NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 649/2012
ze dne 4. července 2012
o vývozu a dovozu nebezpečných chemických látek
(přepracované znění)
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 192 odst. 1 a článek 207 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
po konzultaci s Výborem regionů,
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 689/2008 ze dne 17. června 2008 o vývozu a dovozu nebezpečných chemických látek (3) bylo několikrát podstatně změněno. Vzhledem k tomu, že jsou nezbytné další změny, by nařízení (ES) č. 689/2008 mělo být z důvodu jasnosti přepracováno.
(2)
Nařízením (ES) č. 689/2008 se provádí Rotterdamská úmluva o postupu předchozího souhlasu pro určité nebezpečné chemické látky a pesticidy v mezinárodním obchodu (4) (dále jen „úmluva“), která vstoupila v platnost dne 24. února 2004; uvedené nařízení nahrazuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 304/2003 ze dne 28. ledna 2003 o vývozu a dovozu nebezpečných chemických látek (5).
(3)
Z důvodu srozumitelnosti a souladu s ostatními příslušnými právními předpisy Unie by se měly zavést nebo vysvětlit některé definice a terminologie by se měla sjednotit s terminologií použitou v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 ze dne 18. prosince 2006 o registraci, hodnocení, povolování a omezování chemických látek (REACH) a o zřízení Evropské agentury pro chemické látky (6), na jedné straně a v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1272/2008 ze dne 16. prosince 2008 o klasifikaci, označování a balení látek a směsí (7) na straně druhé. Bylo by vhodné zajistit, aby ustanovení tohoto nařízení zohledňovala prozatímní opatření zavedená nařízením (ES) č. 1272/2008 s cílem zabránit nesrovnalostem v harmonogramech provádění těchto dvou nařízení.
(4)
Úmluva opravňuje smluvní strany k přijetí přísnějších opatření na ochranu zdraví člověka anebo životního prostředí, než jsou opatření vyžadovaná touto úmluvou, za předpokladu, že je takové opatření v souladu s ustanoveními této úmluvy a ve shodě s mezinárodním právem. Je nutné a vhodné jít v některých hlediscích nad rámec ustanovení úmluvy, aby byla zajištěna vyšší úroveň ochrany životního prostředí a veřejnosti dovážejících zemí.
(5)
Pokud se jedná o účast Unie na činnostech vyplývajících z úmluvy, je důležité, aby existovalo jediné kontaktní místo pro vzájemné vztahy Unie se sekretariátem úmluvy (dále jen „sekretariát“)a ostatními smluvními stranami úmluvy, jakož i s dalšími zeměmi. Tímto kontaktním místem by měla být Komise.
(6)
Je nutné zajistit účinnou koordinaci a řízení technických a správních hledisek tohoto nařízení na úrovni Unie. Členské státy a Evropská agentura pro chemické látky zřízená nařízením (ES) č. 1907/2006 (dále jen „agentura“) mají pravomoc k provádění právních předpisů Unie o chemických látkách a mezinárodních dohod o chemických látkách a mají v této oblasti rovněž zkušenosti. Členské státy a agentura by proto měly provádět úkoly týkající se správních, technických a vědeckých hledisek provádění úmluvy prostřednictvím tohoto nařízení, jakož i úkoly spojené s výměnou informací. Vedle toho by Komise, členské státy a agentura měly navzájem spolupracovat v zájmu účinného plnění mezinárodních závazků Unie vyplývajících z úmluvy.
(7)
Vzhledem k tomu, že některé úkoly Komise by měly být převedeny na agenturu, měla by evropskou databázi vývozu a dovozu nebezpečných chemických látek, původně vytvořenou Komisí, nadále rozvíjet a spravovat agentura.
(8)
Vývozy nebezpečných chemických látek, které jsou v Unii zakázány nebo přísně omezeny, by měly být i nadále předmětem společného postupu při podávání oznámení o vývozu. Vzhledem k tomu by nebezpečné chemické látky, ať už jako takové nebo obsažené ve směsích nebo výrobcích, které jsou v Unii zakázány nebo přísně omezeny jako přípravky na ochranu rostlin, ostatní formy pesticidů nebo průmyslové chemické látky pro použití profesionálními uživateli nebo veřejností, měly podléhat podobným pravidlům oznamování o vývozu, která se na tyto chemické látky vztahují v případech, kdy jsou zakázány nebo přísně omezeny v jedné nebo obou kategoriích použití stanovených úmluvou, totiž jako pesticidy nebo jako chemické látky pro průmyslové použití. Kromě toho by se stejná pravidla oznamování o vývozu měla vztahovat i na chemické látky, na něž se vztahuje mezinárodní postup předchozího informovaného souhlasu (PIC) (postup PIC). Tento postup oznamování o vývozu by se měl použít na vývozy z Unie do všech třetích zemí bez ohledu na to, zda jsou smluvními stranami úmluvy nebo zda se zapojují do jejích postupů. Členským státům by mělo být umožněno ukládat správní poplatky, které by pokryly náklady spojené s tímto postupem.
(9)
Vývozci a dovozci by měli mít povinnost poskytovat informace o množství chemických látek v oblasti působnosti tohoto nařízení v mezinárodním obchodu, aby mohl být sledován a posuzován dopad a účinky ustanovení tohoto nařízení.
(10)
Komise by měla předkládat sekretariátu oznámení o konečných regulačních opatřeních Unie nebo členského státu týkajících se zákazu nebo přísného omezení chemických látek za účelem zahrnutí těchto látek do mezinárodního postupu PIC v případech, kdy jsou splněna kritéria stanovená v tomto směru úmluvou. V případě potřeby by měly být vyžadovány další informace na podporu takových oznámení.
(11)
V případech, kdy konečné regulační opatření Unie nebo členského státu nejsou způsobilá pro oznámení, protože nesplňují kritéria stanovená úmluvou, by přesto měly být informace o těchto opatřeních poskytnuty sekretariátu a ostatním smluvním stranám úmluvy v zájmu výměny informací.
(12)
Je rovněž nezbytné zajistit, aby Unie přijímala rozhodnutí ohledně dovozu chemických látek, na které se vztahuje mezinárodní postup PIC, do Unie. Tato rozhodnutí by měla vycházet z příslušných právních předpisů Unie a zohledňovat zákazy a přísná omezení členských států. V odůvodněných případech by se měly připravit změny právních předpisů Unie.
(13)
Je nutné přijmout opatření, aby členské státy a vývozci byli informováni o rozhodnutích dovážejících zemí ohledně chemických látek, na které se vztahuje postup PIC, a aby vývozci tato rozhodnutí dodržovali. Kromě toho, aby se zabránilo nežádoucím vývozům, by se neměly vyvážet žádné chemické látky zakázané nebo přísně omezené v Unii, které splňují kritéria oznamování podle úmluvy nebo na něž se vztahuje postup PIC, pokud nebyl vyžádán a obdržen výslovný souhlas dotyčné dovážející země bez ohledu na to, zda je, nebo není smluvní stranou úmluvy. Zároveň je vhodné udělat výjimku z této povinnosti ve vztahu k vývozům do zemí, které jsou členy Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj (OECD) za předpokladu, že jsou splněny určité podmínky. Kromě toho je potřeba mít postup pro řešení případů, ve kterých přes veškeré přiměřené úsilí není od dovážející země obdržena odpověď, aby vývozy některých chemických látek mohly dočasně pokračovat za zvláštních podmínek. Rovněž je nutné provádět pravidelný přezkum všech těchto případů, jakož i případů, ve kterých byl výslovný souhlas obdržen.
(14)
Je rovněž důležité, aby všechny vyvážené chemické látky byly dostatečně trvanlivé, aby mohly být používány účinně a bezpečně. Pokud jde o pesticidy, a zejména pak pesticidy vyvážené do rozvojových zemí, je podstatné, aby byly poskytnuty informace o příslušných skladovacích podmínkách a aby bylo použito vhodné balení a rozměry obalů s cílem zabránit tvorbě zastaralých zásob.
(15)
Výrobky obsahující chemické látky nespadají do oblasti působnosti úmluvy. Je nicméně vhodné, aby se na výrobky podle tohoto nařízení, jež obsahují chemické látky, které by se mohly uvolňovat při používání nebo zneškodňování a které jsou v Unii zakázány nebo přísně omezeny v jedné nebo více kategoriích použití stanovených úmluvou nebo se na ně vztahuje postup PIC, rovněž vztahovala pravidla pro podávání oznámení o vývozu. Kromě toho by se některé chemické látky a výrobky obsahující zvláštní chemické látky, které nespadají do oblasti působnosti úmluvy, ale které vzbuzují zvláštní obavy, neměly vůbec vyvážet.
(16)
Informace o tranzitní přepravě chemických látek, na něž se vztahuje postup PIC, by měly být v souladu s úmluvou poskytovány smluvním stranám úmluvy, které takové informace požadují.
(17)
Pravidla Unie pro balení a označování a jiné bezpečnostní informace by se měla vztahovat na všechny chemické látky, které jsou určeny pro vývoz do smluvních stran a jiných zemí, pokud tato ustanovení nejsou v rozporu s některými zvláštními požadavky dovážejících zemí při zohlednění příslušných mezinárodních norem. Protože nařízením (ES) č. 1272/2008 byla zavedena nová ustanovení o klasifikaci, označování a balení látek a směsí, měl by se v tomto nařízení zahrnout odkaz na uvedené nařízení.
(18)
Pro zajištění účinné kontroly a prosazování by členské státy měly určit orgány, např. celní orgány, které by odpovídaly za kontrolu dovozu a vývozu chemických látek v oblasti působnosti tohoto nařízení. Komise, podporovaná agenturou, a členské státy mají klíčovou úlohu a měly by postupovat cíleně a koordinovaně. Členské státy by měly zavést vhodné sankce pro případ porušení tohoto nařízení.
(19)
Pro usnadnění celních kontrol a snížení administrativní zátěže vývozců i orgánů by měl být zaveden systém kódů, jež se mají používat v rámci vývozních prohlášení. Zvláštní kódy by se měly podle potřeby rovněž používat pro chemické látky vyvážené pro účely výzkumu nebo analýzy v množstvích, která pravděpodobně neovlivní zdraví a životní prostředí a v každém případě nepřekračují 10 kg od každého vývozce do každé dovážející země za rok.
(20)
V zájmu zajištění řádného nakládání s chemickými látkami by měla být podporována výměna informací, sdílená odpovědnost a spolupráce mezi Unií a členskými státy a třetími zeměmi, a to bez ohledu na to, zda jsou třetí země smluvními stranami úmluvy. Zejména by měla být poskytována technická pomoc rozvojovým zemím a zemím v procesu hospodářské transformace přímo ze strany Komise a členských států nebo nepřímo podporou projektů nevládních organizací, a to pomoc s cílem umožnit těmto zemím provedení úmluvy, a přispět tak k prevenci škodlivého vlivu chemických látek na lidské zdraví a životní prostředí.
(21)
Pokud mají být tyto postupy účinné, mělo by být pravidelně sledováno jejich fungování. Za tím účelem by členské státy a agentura měly pravidelně předkládat standardizované zprávy Komisi, která by měla následně pravidelně podávat zprávy Evropskému parlamentu a Radě.
(22)
S cílem pomoci určeným orgánům, včetně např. celních orgánů dohlížejících nad vývozy, dovozcům a vývozcům při uplatňování tohoto nařízení by měla agentura vypracovat technické pokyny.
(23)
Za účelem přizpůsobení tohoto nařízení technickému pokroku by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o zařazení chemických látek do části 1 nebo 2 přílohy I a jiné změny této přílohy, zařazení chemických látek, do přílohy V části 1 nebo 2 a jiné změny této přílohy, a, změny příloh II, III, IV a VI a změny stávajících položek v příloze V. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracování aktu v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány souběžně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(24)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (8).
(25)
Jelikož cílů tohoto nařízení, totiž zajištění jednotného a účinného plnění závazků Unie vyplývajících z úmluvy, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jich může být z důvodu rozsahu a účinků akcí financovaných v rámci programu lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v tomtéž článku toto nařízení nepřekračuje rámec toho, co je pro dosažení uvedených cílů nezbytné.
(26)
Nařízení (ES) č. 689/2008 by mělo být zrušeno.
(27)
Je vhodné stanovit odklad použití tohoto nařízení, aby agentura měla dostatek času se na svou novou roli připravit a aby se odvětví mohlo obeznámit s novými postupy,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Cíle
1. Cílem tohoto nařízení je:
a)
provést Rotterdamskou úmluvu o postupu předchozího souhlasu pro určité nebezpečné chemické látky a pesticidy v mezinárodním obchodu (dále jen „úmluva“);
b)
podporovat sdílenou odpovědnost a spolupráci v mezinárodní přepravě nebezpečných chemických látek s cílem ochrany zdraví člověka a životního prostředí před potenciálním narušením;
c)
přispívat k používání nebezpečných chemických látek způsobem, který je šetrný k životnímu prostředí.
Cílů uvedených v prvním pododstavci se dosáhne usnadněním výměny informací o vlastnostech nebezpečných chemických látek, zavedením rozhodovacího procesu v rámci Unie o jejich dovozu a vývozu a rozšiřováním rozhodnutí podle potřeby smluvním stranám a jiným zemím.
2. Kromě cílů uvedených v odstavci 1 zajišťuje toto nařízení, aby se ustanovení nařízení (ES) č. 1272/2008 o klasifikaci, označování a balení vztahovala na všechny chemické látky též při jejich vývozu z členských států do jiných smluvních stran nebo jiných zemí, pokud tato ustanovení nejsou v rozporu s některými zvláštními požadavky uvedených smluvních stran nebo jiných zemí.
Článek 2
Oblast působnosti
1. Toto nařízení se vztahuje na:
a)
některé nebezpečné chemické látky, na které se vztahuje postup předchozího souhlasu v rámci úmluvy (dále jen „postup PIC“);
b)
některé nebezpečné chemické látky, které jsou v Unii nebo v některém členském státě zakázány nebo přísně omezeny;
c)
vyvážené chemické látky, pokud jde o jejich klasifikaci, označování a balení.
2. Toto nařízení se nevztahuje na:
a)
omamné a psychotropní látky, na něž se vztahuje nařízení Rady (ES) č. 111/2005 ze dne 22. prosince 2004, kterým se stanoví pravidla pro sledování obchodu s prekursory drog mezi Společenstvím a třetími zeměmi (9);
b)
radioaktivní materiály a látky, na něž se vztahuje směrnice Rady 96/29/Euratom ze dne 13. května 1996, kterou se stanoví základní bezpečnostní standardy na ochranu zdraví pracovníků a obyvatelstva před riziky vyplývajícími z ionizujícího záření (10);
c)
odpady, na něž se vztahuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/98/ES ze dne 19. listopadu 2008 o odpadech (11);
d)
chemické zbraně, na něž se vztahuje nařízení Rady (ES) č. 428/2009 ze dne 5. května 2009, kterým se zavádí režim Společenství pro kontrolu vývozu, přepravy, zprostředkování a tranzitu zboží dvojího užití (12);
e)
potraviny a potravinářské přídatné látky, na něž se vztahuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 882/2004 ze dne 29. dubna 2004 o úředních kontrolách za účelem ověření dodržování právních předpisů týkajících se krmiv a potravin a pravidel o zdraví zvířat a dobrých životních podmínkách zvířat (13);
f)
krmiva, na něž se vztahuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002 ze dne 28. ledna 2002, kterým se stanoví obecné zásady a požadavky potravinového práva, zřizuje se Evropský úřad pro bezpečnost potravin a stanoví postupy týkající se bezpečnosti potravin (14), včetně doplňkových látek, zpracovaná, částečně zpracovaná nebo nezpracovaná, určená ke krmení zvířat orální cestou;
g)
geneticky modifikované organismy podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/18/ES ze dne 12. března 2001 o záměrném uvolňování geneticky modifikovaných organismů do životního prostředí (15);
h)
s výjimkou látek uvedených v čl. 3 odst. 5) písm. b) tohoto nařízení, hromadně vyráběné léčivé přípravky a veterinární léčivé přípravky, na něž se vztahují směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/83/ES ze dne 6. listopadu 2011 o kodexu Společenství týkajícím se humánních léčivých přípravků (16) a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/82/ES ze dne 6. listopadu 2011 o kodexu Společenství týkajícím se veterinárních léčivých přípravků (17).
3. Toto nařízení se nevztahuje na chemické látky vyvážené pro účely výzkumu nebo analýzy v množstvích, která pravděpodobně neovlivní zdraví člověka nebo životní prostředí a v každém případě nepřekračují 10 kg od každého vývozce do každé dovážející země za rok.
Aniž je dotčen první pododstavec, vývozci chemických látek zmínění v prvním pododstavci obdrží prostřednictvím databáze uvedené v čl. 6 odst. 1 písm. a) zvláštní referenční identifikační číslo, které uvedou ve svém vývozním prohlášení.
