PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 451/2011
ze dne 6. května 2011
o uložení konečného antidumpingového cla a o konečném výběru prozatímně uloženého cla na dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z Čínské lidové republiky
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 9 a čl. 14 odst. 1 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Evropskou komisí (dále jen „Komise“) po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
1. PROZATÍMNÍ OPATŘENÍ
(1)
Nařízením (EU) č. 1042/2010 (2) (dále jen „prozatímní nařízení“) uložila Komise prozatímní antidumpingové clo (dále jen „prozatímní opatření“) z dovozu bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“).
(2)
Řízení bylo zahájeno na základě podnětu, který dne 4. ledna 2010 podala Evropská asociace výrobců bezdřevého papíru CEPIFINE (dále jen „žadatel“) jménem výrobců představujících významný podíl, v tomto případě více než 25 %, celkové výroby bezdřevého natíraného papíru v Unii. Podnět obsahoval skutečnosti nasvědčující dumpingu uvedeného výrobku a podstatné újmě z něj vyplývající, což bylo považováno za dostačující pro zahájení řízení.
2. NÁSLEDNÝ POSTUP
(3)
Po zveřejnění základních skutečností a úvah, na jejichž základě bylo rozhodnuto o uložení prozatímních antidumpingových opatření (dále jen „zveřejnění prozatímních zjištění“), předložilo několik zúčastněných stran k těmto prozatímním zjištěním písemné připomínky. Strany, které o to požádaly, dostaly možnost slyšení.
(4)
Komise nadále shromažďovala a ověřovala veškeré informace, jež považovala za nezbytné pro konečná zjištění.
(5)
Jedna skupina spolupracujících čínských vyvážejících výrobců (dále jen „vyvážející výrobce“) uvedla, že před uložením prozatímních opatření měla být vyslechnuta, jelikož podle této skupiny je prozatímní nařízení individuálním opatřením ve smyslu článku 41 Listiny základních práv Evropské unie (3) (dále jen „Listina“).
(6)
Co se týká výše uvedeného tvrzení, je třeba zdůraznit tyto body. Práva stran v rámci antidumpingových řízení stanoví základní nařízení, přičemž procesní úkony pro uložení prozatímních opatření jsou stanoveny v článku 7. V článku 7 základního nařízení se mimo jiné uvádí, že případná prozatímní opatření mohou být uložena do devíti měsíců po zahájení řízení. V tomto řízení Komise provedla šetření v souladu s článkem 6 základního nařízení a uložila prozatímní opatření podle článku 7 základního nařízení, přičemž všechny zúčastněné strany, které o to požádaly, byly vyslechnuty a měly přiměřenou možnost poskytnout informace a podat své připomínky. Podle ustálené judikatury Soudního dvora platí, že „i když … zásada práva na slyšení vyžaduje, aby byli vývozci informováni o nejdůležitějších skutečnostech a úvahách, na jejichž základě se zamýšlí uložit prozatímní cla, nemůže mít nedodržení tohoto práva samo o sobě za následek neplatnost nařízení o uložení konečných cel, pokud byl v průběhu řízení k přijetí zmíněného nařízení nedostatek způsobující neplatnost řízení k přijetí příslušného nařízení o uložení prozatímních cel napraven“ (4). V tomto případě Komise splnila své povinnosti týkající se poskytnutí informací vyplývající ze základního nařízení a v řízení vedoucím k přijetí tohoto nařízení bylo dodrženo právo vyvážejícího výrobce na nestranné vyslechnutí.
(7)
Prozatímní povaha opatření přijatých podle článku 7 základního nařízení se odráží mimo jiné v maximální šestiměsíční lhůtě, po kterou mohou být opatření uložena, a rovněž ve skutečnosti, že každé prozatímní clo je zajištěno pouze složením jistoty. Komise mimoto nikdy žádné straně nebránila v tom, aby před uplynutím devítiměsíční lhůty stanovené v právních předpisech pro uložení prozatímních opatření podala žádost o konání více slyšení, pokud se domnívá, že je nutné, aby byla vyslechnuta v této fázi.
