pareiškėjo pateikta papildoma informacija apie kainas patvirtino išvadą, kad pagrindinės žaliavos lyginimo lentoms gaminti 2008 m. buvo vidutiniškai daug pigesnės Kinijos vidaus rinkoje nei kitose didelėse pasaulinėse rinkose.
(31)
Atsižvelgiant į teiginį, kad grynai komerciniai veiksniai buvo šio kainų skirtumo, t. y. padidėjusios gamybos KLR, priežastis, pažymima, kad šis tvirtinimas nebuvo pakankamai pagrįstas, ypač siekiant įrodyti galimą sąsają tarp tariamai padidėjusios gamybos ir paklausos. Taip pat pareiškėjo teiginys dėl kai kuriems iš KLR eksportuojamiems plieno produktams taikomų kompensacinių muitų tik įrodo, kad Kinijos plieno gamintojai subsidijų dėka iš tiesų įgijo pranašumą.
(32)
Taigi pareiškėjo teiginys, kad plieno rinka KLR nėra iškraipyta, negali būti patvirtintas ir galiausiai daroma išvada, kad RER nustatymas neturėtų būti peržiūrėtas ir RER neturėtų būti taikomas „Power Team“.
2.2. Individualus režimas (IR)
(33)
Remiantis pagrindinio reglamento 2 straipsnio 7 dalimi, visos šalies mastu taikomas muitas, jeigu jis yra, nustatomas šalims, kurioms taikomas tas straipsnis, išskyrus tuos atvejus, kai bendrovės gali įrodyti, kad jos atitinka visus pagrindinio reglamento 9 straipsnio 5 dalyje nustatytus individualaus režimo kriterijus. Toliau pateikiama šių kriterijų santrauka:
-
jei įmonės yra visiškai ar iš dalies užsienio kapitalo įmonės ar bendros įmonės, eksportuotojai gali nevaržomai grąžinti kapitalą bei pelną į savo šalį,
-
eksporto kainos ir kiekiai, pardavimo sąlygos ir terminai yra nustatomi laisvai,
-
dauguma akcijų priklauso privatiems asmenims ir turi būti įrodyta, kad bendrovė pakankamai nepriklausoma nuo valstybės kišimosi,
-
valiutų keitimo kurso perskaičiavimai yra atliekami pagal rinkoje nusistovėjusį valiutos kursą,
-
valstybės kišimasis nėra toks, kad leistų išvengti nustatytų priemonių, jei atskiriems eksportuotojams nustatyti skirtingi muitų tarifai.
(34)
Pareiškėjas prašė leisti taikyti ne tik RER, bet ir IR, jei RER nebūtų taikomas.
(35)
Tyrimas parodė, kad pareiškėjas atitiko visus pirmiau nurodytus kriterijus ir daroma išvada, kad „Power Team“ turėtų būti taikomas IR.
2.3. Normalioji vertė
(36)
Pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 7 dalį, kai importuojama ne iš rinkos ekonomikos šalių ir tokiu mastu, kad negalima taikyti RER, normalioji vertė pagrindinio reglamento 2 straipsnio 7 dalies b punkte nurodytoms šalims turi būti nustatyta pagal kainą arba apskaičiuotąją vertę panašioje šalyje.
(37)
Pranešime apie inicijavimą Komisija nurodė, kad tinkama panašia šalimi KLR normaliajai vertei nustatyti ketina ir vėl pasirinkti Turkiją, kuri buvo pasirinkta panašia šalimi atliekant pradinį tyrimą, bet nei vienas Turkijos gamintojas nebendradarbiavo šioje tarpinėje peržiūroje. Vis dėlto, bendradarbiauti sutiko vienas Ukrainos eksportuojantis gamintojas, dalyvaujantis tuo pat metu atliekamame kitame tarpinės peržiūros tyrime. Suinteresuotosios šalys buvo atitinkamai informuotos ir neigiamų pastabų apie Ukrainos kaip panašios šalies pasirinkimą nebuvo gauta.
(38)
Kadangi akivaizdžių priežasčių, dėl kurių nebūtų galima pasirinkti Ukrainos kaip panašios šalies, nebuvo nurodyta ir ypač kadangi joks kitas trečios šalies gamintojas nebendradarbiavo, normalioji vertė buvo nustatyta pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 7 dalies a punktą, t. y. remiantis patikrinta informacija, gauta iš bendradarbiaujančio panašios šalies gamintojo.
(39)
Pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 2 dalį buvo nustatyta, kad panašios šalies bendradarbiaujančio gamintojo panašaus produkto pardavimo kiekis vidaus rinkoje buvo tipiškas lyginant jį su pareiškėjo eksporto į ES kiekiu. Be to, pardavimas vidaus rinkoje (jei reikia, pakoreguotas atsižvelgiant į produkto fizines savybes), su kuriuo lyginama, buvo laikomas tipišku visų rūšių eksportuojamiems produktams, kai to pardavimo kiekis sudarė bent 5 % atitinkamo eksporto į ES kiekio.