Článek 3
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1)
„chemickou látkou“ látka jako taková nebo obsažená ve směsi nebo směs vyrobená nebo získaná z přírodních zdrojů, s výjimkou živých organismů, jež patří do některé z těchto kategorií:
a)
pesticidy, včetně vysoce nebezpečných pesticidních přípravků;
b)
průmyslové chemické látky;
2)
„látkou“ jakýkoli chemický prvek a jeho sloučeniny podle definice v čl. 3 bodě 1 nařízení (ES) č. 1907/2006;
3)
„směsí“ směs nebo roztok vymezený v čl. 2 bodě 8 nařízení (ES) č. 1272/2008;
4)
„výrobkem“ konečný výrobek, který zahrnuje nebo obsahuje chemickou látku, jejíž použití bylo v tomto konkrétním výrobku zakázáno nebo přísně omezeno právními předpisy Unie, nespadá-li uvedený výrobek do působnosti bodů 2 nebo 3;
5)
„pesticidy“ chemické látky v některé z těchto dvou podkategorií:
a)
pesticidy používané jako přípravky na ochranu rostlin podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2009 ze dne 21. října 2009 o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh (18);
b)
jiné pesticidy, jako jsou:
i)
biocidní přípravky podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/8/ES ze dne 16. února 1998 o uvádění biocidních přípravků na trh (19) a
ii)
desinfekční prostředky, insekticidy a paraziticidy podle směrnic 2001/82/ES a 2001/83/ES;
6)
„průmyslovými chemickými látkami“ chemické látky v některé z těchto podkategorií:
a)
chemické látky pro profesionální použití;
b)
chemické látky pro použití veřejností;
7)
„chemickou látkou, na kterou se vztahuje oznámení o vývozu“, každá chemická látka, která je v Unii zakázána nebo přísně omezena v jedné nebo více kategoriích nebo podkategoriích, a každá chemická látka, na kterou se vztahuje postup PIC, uvedená v části 1 přílohy I;
8)
„chemickou látkou, která je způsobilá pro oznámení v rámci PIC“, každá chemická látka, která je v Unii nebo členském státě zakázána nebo přísně omezena v jedné nebo více kategoriích. Chemické látky, které jsou v Unii zakázány nebo přísně omezeny v jedné nebo více kategoriích, jsou uvedeny v části 2 přílohy I;
9)
„chemickou látkou, na kterou se vztahuje postup PIC“, kterákoli chemická látka uvedená v příloze III úmluvy a v části 3 přílohy I tohoto nařízení;
10)
„zakázanou chemickou látkou“ buď:
a)
chemická látka, jejíž všechna použití v jedné nebo více kategoriích nebo podkategoriích jsou zakázána konečným regulačním opatřením Unie za účelem ochrany zdraví člověka nebo životního prostředí, nebo
b)
chemická látka, jejíž první použití nebylo schváleno nebo kterou výrobci stáhli z trhu Unie nebo vyloučili z dalšího posuzování v rámci procesu oznamování, registrace nebo schvalování, pokud je prokázáno, že ohrožuje zdraví člověka nebo životní prostředí;
11)
„přísně omezenou chemickou látkou“ buď:
a)
chemická látka, jejíž prakticky všechna použití v jedné nebo více kategoriích nebo podkategoriích jsou zakázána konečným regulačním opatřením Unie za účelem ochrany zdraví člověka nebo životního prostředí, ale jejíž určitá zvláštní použití zůstávají povolena, nebo
b)
chemická látka, jejíž prakticky všechna použití nebyla schválena nebo kterou výrobci stáhli z trhu Unie nebo vyloučili z dalšího posuzování v rámci procesu oznamování, registrace nebo schvalování, pokud je prokázáno, že ohrožuje zdraví člověka nebo životní prostředí;
12)
„chemickou látkou, která je zakázána nebo přísně omezena členským státem“, každá chemická látka, která je zakázána nebo přísně omezena konečným vnitrostátním regulačním opatřením členského státu;
13)
„konečným regulačním opatřením“ právně závazný akt, jehož účelem je zakázat nebo přísně omezit chemickou látku;
14)
„vysoce nebezpečným pesticidním přípravkem“ chemická látka připravená pro použití jako pesticid, která za podmínek použití vyvolá vážné účinky na zdraví nebo na životní prostředí pozorovatelné krátce po jediné nebo opakované expozici;
15)
„celním územím Unie“ území stanovené v článku 3 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství (20);
16)
„vývozem“:
a)
trvalý nebo dočasný vývoz chemické látky, která splňuje podmínky čl. 28 odst. 2 Smlouvy o fungování EU;
b)
zpětný vývoz chemické látky, která nesplňuje podmínky čl. 28 odst. 2 Smlouvy o fungování EU a na kterou se vztahuje jiný celní režim než režim vnějšího tranzitu Unie pro pohyb zboží přes celní území Unie;
17)
„dovozem“ fyzické uvedení chemické látky, na kterou se vztahuje jiný celní režim než režim vnějšího tranzitu Unie pro pohyb zboží přes celní území Unie, na celní území Unie;
18)
„vývozcem“ jakákoli z těchto fyzických nebo právnických osob:
a)
osoba, jejímž jménem je vydáno vývozní prohlášení, tj. osoba, která má v době, kdy je přihlášení přijato, smlouvu s příjemcem ve smluvní straně nebo jiné zemi a je oprávněna rozhodnout o odeslání chemické látky mimo celní území Unie;
b)
v případě, že nebyla uzavřena smlouva o vývozu, nebo v případě, že smluvní strana smlouvy o vývozu nejedná svým jménem, osoba, jež je oprávněna rozhodnout o odeslání chemické látky mimo celní území Unie;
c)
v případě, že podle smlouvy, na které je vývoz založen, má právo nakládat s chemickou látkou osoba usazená mimo Unii, smluvní strana smlouvy o vývozu usazená v Unii;
19)
„dovozcem“ každá fyzická nebo právnická osoba, která je v době dovozu na celní území Unie příjemcem chemické látky;
20)
„smluvní stranou úmluvy“ nebo „smluvní stranou“ stát nebo organizace regionální hospodářské integrace, které vyjádřily souhlas být vázány úmluvou a pro které je úmluva v platnosti;
21)
„jinou zemí“ každá země, která není smluvní stranou;
22)
„agenturou“ Evropská agentura pro chemické látky zřízená nařízením (ES) č. 1907/2006;
23)
„sekretariátem“ sekretariát úmluvy, pokud toto nařízení nestanoví jinak.
Článek 4
Určené vnitrostátní orgány členských států
Každý členský stát určí orgán nebo orgány (dále jen „určený vnitrostátní orgán“ nebo „určené vnitrostátní orgány“), které vykonávají správní funkce požadované tímto nařízením, pokud již tak neučinil před vstupem tohoto nařízení v platnost.
Členský stát o takovém určení uvědomí Komisi nejpozději do 17. listopadu 2012, pokud jí tato informace nebyla poskytnuta již před vstupem tohoto nařízení v platnost, a rovněž uvědomí Komisi v případě jakékoli změny určeného vnitrostátního orgánu.
Článek 5
Účast Unie na činnostech vyplývajících z úmluvy
1. Účast na činnostech vyplývajících z úmluvy spadá do společné odpovědnosti Komise a členských států, zejména pokud jde o technickou pomoc, výměnu informací a záležitosti týkající se urovnávání sporů, zastoupení v pomocných orgánech a hlasování.
2. Komise jedná při vykonávání správních funkcí podle úmluvy v souvislosti s postupem PIC jako společný určený orgán jménem všech určených vnitrostátních orgánů v úzké spolupráci a za konzultací s určenými vnitrostátními orgány členských států.
Komise je zejména odpovědná za:
a)
předávání oznámení Unie o vývozu smluvním stranám a jiným zemím podle článku 8;
b)
předkládání oznámení o příslušných konečných regulačních opatřeních týkající se chemických látek, které jsou podle článku 11 způsobilé pro oznámení v rámci PIC, sekretariátu;
c)
předání informací o jiných konečných regulačních opatřeních týkající se chemických látek, které nejsou způsobilé pro oznámení v rámci PIC, v souladu s článkem 12;
d)
příjem informací od sekretariátu obecně.
Komise rovněž poskytne sekretariátu odpovědi Unie o dovozu pro chemické látky, na které se vztahuje postup PIC podle článku 13.
Kromě toho Komise koordinuje příspěvky Unie ke všem technickým záležitostem souvisejícím s:
a)
úmluvou;
b)
přípravou konference smluvních stran zřízenou čl. 18 odst. 1 úmluvy;
c)
Výborem pro přezkum chemických látek zřízeným v souladu s čl. 18 odst. 6 úmluvy (dále jen „Výbor pro přezkum chemických látek“);
d)
ostatními pomocnými orgány konference stran.
3. Komise a členské státy vyvinou nezbytnou iniciativu k zajištění přiměřeného zastoupení Unie v různých subjektech provádějících úmluvu.
Článek 6
Úkoly agentury
1. Agentura plní kromě úkolů, které jsou jí přiděleny podle článků 7, 8, 9, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 19, 20, 21, 22 a 25 tyto úkoly:
a)
spravuje, dále rozvíjí a pravidelně aktualizuje databázi vývozu a dovozu nebezpečných chemických látek (dále jen „databáze“);
b)
zveřejňuje databázi na svých internetových stránkách;
c)
podle potřeby, se souhlasem Komise a po konzultaci s členskými státy poskytuje tomuto odvětví pomoc a technické a vědecké pokyny a nástroje, aby zajistila účinné uplatňování tohoto nařízení;
d)
se souhlasem Komise poskytuje určeným vnitrostátním orgánům členských států pomoc a technické a vědecké pokyny, aby zajistila účinné uplatňování tohoto nařízení;
e)
na žádost odborníků z členských států nebo Komise ve Výboru pro přezkum chemických látek zřízeném úmluvou a s využitím dostupných zdrojů poskytuje vstupní informace pro přípravu pokynů pro rozhodování uvedených v článku 7 úmluvy a dalších technických dokumentů týkajících se provádění úmluvy;
f)
na požádání poskytuje Komisi technické a vědecké informace a pomoc, aby bylo zajištěno účinné provádění tohoto nařízení;
g)
na požádání poskytuje Komisi technické a vědecké informace a pomoc při plnění její role společného určeného orgánu Unie.
2. Úkoly přidělené agentuře tímto nařízením vykonává sekretariát agentury.
Článek 7
Chemické látky, na které se vztahuje oznámení o vývozu, chemické látky, které jsou způsobilé pro oznámení v rámci PIC, a chemické látky, na které se vztahuje postup PIC
1. Chemické látky, na které se vztahuje oznámení o vývozu, chemické látky, které jsou způsobilé pro oznámení v rámci PIC a a chemické látky, na které se vztahuje postup PIC, jsou uvedeny v příloze I.
2. Chemické látky uvedené na seznamu v příloze I jsou zařazeny do jedné nebo do několika ze tří skupin chemických látek, které jsou uvedeny jako část 1, 2 a 3 této přílohy.
Na chemické látky uvedené v části 1 přílohy I se vztahuje oznámení o vývozu podle článku 8, s uvedením podrobných informací o identitě látky, o kategorii nebo podkategorii použití, na které se vztahuje omezení, o druhu omezení a v případě potřeby doplňující informace, zejména o výjimkách z požadavků na oznámení o vývozu.
Chemické látky uvedené v části 2 přílohy I jsou kromě toho, že se na ně vztahuje oznámení o vývozu podle článku 8, způsobilé pro oznámení v rámci PIC podle článku 11, s uvedením podrobných informací o identitě látky a o kategorii použití.
Na chemické látky uvedené v části 3 přílohy I se vztahuje postup PIC, s uvedením kategorie použití a v případě potřeby doplňujících informací, zejména o požadavků na oznámení o vývozu.
3. Seznamy uvedené v příloze I jsou veřejnosti zpřístupněny prostřednictvím databáze.
Článek 8
Oznámení o vývozu předaná smluvním stranám a jiným zemím
1. V případě látek uvedených v části 1 přílohy I nebo směsí obsahujících tyto látky v koncentraci, v jejímž důsledku se uplatňují povinnosti označování podle nařízení (ES) č. 1272/2008 bez ohledu na přítomnost jakýchkoli jiných látek, se použijí odstavce 2 až 8 tohoto článku bez ohledu na předpokládané použití chemické látky v dovážející smluvní straně nebo v dovážející jiné zemi.
2. Jestliže má vývozce vyvézt chemickou látku podle odstavce 1 z Unie do smluvní strany nebo do jiné země poprvé ode dne, kdy se na tuto látku začalo vztahovat toto nařízení, oznámí to určenému vnitrostátnímu orgánu členského státu, v němž je usazen (dále jen „členský stát vývozce“), a to nejpozději 35 dní před předpokládaným dnem vývozu. Následně vývozce oznámí tomuto vnitrostátnímu orgánu první vývoz chemické látky v každém kalendářním roce, a to nejpozději 35 dní před datem vývozu. Oznámení musí být v souladu s požadavky na informace stanovenými v příloze II a jsou zpřístupněna Komisi a členským státům prostřednictvím databáze.
Určený vnitrostátní orgán členského státu vývozce ověří soulad informací s přílohou II, a je-li oznámení úplné, předá jej nejpozději do 25 dní před předpokládaným vývozem agentuře.
Agentura jménem Komise předá oznámení určenému vnitrostátnímu orgánu dovážející smluvní strany nebo příslušnému orgánu dovážející jiné země a přijme opatření nezbytná k zajištění toho, aby tyto orgány uvedené oznámení obdržely nejpozději 15 dní před prvním zamýšleným vývozem chemické látky a poté do 15 dní před prvním vývozem v každém následujícím kalendářním roce.
Agentura zaregistruje každé oznámení o vývozu v databázi a přidělí mu referenční identifikační číslo. Agentura rovněž každý kalendářní rok prostřednictvím databáze zpřístupní veřejnosti a určeným vnitrostátním orgánům členských států podle potřeby aktualizovaný seznam příslušných chemických látek a dovážejících smluvních stran a jiných zemí.
3. Jestliže agentura neobdrží od dovážející smluvní strany nebo jiné země potvrzení o přijetí oznámení o prvním vývozu uskutečněném po zařazení chemické látky do části 1 přílohy I do 30 dní po odeslání oznámení, zašle jménem Komise druhé oznámení. Agentura vyvine jménem Komise přiměřené úsilí, aby zajistila, že určený vnitrostátní orgán dovážející smluvní strany nebo příslušný orgán dovážející jiné země obdrží druhé oznámení.
4. U vývozů, které se uskuteční poté, co vstoupí v platnost změny právních předpisů Unie týkajících se uvádění na trh, používání nebo označování dotčených látek, nebo kdykoli se složení příslušné směsi změní tak, že se v důsledku toho změní označení takové směsi, se vydá nové oznámení o vývozu v souladu s odstavcem 2. Nové oznámení musí být v souladu s požadavky na informace stanovenými v příloze II a uvede se v něm, že se jedná o revizi předchozího oznámení.
5. Jestliže se vývoz látky uskutečňuje v souvislosti s mimořádnou situací, kdy každé zdržení může ohrozit veřejné zdraví nebo životní prostředí v dovážející smluvní straně nebo jiné zemi, může určený vnitrostátní orgán členského státu vývozce na odůvodněnou žádost vývozce nebo dovážející smluvní strany nebo jiné země po konzultaci s Komisí, jíž je nápomocna agentura, od požadavků udělit výjimku z povinnost uvedené v odstavcích 2, 3 a 4 zcela nebo částečně. Pokud Komise do deseti dní od zaslání podrobností žádosti určeným vnitrostátním orgánem členského státu nevydá zamítavou odpověď, považuje se rozhodnutí o žádosti za přijaté, a to po konzultaci s Komisí.
6. Aniž jsou dotčeny povinnosti stanovené v čl. 19 odst. 2, zanikají povinnosti stanovené v odstavcích 2, 3 a 4 tohoto článku tehdy, pokud jsou splněny všechny tyto podmínky:
a)
na chemickou látku se začal vztahovat postup PIC;
b)
dovážející země je smluvní stranou úmluvy a předala sekretariátu v souladu s čl. 10 odst. 2 úmluvy odpověď, zda souhlasí nebo nesouhlasí s dovozem dané chemické látky; a
c)
sekretariát Komisi o odpovědi uvědomil a Komise ji předala členským státům a agentuře.
Bez ohledu na první pododstavec tohoto odstavce však povinnosti stanovené v odstavcích 2, 3 a 4 tohoto článku nezanikají, pokud dovážející země je smluvní stranou úmluvy a výslovně požaduje, například ve svém rozhodnutí o dovozu nebo jinak, aby vyvážející smluvní strany i nadále poskytovaly oznámení o vývozu.
Aniž jsou dotčeny povinnosti stanovené v čl. 19 odst. 2, zanikají povinnosti stanovené v odstavcích 2, 3 a 4 tohoto článku rovněž tehdy, pokud jsou splněny obě tyto podmínky:
a)
určený vnitrostátní orgán dovážející smluvní strany nebo příslušný orgán dovážející jiné země upustil od požadavku oznamování vývozu chemické látky a
b)
Komise tuto informaci obdržela od sekretariátu nebo od určeného vnitrostátního orgánu dovážející smluvní strany nebo od příslušného orgánu dovážející jiné země a předala ji členským státům a agentuře, která ji zpřístupnila prostřednictvím databáze.
7. Komise, příslušné určené vnitrostátní orgány členských států, agentura a vývozci poskytnou na požádání dovážejícím smluvním stranám nebo jiným zemím dostupné doplňující informace o vyvážených chemických látkách.
8. Členské státy mohou transparentním způsobem zavést systémy zavazující vývozce platit správní poplatek za každé oznámení o vývozu a za každou podanou žádost o výslovný souhlas ve výši odpovídající nákladům, které vynaloží na provádění postupů stanovených v odstavcích 2 a 4 tohoto článku a v čl. 14 odst. 6 a 7.
Článek 9
Oznámení o vývozu obdržená od smluvních stran a jiných zemí
1. Oznámení o vývozu, které agentura obdrží od určeného vnitrostátního orgánu smluvní strany nebo příslušného orgánu jiné země o vývozu chemické látky do Unie, jejíž výroba, používání, spotřeba, přeprava, prodej nebo manipulace s ní je zakázána nebo přísně omezena právními předpisy uvedené smluvní strany nebo jiné země, jsou do 15 dní ode dne, kdy agentura obdržela toto oznámení, zpřístupněna prostřednictvím databáze.
Agentura potvrdí jménem Komise příjem oznámení o prvním vývozu, které obdrží pro každou chemickou látku od každé smluvní strany nebo jiné země.
Určený vnitrostátní orgán členského státu přijímajícího vývoz obdrží do 10 dní od obdržení kopii každého oznámení došlého agentuře spolu se všemi dostupnými informacemi. Ostatní členské státy mohou na požádání obdržet kopie.
2. Jestliže Komise nebo určené vnitrostátní orgány členských států obdrží přímo nebo nepřímo od určených vnitrostátních orgánů smluvních stran nebo příslušných orgánů jiných zemí jakákoli oznámení o vývozu, neprodleně tato oznámení předají agentuře spolu se všemi dostupnými informacemi.
Článek 10
Informace o vývozu a dovozu chemických látek
1. Každý vývozce jedné nebo více z následujících položek:
a)
látek uvedených v příloze I;
b)
směsi obsahující takové látky v koncentraci, v jejímž důsledku se uplatňují povinnosti označování podle nařízení (ES) č. 1272/2008 bez ohledu na přítomnost jakýchkoli jiných látek; nebo
c)
výrobků obsahujících látky uvedené v části 2 nebo 3 přílohy I v nezreagované formě nebo směsí obsahujících takové látky v koncentraci, v jejímž důsledku se uplatňují povinnosti označování podle nařízení (ES) č. 1272/2008 bez ohledu na přítomnost jakýchkoli jiných látek,
informuje během prvního čtvrtletí každého roku určený vnitrostátní orgán členského státu vývozce o množství chemické látky (jako takové nebo obsažené ve směsích nebo ve výrobcích), kterou dodal do jakékoli smluvní strany nebo jiné země během předcházejícího roku. Spolu s těmito informacemi dodá seznam jmen a adres všech fyzických či právnických osob dovážejících chemickou látku do strany nebo jiné země, pro které se během uvedeného období uskutečnila dodávka. Tyto informace uvádějí samostatně vývozy uskutečněné podle čl. 14 odst. 7.