(8)
Vyvážející výrobce požádal o přístup k použitým údajům jediné společnosti ve Spojených státech amerických (dále jen „USA“), která v souladu s čl. 2 odst. 7 písm. a) poskytla informace pro stanovení běžné hodnoty. Uvádělo se, že v opačném případě by bylo vyvážejícímu výrobci zabráněno v přístupu k důkazům, na jejichž základě byla uložena prozatímní opatření, a že to by porušilo jeho práva na obhajobu a bylo by v rozporu se zásadou řádné správy. Vyvážející výrobce tvrdil, že by důvěrné údaje týkající se konkrétních stran mohly být poskytnuty právním zástupcům vyvážejícího výrobce. Právní zástupci by se zavázali, že zaručí mlčenlivost, pokud jde o obchodní tajemství společností. Toto tvrzení bylo podpořeno odkazem na systémy USA a Kanady a na rozsudek Soudního dvora Evropské unie ve věci G.J. Dokter a další v. minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit.
(9)
Tyto žádosti bylo nutno odmítnout. Žádost vyvážejícího výrobce se týkala přístupu k důvěrným údajům o cenách, které poskytla výše uvedená společnost v USA. Komise nemohla umožnit přístup k takovýmto podrobným důvěrným obchodním informacím. Umožnění přístupu k těmto údajům by bylo v rozporu s právem Unie, zejména s článkem 19 základního nařízení, jelikož by vedlo k neoprávněnému sdělení omezených a citlivých obchodních údajů společnosti v USA. Pokud jde o navrhovaný způsob sdělení obchodního tajemství společnosti právním zástupcům ostatních zúčastněných stran, není na rozdíl od systémů USA a Kanady v základním nařízení takovýto postup stanoven. Jednoznačně tudíž nespadá do stanoveného právního rámce Unie pro antidumpingová řízení. Výše uvedený případ projednávaný Soudním dvorem v žádném případě nepodporuje tvrzení týkající se přístupu k důvěrným informacím. Rozsudek odkazuje rovněž na určitá omezení zásady práva na obhajobu.
(10)
Vyvážející výrobce požádal o přístup k důkazům týkajícím se kotoučů používaných v kotoučových tiskařských strojích vyráběných výrobci v Unii, podrobných informací o právním postavení jednoho reprezentativního výrobce v Unii, činnosti a finančních údajů vybraných papíren, podrobných údajů o výrobních nákladech výrobního odvětví Unie a kontrolních číslech výrobků reprezentativních výrobců v Unii. Některé požadované informace byly mimo rozsah tohoto šetření, jelikož se týkaly výrobků, na něž se šetření nevztahovalo, nebo činnosti výrobců v Unii, která nezahrnuje výrobu bezdřevého natíraného papíru. Co se týká ostatních požadovaných informací, nemohla Komise umožnit přístup k těmto údajům, jelikož podle článku 19 základního nařízení by to představovalo neoprávněné sdělení důvěrných obchodních tajemství.
(11)
Vyvážející výrobce požadoval rovněž zveřejnění názvů společností, které vznesly námitky vůči šetření a nepožádaly o důvěrný způsob zacházení. Poskytnutí těchto informací by odhalilo totožnost a postoj výrobců, kteří požádali o důvěrný způsob zacházení; tyto informace nebylo proto možno poskytnout.
(12)
Poskytnutá prozatímní zjištění byla co nejpodrobnější, aniž by byly zveřejněny důvěrné informace, a nepředstavovala proto porušení základních práv vyvážejícího výrobce, jeho práv na obhajobu ani zásady řádné správy.
(13)
Analýzy újmy, které byly provedeny v tomto antidumpingovém a souběžném antisubvenčním šetření, jsou totožné, jelikož definice výrobního odvětví Unie, reprezentativní výrobci v Unii a období šetření byly v obou šetřeních stejné. Z tohoto důvodu byly připomínky týkající se aspektů újmy předložené v kterémkoli z těchto řízení zohledněny v obou řízeních.