(40)
Vėliau Komisija nagrinėjo, ar kiekvienos rūšies lyginimo lentos, parduotos tipiškais kiekiais panašios šalies vidaus rinkoje, gali būti laikomos parduotomis įprastomis prekybos sąlygomis, tam tikslui nustatydama pelningo nagrinėjamų lyginimo lentų pardavimo nepriklausomiems vartotojams dalį.
(41)
Pelningais buvo laikomi tie pardavimo vidaus rinkoje sandoriai, kai konkrečios rūšies produkto vieneto kaina buvo lygi gamybos sąnaudoms arba jas viršijo. Todėl buvo nustatytos kiekvienos rūšies produkto, per tyrimo laikotarpį parduoto panašios šalies vidaus rinkoje, gamybos sąnaudos.
(42)
Jeigu tam tikro produkto, kuris buvo parduotas už grynąją pardavimo kainą, lygią apskaičiuotoms gamybos sąnaudoms arba už jas didesnę, parduotas kiekis sudarė daugiau kaip 80 % viso tos rūšies produkto parduoto kiekio ir jeigu tos rūšies produkto svertinė vidutinė kaina buvo lygi jo gamybos sąnaudoms arba už jas didesnė, normalioji vertė buvo nustatoma pagal faktinę kainą vidaus rinkoje. Ši kaina buvo apskaičiuota kaip viso tos rūšies produkto pardavimo vidaus rinkoje per tyrimo laikotarpį kainų svertinis vidurkis, neatsižvelgiant į tai, ar toks pardavimas buvo pelningas, ar ne.
(43)
Jeigu tam tikros rūšies produkto pelningo pardavimo kiekis sudarė ne daugiau kaip 80 % viso tos rūšies produkto pardavimo kiekio ir jeigu tos rūšies produkto svertinė vidutinė kaina buvo mažesnė už jo gamybos sąnaudas, normalioji vertė buvo nustatoma pagal faktinę kainą vidaus rinkoje, apskaičiavus tos rūšies produkto tik pelningo pardavimo svertinį vidurkį.
(44)
Paskelbus išvadas, pareiškėjas pateikė pastabą, kad tais atvejais, kai pelningo pardavimo kiekis sudaro mažiau kaip 10 % viso tam tikros rūšies produkto pardavimo kiekio, turėtų būti naudojama apskaičiuotoji normalioji vertė.
(45)
Atsižvelgiant į tai, pažymima, kad tokio atvejo, kai pelningo pardavimo kiekis sudarė mažiau kaip 10 %, šiame tyrime nepasitaikė. Be to, automatiškas normaliosios vertės apskaičiavimas tokiomis aplinkybėmis nebenaudojamas.
2.4. Eksporto kaina
(46)
Visais atvejais nagrinėjamasis produktas buvo parduodamas eksportui per nepriklausomus prekybininkus KLR nepriklausomiems pirkėjams Sąjungoje, todėl eksporto kaina buvo nustatyta pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 8 dalį, t. y. remiantis faktiškai sumokėta arba mokėtina už produktą kaina, jį parduodant eksportui į ES.
(47)
Paskelbus išvadas, pareiškėjas teigė, kad eksporto kaina turėtų būti nustatyta remiantis nepriklausomo Kinijos prekybininko nustatyta pardavimo kaina nepriklausomiems vartotojams ES, o ne, kaip buvo daroma, remiantis faktiškai sumokėta arba mokėtina už produktą, kurį „Power Team“ pardavė nepriklausomam prekybininkui KLR, kaina. Vis dėlto, toks pasiūlymas neatitinka pagrindinio reglamento 2 straipsnio 8 dalies reikalavimo, kad parduodant produktus eksportui, eksporto kaina turėtų būti nustatyta remiantis pirmuoju nepriklausomu pardavimu. Todėl šis reikalavimas turi būti atmestas.
2.5. Palyginimas
(48)
Normalioji vertė ir eksporto kaina palygintos remiantis gamintojo kainomis EXW sąlygomis. Siekiant užtikrinti teisingą normaliosios vertės ir eksporto kainos palyginimą, remiantis pagrindinio reglamento 2 straipsnio 10 dalimi, buvo atsižvelgta į skirtingus veiksnius, kurie, kaip buvo tvirtinama ir įrodinėjama, turėjo poveikio kainoms ir kainų palyginamumui. Tuo remiantis, prireikus ir pateisinamais atvejais atsižvelgta į fizines savybes, transporto ir draudimo išlaidas, tvarkymo mokesčius ir kredito išlaidas. Kadangi eksporto kaina buvo nustatyta remiantis tik pardavimu Kinijos prekybininkams vidaus rinkoje eksporto tikslais, nebuvo priežasties atsižvelgti į apmokestinimo skirtumus, nes normalioji vertė irgi nustatyta remiantis pardavimu, kuriam taikomas panašus apmokestinimas, panašios šalies vidaus rinkoje. Normalioji vertė ir eksporto kaina buvo apskaičiuotos remiantis vertėmis be PVM.