Každý dovozce v Unii poskytne rovnocenné informace o množstvích dovezených do Unie.
2. Na žádost Komise, jíž je nápomocna agentura, nebo určeného vnitrostátního orgánu svého členského státu poskytne vývozce nebo dovozce veškeré doplňující informace o chemické látce, které jsou nezbytné pro provedení tohoto nařízení.
3. Každý členský stát poskytne agentuře každoročně souhrnné informace v souladu s přílohou III. Agentura tyto informace shrne na úrovni Unie a informace, které nejsou důvěrné, zpřístupní prostřednictvím databáze.
Článek 11
Oznamování zakázaných nebo přísně omezených chemických látek v rámci úmluvy
1. Komise písemně oznámí sekretariátu chemické látky, jejichž seznam je uveden v části 2 přílohy I, které jsou způsobilé pro oznámení v rámci PIC.
2. Pokud jsou další chemické látky zařazeny do části 2 přílohy I podle druhého pododstavce čl. 23 odst. 2, oznámí Komise tyto chemické látky sekretariátu. Oznámení se podá co nejdříve po přijetí příslušného konečného regulačního opatření na úrovni Unie, kterým se chemická látka zakazuje nebo přísně omezuje, nejpozději 90 dní ode dne, kdy se má toto konečné regulační opatření použít.
3. Oznámení v rámci PIC poskytne všechny příslušné informace požadované v příloze IV.
4. Komise při určování priorit pro oznamování zohlední, zda je chemická látka již uvedena v části 3 přílohy I, dále rozsah, ve kterém je možno splnit požadavky na informace uvedené v příloze IV, a závažnost rizik představovaných chemickou látkou, zejména pro rozvojové země.
Pokud je chemická látka způsobilá pro oznámení v rámci PIC, ale informace nesplňují požadavky uvedené v příloze IV, zjištění vývozci nebo dovozci poskytnou na požádání Komise všechny příslušné informace, které jsou jim dostupné, včetně informací, které získají z jiných vnitrostátních nebo mezinárodních programů kontroly chemických látek, a to do 60 dní.
5. Pokud se konečné regulační opatření oznámené podle odstavce 1 nebo 2 změní, Komise to co nejdříve po přijetí nového konečného regulačního opatření oznámí písemně sekretariátu, nejpozději však do 60 dní ode dne, kdy se má nové konečné regulační opatření použít.
Komise poskytne všechny příslušné informace, které nebyly k dispozici v době, kdy bylo podáno původní oznámení podle odstavce 1 nebo 2.
6. Na žádost kterékoli smluvní strany nebo sekretariátu poskytne Komise doplňující informace o chemické látce nebo o konečném regulačním opatření, pokud je to možné.
Členské státy a agentura na požádání poskytují Komisi nezbytnou pomoc při shromažďování údajů.
7. Komise neprodleně předá členským státům a agentuře informace, které obdrží od sekretariátu, o chemických látkách oznámených jinými smluvními stranami jako zakázané nebo přísně omezené.
Komise případně v úzké spolupráci s členskými státy a agenturou zhodnotí potřebu navrhnout na úrovni Unie opatření k prevenci veškerých nepřijatelných rizik pro zdraví člověka nebo životní prostředí v Unii.
8. Pokud členský stát v souladu s platnými právními předpisy Unie přijme konečné vnitrostátní regulační opatření, kterým se zakazují nebo přísně omezují chemické látky, poskytne Komisi příslušné informace. Komise zpřístupní tyto informace členským státům. Členské státy mohou v průběhu čtyř týdnů od obdržení těchto informací zaslat Komisi a členskému státu, který oznámil konečné vnitrostátní regulační opatření, připomínky k možnému oznámení v rámci PIC, včetně zejména příslušných informací o svém vnitrostátním postoji k regulaci uvedené chemické látky. Předkládající členský stát po zvážení připomínek informuje Komisi, zda má Komise:
a)
podat sekretariátu oznámení v rámci PIC podle tohoto článku nebo
b)
poskytnout sekretariátu informace podle článku 12.
Článek 12
Informace poskytované sekretariátu o zakázaných nebo přísně omezených chemických látkách, které nejsou způsobilé pro oznámení v rámci PIC
V případě chemických látek uvedených pouze v části 1 přílohy I nebo po obdržení informací od členského státu podle čl. 11 odst. 8 písm. b), poskytne Komise sekretariátu informace o příslušných konečných regulačních opatřeních, aby mohly být tyto informace podle potřeby předávány ostatním smluvním stranám úmluvy.
Článek 13
Povinnosti týkající se dovozu chemických látek
1. Komise neprodleně předá členským státům a agentuře veškeré pokyny pro rozhodování, které obdrží od sekretariátu.
Komise prostřednictvím prováděcích aktů přijme rozhodnutí o dovozu formou konečné nebo prozatímní odpovědi o dovozu jménem Unie, týkající se budoucího dovozu dotčené chemické látky. Tento prováděcí akt se přijme poradním postupem podle čl. 27 odst. 2. Komise oznámí rozhodnutí sekretariátu co nejdříve, nejpozději však devět měsíců ode dne, kdy byly sekretariátem rozeslány pokyny pro rozhodování.
Pokud se na chemickou látku začnou vztahovat doplněná nebo pozměněná omezení podle právních předpisů Unie, přijme Komise prostřednictvím prováděcích aktů opravené rozhodnutí o dovozu. Tento prováděcí akt se přijme poradním postupem podle čl. 27 odst. 2. Komise oznámí opravené rozhodnutí o dovozu sekretariátu.
2. V případě, že je chemická látka zakázána nebo přísně omezena jedním nebo několika členskými státy, Komise na základě písemné žádosti uvedených členských států zohlední tuto informaci ve svém rozhodnutí o dovozu.
3. Rozhodnutí o dovozu podle odstavce 1 se vztahuje na kategorii nebo kategorie uvedené pro tuto chemickou látku v pokynech pro rozhodování.
4. Komise při oznamování rozhodnutí o dovozu poskytne sekretariátu popis právních a správních opatření, na kterých je toto rozhodnutí založeno.
5. Každý určený vnitrostátní orgán členského státu zpřístupní rozhodnutí o dovozu podle odstavce 1 dotčeným osobám, na které se vztahuje jeho rozhodovací pravomoc, v souladu se svými právními či správními opatřeními. Agentura zveřejní rozhodnutí o dovozu podle odstavce 1 prostřednictvím databáze.
6. Komise v úzké spolupráci s členskými státy a agenturou případně zhodnotí potřebu navrhnout na úrovni Unie opatření k prevenci jakýchkoli nepřijatelných rizik pro zdraví člověka nebo životní prostředí v Unii, přičemž zohlední informace obsažené v pokynech pro rozhodnutí.
Článek 14
Jiné povinnosti týkající se vývozů chemických látek než jsou požadavky na oznámení o vývozu
1. Komise neprodleně předá členským státům, agentuře a evropským průmyslovým svazům informace, které obdrží od sekretariátu například ve formě oběžníků a které se týkají chemických látek, na něž se vztahuje postup PIC, a rozhodnutí dovážejících smluvních stran o podmínkách dovozu těchto chemických látek. Neprodleně předá členským státům a agentuře rovněž informace o každém případu neposkytnutí odpovědi v souladu s čl. 10 odst. 2 úmluvy. Agentura přidělí každému rozhodnutí o dovozu referenční identifikační číslo a uchovává všechny informace týkající se takových rozhodnutí přístupné pro veřejnost prostřednictvím databáze, a na požádání tyto informace každému poskytne.
2. Komise přiřadí každé chemické látce uvedené v příloze I klasifikační kód podle kombinované nomenklatury Evropské unie. Tyto klasifikační kódy se revidují podle potřeby na základě změn provedených v nomenklatuře harmonizovaného systému Světové celní organizace nebo v kombinované nomenklatuře Evropské unie týkající se příslušných chemických látek.
3. Každý členský stát sdělí informace a rozhodnutí předané Komisí podle odstavce 1 dotčeným osobám, které jsou v jeho jurisdikci.
4. Vývozci dosáhnou souladu s rozhodnutími o každé odpovědi o dovozu do šesti měsíců ode dne, kdy sekretariát poprvé informoval Komisi o takovém rozhodnutí podle odstavce 1.
5. Komise, jíž je nápomocna agentura, a členské státy na požádání podle potřeby poskytují rady a pomáhají dovážejícím smluvním stranám získat další informace potřebné pro přípravu odpovědi určené sekretariátu o dovozu uvedené chemické látky.
6. Látky uvedené v části 2 nebo 3 přílohy I nebo směsi obsahující tyto látky v koncentraci, v jejímž důsledku se uplatňují povinnosti označování podle nařízení (ES) č. 1272/2008 bez ohledu na přítomnost jakýchkoli jiných látek a na předpokládané použití těchto látek v dovážející smluvní straně nebo jiné zemi, je možno vyvážet, pouze pokud je splněna jedna z těchto podmínek:
a)
vývozce si vyžádal a obdržel výslovný souhlas s dovozem prostřednictvím určeného vnitrostátního orgánu členského státu vývozce po konzultaci s Komisí, jíž je nápomocna agentura, a s určeným vnitrostátním orgánem dovážející smluvní strany nebo příslušným orgánem dovážející jiné země;
b)
v případě chemických látek uvedených v části 3 přílohy I se v posledním oběžníku vydaném sekretariátem podle odstavce 1 uvede, že dovážející smluvní strana dala souhlas k dovozu.
V případě chemických látek uvedených v části 2 přílohy I, které mají být vyvezeny do zemí OECD, smí určený vnitrostátní orgán členského státu vývozce na jeho žádost po konzultaci s Komisí a případ od případu rozhodnout, že se výslovný souhlas nepožaduje, pokud byla v době dovozu do dotyčné země OECD na chemickou látku vydána licence, chemická látka je registrována nebo povolena v této zemi OECD.
Byl-li podle písmene a) prvního pododstavce vyžádán výslovný souhlas a agentura neobdržela odpověď na žádost do 30 dní, zašle agentura jménem Komise upomínku, pokud odpověď neobdržela Komise nebo určený vnitrostátní orgán členského státu vývozce, které ji agentuře předaly. Pokud během dalších 30 dní stále není odpověď poskytnuta, může agentura podle potřeby zaslat další upomínky.
7. V případě chemických látek uvedených v částech 2 a 3 přílohy I, smí určený vnitrostátní orgán členského státu vývozce po konzultaci s Komisí, jíž je nápomocna agentura, a případ od případu a na základě druhého pododstavce rozhodnout, že se vývoz může uskutečnit, pokud neexistují žádné důkazy z úředních zdrojů o tom, že dovážející smluvní strana nebo jiná země přijala konečné regulační opatření zakazující nebo přísně omezující použití dané chemické látky a pokud po vynaložení veškerého přiměřeného úsilí nebyla obdržena odpověď na žádost o výslovný souhlas podle odst. 6 písm. a) do 60 dní a pokud je splněna alespoň jedna z následujících podmínek:
a)
existují důkazy z úředních zdrojů dovážející smluvní strany nebo dovážející jiné země o tom, že na chemickou látku je vydána licence, je registrována nebo povolena; nebo
b)
předpokládané použití uvedené v oznámení o vývozu a písemně potvrzené fyzickou či právnickou osobou dovážející chemickou látku do smluvní strany či jiné země není v kategorii, pro niž je chemická látka uvedena v částech 2 a 3 přílohy I a existují důkazy z úředních zdrojů o tom, že daná chemická látka byla v průběhu předcházejících pěti let používána v dovážející smluvní straně nebo jiné dotčené zemi nebo do ní dovážena.
V případě chemických látek uvedených v části 3 přílohy I, vývoz na základě splnění podmínek podle písmene b) se nemůže uskutečnit, byla-li chemická látka klasifikována v souladu s nařízením (ES) č. 1272/2008 jako karcinogenní kategorie 1 A nebo 1B, mutagenní kategorie 1 A nebo 1B, nebo jako toxická pro reprodukci kategorie 1 A nebo 1B, nebo odpovídá-li chemická látka kritériím uvedeným v příloze XIII nařízení (ES) č. 1907/2006, která vymezují perzistentní, bioakumulativní a toxické nebo velmi perzistentní a velmi bioakumulativní látky.
Při rozhodování o vývozu chemických látek uvedených v části 3 přílohy I posoudí určený vnitrostátní orgán členského státu vývozce po konzultaci s Komisí, jíž je nápomocna agentura, možný dopad používání chemické látky v dovážející smluvní straně nebo jiné zemi na zdraví člověka a životní prostředí a předloží příslušnou dokumentaci agentuře, aby byla zveřejněna prostřednictvím databáze.
8. Platnost každého výslovného souhlasu obdrženého podle odst. 6 písm. a) nebo rozhodnutí pokračovat s vývozem, pokud chybí výslovný souhlas podle odstavce 7 podléhá pravidelnému přezkumu Komise po konzultaci s dotčenými členskými státy takto:
a)
v případě každého výslovného souhlasu obdrženého podle odst. 6 písm. a) se nový výslovný souhlas požaduje do konce třetího kalendářního roku poté, co byl souhlas udělen, pokud podmínky tohoto souhlasu nestanoví jinak;
b)
pokud nebyla mezitím obdržena odpověď na žádost, rozhodnutí pokračovat s vývozem, pokud chybí výslovný souhlas podle odstavce 7 platí maximálně po dobu dvanácti měsíců a po jejím uplynutí se požaduje výslovný souhlas.
V případech uvedených v prvním pododstavci písm. a) smějí nicméně vývozy pokračovat i po uplynutí příslušného období do obdržení odpovědi na novou žádost o výslovný souhlas po dobu dodatečných dvanácti měsíců.
9. Agentura registruje v databázi veškeré žádosti o výslovný souhlas, obdržené odpovědi a rozhodnutí pokračovat s vývozem, pokud chybí výslovný souhlas, včetně dokumentace uvedené v odst. 7 třetím pododstavci. Každému obdrženému výslovnému souhlasu nebo rozhodnutí pokračovat s vývozem, pokud chybí výslovný souhlas, se přidělí referenční identifikační číslo a zapíší se na seznam se všemi příslušnými informacemi o jakýchkoli dodatečných podmínkách, např. dobách platnosti. Informace, které nejsou důvěrné, se zpřístupní prostřednictvím databáze.
10. Žádná chemická látka se nevyveze později než šest měsíců před datem ukončení své použitelnosti, pokud takové datum existuje nebo může být odvozeno z data výroby a pokud tomu nebrání vnitřní vlastnosti chemické látky. Zejména v případě pesticidů vývozci zajistí, aby byly rozměry a balení nádob na pesticidy optimalizovány s cílem snížit riziko vytváření zastaralých zásob.
11. Při vývozu pesticidů vývozci zajistí, aby označení obsahovalo zvláštní informace o podmínkách skladování a stabilitě při skladování v klimatických podmínkách dovážející smluvní strany nebo jiné země. Kromě toho zajistí, aby byly vyvážené pesticidy v souladu s normami čistoty stanovenými v právních předpisech Unie.
Článek 15
Vývoz některých chemických látek a výrobků
1. Na výrobky se vztahuje postup oznámení o vývozu podle článku 8, obsahují-li:
a)
látky uvedené v části 2 nebo 3 přílohy I v nezreagované formě;
b)
směsi obsahující takové látky v koncentraci, v jejímž důsledku se uplatňují povinnosti označování podle nařízení (ES) č. 1272/2008 bez ohledu na přítomnost jakýchkoli jiných látek.
2. Chemické látky a výrobky, jejichž používání je v Unii zakázáno z důvodů ochrany zdraví člověka nebo životního prostředí, a jež jsou uvedeny v příloze V, se nesmějí vyvážet.
Článek 16
Informace o tranzitní přepravě
1. Smluvní strany úmluvy, které požadují informace o tranzitní přepravě chemických látek, na které se vztahuje postup PIC, jsou spolu s informacemi požadovanými každou smluvní stranou prostřednictvím sekretariátu uvedeny v příloze VI.
2. Jestliže je chemická látka uvedená v části 3 přílohy I přepravována přes území smluvní strany úmluvy uvedené v příloze VI, poskytne vývozce, pokud je to možné, určenému vnitrostátnímu orgánu členského státu vývozce informace požadované dotyčnou smluvní stranou úmluvy v souladu s přílohou VI nejpozději 30 dní před tím, než se uskuteční první tranzitní přeprava, a nejpozději osm dní před každou následující tranzitní přepravou.
3. Určený vnitrostátní orgán členského státu vývozce předá Komisi a v kopii agentuře informace získané od vývozce podle odstavce 2, spolu se všemi dostupnými doplňujícími informacemi.
4. Komise předá informace obdržené podle odstavce 3 určeným vnitrostátním orgánům smluvních stran úmluvy, které tyto informace požadovaly, spolu se všemi dostupnými doplňujícími informacemi nejpozději 15 dní před první tranzitní přepravou a před každou následující tranzitní přepravou.
Článek 17
Informace, které musí být přiloženy k vyváženým chemickým látkám
1. Pro chemické látky, které jsou určeny pro vývoz, platí ustanovení pro balení a označování stanovené nebo uvedené v nařízení (ES) č. 1107/2009, ve směrnici 98/8/ES a v nařízení (ES) č. 1272/2008 nebo v jakémkoli jiném příslušném právním předpisu Unie.
První pododstavec platí, pokud tato ustanovení nejsou v rozporu se zvláštními požadavky dovážející smluvní strany nebo jiné země.
2. V případě potřeby se na štítku uvede datum ukončení použitelnosti a datum výroby chemických látek uvedených v odstavci 1 nebo v příloze I a případně se uvede datum ukončení použitelnosti pro různé klimatické oblasti.
3. Bezpečnostní list podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 se přikládá při vývozu chemických látek uvedených v odstavci 1. Vývozce zašle bezpečnostní list každé fyzické či právnické osobě dovážející chemickou látku do smluvní strany nebo jiné země.
4. Informace na štítku a v bezpečnostním listu se uvádějí, pokud je to možné, v úředních jazycích nebo v jednom či více hlavních jazycích země určení nebo oblasti předpokládaného použití.
Článek 18
Povinnosti orgánů členských států při kontrole dovozu a vývozu
1. Každý členský stát určí orgány, jako např. celní orgány odpovědné za kontrolu dovozu a vývozu chemických látek uvedených v příloze I, pokud tak již neučinil před vstupem tohoto nařízení v platnost.
Komise, za podpory agentury, a členské státy postupují cíleně a koordinovaně při kontrole dodržování tohoto nařízení ze strany vývozců.