2.1. Období šetření
(14)
Připomíná se, že (jak je stanoveno v 13. bodě odůvodnění prozatímního nařízení) se šetření dumpingu a újmy týkalo období od 1. ledna 2009 do 31. prosince 2009 (dále jen „období šetření“). Zkoumání tendencí významných pro posouzení újmy se týkalo období od 1. ledna 2006 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
3. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
3.1. Dotčený výrobek
(15)
Po uložení prozatímních opatření vyvážející výrobce a žadatel předložili další připomínky týkající se definice výrobku. Některé z těchto připomínek představovaly zopakování připomínek, jimiž se již zabývalo prozatímní nařízení.
(16)
Vyvážející výrobce zopakoval, že neexistuje významný rozdíl, pokud jde o základní vlastnosti bezdřevého natíraného papíru v arších a kotoučích vhodných pro použití v archových tiskařských strojích (dotčený výrobek) a v kotoučích určených pro použití v kotoučových tiskařských strojích, a že by proto bezdřevý natíraný papír určený pro kotoučové tiskařské stroje neměl být z definice výrobku vyloučen. Tato strana rovněž tvrdila, že nebylo doloženo zjištění Komise, že tyto výrobky nejsou vzájemně zaměnitelné.
(17)
Připomíná se, že šetřením bylo zjištěno, že bezdřevý natíraný papír používaný v kotoučových tiskařských strojích a archových tiskařských strojích představuje odlišné skupiny výrobků a že tyto výrobky nejsou vzájemně zaměnitelné, jak je popsáno v 18. a 20. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. I samotný vyvážející výrobce uznal, že tyto výrobky nejsou zcela zaměnitelné.
(18)
Je třeba rovněž zmínit, že v průběhu posuzovaného období nebyly z ČLR dováženy žádné kotouče pro použití v kotoučových tiskařských strojích. Lze proto považovat za nepravděpodobné, že tyto výrobky budou dováženy v budoucnu, jelikož pořizování těchto výrobků na velkou vzdálenost není z důvodů uvedených v 20. bodě odůvodnění prozatímního nařízení z ekonomického hlediska rentabilní.
(19)
Vyvážející vývozce dále uvedl, že kritéria stanovená v 16. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, a to technická vlastnost týkající se pevnosti v tahu, nejsou vhodná pro rozlišování mezi bezdřevým natíraným papírem vhodným pro použití v kotoučových tiskařských strojích na straně jedné a bezdřevým natíraným papírem používaným v archových kotoučových strojích na straně druhé. Bylo rovněž uvedeno, že vyloučení kotoučů pro kotoučové stroje bylo provedeno svévolně a že kotouče pro kotoučové tiskařské stroje vyráběné výrobci v Unii údajně nesplňují kritéria stanovená v 16. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, pokud jde o pevnost v tahu.
(20)
Vyvážející výrobce rovněž tvrdil, že Komise nedostála své povinnosti přezkoumat objektivně důkazy, které tento vyvážející výrobce předložil útvarům Komise před přijetím prozatímního nařízení, konkrétně výsledky zkoušky provedené v jeho vlastní laboratoři, která se týkala se měření pevnosti v tahu u kotoučů pro kotoučové stroje, jež vyrábějí výrobci v Unii.
(21)
Výsledky zkoušky předložené vyvážejícím výrobcem spočívaly ve shrnutí výsledků zkoušky provedené v jeho vlastní laboratoři. Zásadní je, že výsledky nebyly poskytnuty ke kontrole a podání připomínek ostatními zúčastněnými stranami, zejména výrobním odvětvím Unie, a vyvážející výrobce navzdory opakovaným upomínkám nepředložil ani smysluplné shrnutí těchto výsledků bez důvěrných údajů.