(49)
Paskelbus išvadas, pareiškėjas teigė, kad produkto rūšių suskirstymas (iš tiesų atliktas tam, kad būtų galima palyginti) kelia tam tikrų abejonių dėl kainų palyginimo teisingumo.
(50)
Atsižvelgiant į tai, pažymima, kad produkto rūšių suskirstymas šiame tyrime buvo lygiai toks pat kaip ir pradiniame tyrime ir buvo reikalingas siekiant padidinti „Power Team“ eksportui į Sąjungą parduotų produktų ir panašios šalies vidaus rinkoje parduotų produktų palyginamumą. Taip pat pažymima, kad pareiškėjas nepagrindė savo tvirtinimo, o būtent nepaaiškino, kodėl toks suskirstymas (paaiškintas konkrečiame pareiškėjui skirtame dokumente) netinkamas. Todėl šis argumentas turi būti atmestas.
2.6. Dempingo skirtumas
(51)
Kaip numatyta pagrindinio reglamento 2 straipsnio 11 dalyje, kiekvienos rūšies produkto vidutinė svertinė normalioji vertė buvo palyginta su atitinkamos rūšies nagrinėjamojo produkto svertine vidutine eksporto kaina. Palyginus nustatytas dempingas.
(52)
Nustatyta, kad procentais išreikštas neto kainos Sąjungos pasienyje prieš sumokant muitą „Power Team“ dempingo skirtumas yra 39,6 %.
3. ILGALAIKIS PASIKEITUSIŲ APLINKYBIŲ POBŪDIS
(53)
Pagal pagrindinio reglamento 11 straipsnio 3 dalį taip pat buvo tiriama, ar pasikeitusios aplinkybės gali būti pagrįstai laikomos ilgalaikėmis.
(54)
Primenama, kad pradiniame tyrime dėl nustatytų pažeidimų, susijusių su pareiškėjo apskaitos metodais, buvo atsisakyta jam taikyti RER. Po šios peržiūros padaryta išvada, kad „Power Team“ atitiko šį kriterijų. Vis dėlto, kaip nurodyta pirmiau, pareiškėjas neatitiko pagrindinio reglamento 2 straipsnio 7 dalies c punkto pirmoje įtraukoje nurodyto RER kriterijaus dėl pagrindinių gamybos sąnaudų. Todėl pareiškėjo padėtis, susijusi su RER, nepakito.
(55)
Vis dėlto, tyrimo metu surinkti ir patikrinti duomenys (t. y. pareiškėjo individualios eksporto į ES kainos ir Ukrainoje, pasirinktoje panašia šalimi, nustatyta normalioji vertė) paskatino taikyti didesnį dempingo skirtumą. Šis pokytis laikomas svarbiu ir dabartinio lygio priemonės taikymas nebebus pakankamas siekiant kompensuoti dempingo daromą žalą.
4. ANTIDEMPINGO PRIEMONĖS
(56)
Atsižvelgiant į šio peržiūros tyrimo rezultatus manoma, kad „Power Team“ importuojamam nagrinėjamajam produktui taikytiną antidempingo muito normą reikia pakeisti ir ji turi būti 39,6 %.
(57)
Nustatant muito dydį kitiems (tiriamosios šalies) eksportuotojams, primenama, kad bendradarbiavimas pradiniame tyrime buvo nedidelis. Todėl nebendradarbiaujančioms bendrovėms nustatytas muito dydis atitiko bendradarbiaujančių eksportuojančių gamintojų, kuriems buvo nustatytas aukščiausias dempingo skirtumas, daugiausiai parduodamų produktų rūšių svertinį vidutinį dempingo skirtumą. Taikant tą patį metodą ir atsižvelgiant į pareiškėjo pateiktus svarbius duomenis, kitiems (tiriamosios šalies) eksportuotojams taikoma muito norma turi būti 42,3 %.
(58)
Suinteresuotosioms šalims buvo pranešta apie esminius faktus ir aplinkybes, kuriais remiantis buvo ketinama siūlyti iš dalies keisti Reglamentą (EB) Nr. 452/2007, ir joms buvo suteikta galimybė pareikšti pastabas. Į šalių pareikštas pastabas buvo atsižvelgta, o galutinės išvados, jei būtina, buvo atitinkamai pakeistos,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Reglamentas (EB) Nr. 452/2007 iš dalies keičiamas taip:
-
1 straipsnio 2 dalies lentelėje įrašas apie „Guangzhou Power Team Houseware Co. Ltd.“, Guangzhou, pakeičiamas taip:
Šalis
Gamintojas
Muito norma (%)
TARIC papildomas kodas
KLR
„Guangzhou Power Team Houseware Co. Ltd.“, Guangzhou
39,6
A783
-
1 straipsnio 2 dalies lentelėje įrašas apie visas kitas bendroves KLR pakeičiamas taip:
Šalis
Gamintojas
Muito norma (%)
TARIC papildomas kodas
KLR
Visoms kitoms bendrovėms
42,3
A999
2 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2010 m. kovo 29 d.