2. Síť orgánů členských států odpovědných za prosazování tohoto nařízení koordinuje fórum pro výměnu informací o prosazování zřízené nařízením (ES) č. 1907/2006.
3. Každý členský stát zahrne do svých pravidelných zpráv o fungování postupů podle čl. 22 odst. 1 podrobnosti o činnostech těchto svých orgánů v tomto ohledu.
Článek 19
Další povinnosti vývozců
1. Vývozci chemických látek, na něž se vztahují povinnosti stanovené v čl. 8 odst. 2 a 4, uvedou příslušná referenční identifikační čísla ve svých vývozních prohlášeních (kolonka 44 jednotných správních dokladů nebo odpovídající údaj v elektronickém vývozním prohlášení) podle čl. 161 odst. 5 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92.
2. Vývozci chemických látek osvobození podle čl. 8 odst. 5 od povinností stanovených v odstavcích 2 a 4 uvedeného článku nebo chemických látek, pro které tato povinnost přestala platit v souladu s čl. 8 odst. 6, obdrží prostřednictvím databáze zvláštní referenční identifikační číslo a toto číslo uvedou ve svém vývozním prohlášení.
3. Pokud o to agentura požádá, využijí vývozci databázi pro předložení informací nezbytných pro plnění svých povinností v rámci tohoto nařízení prostřednictvím databáze agentury.
Článek 20
Výměna informací
1. Komise, jíž je nápomocna agentura, a členské státy podle potřeby usnadní poskytování vědeckých, technických, ekonomických a právních informací o chemických látkách v oblasti působnosti tohoto nařízení, včetně informací toxikologických, ekotoxikologických a bezpečnostních.
Komise s podporou členských států a agentury, pokud to je nezbytné, případně zajistí následující:
a)
poskytování veřejně dostupných informací o regulačních opatřeních týkajících se cílů úmluvy;
b)
poskytování informací smluvním stranám a jiným zemím, ať již přímo, nebo prostřednictvím sekretariátu, o takových opatřeních, která podstatně omezují jeden nebo více způsobů používání chemické látky.
2. Komise, členské státy a agentura podle vzájemné dohody chrání veškeré důvěrné informace získané od smluvní strany nebo jiné země.
3. Pokud jde o předávání informací podle tohoto nařízení a aniž je dotčena směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/4/ES (21), nepovažují se za důvěrné alespoň tyto údaje:
a)
informace uvedené v příloze II a příloze IV;
b)
informace obsažené v bezpečnostních listech podle čl. 17 odst. 3;
c)
datum ukončení použitelnosti chemické látky;
d)
datum výroby chemické látky;
e)
informace o preventivních opatřeních, včetně klasifikace nebezpečnosti, povahy rizika a příslušných bezpečnostních pokynů;
f)
souhrn výsledků toxikologických a ekotoxikologických zkoušek;
g)
informace o nakládání s obaly po odstranění chemických látek.
4. Agentura připravuje každé dva roky shrnutí dodaných informací.
Článek 21
Technická pomoc
Komise, určené vnitrostátní orgány členských států a agentura, při zohlednění zejména potřeb rozvojových zemí a zemí v procesu hospodářské transformace, spolupracují na podpoře technické pomoci, včetně odborné přípravy, pro rozvoj infrastruktury, kapacit a odborných znalostí nezbytných pro správné nakládání s chemickými látkami během celé doby jejich životnosti.
Technická pomoc se zaměří, s cílem umožnit těmto zemím provádět úmluvu, zejména na poskytování technických informací o chemických látkách, na podporu výměny odborníků, na podporu zřizování a zachování určených vnitrostátních orgánů a na poskytování odborných technických znalostí nezbytných pro identifikaci nebezpečných pesticidních přípravků a pro přípravu oznámení pro sekretariát.
Komise a členské státy se aktivně podílí na mezinárodních činnostech vytváření kapacit v oblasti nakládání s chemickými látkami prostřednictvím poskytování informací o projektech, které podporují nebo financují, za účelem zlepšení nakládání s chemickými látkami v rozvojových zemích a zemích v procesu hospodářské transformace. Komise a členské státy zváží rovněž poskytování podpory nevládním organizacím.
Článek 22
Sledování a podávání zpráv
1. Členské státy a agentura předkládají každé tři roky Komisi informace o fungování postupů uvedených v tomto nařízení, včetně případných celních kontrol, protiprávních jednání, sankcí a nápravných opatření. Komise přijme prováděcí akt, kterým předem stanoví společnou formu předkládaných zpráv. Tento prováděcí akt se přijme poradním postupem podle čl. 27 odst. 2.
2. Komise zpracovává každé tři roky zprávu o provádění činností uvedených v tomto nařízení, za něž je odpovědná, a zahrne ji do souhrnné zprávy, do níž začlení informace poskytnuté členskými státy a agenturou podle odstavce 1. Stručný obsah zprávy, který se zveřejní na internetu, se předá Evropskému parlamentu a Radě.
3. Pokud jde o informace poskytnuté podle odstavců 1 a 2, dodrží Komise, členské státy a agentura příslušné povinnosti týkající se ochrany důvěrnosti údajů a vlastnických práv k nim.
Článek 23
Aktualizace příloh
1. Komise přezkoumá nejméně jednou za rok na základě vývoje právních předpisů Unie a úmluvy seznam chemických látek v příloze I.
2. Při určování toho, zda konečné regulační opatření na úrovni Unie znamená zákaz nebo přísné omezení, se účinek opatření posuzuje na úrovni podkategorií v rámci kategorií „pesticidy“ a „průmyslové chemické látky“. Jestliže regulační opatření zakazuje nebo přísně omezuje chemickou látku ve kterékoli z těchto podkategorií, zahrne se do části 1 přílohy I.
Při určování toho, zda konečné regulační opatření na úrovni Unie znamená zákaz nebo přísné omezení, a tato chemická látka je tedy způsobilá pro oznámení v rámci PIC podle článku 11, se účinek opatření posuzuje na úrovni kategorií „pesticidy“ a „průmyslové chemické látky“. Jestliže regulační opatření zakazuje nebo přísně omezuje použití chemické látky v kterékoli z těchto kategorií, zahrne se rovněž do části 2 přílohy I.
3. Rozhodnutí o zahrnutí chemických látek do přílohy I, případně o změně jejich záznamů bude přijato bez zbytečného odkladu.
4. Za účelem přizpůsobení tohoto nařízení technickému pokroku je Komise oprávněna přijímat akty v přenesené pravomoci podle článku 26 pro tato opatření:
a)
zahrnutí chemické látky do části 1 nebo 2 přílohy I podle odstavce 2 tohoto článku po přijetí konečného regulačního opatření na úrovni Unie a jiných změn přílohy I, včetně změn stávajících záznamů;
b)
zahrnutí chemické látky, na kterou se vztahuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 850/2004 ze dne 29. dubna 2004 o perzistentních organických znečišťujících látkách (22), do části 1 přílohy V;
c)
zahrnutí chemické látky, jež na úrovni Unie již podléhá zákazu vývozu, do části 2 přílohy V;
d)
změny stávajících záznamů v příloze V;
e)
změny příloh II, III, IV a VI.
Článek 24
Rozpočet agentury
1. Pro účely tohoto nařízení sestávají příjmy agentury z:
a)
dotace Unie ze souhrnného rozpočtu Evropské unie (oddíl Komise);
b)
jakýchkoli dobrovolných příspěvků členských států.
2. Příjmy a výdaje za činnosti v rámci tohoto nařízení a příjmy a výdaje za činnosti v rámci jiných nařízení jsou vedeny odděleně prostřednictvím různých oddílů rozpočtu agentury.
Příjmy agentury uvedené v odstavci 1 se použijí na provádění jejích úkolů v rámci tohoto nařízení.
3. Komise do 1. března 2014 přezkoumá, zda je vhodné, aby agentura účtovala poplatky za služby poskytované vývozcům, a v případě nutnosti předloží příslušný návrh.
Článek 25
Formáty a programové vybavení pro předkládání informací agentuře
Agentura specifikuje formáty a programové vybavení pro předkládání informací agentuře a bezplatně je zpřístupní na svých internetových stránkách. Členské státy a ostatní smluvní strany, na něž se toto nařízení vztahuje, používají uvedené formáty a programové vybavení pro předkládání informací agentuře podle tohoto nařízení.
Článek 26
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedené v čl. 23 odst. 4 je svěřena Komisi na dobu pěti let od 1. března 2014. Komise vypracuje zprávu o přenesení pravomoci nejpozději devět měsíců před koncem tohoto pětiletého období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v čl. 23 odst. 4 kdykoli zrušit. Toto rozhodnutí o zrušení ukončí přenesení pravomoci uvedené v tomto rozhodnutí. Rozhodnutí nabývá účinku dnem následujícím po jeho zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 23 odst. 4 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 27
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen výbor zřízený článkem 133 nařízení (ES) č. 1907/2006. Uvedený výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 4 nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 28
Sankce
Členské státy stanoví pravidla pro ukládání sankcí za porušení ustanovení tohoto nařízení a přijmou veškerá opatření nezbytná pro zajištění správného provádění těchto ustanovení. Stanovené sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující. Pokud tak již neučinily před vstupem tohoto nařízení v platnost, oznámí členské státy tato ustanovení Komisi nejpozději do 1. března 2014 a sdělí jí neprodleně všechny následné změny, které se jich týkají.
Článek 29
Přechodné období pro klasifikaci, označování a balení chemických látek
Odkazy, které v tomto nařízení poukazují na nařízení (ES) č. 1272/2008 se podle potřeby chápou jako odkazy na právní předpisy Unie, které se uplatňují na základě článku 61 uvedeného nařízení a v souladu s časovým harmonogramem v něm stanoveným.
Článek 30
Zrušení
Nařízení (ES) č. 689/2008 se zrušuje s účinkem od 1. března 2014.
Odkazy na nařízení (ES) č. 689/2008 se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou uvedenou v příloze VII.
Článek 31
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se od 1. března 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 4. července 2012.
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 649/2012
2012 m. liepos 4 d.
dėl pavojingų cheminių medžiagų eksporto ir importo
(nauja redakcija)
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 192 straipsnio 1 dalį ir 207 straipsnį,
atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
perdavus teisėkūros procedūra priimamo akto projektą nacionaliniams parlamentams,
atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (1),
pasikonsultavę su Regionų komitetu,
laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (2),
kadangi:
(1)
2008 m. birželio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 689/2008 dėl pavojingų cheminių medžiagų eksporto ir importo (3) buvo iš esmės keletą kartų keistas. Dėl aiškumo Reglamentas (EB) Nr. 689/2008 turėtų būti išdėstytas nauja redakcija;
(2)
Reglamentu (EB) Nr. 689/2008 įgyvendinama Roterdamo konvencija dėl sutikimo, apie kurį pranešama iš anksto, procedūros, taikomos tam tikroms pavojingoms cheminėms medžiagoms ir pesticidams tarptautinėje prekyboje (4) (toliau - Konvencija), kuri įsigaliojo 2004 m. vasario 24 d., ir pakeičiamas 2003 m. sausio 28 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 304/2003 dėl pavojingų cheminių medžiagų eksporto ir importo (5);
(3)
dėl aiškumo ir suderinamumo su kitais susijusiais Sąjungos teisės aktais turėtų būti įtrauktos arba paaiškintos tam tikros terminų apibrėžtys, o terminai turėtų būti suderinti su terminais, vartojamais 2006 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 1907/2006 dėl cheminių medžiagų registracijos, įvertinimo, autorizacijos ir apribojimų (REACH) bei įsteigiančiame Europos cheminių medžiagų agentūrą (6) ir 2008 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 1272/2008 dėl cheminių medžiagų ir mišinių klasifikavimo, ženklinimo ir pakavimo (7). Tinkama užtikrinti, kad šis reglamentas atitiktų Reglamento (EB) Nr. 1272/2008 pereinamojo laikotarpio nuostatas siekiant suderinti to reglamento ir šio reglamento taikymo tvarkaraščius;
(4)
Konvencija jos šalims suteikia teisę imtis griežtesnių žmonių sveikatos ir aplinkos apsaugos priemonių, negu to reikalauja pati Konvencija, su sąlyga, kad tokios priemonės suderinamos su Konvencijos nuostatomis ir tarptautine teise. Kad būtų užtikrintas aukštesnis importuojančių šalių aplinkos ir visuomenės apsaugos lygis, tam tikrais aspektais būtina ir tikslinga viršyti Konvencijos nuostatų ribas;
(5)
dėl Sąjungos dalyvavimo Konvencijoje, labai svarbu turėti vieną kontaktinį asmenį, kuris palaikytų Sąjungos ryšį su Konvencijos sekretoriatu (toliau - sekretoriatas), kitomis Konvencijos šalimis ir kitomis valstybėmis. Toks kontaktinis asmuo turėtų būti Komisija;
(6)
reikia užtikrinti veiksmingą šio reglamento techninių ir administracinių aspektų koordinavimą ir valdymą Sąjungos lygiu. Valstybės narės ir Europos cheminių medžiagų agentūra, įsteigta Reglamentu (EB) Nr. 1907/2006 (toliau - agentūra), turi kompetenciją ir patirtį įgyvendinti Sąjungos teisės aktus ir tarptautinius susitarimus dėl cheminių medžiagų. Todėl užduotis, susijusias su administraciniais, techniniais ir moksliniais Konvencijos įgyvendinimo taikant šį reglamentą aspektais, ir keitimąsi informacija turėtų vykdyti valstybės narės ir agentūra. Be to, Komisija, valstybės narės ir agentūra turėtų bendradarbiauti siekdamos veiksmingai įgyvendinti Konvencijoje nustatytus tarptautinius Sąjungos įsipareigojimus;
(7)
kadangi tam tikros Komisijos užduotys turėtų būti perduotos agentūrai, Komisijos parengtą Europos pavojingų cheminių medžiagų eksporto ir importo duomenų bazę toliau turėtų plėsti ir tvarkyti agentūra;
(8)
pavojingų cheminių medžiagų, kurios Sąjungoje yra uždraustos arba griežtai ribojamos, eksportui ir toliau turėtų būti taikoma bendra pranešimų apie eksportą teikimo tvarka. Todėl pavojingoms cheminėms medžiagoms - atskiroms arba esančioms mišinių arba gaminių sudėtyje, kurių naudojimas kaip augalų apsaugos produktų, kaip kitokių pesticidų arba kaip pramoninių cheminių medžiagų, skirtų profesionaliems naudotojams arba visuomenei, Sąjungoje buvo uždraustas arba griežtai ribojamas, turėtų būti taikomos pranešimo apie eksportą taisyklės, panašios į tas, kurios taikomos tokioms cheminėms medžiagoms, kai jos yra uždraustos arba griežtai ribojamos, jei jos priskiriamos kuriai nors vienai arba abiem Konvencija nustatytoms kategorijoms, t. y. pesticidams arba pramoninėms cheminėms medžiagoms. Be to, tos pačios pranešimo apie eksportą taisyklės turėtų būti taikomos cheminėms medžiagoms, kurioms taikoma tarptautinė išankstinio pranešimo apie sutikimą (IPS) tvarka (toliau - IPS tvarka). Ta bendra pranešimo apie eksportą tvarka turėtų būti taikoma Sąjungos eksportui į visas trečiąsias valstybes, nepriklausomai nuo to, ar jos yra Konvencijos šalys ir ar taiko jos tvarką. Valstybėms narėms turėtų būti leidžiama imti administravimo mokesčius šios tvarkos taikymo išlaidoms padengti;
(9)
siekiant prižiūrėti ir vertinti šiame reglamente nustatytų priemonių poveikį ir efektyvumą, eksportuotojai ir importuotojai turėtų būti įpareigoti pateikti informaciją apie cheminių medžiagų, kurioms taikomas šis reglamentas, kiekius tarptautinėje prekyboje;
(10)
pranešimus sekretoriatui apie Sąjungos arba valstybės narės galutines reguliavimo priemones, draudžiančias arba griežtai ribojančias chemines medžiagas, numatant joms taikyti IPS tvarką, turėtų pateikti Komisija; pranešimai turėtų būti pateikiami tais atvejais, kai įvykdomi Konvencijoje nustatyti tokio įtraukimo kriterijai. Jei pagrįsti tokius pranešimus reikia papildomos informacijos, jos turėtų būti pareikalaujama;
(11)
tais atvejais, kai Sąjungos arba valstybės narės galutinės reguliavimo priemonės neatitinka pranešimo reikalavimų, nes neatitinka Konvencijoje nustatytų kriterijų, informacija apie priemones, siekiant ja keistis, vis tiek turėtų būti siunčiama sekretoriatui ir kitoms Konvencijos šalims;
(12)
be to, būtina užtikrinti, kad Sąjunga priimtų sprendimus dėl cheminių medžiagų, kurioms taikoma IPS tvarka, importo į Sąjungą. Šie sprendimai turėtų būti grindžiami taikomais Sąjungos teisės aktais, taip pat turi būti atsižvelgiama į valstybių narių nustatytus draudimus arba griežtus apribojimus. Pagrįstais atvejais turėtų būti siūlomi Sąjungos teisės aktų pakeitimai;
(13)