(22)
Připomíná se, že v prozatímní fázi Komise dospěla k závěru, že objektivita a spolehlivost zkoušky nepostačují k tomu, aby na nich bylo možno založit příslušné závěry. Vyvážející výrobce neposkytl žádné další podrobné informace, jež by mohly pomoci blíže posoudit spolehlivost zkoušky. Jelikož nebyla poskytnuta verze zprávy o této zkoušce neobsahující důvěrné údaje, nemohly společnosti, jejichž kotouče pro kotoučové stroje byly údajně testovány, na závěry zkoušky reagovat. Komise tudíž nemohla objektivně ověřit, zda jsou předložené výsledky zkoušky spolehlivé a správné a zda je možno z nich vycházet pro účely šetření. Na základě skutečností, které měla Komise k dispozici, nemohly být závěry ohledně objektivity a spolehlivosti zkoušky, jichž bylo dosaženo v prozatímní fázi, přehodnoceny, jelikož informace poskytnuté jako důvěrné nemohly být překontrolovány pomocí spolehlivých zdrojů.
(23)
Po uložení prozatímních opatření vyvážející výrobce předložil výsledky další zkoušky, kterou jeho jménem provedla externí zkušební laboratoř, a znovu zopakoval, že bezdřevý natíraný papír používaný v kotoučových tiskařských strojích byl z rozsahu šetření svévolně vyloučen. Ve zkušebních protokolech bylo uvedeno, že pevnost v tahu byla měřena u 25 vzorků kotoučů pro kotoučové stroje, které vyvážející výrobce poskytl laboratoři a identifikoval jako vzorky papíru vyráběného výrobci v Unii. Podle tohoto protokolu žádný papír nesplnil obě kritéria stanovená v 16. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(24)
Při posuzování zkušebního protokolu vyšlo najevo, že se za prvé zkušební protokol vypracovaný externí laboratoří týkal většinou výrobků, pro něž nebyly tyto výsledky podstatné, jelikož většinu testovaných vzorků ve skutečnosti netvořily kotouče pro kotoučové stroje; za druhé, zkušební protokol se týkal výrobků, které nebyly dostatečně identifikovány, jelikož ze zkušebního protokolu nebylo možno zjistit, zda byl testovaný papír určen pro archové tiskařské stroje nebo pro kotoučové tiskařské stroje, jelikož značka papíru uvedená v protokolu existovala v obou formátech. Zkušební protokol mimoto neposkytoval žádnou záruku, že uvedené kotouče zařazené do vzorku byly skutečně kotouči, jež byly testovány.
(25)
V reakci na zkušební protokol vypracovaný externí laboratoří poskytl žadatel výsledky zkoušky, kterou provedl jeden z výrobců v Unii u téhož vzorku kotoučů pro kotoučové tiskařské stroje, jež byly údajně testovány externí laboratoří. Tato zkouška vykázala odlišné výsledky. Žadatel přičetl rozdíly možným odlišným podmínkám při provádění zkoušky, a tudíž případnému nedodržení normy ISO 3783:2006, tj. normy, podle níž by měla být měřena pevnost v tahu stanovená v 16. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(26)
Po zveřejnění konečných zjištění zpochybnil vyvážející výrobce objektivitu Komise při odmítnutí výsledků zkoušky provedené externí laboratoří. Uvedl, že zkouška byla provedena naslepo nezávislým odborníkem a v souladu s příslušnou normou ISO. S cílem dokázat nezávislost, správnost a reprezentativnost zkoušky poskytl čestné prohlášení vedoucího pracovníka, ve kterém byl vysvětlen postup výběru zdroje vzorků použitých při zkoušce.
(27)
Objektivitu zkušebního protokolu externí laboratoře Komise nikdy nezpochybnila a v tomto ohledu není relevantní, že byla zkouška provedena naslepo. Byly však vyjádřeny pochybnosti týkající se záruk ohledně výběru a původu zkoušených vzorků a nikoli samotné zkoušky. Argumenty vyvážejícího výrobce tyto obavy neodstranily, jelikož nebyly ucelené a byly v několika ohledech nejasné, například zahrnutí výrobků jiných než kotoučů pro kotoučové stroje bylo údajně způsobeno administrativními chybami nebo chybami dodavatelů, kteří poskytli nesprávné vzorky.
(28)
Jelikož nebyl zřejmý zdroj a rovněž vzorky údajně testovaných výrobků a výsledky zkoušek provedených různými stranami byly protichůdné, usuzovalo se, že předložený zkušební protokol externí laboratoře jednající jménem vyvážejícího výrobce nemůže nevyvratitelně prokázat, že zkouška týkající se pevnosti v tahu není vhodná k rozlišování mezi bezdřevým natíraným papírem určeným pro používání v kotoučových tiskařských strojích na straně jedné a bezdřevým natíraným papírem používaným v archových tiskařských strojích na straně druhé. Zkušební protokol proto neprokázal, že bezdřevý natíraný papír používaný v kotoučových tiskařských strojích byl svévolně vyloučen z rozsahu šetření.
(29)
Co se týká významu pevnosti v tahu jako rozlišujícího kritéria pro kotouče vhodné pro použití v kotoučových tiskařských strojích, připomíná se, že v definici výrobku byly vzájemně odlišeny dvě skupiny výrobků, kromě jiného na základě použití výrobků, tj. zda je výrobek vhodný pro použití v kotoučových nebo archových tiskařských strojích na základě požadavků na lisy, na kterých se používají, což se odráží mimo jiné na pevnosti v tahu. Dále se podotýká, že pevnost v tahu je pouze jednou z vlastností, které odlišují bezdřevý natíraný papír vhodný pro použití v kotoučových tiskařských strojích od bezdřevého natíraného papíru používaného v archových tiskařských strojích; v 16. a 18. bodě odůvodnění prozatímního nařízení jsou stanovena další kritéria, která vyvážející výrobce nezpochybnil. Vyvážející výrobce uvedl, že vlhkost definovaná v 18. bodě odůvodnění prozatímního nařízení není rozdílnou základní vlastností pro rozlišení výrobků. V průběhu šetření však ostatní strany v tomto ohledu uvedly odlišná tvrzení. V každém případě bylo zjištěno, že nejdůležitějšími faktory jsou tuhost a odolnost v tahu.
(30)
Ve svém dalším podání, které reagovalo na tyto skutečnosti, žadatel potvrdil, že mohou existovat kotouče, které nesplňují zcela všechna kritéria pro pevnost v tahu stanovená v prozatímním nařízení, lze je však přesto použít v kotoučových tiskařských strojích. Trval však na svém názoru, že zkouška pevnosti v tahu je jediná zkouška, která může s jistotou určit, zda je kotouč skutečně vhodný pro kotoučové tiskařské stroje, tj. pokud kotouč splňuje kritéria týkající se pevnosti v tahu uvedená v 16. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, jedná se jistě o kotouč pro kotoučové stroje.
(31)
Na podporu výše uvedených tvrzení týkajících se pevnosti v tahu poukázal vyvážející výrobce na argumenty předložené jedním ze žádajících výrobců v Unii při antidumpingovém a antisubvenčním šetření v USA, v němž výrobce v Unii údajně tvrdil, že kotouče pro kotoučové stroje nelze rozlišovat na základě zkoušky pevnosti v tahu či jiného měření.
(32)
Žadatel tato tvrzení vyvážejícího výrobce zpochybnil a uvedl, že v rozporu s tím, co bylo uvedeno, z řízení v USA vyplývá, že existuje jednoznačná dělicí čára odlišující kotouče pro kotoučové stroje od bezdřevého natíraného papíru.
(33)
Za prvé je třeba uvést, že tvrzení, na něž poukazoval vyvážející výrobce, byla předložena při šetřeních v rámci jiných jurisdikcí a jinými stranami, než jsou strany, jež jsou účastníky tohoto řízení, a nejsou tudíž relevantní. Za druhé, orgány USA v uvedených šetřeních dospěly k závěru, že mezi bezdřevým natíraným papírem používaným v archových tiskařských strojích na straně jedné a kotouči vhodnými pro použití v kotoučových tiskařských strojích na straně druhé existuje jednoznačný rozdíl. Kotouče určené k rozřezání byly pokládány za polotovary, zatímco kotouče vhodné pro kotoučové tiskařské stroje se nepovažovaly za dotčený výrobek. Orgány USA ve své definici výrobku nevymezily výslovně kotouče pro kotoučové tiskařské stroje. Z tohoto důvodu nebylo ve zmíněných šetřeních při definici výrobku důležité kritérium týkající se pevnosti v tahu.