reikia nustatyti priemones, užtikrinančias, kad valstybės narės ir eksportuotojai žinotų apie importuojančių valstybių sprendimus dėl cheminių medžiagų, kurioms taikoma IPS tvarka, ir kad eksportuotojai tuos sprendimus vykdytų. Be to, norint užkirsti kelią nepageidaujamam eksportui, neturėtų būti eksportuojamos Sąjungoje uždraustos arba griežtai ribojamos cheminės medžiagos, kurios atitinka pranešimo kriterijus pagal Konvenciją arba kurioms taikoma IPS tvarka, be atitinkamos importuojančios valstybės aiškaus sutikimo, nepriklausomai nuo to, ar ji yra Konvencijos šalis. Tuo pačiu metu šios pareigos išimtis yra tikslinga tam tikrų cheminių medžiagų eksporto į šalis, kurios yra Ekonominio bendradarbiavimo ir plėtros organizacijos (toliau - OECD) narės, atžvilgiu su sąlyga, kad įvykdomos tam tikros sąlygos. Be to, reikia nustatyti tvarką spręsti tiems atvejams, kai, nepaisant visų pagrįstų pastangų, negaunama jokio atsakymo iš importuojančios valstybės, ir dėl to tam tikrų cheminių medžiagų eksportas galėtų būti vykdomas laikinai pagal nustatytas specifines sąlygas. Be to, būtina periodiškai persvarstyti visus tokius atvejus, taip pat ir tuos, kuriais buvo gautas aiškus sutikimas;
(14)
taip pat svarbu, kad visų eksportuojamų cheminių medžiagų laikymo trukmė būtų tinkama, kad jas būtų galima efektyviai ir saugiai naudoti. Eksportuojant pesticidus, visų pirma į besivystančias šalis, labai svarbu pateikti informaciją apie tinkamas jų laikymo sąlygas ir naudoti tinkamo dydžio pakuotes ir talpyklas, kad nesusidarytų pasenusių atsargų;
(15)
cheminių medžiagų turintiems gaminiams Konvencija netaikoma. Vis dėlto atrodo tikslinga pranešimo apie eksportą taisykles taip pat taikyti šiame reglamente apibrėžtiems gaminiams, turintiems cheminių medžiagų, kurios galėtų išsiskirti juos naudojant arba šalinant ir kurios yra uždraustos arba griežtai ribojamos Sąjungoje pagal vieną arba daugiau Konvencijoje nustatytų naudojimo kategorijų arba kuriems taikoma IPS tvarka. Be to, tam tikros cheminės medžiagos ir specifinių cheminių medžiagų turintys gaminiai, kuriems netaikoma Konvencija, tačiau kurie kelia ypatingą susirūpinimą, iš viso neturėtų būti eksportuojami;
(16)
pagal Konvenciją informacija apie cheminių medžiagų, kurioms taikoma IPS tvarka, gabenimą tranzitu turėtų būti suteikta tokios informacijos prašančioms Konvencijos šalims;
(17)
Sąjungos taisyklės dėl pakavimo ir ženklinimo bei kitos informacijos apie saugą teikimo turėtų būti taikomos visoms cheminėms medžiagoms, skirtoms eksportuoti į Konvencijos šalis ir kitas valstybes, išskyrus tuos atvejus, jeigu tos nuostatos prieštarautų konkretiems tų valstybių reikalavimams, atsižvelgiant į atitinkamus tarptautinius standartus. Kadangi Reglamentu (EB) Nr. 1272/2008 buvo nustatytos naujos medžiagų ir mišinių klasifikavimo, ženklinimo ir pakavimo nuostatos, į šį reglamentą turėtų būti įtraukta nuoroda į tą reglamentą;
(18)
siekiant užtikrinti efektyvią kontrolę ir vykdymą, valstybės narės turėtų paskirti valdžios institucijas, pvz., muitines, kurios būtų atsakingos už cheminių medžiagų, kurioms taikomas šis reglamentas, importo ir eksporto kontrolę. Komisijai, kuriai padeda agentūra, ir valstybėms narėms tenka pagrindinis vaidmuo šioje srityje, ir jos turėtų veikti tikslingai ir koordinuotai. Pažeidimų atveju valstybės narės turėtų taikyti tinkamas sankcijas;
(19)
siekiant palengvinti muitinių vykdomą kontrolę ir sumažinti eksportuotojams bei valdžios institucijoms tenkančią administracinę naštą, turėtų būti sukurta kodų sistema, skirta naudoti eksporto deklaracijose. Prireikus specialūs kodai turėtų būti naudojami ir tais atvejais, kai cheminės medžiagos eksportuojamos mokslinių tyrimų arba analizės tikslais tokiais kiekiais, kurie neturėtų neigiamai paveikti žmonių sveikatos arba aplinkos, ir bet kuriuo atveju kurie neviršytų 10 kg cheminių medžiagų per kalendorinius metus iš kiekvieno eksportuotojo į kiekvieną importuojančią valstybę kiekio;
(20)
turėtų būti skatinamas Sąjungos ir valstybių narių bei trečiųjų valstybių keitimasis informacija, bendra atsakomybė ir bendradarbiavimo pastangos, siekiant užtikrinti saugų cheminių medžiagų tvarkymą, nepriklausomai nuo to, ar minėtos trečiosios valstybės yra Konvencijos šalys. Visų pirma besivystančioms šalims ir pereinamosios ekonomikos šalims Komisija ir valstybės narės turėtų teikti tiesioginę techninę pagalbą arba netiesioginę pagalbą, remdamos nevyriausybinių organizacijų projektus, ypač teikti joms pagalbą, kad šios valstybės galėtų įgyvendinti Konvenciją ir taip prisidėti prie kenksmingo cheminių medžiagų poveikio gyventojų sveikatai ir aplinkai prevencijos;
(21)
siekiant užtikrinti tvarkos efektyvumą, reikėtų vykdyti reguliarią jos veikimo stebėseną. Šiuo tikslu valstybės narės ir agentūra turėtų teikti Komisijai reguliarias standartizuotos formos ataskaitas, o ši savo ruožtu turėtų teikti reguliarias ataskaitas Europos Parlamentui ir Tarybai;
(22)
agentūra turėtų parengti technines rekomendacijas, skirtas padėti paskirtosioms valdžios institucijoms, įskaitant tokias valdžios institucijas, kaip antai eksportą kontroliuojančias muitines, eksportuotojus ir importuotojus, taikyti šį reglamentą;
(23)
siekiant pritaikyti šį reglamentą prie techninio progreso, pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (toliau - SESV) 290 straipsnį Komisijai turėtų būti suteikti įgaliojimai priimti aktus: dėl cheminių medžiagų įtraukimo į I priedo 1 ar 2 dalis ir dėl kitų to priedo dalinių pakeitimų, dėl cheminių medžiagų įtraukimo į V priedo 1 ar 2 dalis ir dėl kitų to priedo dalinių pakeitimų bei dėl II, III, IV ir VI priedų dalinių pakeitimų. Ypač svarbu, kad Komisija parengiamųjų darbų metu tinkamai konsultuotųsi, įskaitant konsultacijas ekspertų lygiu. Ruošdama ir rengdama deleguotuosius aktus, Komisija turėtų užtikrinti, kad susiję dokumentai būtų tuo pačiu metu tinkamai laiku persiųsti Europos Parlamentui ir Tarybai;
(24)
siekiant užtikrinti vienodas šio reglamento įgyvendinimo sąlygas Komisijai turėtų būti suteikti įgyvendinimo įgaliojimai. Šiais įgaliojimais turėtų būti naudojamasi laikantis 2011 m. vasario 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 182/2011, kuriuo nustatomos valstybių narių vykdomos Komisijos naudojimosi įgyvendinimo įgaliojimais kontrolės mechanizmų taisyklės ir bendrieji principai (8);
(25)
kadangi šio reglamento tikslų, t. y. užtikrinti nuoseklų ir veiksmingą Konvencijoje nustatytų Sąjungos įsipareigojimų įgyvendinimą, valstybės narės negali deramai pasiekti ir kadangi dėl būtinybės suderinti cheminių medžiagų importo ir eksporto taisykles tų tikslų būtų geriau siekti Sąjungos lygiu, laikydamasi Sutarties dėl Europos Sąjungos 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo Sąjunga gali patvirtinti priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šiuo reglamentu neviršijama to, kas būtina nurodytiems tikslams pasiekti;
(26)
Reglamentas (EB) Nr. 689/2008 turėtų būti panaikintas;
(27)
tikslinga numatyti šio reglamento atidėtą taikymą, kad agentūra turėtų pakankamai laiko pasiruošti naujam vaidmeniui, o pramonė - susipažinti su nauja tvarka,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Tikslai
1. Šio reglamento tikslai:
a)
įgyvendinti Roterdamo konvenciją dėl sutikimo, apie kurį pranešama iš anksto, procedūros, taikomos tam tikroms pavojingoms cheminėms medžiagoms ir pesticidams tarptautinėje prekyboje (toliau - Konvencija);
b)
skatinti atsakomybės pasidalijimą ir bendradarbiavimo pastangas tarptautinio pavojingų cheminių medžiagų judėjimo srityje, siekiant apsaugoti žmonių sveikatą ir aplinką nuo galimos žalos;
c)
prisidėti prie aplinkosauginiu požiūriu saugaus pavojingų cheminių medžiagų naudojimo.
Pirmoje pastraipoje nustatytų tikslų siekiama palengvinant keitimąsi informacija apie pavojingų cheminių medžiagų savybes, nustatant Sąjungoje sprendimų priėmimo procesą dėl jų importo bei eksporto ir tinkamai pranešant apie tuos sprendimus Konvencijos šalims ir kitoms valstybėms.
2. Be 1 dalyje nustatytų tikslų, šiuo reglamentu užtikrinama, kad Reglamento (EB) Nr. 1272/2008 nuostatos dėl klasifikavimo, ženklinimo ir pakavimo būtų taikomos visoms cheminėms medžiagoms, kai jos yra eksportuojamos iš valstybių narių į kitas Konvencijos šalis arba kitas valstybes, jeigu tokios nuostatos neprieštarauja specialiems tų Konvencijos šalių arba kitų valstybių reikalavimams.
2 straipsnis
Taikymo sritis
1. Šis reglamentas taikomas:
a)
tam tikroms pavojingoms cheminėms medžiagoms, kurioms pagal Konvenciją taikoma išankstinio pranešimo apie sutikimą tvarka (toliau - IPS tvarka);
b)
tam tikroms pavojingoms cheminėms medžiagoms, kurios yra uždraustos arba griežtai ribojamos Sąjungoje arba valstybėje narėje;
c)
eksportuojamoms cheminėms medžiagoms klasifikuoti, ženklinti ir pakuoti.
2. Šis reglamentas netaikomas:
a)
narkotinėms ir psichotropinėms medžiagoms, kurioms taikomas 2004 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 111/2005, nustatantis prekybos narkotinių ir psichotropinių medžiagų pirmtakais (prekursoriais) tarp Bendrijos ir trečiųjų šalių stebėsenos taisykles (9);
b)
radioaktyviosioms medžiagoms, kurioms taikoma 1996 m. gegužės 13 d. Tarybos direktyva 96/29/Euratomas, nustatanti pagrindinius darbuotojų ir gyventojų sveikatos apsaugos nuo jonizuojančiosios spinduliuotės saugos standartus (10);
c)
atliekoms, kurioms taikoma 2008 m. lapkričio 19 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/98/EB dėl atliekų (11);
d)
cheminiams ginklams, kuriems taikomas 2009 m. gegužės 5 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 428/2009, nustatantis Bendrijos dvejopo naudojimo prekių eksporto, persiuntimo, susijusių tarpininkavimo paslaugų ir tranzito kontrolės režimą (12);
e)
maistui ir maisto priedams, kuriems taikomas 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 882/2004 dėl oficialios kontrolės, kuri atliekama siekiant užtikrinti, kad būtų įvertinama, ar laikomasi pašarus ir maistą reglamentuojančių teisės aktų, gyvūnų sveikatos ir gerovės taisyklių (13);
f)
pašarams, kuriems taikomas 2002 m. sausio 28 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 178/2002, nustatantis maistui skirtų teisės aktų bendruosius principus ir reikalavimus, įsteigiantis Europos maisto saugos tarnybą ir nustatantis su maisto saugos klausimais susijusias procedūras (14), įskaitant priedus, perdirbtiems, iš dalies perdirbtiems arba neperdirbtiems, skirtiems šerti gyvulius per burną;
g)
genetiškai modifikuotiems organizmams, kuriems taikoma 2001 m. kovo 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/18/EB dėl genetiškai modifikuotų organizmų apgalvoto išleidimo į aplinką (15);
h)
patentuotiems vaistams ir veterinarijos vaistams, išskyrus nurodytuosius šio reglamento 3 straipsnio 5 dalies b punkte, kuriems taikoma 2001 m. lapkričio 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/83/EB dėl Bendrijos kodekso, reglamentuojančio žmonėms skirtus vaistus (16), ir 2001 m. lapkričio 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/82/EB dėl Bendrijos kodekso, reglamentuojančio veterinarinius vaistus (17).
3. Šis reglamentas netaikomas cheminėms medžiagoms, eksportuojamoms mokslinių tyrimų arba analizės tikslais tokiais kiekiais, kurie neturėtų neigiamai paveikti žmonių sveikatos arba aplinkos, ir bet kuriuo atveju, kurie neviršytų 10 kg cheminių medžiagų per kalendorinius metus iš kiekvieno eksportuotojo į kiekvieną importuojančią valstybę kiekio.
Nepaisant pirmos pastraipos, joje nurodytų cheminių medžiagų eksportuotojai gauna specialų nuorodos identifikacijos numerį per 6 straipsnio 1 dalies a punkte nurodytą duomenų bazę ir jį nurodo savo eksporto deklaracijoje.
3 straipsnis
Terminų apibrėžtys
Šiame reglamente vartojamos tokios terminų apibrėžtys:
1.
cheminė medžiaga - atskira medžiaga, mišinio sudedamoji dalis, arba mišinys, pagaminti arba gauti iš gamtos, tačiau kuriuose nėra gyvųjų organizmų ir kurie priklauso kuriai nors iš šių kategorijų:
a)
pesticidams, įskaitant labai pavojingus pesticidų preparatus;
b)
pramoninėms cheminėms medžiagoms;
2.
medžiaga - bet koks cheminis elementas ir jo junginiai, kaip apibrėžta Reglamento (EB) Nr. 1907/2006 3 straipsnio 1 punkte;
3.
mišinys - mišinys arba tirpalas, kaip apibrėžta Reglamento (EB) Nr. 1272/2008 2 straipsnio 8 punkte;
4.
gaminys - galutinis produktas, kurio sudėtyje yra cheminės medžiagos arba kuris yra sudarytas iš cheminės medžiagos, kurios naudojimas tam konkrečiam produktui gaminti yra uždraustas arba griežtai ribojamas Sąjungos teisės aktais, jei tam produktui netaikomi 2 arba 3 punktai;
5.
pesticidai - cheminės medžiagos, priklausančios vienai iš šių subkategorijų:
a)
pesticidai, naudojami kaip augalų apsaugos produktai, kuriems taikomas 2009 m. spalio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1107/2009 dėl augalų apsaugos produktų pateikimo į rinką (18);
b)
kiti pesticidai, kaip antai:
i)
biocidiniai produktai, kuriems taikoma 1998 m. vasario 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 98/8/EB dėl biocidinių produktų pateikimo į rinką (19), ir
ii)
dezinfekavimo priemonės, insekticidai bei parazitocidai, kuriems taikomos direktyvos 2001/82/EB ir 2001/83/EB;
6.
pramoninės cheminės medžiagos - kuriai nors iš šių subkategorijų priskiriamos cheminės medžiagos:
a)
profesionaliems naudotojams skirtos cheminės medžiagos;
b)
visuomenei skirtos cheminės medžiagos;
7.
cheminė medžiaga, kuriai taikomas pranešimas apie eksportą - cheminė medžiaga, kurios naudojimas Sąjungoje pagal vieną ar daugiau kategorijų arba subkategorijų yra uždraustas arba griežtai ribojamas, ir cheminė medžiaga, kuri nurodyta I priedo 1 dalies sąraše ir kuriai taikoma IPS tvarka;
8.
cheminė medžiaga, atitinkanti IPS pranešimo taikymo kriterijus, - cheminė medžiaga, kurios naudojimas pagal vieną ar daugiau kategorijų Sąjungoje arba valstybėje narėje yra uždraustas arba griežtai ribojamas. Cheminės medžiagos, kurių naudojimas Sąjungoje pagal vieną ar daugiau kategorijų yra uždraustas arba griežtai ribojamas, yra išvardytos I priedo 2 dalies sąraše;
9.
cheminė medžiaga, kuriai taikoma IPS tvarka, - cheminė medžiaga, esanti Konvencijos III priedo ir šio reglamento I priedo 3 dalies sąrašuose;
10.
uždrausta cheminė medžiaga - viena iš šių cheminių medžiagų:
a)
cheminė medžiaga, kurios visos naudojimo paskirtys pagal vieną ar daugiau kategorijų arba subkategorijų yra draudžiamos arba griežtai ribojamos galutine Sąjungos reguliavimo priemone, siekiant apsaugoti žmonių sveikatą arba aplinką;
b)
cheminė medžiaga, kurią buvo atsisakyta leisti pradėti naudoti arba pramonės įmonės liovėsi naudoti Sąjungos rinkoje arba nutraukė tolesnį su ja susijusio pranešimo, registravimo arba patvirtinimo procesą, be to, yra įrodymų, kad ši cheminė medžiaga kelia grėsmę žmonių sveikatai arba aplinkai;
11.
griežtai ribojama cheminė medžiaga - viena iš šių cheminių medžiagų:
a)
cheminė medžiaga, kurios iš esmės visos naudojimo paskirtys pagal vieną ar daugiau kategorijų arba subkategorijų draudžiamos arba griežtai ribojamos galutine Sąjungos reguliavimo priemone, siekiant apsaugoti žmonių sveikatą arba aplinką, tačiau kurią tam tikrais konkrečiais atvejais leidžiama naudoti;
b)
cheminė medžiaga, kurią iš esmės visoms naudojimo paskirtims buvo atsisakyta leisti naudoti arba pramonės įmonės nustojo naudoti Sąjungos rinkoje, arba nutraukė tolesnį su ja susijusio pranešimo, registravimo arba patvirtinimo procesą, be to, yra įrodymų, kad ši cheminė medžiaga kelia grėsmę žmonių sveikatai arba aplinkai;
12.
valstybės narės uždrausta arba griežtai ribojama cheminė medžiaga - cheminė medžiaga, kurios naudojimas draudžiamas arba griežtai ribojamas valstybės narės nacionaline galutine reguliavimo priemone;
13.
galutinė reguliavimo priemonė - teisiškai privalomas aktas, skirtas cheminei medžiagai uždrausti arba griežtai apriboti;
14.
labai pavojingas pesticidų preparatas - cheminė medžiaga, sukurta naudoti kaip pesticidas ir sukelianti ypač neigiamas pasekmes žmonių sveikatai arba aplinkai, pastebimas per trumpą laiką nuo vienkartinio arba daugkartinio šios cheminės medžiagos poveikio įprastinėmis naudojimo sąlygomis;
15.