(34)
Na základě výše uvedených předložených připomínek bylo potvrzeno, že technická vlastnost „pevnost v tahu“ je spolehlivou vlastností pro popis bezdřevého natíraného papíru vhodného pro použití v kotoučových tiskařských strojích.
(35)
Z předložených připomínek však bylo rovněž zjištěno, že existují kotouče pro kotoučové stroje, které lze použít v kotoučových tiskařských strojích, i když nesplňují zcela všechna kritéria týkající se pevnosti v tahu. Z tohoto důvodu se pokládalo za nezbytné dále upřesnit definici kotoučů vhodných pro kotoučové tiskařské stroje.
(36)
Za účelem poskytnutí dalšího kritéria k odlišení kotoučů pro kotoučové stroje, které nesplňují zcela všechna kritéria pevnosti v tahu, žadatel navrhl, aby se kotouč, který nevyhověl zcela zkoušce na pevnost v tahu, avšak má vnitřní jádro o velikosti menší než 80 mm, považoval za kotouč pro kotoučové stroje.
(37)
Vláda ČLR a vyvážející výrobce uvedli, že přidání velikosti vnitřního jádra jakožto nového prvku do definice výrobku je revizí definice kotoučů pro kotoučové stroje a tedy i dotčeného výrobku. Uvedli rovněž, že velikost vnitřního jádra není vhodným kritériem, jelikož existují kotouče pro kotoučové stroje s velikostí vnitřního jádra větší než 80 mm a kotouče určené k rozřezání s velikostí vnitřního jádra menší než 80 mm.
(38)
Komise usilovala o další zpřesnění definice kotoučů vhodných pro použití v kotoučových strojích a o další vyjasnění, aby se ještě jasněji rozlišovalo mezi dotčeným výrobkem a jinými výrobky, také s cílem minimalizovat možnost obcházení opatření. Předložené důkazy ohledně vhodnosti velikosti jádra jakožto alternativního kritéria v definici však ukázaly, že by toto kritérium vedlo k možnému vyloučení dotčeného výrobku, tj. kotoučů pro kotoučové stroje s velikostí vnitřního jádra menší než 80 mm, z opatření. Proto bylo toto kritérium pro definici kotoučů vhodných pro použití v kotoučových strojích opuštěno.
(39)
Výše uvedenými skutečnostmi není dotčena spolehlivost metody, na jejímž základě byly kotouče vhodné pro použití v kotoučových tiskařských strojích vyloučeny z rozsahu šetření, jak tvrdila čínská skupina vyvážejících výrobců.
(40)
Nebyly obdrženy žádné další připomínky týkající se vyloučení vícevrstvého papíru z definice výrobku v rámci tohoto šetření.
(41)
Na základě výše uvedených skutečností se potvrzují 14. až 26. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
3.2. Obdobný výrobek
(42)
Jelikož nebyly obdrženy žádné připomínky, pokud jde o závěry uvedené v 27. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, potvrzují se prozatímní zjištění týkající se obdobného výrobku.
4. VÝBĚR VZORKŮ
(43)
Jelikož k výběru vzorku nebyly podány žádné připomínky, potvrzují se 28. až 30. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
(44)
Na čtyři výrobce uvedené ve 29. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, kteří byli považováni za reprezentativní pro výrobní odvětví Unie definované v 77. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, se dále odkazuje jako na „reprezentativní výrobce v Unii“.
5. DUMPING
(45)
Po uložení prozatímních opatření podala připomínky týkající se dumpingu pouze jedna čínská spolupracující skupina (APP, vyvážející výrobce).
5.1. Zacházení jako v tržním hospodářství
(46)
Co se týká kritéria č. 1, skupina APP tvrdila, že se tvrzení Komise zakládala výhradně na údajné nemožnosti ověřit platbu. Bylo proto uvedeno, že metody používané dotyčnou stranou jsou v souladu s mezinárodními účetními standardy (dále jen „IAS“).