Sąjungos muitų teritorija - 1992 m. spalio 12 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą (20), 3 straipsnyje nustatyta teritorija;
16.
eksportas:
a)
nuolatinis arba laikinas cheminės medžiagos, atitinkančios SESV 28 straipsnio 2 dalį, eksportas;
b)
SESV 28 straipsnio 2 dalies neatitinkančios cheminės medžiagos, kuriai taikoma kita nei Sąjungos išorinis tranzitas prekių judėjimo Sąjungos muitų teritorijoje muitinės procedūra, reeksportas;
17.
importas - cheminės medžiagos, kuriai taikoma kita nei Sąjungos išorinis tranzitas prekių judėjimo Sąjungos muitų teritorijoje muitinės procedūra, fizinis įvežimas į Sąjungos muitų teritoriją;
18.
eksportuotojas - toliau nurodytas fizinis arba juridinis asmuo:
a)
asmuo, kurio vardu pateikiama eksporto deklaracija, t. y. asmuo, kuris deklaracijos priėmimo metu yra pasirašęs sutartį su prekių gavėju Konvencijos šalyje arba kitoje valstybėje ir turi įgaliojimą priimti sprendimą dėl cheminės medžiagos išsiuntimo iš Sąjungos muitų teritorijos;
b)
jeigu eksporto sutartis nėra sudaryta arba tokią sutartį pasirašęs asmuo veikia ne savo vardu - asmuo, turintis įgaliojimą priimti sprendimą dėl cheminės medžiagos išsiuntimo iš Sąjungos muitų teritorijos;
c)
kai pagal sutartį, kurios pagrindu vykdomas eksportas, teisę disponuoti chemine medžiaga turi ne Sąjungoje įsisteigęs asmuo - Sąjungoje įsisteigusi sutarties šalis;
19.
importuotojas - fizinis arba juridinis asmuo, kuris yra cheminės medžiagos gavėjas jos įvežimo į Sąjungos muitų teritoriją metu;
20.
Konvencijos šalis arba Šalis - valstybė arba regioninė ekonominės integracijos organizacija, kuri sutiko laikytis Konvencijos ir kuriai ši Konvencija galioja;
21.
kita valstybė - valstybė, kuri nėra Šalis;
22.
agentūra - Reglamentu (EB) Nr. 1907/2006 įsteigta Europos cheminių medžiagų agentūra;
23.
sekretoriatas - Konvencijos sekretoriatas, jeigu šiame reglamente nenurodyta kitaip.
4 straipsnis
Paskirtosios valstybių narių nacionalinės valdžios institucijos
Kiekviena valstybė narė paskiria valdžios instituciją arba institucijas (toliau - paskirtoji nacionalinė valdžios institucija arba paskirtosios nacionalinės valdžios institucijos), skirtas vykdyti šiame reglamente numatytas administravimo funkcijas, jei jos dar nebuvo paskirtos iki šio reglamento įsigaliojimo.
Apie tokį paskyrimą valstybė narė praneša Komisijai ne vėliau kaip 2012 m. lapkričio 17 d., jeigu tokia informacija dar nebuvo suteikta iki šio reglamento įsigaliojimo, ir informuoja Komisiją, jei pasikeitė paskirtoji nacionalinė valdžios institucija.
5 straipsnis
Sąjungos dalyvavimas Konvencijoje
1. Už dalyvavimą Konvencijoje Komisija ir valstybės narės atsako bendrai, visų pirma už techninę pagalbą, keitimąsi informacija ir ginčų sprendimą, dalyvavimą pagalbinių įstaigų darbe ir balsavimą.
2. Su IPS tvarka susijusias administracines funkcijas vykdo Komisija, veikianti kaip bendroji paskirtoji valdžios institucija visų valstybių narių paskirtųjų nacionalinių valdžios institucijų vardu, ir glaudžiai bendradarbiaudama bei konsultuodamasi su šiomis institucijomis.
Komisija visų pirma atsako už:
a)
Sąjungos pranešimų apie eksportą perdavimą Konvencijos šalims ir kitoms valstybėms pagal 8 straipsnį;
b)
pranešimų apie atitinkamas galutines reguliavimo priemones dėl cheminių medžiagų, atitinkančių IPS pranešimo taikymo kriterijus, pagal 11 straipsnį pateikimą sekretoriatui;
c)
informacijos apie kitas galutines reguliavimo priemones dėl cheminių medžiagų, neatitinkančių IPS pranešimo taikymo kriterijų, perdavimą pagal 12 straipsnį;
d)
visos iš sekretoriato siunčiamos informacijos priėmimą.
Be to, Komisija perduoda sekretoriatui Sąjungos importo atsakymus dėl cheminių medžiagų, kurioms taikoma IPS tvarka, pagal 13 straipsnį.
Komisija taip pat koordinuoja Sąjungos pastangas sprendžiant visus techninius klausimus, susijusius su:
a)
Konvencija;
b)
pasirengimu Šalių konferencijai, įsteigtai pagal Konvencijos 18 straipsnio 1 dalį;
c)
Cheminių medžiagų kontrolės komitetu, įsteigtu pagal Konvencijos 18 straipsnio 6 dalį (toliau - Cheminių medžiagų kontrolės komitetas);
d)
kitomis Šalių konferencijos pagalbinėmis įstaigomis.
3. Komisija ir valstybės narės imasi visų priemonių, būtinų užtikrinti tinkamą atstovavimą Sąjungai įvairiose Konvenciją įgyvendinančiose įstaigose.
6 straipsnis
Agentūros užduotys
1. Agentūra, be 7, 8, 9, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 19, 20, 21, 22 ir 25 straipsniais jai pavestų užduočių, taip pat vykdo šias užduotis:
a)
tvarko, plečia ir reguliariai atnaujina Pavojingų cheminių medžiagų eksporto ir importo duomenų bazę (toliau - duomenų bazė);
b)
pasirūpina, kad duomenų bazė būtų prieinama visuomenei jos svetainėje;
c)
prireikus, pritarus Komisijai ir pasikonsultavus su valstybėmis narėmis, teikia pagalbą, technines bei mokslines gaires ir reikiamas priemones pramonės įmonėms, kad būtų užtikrintas veiksmingas šio reglamento taikymas;
d)
Komisijai pritarus, teikia pagalbą ir technines bei mokslines gaires valstybių narių paskirtosioms nacionalinėms valdžios institucijoms, kad būtų užtikrintas veiksmingas šio reglamento taikymas;
e)
valstybių narių ar Komisijos ekspertų, Cheminių medžiagų kontrolės komiteto narių prašymu ir atsižvelgdama į turimus išteklius prisideda rengiant Konvencijos 7 straipsnyje nurodytus rekomendacinio pobūdžio dokumentus, skirtus priimti sprendimą, ir kitus su Konvencijos įgyvendinimu susijusius techninius dokumentus;
f)
Komisijai paprašius, teikia jai techninę bei mokslinę paramą ir padeda jai, kad būtų užtikrintas veiksmingas šio reglamento įgyvendinimas;
g)
Komisijai paprašius, teikia jai techninę bei mokslinę paramą ir padeda jai vykdydama Sąjungos bendrosios paskirtosios valdžios institucijos pareigas.
2. Pagal šį reglamentą agentūrai priskirtas užduotis vykdo agentūros sekretoriatas.
7 straipsnis
Cheminės medžiagos, kurioms taikomas pranešimas apie eksportą, cheminės medžiagos, atitinkančios IPS pranešimo taikymo kriterijus, ir cheminės medžiagos, kurioms taikoma IPS tvarka
1. Cheminės medžiagos, kurioms taikomas pranešimas apie eksportą, cheminės medžiagos, atitinkančios IPS pranešimo taikymo kriterijus, ir cheminės medžiagos, kurioms taikoma IPS tvarka, išvardijamos I priede.
2. I priede išvardytos cheminės medžiagos priskiriamos vienai arba daugiau iš trijų cheminių medžiagų grupių, nurodytų to priedo 1, 2 ir 3 dalyse.
I priedo 1 dalyje išvardytos cheminės medžiagos, kurioms taikomas pranešimas apie eksportą pagal 8 straipsnyje nustatytą tvarką, kartu nurodant išsamią informaciją apie medžiagos tapatybę, kategoriją ir (arba) subkategoriją pagal jos naudojimo apribojimą, apribojimo rūšį ir prireikus papildomą informaciją, ypač dėl pranešimo apie eksportą reikalavimų išimčių.
I priedo 2 dalyje išvardytoms cheminėms medžiagoms taikoma ne tik 8 straipsnyje nustatyta pranešimo apie eksportą tvarka, bet ir 11 straipsnyje nustatyta IPS pranešimų tvarka, kartu pateikiant išsamią informaciją apie atitinkamos medžiagos identifikavimą ir naudojimo kategoriją.
I priedo 3 dalyje išvardytos cheminės medžiagos, kurioms taikoma IPS tvarka, nurodant naudojimo kategoriją ir prireikus papildomą informaciją, visų pirma dėl pranešimo apie eksportą reikalavimų.
3. I priede nustatyti sąrašai viešai skelbiami duomenų bazėje.
8 straipsnis
Konvencijos šalims ir kitoms valstybėms siunčiami pranešimai apie eksportą
1. Neatsižvelgiant į tai, kaip siekiama naudoti cheminę medžiagą importuojančioje Konvencijos šalyje arba kitoje valstybėje, šio straipsnio 2-8 dalys taikomos I priedo 1 dalyje išvardytoms medžiagoms arba mišiniams, kurių sudėtyje yra toks šių medžiagų kiekis, kad taikomos ženklinimo pareigos pagal Reglamentą (EB) Nr. 1272/2008, nepriklausomai nuo bet kokių kitų juose esančių medžiagų.
2. Kai eksportuotojas pirmą kartą šio reglamento įsigaliojimo dieną ar vėliau po tos dienos turi eksportuoti 1 dalyje nurodytą cheminę medžiagą iš Sąjungos į Konvencijos šalį arba kitą valstybę, jis apie tai praneša valstybės narės, kurioje jis yra įsisteigęs (toliau - eksportuotojo valstybė narė), paskirtajai nacionalinei valdžios institucijai ne vėliau kaip likus 35 dienoms iki numatomos eksporto datos. Vėliau eksportuotojas kiekvienais kalendoriniais metais praneša paskirtajai valstybės narės nacionalinei valdžios institucijai apie pirmąjį tokios cheminės medžiagos eksportą ne vėliau kaip prieš 35 dienas iki eksporto datos. Pranešimai turi atitikti II priede nustatytus informacijos reikalavimus ir yra pateikiami Komisijai ir valstybėms narėms duomenų bazėje.
Paskirtoji eksportuotojo valstybės narės nacionalinė valdžios institucija patikrina, ar pateikta informacija atitinka II priedo reikalavimus, ir, jei pranešime pateikta visa reikiama informacija, ne vėliau kaip likus 25 dienoms iki numatomos eksporto datos persiunčia jį agentūrai.
Agentūra Komisijos vardu persiunčia pranešimą importuojančios Konvencijos šalies paskirtajai nacionalinei valdžios institucijai arba kitos importuojančios valstybės atitinkamai valdžios institucijai ir imasi priemonių, būtinų, kad valdžios institucija gautų tą pranešimą ne vėliau kaip likus 15 dienų iki pirmojo numatyto cheminės medžiagos eksporto datos ir vėliau kiekvienais kalendoriniais metais ne vėliau kaip likus 15 dienų prieš pirmąjį atitinkamos cheminės medžiagos eksportą.
Agentūra registruoja visus pranešimus apie eksportą duomenų bazėje ir jiems suteikia nuorodos identifikacijos numerį. Be to, Agentūra per duomenų bazę kiekvienais kalendoriniais metais skelbia visuomenei ir valstybių narių paskirtosioms valdžios institucijoms atnaujintus atitinkamų cheminių medžiagų, jas importuojančių Konvencijos šalių ir kitų valstybių sąrašus.
3. Jei agentūra per 30 dienų nuo pranešimo apie pirmąjį eksportą, teikiamo po to, kai cheminė medžiaga įtraukiama į I priedo 1 dalį, išsiuntimo negauna patvirtinimo apie tokio pranešimo gavimą iš importuojančios Konvencijos šalies arba kitos valstybės, ji Komisijos vardu išsiunčia antrą pranešimą. Agentūra Komisijos vardu imasi pagrįstų pastangų, siekdama užtikrinti, kad importuojančios Konvencijos šalies paskirtoji nacionalinė valdžios institucija arba kitos importuojančios valstybės atitinkama valdžios institucija gautų antrąjį pranešimą.
4. Naujas pranešimas apie eksportą teikiamas laikantis 2 dalyje nustatytos tvarkos tada, kai eksportas vykdomas įsigaliojus Sąjungos teisės aktų dėl atitinkamų medžiagų pateikimo į rinką, naudojimo arba ženklinimo arba tiek pakitus atitinkamo mišinio sudėčiai, kad pasikeičia tokio mišinio ženklinimas, daliniams pakeitimams. Naujasis pranešimas turi atitikti II priede nustatytus informacijos reikalavimus; jame turi būti nurodyta, kad tai yra ankstesnio pranešimo pataisytas variantas.
5. Jei cheminės medžiagos eksportas yra susijęs su ekstremalia situacija, kai bet koks delsimas gali kelti pavojų importuojančios Konvencijos šalies arba kitos valstybės visuomenės sveikatai arba aplinkai, eksportuotojui, importuojančiai Konvencijos šaliai arba kitai valstybei pateikus pagrįstą prašymą gali būti suteikta išimtis nuo 2, 3 ir 4 dalyse nustatytų pareigų taikymo eksportuotojo valstybės narės paskirtosios nacionalinės valdžios institucijos nuožiūra, prieš tai jai pasikonsultavus su Komisija, kuriai padeda agentūra. Laikoma, kad sprendimas dėl prašymo priimtas pasikonsultavus su Komisija, jei per 10 dienų nuo paskirtosios nacionalinės valdžios institucijos išsamaus prašymo perdavimo dienos Komisija neatsiunčia atsakymo dėl nepritarimo.
6. Nedarant poveikio 19 straipsnio 2 dalyje nustatytoms pareigoms, šio straipsnio 2, 3 ir 4 dalyse nustatytos pareigos nebetaikomos, kai įvykdomos visos šios sąlygos:
a)
cheminė medžiaga tapo chemine medžiaga, kuriai taikoma IPS tvarka;
b)
importuojanti valstybė yra Konvencijos šalis ir pagal Konvencijos 10 straipsnio 2 dalį pateikė atsakymą sekretoriatui nurodydama, ar ji sutinka ar nesutinka, kad atitinkama cheminė medžiaga būtų importuojama, ir
c)
sekretoriatas pranešė Komisijai apie tą atsakymą, ir ji šią informaciją perdavė valstybėms narėms ir agentūrai.
Nepaisant šios dalies pirmos pastraipos, šio straipsnio 2, 3 ir 4 dalyse nustatytos pareigos nenustoja būti taikomas, jei importuojanti valstybė yra Konvencijos šalis, ir aiškiai reikalauja, pvz., sprendimu dėl importo arba kitaip, kad eksportuojančios šalys ir toliau teiktų pranešimus apie eksportą.
Nedarant poveikio 19 straipsnio 2 dalyje nustatytoms pareigoms, šio straipsnio 2, 3 ir 4 dalyse nustatytos pareigos nebetaikomos, kai įvykdomos abi šios sąlygos:
a)
importuojančios Konvencijos šalies paskirtoji nacionalinė valdžios institucija arba atitinkama kitos importuojančiosios valstybės valdžios institucija atsisakė reikalavimo teikti jai pranešimus iki cheminės medžiagos eksporto ir
b)
Komisija gavo šią informaciją iš sekretoriato arba iš importuojančios Konvencijos šalies paskirtosios nacionalinės valdžios institucijos ar iš kitos importuojančiosios valstybės atitinkamos valdžios institucijos ir perdavė ją valstybėms narėms bei agentūrai, kuri ją paskelbė duomenų bazėje.
7. Komisija, atitinkamos valstybių narių paskirtosios nacionalinės valdžios institucijos, agentūra ir eksportuotojai, importuojančių Konvencijos šalių ir kitų valstybių prašymu, pateikia turimą papildomą informaciją apie eksportuojamas chemines medžiagas.
8. Valstybės narės gali skaidriai įdiegti sistemas, įpareigojančias eksportuotojus už kiekvieną pateiktą pranešimą apie eksportą ir už kiekvieną prašymą suteikti aiškų sutikimą mokėti administravimo mokestį, atitinkantį šio straipsnio 2 ir 4 dalyse ir 14 straipsnio 6 ir 7 dalyse nustatytų procedūrų vykdymo išlaidas.
9 straipsnis
Konvencijos šalių ir kitų valstybių gauti pranešimai apie eksportą
1. Pranešimai apie cheminės medžiagos, kurią gaminti, naudoti, tvarkyti, vartoti, gabenti arba parduoti draudžiama arba griežtai ribojama eksportuojančios Konvencijos šalies arba kitos valstybės teisės aktais, eksportą į Sąjungą, kuriuos agentūra gauna iš Konvencijos šalių paskirtųjų nacionalinių valdžios institucijų arba iš atitinkamų kitų valstybių valdžios institucijų, per 15 dienų nuo tokio pranešimo gavimo agentūroje dienos skelbiami duomenų bazėje.
Agentūra Komisijos vardu patvirtina gavusi kiekvienos Konvencijos šalies arba kitos valstybės pirmąjį pranešimą apie kiekvienos cheminės medžiagos eksportą.
Tą importą gaunančios valstybės narės paskirtoji nacionalinė valdžios institucija gauna agentūros gautą pranešimo kopiją per 10 dienų nuo pranešimo gavimo dienos kartu su visa turima informacija. Kitos valstybės narės turi teisę gauti kopijas, jei pateikia prašymą.
2. Jeigu Komisija arba valstybių narių paskirtosios nacionalinės valdžios institucijos tiesiogiai arba netiesiogiai gauna pranešimus apie eksportą iš Konvencijos šalių paskirtųjų nacionalinių valdžios institucijų arba kitų valstybių atitinkamų valdžios institucijų, jos nedelsdamos perduoda tuos pranešimus agentūrai kartu su visa kita turima informacija.
10 straipsnis
Informacija apie cheminių medžiagų eksportą ir importą
1. Kiekvienas eksportuotojas, eksportuojantis vieną ar daugiau toliau išvardytų:
a)
I priede išvardytų medžiagų;
b)
mišinių, kurių sudėtyje yra tokių medžiagų kiekis, kad taikomos ženklinimo pareigos pagal Reglamentą (EB) Nr. 1272/2008, nepriklausomai nuo bet kokių kitų juose esančių medžiagų, arba
c)
gaminių, turinčių nesureagavusių medžiagų, įtrauktų į I priedo 2 arba 3 dalį, arba mišinių, kurių sudėtyje yra toks šių medžiagų kiekis, taikomos ženklinimo pareigos pagal Reglamentą (EB) Nr. 1272/2008, nepriklausomai nuo bet kokių kitų juose esančių medžiagų,
per pirmąjį kiekvienų metų ketvirtį informuoja eksportuotojo valstybės narės paskirtąją nacionalinę valdžios instituciją apie tai, koks kiekvienos cheminės medžiagos (atskiros ir esančios mišinių arba gaminių sudėtyje) kiekis praėjusiais metais išsiųstas į kiekvieną Konvencijos šalį arba į kitą valstybę. Ta informacija pateikiama kartu su kiekvieno fizinio ar juridinio asmens, importuojančio cheminę medžiagą į Konvencijos šalį ar į kitą valstybę, kurioms buvo siunčiama tuo pačiu laikotarpiu, pavadinimais ir adresais. Pateikiant šią informaciją atskirai nurodomas eksportas pagal 14 straipsnio 7 dalį.
Kiekvienas importuotojas, importuojantis į Sąjungą, pateikia lygiavertę informaciją apie į Sąjungą importuotą kiekį.
2. Komisijos, kuriai padeda agentūra, arba jo valstybės narės paskirtos nacionalinės valdžios institucijos prašymu eksportuotojas arba importuotojas pateikia bet kokią papildomą informaciją apie chemines medžiagas, reikalingą šiam reglamentui įgyvendinti.
3. Kiekvienais metais kiekviena valstybė narė pateikia agentūrai apibendrintus duomenis, kaip nurodyta III priede. Agentūra apibendrina tą informaciją Sąjungos lygiu ir paskelbia nekonfidencialią informaciją visuomenei duomenų bazėje.
11 straipsnis
Pranešimas apie uždraustas arba griežtai ribojamas chemines medžiagas pagal Konvenciją
1. Komisija raštu praneša sekretoriatui apie chemines medžiagas, išvardytas I priedo 2 dalyje, atitinkančias IPS pranešimo taikymo kriterijų.
2. Kai naujos cheminės medžiagos įtraukiamos į I priedo 2 dalį pagal 23 straipsnio 2 dalies antrą pastraipą, Komisija apie tas medžiagas praneša sekretoriatui. Tas IPS pranešimas pateikiamas kiek įmanoma greičiau po to, kai priimama atitinkama galutinė Sąjungos lygio reguliavimo priemonė, uždraudžianti arba griežtai apribojanti cheminės medžiagos naudojimą, ir ne vėliau kaip per 90 dienų nuo tos dienos, kurią turi būti taikoma galutinė reguliavimo priemonė.
3. IPS pranešime turi būti pateikta visa IV priede reikalaujama informacija.
4. Nustatydama pranešimų prioritetus, Komisija atsižvelgia į tai, ar cheminė medžiaga jau yra įtraukta į I priedo 3 dalį, taip pat į tai, kokiu mastu gali būti tenkinami IV priede nustatyti informacijos reikalavimai, ir į cheminės medžiagos keliamo pavojaus, ypač besivystančioms šalims, rimtumą.
Jei cheminė medžiaga atitinka IPS pranešimo taikymo kriterijus, tačiau nepakanka informacijos, kad būtų įvykdyti IV priedo reikalavimai, identifikuoti eksportuotojai arba importuotojai, Komisijai paprašius, per 60 dienų nuo prašymo pateikimo dienos pateikia visą turimą susijusią informaciją, įskaitant gautą pagal kitas nacionalines arba tarptautines cheminių medžiagų kontrolės programas.
5. Iš dalies pakeitus galutinę reguliavimo priemonę, apie kurią pranešama pagal 1 arba 2 dalis, Komisija kiek įmanoma greičiau po naujos galutinės reguliavimo priemonės priėmimo dienos, ir ne vėliau kaip per 60 dienų nuo tos dienos, kurią turi būti taikoma naujoji galutinė reguliavimo priemonė, praneša apie ją raštu sekretoriatui.
Komisija pateikia visą svarbią informaciją, kuri dar nebuvo žinoma pateikiant pradinį pranešimą atitinkamai pagal 1 arba 2 dalis.
6. Konvencijos šalies arba sekretoriato prašymu Komisija pateikia visą įmanomą papildomą informaciją apie cheminę medžiagą arba apie galutinę reguliavimo priemonę.
Komisijos prašymu valstybės narės ir agentūra suteikia jai visą reikiamą pagalbą renkant tą informaciją.
7. Komisija nedelsiant išsiunčia valstybėms narėms ir agentūrai iš sekretoriato gautą informaciją apie uždraustas arba griežtai ribojamas chemines medžiagas, apie kurias pranešė kitos Konvencijos šalys.
Prireikus Komisija, glaudžiai bendradarbiaudama su valstybėmis narėmis ir agentūra, įvertina poreikį siūlyti Sąjungos lygio priemones, skirtas apsisaugoti nuo bet kokios nepriimtinos rizikos žmonių sveikatai ar aplinkai Sąjungoje.
8. Kai valstybė narė pagal atitinkamus Sąjungos teisės aktus priima nacionalinę galutinę reguliavimo priemonę, siekdama uždrausti arba griežtai apriboti cheminę medžiagą, ji pateikia atitinkamą informaciją Komisijai. Komisija tą informaciją perduoda valstybėms narėms. Per keturias savaites nuo tos informacijos perdavimo valstybės narės gali atsiųsti Komisijai ir apie nacionalinę galutinę reguliavimo priemonę pranešusiai valstybei narei savo pastabas dėl galimo IPS pranešimo, taip pat visų pirma pateikdamos atitinkamą informaciją apie savo nacionalinę poziciją dėl šios cheminės medžiagos. Išnagrinėjusi šias pastabas, apie priemonę pranešusi valstybė narė informuoja Komisiją, ar ši turi:
a)
pateikti sekretoriatui IPS pranešimą pagal šį straipsnį arba
b)
pateikti informaciją sekretoriatui pagal 12 straipsnį.
12 straipsnis
Sekretoriatui perduodama informacija apie uždraustas arba griežtai ribojamas chemines medžiagas, neatitinkančias IPS pranešimo taikymo kriterijų
Jei cheminė medžiaga yra įtraukta tik į I priedo 1 dalį arba jei Komisija gauna iš valstybės narės informaciją pagal 11 straipsnio 8 dalies b punktą, ji pateikia sekretoriatui informaciją apie atitinkamas galutines reguliavimo priemones, kad informacija galėtų būti tinkamai perduota kitoms Konvencijos šalims.
13 straipsnis
Su cheminių medžiagų importu susijusios pareigos
1. Komisija nedelsiant persiunčia valstybėms narėms ir agentūrai bet kokius rekomendacinio pobūdžio dokumentus, skirtus priimti sprendimą, kuriuos ji gauna iš sekretoriato.
Komisija, naudodamasi teise priimti įgyvendinimo aktus, priima sprendimą galutinio arba laikino atsakymo dėl importo forma Sąjungos vardu dėl būsimo atitinkamos cheminės medžiagos importo. Tas įgyvendinimo aktas priimamas pagal 27 straipsnio 2 dalyje nurodytą patariamąją procedūrą. Kiek įmanoma greičiau, ir ne vėliau kaip per devynis mėnesius nuo rekomendacinio pobūdžio dokumento, skirto priimti sprendimą, išsiuntimo iš sekretoriato dienos, Komisija perduoda šį sprendimą sekretoriatui.
Jei cheminei medžiagai pagal Sąjungos teisės aktus taikomi papildomi apribojimai arba jie iš dalies pakeičiami, Komisija, naudodamasi teise priimti įgyvendinimo aktus, priima persvarstytą sprendimą dėl importo. Tas įgyvendinimo sprendimas priimamas pagal 27 straipsnio 2 dalyje nurodytą patariamąją procedūrą. Komisija perduoda persvarstytąjį sprendimą dėl importo sekretoriatui.
2. Jei cheminė medžiaga yra uždrausta arba griežtai ribojama vienos arba daugiau valstybių narių, Komisija, gavusi atitinkamų valstybių narių rašytinius prašymus, atsižvelgia į šią informaciją priimdama savo sprendimą dėl importo.
3. Sprendimas dėl importo pagal 1 dalį turi būti priimamas dėl cheminės medžiagos kategorijos arba kategorijų, nurodytos (-ų) rekomendacinio pobūdžio dokumente, skirtame priimti sprendimą.
4. Siųsdama sprendimą dėl importo sekretoriatui, Komisija pateikia teisėkūros arba administracinės priemonės, kuria remiantis jis buvo priimtas, aprašymą.
5. Kiekviena valstybių narių paskirtoji nacionalinė valdžios institucija sprendimus dėl importo, priimtus pagal šio straipsnio 1 dalį, pateikia suinteresuotosioms šalims pagal savo kompetenciją ir remdamasi savo teisėkūros ar administracinėmis priemonėmis. Agentūra šio straipsnio 1 dalyje nurodytus sprendimus dėl importo viešai paskelbia esančioje duomenų bazėje.
6. Glaudžiai bendradarbiaudama su valstybėmis narėmis bei agentūra ir atsižvelgdama į rekomendacinio pobūdžio dokumente, skirtame priimti sprendimą, pateiktą informaciją, Komisija prireikus įvertina, ar reikėtų pasiūlyti priimti Sąjungos priemones, siekiant išvengti bet kokios nepriimtinos rizikos žmonių sveikatai ar aplinkai Sąjungoje.
14 straipsnis
Su cheminių medžiagų eksportu susijusios pareigos, išskyrus pranešimo apie eksportą pareigas
1. Komisija iš karto perduoda valstybėms narėms, agentūrai ir Europos pramonės asociacijoms informaciją, gautą kaip aplinkraštį arba kitokiu būdu iš sekretoriato, apie chemines medžiagas, kurioms taikoma IPS tvarka, ir importuojančių Konvencijos šalių sprendimus dėl toms cheminėms medžiagoms taikomų importo sąlygų. Ji taip pat nedelsdama perduoda valstybėms narėms ir agentūrai informaciją apie visus atvejus, kai nebuvo gauta atsakymo pagal Konvencijos 10 straipsnio 2 dalį. Agentūra kiekvienam sprendimui dėl importo suteikia nuorodos identifikacijos numerį ir visą informaciją apie tokius sprendimus viešai paskelbia duomenų bazėje bei pateikia tą informaciją prašymą pateikusiems asmenims.
2. Visas į I priedą įtrauktas chemines medžiagas Komisija suklasifikuoja pagal Europos Sąjungos Kombinuotąją nomenklatūrą. Prireikus ta klasifikacija pataisoma, atsižvelgiant į bet kokius Pasaulio muitinių organizacijos Suderintos sistemos nomenklatūros arba Europos Sąjungos Kombinuotosios nomenklatūros pakeitimus dėl atitinkamų cheminių medžiagų.
3. Kiekviena valstybė narė savo jurisdikcijos ribose perduoda suinteresuotiesiems subjektams Komisijos pagal 1 dalį atsiųstą informaciją ir sprendimus.
4. Eksportuotojai įvykdo atsakyme dėl importo esančius sprendimus ne vėliau kaip per šešis mėnesius nuo tos dienos, kai sekretoriatas pagal 1 dalį pirmą kartą informuoja Komisiją apie tokius sprendimus.
5. Jei importuojančios šalys prašo, Komisija, kuriai padeda agentūra, ir valstybės narės joms pataria ir padeda gauti išsamesnę informaciją, reikalingą parengti atsakymą sekretoriatui dėl konkrečios cheminės medžiagos importo.
6. I priedo 2 arba 3 dalyje išvardytos medžiagos arba mišiniai, kurių sudėtyje yra toks šių medžiagų kiekis, kad taikomos ženklinimo pareigos pagal Reglamentą (EB) Nr. 1272/2008, nepriklausomai nuo bet kokių kitų juose esančių medžiagų, negali būti eksportuojami, neatsižvelgiant į tai, kaip numatoma juos naudoti importuojančioje šalyje ar kitoje valstybėje, jeigu neįvykdoma kuri nors iš toliau nurodytų sąlygų:
a)
eksportuotojas per eksportuotojo valstybės narės paskirtąją nacionalinę valdžios instituciją, pasikonsultavusią su Komisija, kuriai padeda agentūra, ir importuojančios šalies paskirtąja nacionaline valdžios institucija arba atitinkama kitos importuojančios šalies valdžios institucija, prašė ir gavo aiškų sutikimą dėl importo;
b)
į I priedo 3 dalį įtrauktų cheminių medžiagų atveju naujausiame pagal 1 dalį priimtame sekretoriato aplinkraštyje nurodoma, kad importuojančioji Konvencijos šalis sutiko importuoti.
Tuo atveju, jeigu I priedo 2 dalyje išvardytas chemines medžiagas numatoma eksportuoti į OECD valstybes, eksportuotojo prašymu eksportuotojo valstybės narės paskirtoji nacionalinė valdžios institucija, pasikonsultavusi su Komisija ir atsižvelgdama į konkretų atvejį, gali nuspręsti, kad nebūtina gauti aiškaus sutikimo, jeigu tuo metu, kai cheminė medžiaga importuojama į atitinkamą OECD valstybę, ji yra licencijuota, užregistruota arba autorizuota toje OECD valstybėje.
Kai pateikiamas prašymas suteikti aiškų sutikimą pagal pirmos pastraipos a punktą, jeigu agentūra negauna atsakymo į šį prašymą per 30 dienų, ji Komisijos vardu išsiunčia priminimą, išskyrus tuos atvejus, kai atsakymą gauna Komisija arba eksportuotojo valstybės narės paskirtoji nacionalinė valdžios institucija ir jį persiunčia agentūrai. Jeigu atsakymas negaunamas per tolesnes 30 dienų, agentūra prireikus gali siųsti tolesnius priminimus.
7. I priedo 2 arba 3 dalyse išvardytų cheminių medžiagų atvejais eksportuotojo valstybės narės paskirtoji nacionalinė valdžios institucija gali, pasikonsultavusi su Komisija, kuriai padeda agentūra, atsižvelgdama į konkretų atvejį bei taikydama antrą pastraipą, nuspręsti, kad cheminė medžiaga gali būti eksportuojama, jeigu oficialiuose šaltiniuose nėra įrodymų, kad importuojanti Konvencijos šalis ar kita valstybė ėmėsi reguliavimo priemonių siekdama uždrausti arba griežtai apriboti cheminės medžiagos naudojimą, ir jeigu pasitelkus visas pagrįstas pastangas per 60 dienų nebuvo gautas atsakymas į prašymą suteikti aiškų sutikimą pagal 6 dalies a punktą, kai įvykdoma viena iš šių sąlygų:
a)
remiantis importuojančios Konvencijos šalies arba kitos valstybės oficialiais šaltiniais yra įrodymų, kad cheminė medžiaga buvo licencijuota, užregistruota ar autorizuota, arba
b)
numatyta naudojimo paskirtis, nurodyta eksporto pranešime ir raštu patvirtinta fizinio ar juridinio asmens, importuojančio cheminę medžiagą į Konvencijos šalį arba į kitą valstybę, neatitinka kategorijos, kuriai priskiriama cheminė medžiaga pagal I priedo 2 ir 3 dalis, ir oficialiuose šaltiniuose nėra įrodymų, kad pastaruosius penkerius metus cheminė medžiaga buvo naudojama importuojančioje Konvencijos šalyje ar kitoje atitinkamoje valstybėje ar buvo į jas importuojama.
I priedo 3 dalyje išvardytų cheminių medžiagų atvejais eksportas, grindžiamas b punkte nustatytų sąlygų įvykdymu, negali būti vykdomas, jeigu cheminė medžiaga pagal Reglamentą (EB) Nr. 1272/2008 klasifikuojama kaip kancerogeninė 1A ar 1B kategorijos medžiaga, mutageninė 1A ar 1B kategorijos medžiaga, toksiška reprodukcijai 1A ar 1B kategorijos medžiaga arba cheminė medžiagos, atitinkanti Reglamento (EB) Nr. 1907/2006 XIII priede nustatytus patvarių, bioakumuliacinių ir toksiškų medžiagų bei labai patvarių ir didelės bioakumuliacijos medžiagų nustatymo kriterijus.
Priimdama sprendimą dėl I priedo 3 dalyje išvardytų cheminių medžiagų eksportuotojo valstybės narės paskirtoji nacionalinė valdžios institucija, pasikonsultavusi su Komisija, kuriai padeda agentūra, atsižvelgia į galimą poveikį žmonių sveikatai ar aplinkai, kuris sukeliamas naudojant konkrečią cheminę medžiagą importuojančioje Konvencijos šalyje ar kitoje valstybėje, ir pateikia atitinkamus dokumentus agentūrai, kad jie būtų viešai paskelbti duomenų bazėje.
8. Kiekvieno aiškaus sutikimo, gaunamo pagal 6 dalies a punktą, arba sprendimo vykdyti eksportą nesant aiškaus sutikimo pagal 7 dalį galiojimą reguliariai persvarsto Komisija, konsultuodamasi su atitinkamomis valstybėmis narėmis toliau nurodyta tvarka:
a)
kai gaunamas aiškus sutikimas pagal 6 dalies a punktą, naują aiškų sutikimą privaloma gauti iki trečiųjų kalendorinių metų nuo tada, kai buvo duotas sutikimas, pabaigos, jeigu pagal to sutikimo sąlygas nereikalaujama kitaip;
b)
jeigu per tą laiką negaunama atsakymo į prašymą, kiekvienas sprendimas vykdyti eksportą nesant aiškaus sutikimo pagal 7 dalį galioja bent 12 mėnesių, kuriems pasibaigus privaloma gauti aiškų sutikimą.
Vis dėlto pirmos pastraipos a punkte nurodytais atvejais eksportas net ir po atitinkamo laikotarpio pabaigos gali tęstis papildomą 12 mėnesių laikotarpį, kol bus laukiama atsakymo į naują prašymą duoti aiškų sutikimą.
9. Agentūra duomenų bazėje registruoja visus prašymus duoti aiškų sutikimą, gautus atsakymus ir sprendimus vykdyti eksportą nesant aiškaus sutikimo, įskaitant dokumentus, nurodytus 7 dalies trečioje pastraipoje. Kiekvienam gautam aiškiam sutikimui arba sprendimui vykdyti eksportą nesant aiškaus sutikimo suteikiamas nuorodos identifikacijos numeris ir pateikiama visa svarbi informacija apie bet kokias su juo susijusias sąlygas, pvz., galiojimo datas. Nekonfidenciali informacija viešai skelbiama duomenų bazėje.
10. Jokia cheminė medžiaga neeksportuojama, kai iki jos galiojimo pabaigos datos lieka mažiau nei šeši mėnesiai, tais atvejais, kai tokia data yra nurodyta arba gali būti nustatyta pagal pagaminimo datą, nebent tai yra neįmanoma dėl šiai cheminei medžiagai būdingų savybių. Visų pirma, pesticidų atveju eksportuotojai užtikrina, kad talpyklų dydis ir pakuotė būtų optimaliai parinkta, kad būtų sumažinta pasenusių atsargų susidarymo rizika.
11. Pesticidų eksportuotojai užtikrina, kad etiketėje būtų pateikta konkreti informacija apie jų laikymo sąlygas ir stabilumą importuojančios Konvencijos šalies arba kitos valstybės klimato sąlygomis. Be to, jie užtikrina, kad eksportuojami pesticidai atitiktų Sąjungos teisės aktuose nustatytas grynumo specifikacijas.
15 straipsnis
Tam tikrų cheminių medžiagų ir gaminių eksportas
1. Gaminiams taikoma 8 straipsnyje nustatyta pranešimo apie eksportą tvarka, jei juose yra:
a)
nesureagavusių medžiagų, įtrauktų į I priedo 2 arba 3 dalį;
b)
mišinių, kurių sudėtyje yra toks šių medžiagų kiekis, kad taikomos ženklinimo pareigos pagal Reglamentą (EB) Nr. 1272/2008, nepriklausomai nuo bet kokių kitų juose esančių medžiagų.
2. V priede išvardytos cheminės medžiagos ir gaminiai, kuriuos Sąjungoje draudžiama naudoti siekiant apsaugoti žmonių sveikatą arba aplinką, neeksportuojami.
16 straipsnis
Informacija apie gabenimą tranzitu
1. Konvencijos šalys, reikalaujančios informacijos apie cheminių medžiagų, kurioms taikoma IPS tvarka, gabenimą tranzitu, išvardijamos VI priede kartu su informacija, kurią kiekviena Konvencijos šalis reikalauja pateikti per sekretoriatą.
2. Kai į I priedo 3 dalį įtraukta medžiaga yra vežama per VI priede nurodytos Konvencijos šalies teritoriją, eksportuotojas ne vėliau kaip prieš 30 dienų iki pirmojo gabenimo tranzitu ir ne vėliau kaip likus 8 dienoms iki kiekvieno vėlesnio gabenimo tranzitu pateikia eksportuotojo valstybės narės paskirtajai nacionalinei valdžios institucijai visą įmanomą Konvencijos šalies reikalaujamą informaciją pagal VI priedą.
3. Eksportuotojo valstybės narės paskirtoji nacionalinė valdžios institucija išsiunčia Komisijai (ir kopiją agentūrai) informaciją, gautą iš eksportuotojo pagal 2 dalį, kartu su visa kita turima papildoma informacija.
4. Ne vėliau kaip likus 15 dienų iki pirmojo gabenimo tranzitu ir prieš kiekvieną vėlesnį gabenimą tranzitu Komisija išsiunčia pagal 3 dalį gautą informaciją ir bet kokią kitą turimą papildomą informaciją tų Konvencijos šalių, kurios tos informacijos paprašė, paskirtosioms nacionalinėms valdžios institucijoms.
17 straipsnis
Kartu su eksportuojamomis cheminėmis medžiagomis pateikiama informacija
1. Eksportui skirtoms cheminėms medžiagoms taikomos nuostatos dėl pakavimo ir ženklinimo, nustatytos Reglamente (EB) Nr. 1107/2009, Direktyvoje 98/8/EB ir Reglamente (EB) Nr. 1272/2008 ar bet kuriame kitame tam skirtame Sąjungos teisės akte, arba remiantis minėtais teisės aktais nustatytos nuostatos.
Taikoma pirma pastraipa, išskyrus jeigu tos nuostatos neprieštarauja kokiems nors specialiems importuojančių Konvencijos šalių arba kitų valstybių reikalavimams.
2. Cheminių medžiagų, nurodytų 1 dalyje arba įtrauktų į I priedą, etiketėje nurodoma atitinkamai jų tinkamumo naudoti terminas ir pagaminimo data; jei būtina, nurodomas įvairioms klimato zonoms skirtas tinkamumo naudoti terminas.
3. Eksportuojant 1 dalyje nurodytas chemines medžiagas, laikantis Reglamento (EB) Nr. 1907/2006, pridedamas saugos duomenų lapas. Tokį saugos duomenų lapą eksportuotojas išsiunčia kiekvienam fiziniam ar juridiniam asmeniui, importuojančiam cheminę medžiagą į Konvencijos šalį ar į kitą valstybę.
4. Etiketėje ir saugos duomenų lape pateikiama informacija, kiek tai įmanoma, užrašoma paskirties šalies ar rajono oficialiosiomis kalbomis arba viena ar daugiau pagrindinių kalbų.
18 straipsnis
Valstybių narių valdžios institucijų importo ir eksporto kontrolės pareigos
1. Kiekviena valstybė narė paskiria valdžios institucijas, pvz., muitines, kurios būtų atsakingos už I priede išvardytų cheminių medžiagų importo ir eksporto kontrolę, nebent ji būtų tą padariusi iki šio reglamento įsigaliojimo.
Komisija, kuriai padeda agentūra, ir valstybės narės tikslingai ir koordinuotai stebi, kaip eksportuotojai laikosi šio reglamento reikalavimų.
2. Už šio reglamento įgyvendinimą atsakingų valstybių narių valdžios institucijų tinklas koordinuojamas per Reglamentu (EB) Nr. 1907/2006 įsteigtą keitimosi informacija apie vykdymą forumą.
3. Kiekviena valstybė narė į savo reguliarias tvarkos veikimo ataskaitas pagal 22 straipsnio 1 dalį įtraukia išsamią informaciją apie savo valdžios institucijų toje srityje vykdomą veiklą.
19 straipsnis
Kitos eksportuotojų pareigos
1. Cheminių medžiagų, kurias eksportuojant taikomos 8 straipsnio 2 ir 4 dalyse nustatytos pareigos, eksportuotojai savo eksporto deklaracijoje (bendrojo administracinio dokumento 44 laukelyje arba atitinkamoje elektroninės eksporto deklaracijos duomenų skiltyje) pateikia taikytinus nuorodos identifikacijos numerius, kaip nurodyta Reglamento (EEB) Nr. 2913/92 161 straipsnio 5 dalyje.
2. Tais atvejais, kai eksportuojant chemines medžiagas pagal 8 straipsnio 5 dalį netaikomos to straipsnio 2 ir 4 dalyse nustatytos pareigos arba chemines medžiagas, kurioms tos pareigos jau nebetaikomos pagal 8 straipsnio 6 dalį, eksportuotojai specialų nuorodos identifikacijos numerį gauna per duomenų bazę ir jį nurodo savo eksporto deklaracijoje.
3. Jei agentūra reikalauja, eksportuotojai informaciją, kurios reikia vykdant šiame reglamente nustatytas pareigas, pateikia per duomenų bazę.
20 straipsnis
Keitimasis informacija
1. Prireikus Komisija, kuriai padeda agentūra, ir valstybės narės sudaro palankias sąlygas teikti mokslinę, techninę, ekonominę ir teisinę informaciją apie chemines medžiagas, kurioms taikomas šis reglamentas, įskaitant toksikologinę, ekotoksikologinę ir saugos informaciją.
Komisija, kuriai prireikus padeda valstybės narės ir agentūra, užtikrina, kad:
a)
būtų viešai skelbiama informacija apie reguliavimo priemones, skirtas Konvencijos tikslams pasiekti;
b)
Konvencijos šalims ir kitoms valstybėms būtų teikiama informacija (tiesiogiai arba per sekretoriatą) apie tas priemones, kurios iš esmės apriboja vieną ar daugiau cheminės medžiagos naudojimo paskirčių.
2. Komisija, valstybės narės ir agentūra apsaugo bet kokią abipusiu susitarimu konfidencialia laikomą informaciją, gautą iš kitos Šalies ar kitos valstybės.
3. Perduodant informaciją pagal šį reglamentą ir nedarant poveikio 2003 m. sausio 28 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvai 2003/4/EB dėl visuomenės galimybės susipažinti su informacija apie aplinką (21), konfidencialia nelaikoma bent ši informacija:
a)
II ir IV prieduose nurodyta informacija;
b)
17 straipsnio 3 dalyje nurodytuose saugos duomenų lapuose pateikiama informacija;
c)
cheminės medžiagos tinkamumo naudoti terminas;
d)
cheminės medžiagos pagaminimo data;
e)
informacija apie atsargumo priemones, įskaitant pavojingumo klasifikaciją, rizikos pobūdį bei atitinkamas saugos rekomendacijas;
f)
toksikologinių ir ekotoksikologinių bandymų rezultatų santrauka;
g)
informacija apie pakuočių tvarkymą po to, kai iš jų pašalinamos cheminės medžiagos.
4. Agentūra kas dvejus metus parengia perduotos informacijos sąvadą.
21 straipsnis
Techninė pagalba
Komisija, valstybių narių paskirtosios nacionalinės valdžios institucijos ir agentūra, visų pirma atsižvelgdamos į besivystančių šalių ir pereinamosios ekonomikos šalių poreikius, bendradarbiauja teikdamos techninę pagalbą, įskaitant mokymus, siekiant tobulinti infrastruktūrą, pajėgumus ir specialiąsias žinias, būtinus norint tinkamai tvarkyti chemines medžiagas per visą jų gyvavimo ciklą.
Siekiant padėti toms šalims įgyvendinti Konvenciją, techninė pagalba visų pirma teikiama perduodant techninę informaciją apie chemines medžiagas, skatinant ekspertų mainus, padedant įsteigti arba išlaikyti paskirtąsias nacionalines valdžios institucijas ir perteikiant technines specialiąsias žinias pavojingų pesticidų preparatų identifikavimui bei pranešimų sekretoriatui rengimui.
Komisija ir valstybės narės aktyviai dalyvauja tarptautinėje cheminių medžiagų valdymo pajėgumų stiprinimo veikloje, teikdamos informaciją apie savo remiamus ar finansuojamus projektus, kuriais siekiama pagerinti cheminių medžiagų tvarkymą besivystančiose šalyse ir pereinamosios ekonomikos šalyse. Be to, Komisija ir valstybės narės apsvarsto galimybę paremti nevyriausybines organizacijas.
22 straipsnis
Stebėsena ir ataskaitų rengimas
1. Valstybės narės ir agentūra kas trejus metus siunčia Komisijai informaciją apie šiuo reglamentu nustatytos tvarkos veikimą, įskaitant informaciją atitinkamai susijusią su muitinių atliekama kontrole, pažeidimais, sankcijomis ir priemonėmis pažeidimams ištaisyti. Komisija iš anksto priima įgyvendinimo aktą, kuriuo nustatoma bendra ataskaitų forma. Tas įgyvendinimo aktas priimamas pagal 27 straipsnio 2 dalyje nurodytą patariamąją procedūrą.
2. Komisija kas trejus metus parengia šiame reglamente numatytų funkcijų, už kurias ji yra atsakinga, vykdymo ataskaitą ir ją įtraukia į bendrą ataskaitą, kurioje surenkama valstybių narių ir agentūros pagal 1 dalį pateikta informacija. Tos ataskaitos santrauka, kuri skelbiama internete, siunčiama Europos Parlamentui bei Tarybai.
3. Kalbant apie informaciją, pateiktą pagal 1 ir 2 dalis, Komisija, valstybės narės ir agentūra vykdo savo pareigas, susijusias su duomenų konfidencialumo ir jų nuosavybės teisės apsauga.
23 straipsnis
Priedų atnaujinimas
1. I priede pateiktą cheminių medžiagų sąrašą Komisija persvarsto bent kartą per metus, atsižvelgdama į naujausius Sąjungos teisės ir su Konvencija susijusius pokyčius.
2. Nustatant, ar galutinė reguliavimo priemonė Sąjungos lygiu yra draudimas ar griežtas apribojimas, tokios priemonės poveikis įvertinamas „pesticidų“ ir „pramoninių cheminių medžiagų“ kategorijas sudarančių subkategorijų lygiu. Jei galutine reguliavimo priemone uždraudžiamas arba griežtai apribojamas cheminės medžiagos naudojimas pagal kurią nors vieną subkategoriją, tokia cheminė medžiaga įtraukiama į I priedo 1 dalį.
Nustatant, ar galutinė reguliavimo priemonė Sąjungos lygiu yra draudimas ar griežtas apribojimas, dėl kurio konkreti cheminė medžiaga atitinka IPS pranešimo taikymo kriterijus pagal 11 straipsnį, tokios priemonės poveikis vertinamas „pesticidų“ ir „pramoninių cheminių medžiagų“ kategorijų lygiu. Jei galutine reguliavimo priemone uždraudžiama arba griežtai apribojama cheminė medžiaga pagal kurią nors iš šių kategorijų, ši cheminė medžiaga taip pat įtraukiama į I priedo 2 dalį.
3. Sprendimas įtraukti chemines medžiagas į I priedą arba, jei reikia, iš dalies pakeisti įrašus apie jas, priimamas nedelsiant.
4. Siekiant pritaikyti šį reglamentą prie technikos pažangos, Komisijai pagal 26 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus dėl šių priemonių:
a)
cheminės medžiagos įtraukimo į I priedo 1 arba 2 dalį šio straipsnio 2 dalyje numatyta tvarka po Sąjungos lygio galutinės reguliavimo priemonės pritaikymo ir dėl kitų I priedo pakeitimų, įskaitant esamų įrašų pakeitimus;
b)
cheminės medžiagos, kuriai taikomas 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 850/2004 dėl patvariųjų organinių teršalų (22), įtraukimo į V priedo 1 dalį;
c)
cheminės medžiagos, kuriai jau taikomas eksporto draudimas Sąjungos lygiu, įtraukimo į V priedo 2 dalį;
d)
dėl esamų V priedo įrašų pakeitimų;
e)
dėl II, III, IV ir VI priedų pakeitimų.
24 straipsnis
Agentūros biudžetas
1. Taikant šį reglamentą agentūros įplaukas sudaro:
a)
Sąjungos subsidija, įtraukta į Sąjungos bendrąjį biudžetą (Komisijos skirsnį);
b)
savanoriški valstybių narių įnašai.
2. Pagal šį reglamentą vykdomos veiklos ir pagal kitus reglamentus vykdomos susijusios veiklos įplaukos ir išlaidos administruojamos atskirai skirtinguose agentūros biudžeto skirsniuose.
1 dalyje nurodytos agentūros įplaukos naudojamos šiame reglamente nustatytoms užduotims vykdyti.
3. Komisija per penkerius metus nuo 2014 m. kovo 1 d. išnagrinės, ar tikslinga agentūrai imti mokestį už eksportuotojams teikiamas paslaugas, ir, jei reiks, pateiks atitinkamą pasiūlymą.
25 straipsnis
Informacijos teikimo agentūrai formos ir programinė įranga
Agentūra nustato informacijos teikimo jai formas ir programinės įrangos rinkinius ir pasirūpina, kad juos būtų galima nemokamai įsigyti jos svetainėje. Valstybės narės ir kitos šalys, kurioms taikomas šis reglamentas, teikdamos agentūrai informaciją pagal šį reglamentą, naudoja tas formas ir programinę įrangą.
26 straipsnis
Naudojimasis įgaliojimais
1. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus laikantis šiame straipsnyje nustatytų sąlygų.
2. Įgaliojimai priimti 23 straipsnio 4 dalyje nurodytus deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami penkerių metų laikotarpiui nuo 2014 m. kovo 1 d. Komisija parengia ataskaitą dėl įgaliojimų suteikimo likus ne mažiau kaip devyniems mėnesiams iki penkerių metų laikotarpio pabaigos. Įgaliojimų suteikimas automatiškai pratęsiamas tokios pačios trukmės laikotarpiams, išskyrus atvejus, kai Europos Parlamentas ar Taryba pareiškia prieštaravimų dėl tokio pratęsimo likus ne mažiau kaip trims mėnesiams iki kiekvieno tokio laikotarpio pabaigos.
3. Europos Parlamentas arba Taryba gali bet kuriuo metu atšaukti 23 straipsnio 4 dalyje nurodytų įgaliojimų suteikimą. Sprendimu dėl atšaukimo nutraukiamas tame sprendime nurodytų įgaliojimų suteikimas. Jis įsigalioja kitą dieną po sprendimo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje arba vėlesnę jame nurodytą dieną. Jis nedaro poveikio jau galiojančių deleguotųjų aktų teisėtumui.
4. Kai tik Komisija priima deleguotąjį aktą, apie tai ji tuo pačiu metu praneša Europos Parlamentui ir Tarybai.
5. Pagal 23 straipsnio 4 dalį priimtas deleguotasis aktas įsigalioja tik tuomet, jeigu per du mėnesius nuo pranešimo apie jį Europos Parlamentui ir Tarybai dienos nei Europos Parlamentas, nei Taryba nepareiškė prieštaravimų, arba jeigu iki to laikotarpio pabaigos tiek Europos Parlamentas, tiek Taryba pranešė Komisijai, kad jie nepareikš prieštaravimų. Europos Parlamento arba Tarybos iniciatyva tas laikotarpis pratęsiamas dviem mėnesiams.
27 straipsnis
Komiteto procedūra
1. Komisijai padeda komitetas, įsteigtas pagal Reglamento (EB) Nr. 1907/2006 133 straipsnį. Tas komitetas - komitetas, kaip apibrėžta Reglamente (EB) Nr. 182/2011.
2. Kai daroma nuoroda į šią dalį, taikomas Reglamento (EB) Nr. 182/2011 4 straipsnis.
28 straipsnis
Sankcijos
Valstybės narės nustato sankcijų, taikomų pažeidus šio reglamento nuostatas, taisykles ir imasi visų būtinų priemonių užtikrinti, kad šios sankcijos būtų taikomos. Numatytos sankcijos turi būti veiksmingos, proporcingos ir atgrasančios. Jeigu valstybės narės nepranešė Komisijai apie šias nuostatas iki šio reglamento įsigaliojimo, jos tą padaro ne vėliau kaip iki 2014 m. kovo 1 d. ir nedelsdamos praneša apie visus vėlesnius joms įtakos turinčius pakeitimus.
29 straipsnis
Pereinamasis laikotarpis cheminių medžiagų klasifikavimui, ženklinimui ir pakavimui
Šiame reglamente daromos nuorodos į Reglamentą (EB) Nr. 1272/2008 prireikus laikomos nuorodomis į Sąjungos teisės aktus, kurie taikomi pagal to reglamento 61 straipsnį ir laikantis jame nustatyto tvarkaraščio.
30 straipsnis
Panaikinimas
Reglamentas (EB) Nr. 689/2008 panaikinamas nuo 2014 m. kovo 1 d.
Nuorodos į Reglamentą (EB) Nr. 689/2008 laikomos nuorodomis į šį reglamentą ir skaitomos pagal VII priedą pateiktą atitikties lentelę.
31 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Jis taikomas nuo 2014 m. kovo 1 d.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Strasbūre 2012 m. liepos 4 d.