(47)
To bylo nutno odmítnout. V tomto ohledu se podotýká, že šetření ukázalo, že nebylo možné zjistit existenci plateb, pokud jde o převod akcií společností a náklady na pořízení hlavních surovinových vstupů. Co se týká používaných účetních metod, uvádí se, že používané metody nebyly v souladu s IAS (vzájemné započítávání a zveřejnění údajů o spřízněných stranách).
(48)
Pokud jde o kritérium č. 1 a 2, skupina APP uvedla, že Komise celkově odmítla stanovisko známé společnosti účetních poradců z toho důvodu, že není relevantní. Takovéto odmítnutí údajně představuje nepřípustné zamítnutí prohlášení nezávislého svědka, čímž bylo porušeno právo společnosti APP na spravedlivý proces. Skupina APP tvrdila, že její účetní poradci pokládali analýzu Komise týkající se účetních postupů a zásad za chybnou, přičemž některé body, které Komise zjistila, nebyly podle těchto poradců podstatné.
(49)
Tvrzení skupiny APP nebyla doložena žádnými důkazy a musela být odmítnuta. V této souvislosti se uvádí, že účetní poradci, na něž se odkazuje ve výše uvedeném bodě odůvodnění, nezpochybňují (jak se zdá) konkrétní skutečnosti zjištěné v tomto šetření, nýbrž se spíše pokoušejí předložit analýzu některých základních účetních zásad, zejména zásady obezřetnosti, akruálního principu, zásady přesného zachycení transakcí a zásady významnosti. Je nutno zmínit, že tito účetní poradci nebyli přítomni při inspekci na místě, kterou Komise uskutečnila v ČLR a při níž získala přímé poznatky o skutečných postupech APP, které jsou důležité pro posouzení žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství. Komise dotyčné straně podrobně vysvětlila písemně zaznamenané nedostatky a jejich souvislost s účetními zásadami IAS. Výklad těchto zásad účetní společností nebyl dostatečně odůvodněn ani doložen důkazy a rovněž jej nebylo možno uvést do souladu se zjištěnými konkrétními skutečnostmi. Důkazy obsažené ve spisu ve skutečnosti potvrdily, že výše uvedené účetní zásady nebyly dodržovány.
(50)
Skupina APP uvedla, že byla porušena její základní práva. Tvrdila, že Komise při šetření týkajícím se žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství uložila straně nepřiměřené důkazní břemeno.
(51)
Toto tvrzení bylo nutno odmítnout. V této souvislosti se uvádí, že Komise skupinu APP plně informovala o druhu požadovaných informací s ohledem na žádost o zacházení jako v tržním hospodářství a v každé fázi řízení se snažila ověřit veškeré informace, které tato strana poskytla. Skutečnost, že informace předložené dotyčnou stranou nepotvrzují shodu jejích účetních metod s IAS, neznamená existenci nepřiměřeného důkazního břemene. Zacházení jako v tržním hospodářství představuje výjimku z běžného režimu pro společnosti usazené v zemích bez tržního hospodářství a strany jsou v těchto případech jednoduše vyzvány, aby prokázaly, že dodržují pravidla stanovená v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení, přičemž nesplnění jednoho kritéria postačuje k odůvodnění odmítnutí přiznat zacházení jako v tržním hospodářství. V tomto konkrétním řízení bylo šetřením zjištěno, že se skupině APP nepodařilo prokázat dodržení požadavků kritéria č. 2.
(52)
Skupina APP rovněž tvrdila, že posouzení žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství nebylo dostatečně objektivní. Skupina uvedla, že rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství mohlo být ovlivněno povědomím Komise o dopadu odmítnutí přiznat toto zacházení na dumpingové rozpětí skupiny.
(53)
Tato tvrzení navíc nebyla doložena důkazy, a musela být tudíž odmítnuta. Neexistuje žádný náznak, že rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství bylo ovlivněno povědomím Komise o dopadu odmítnutí přiznat toto zacházení na dumpingové rozpětí skupiny. Analýza týkající se zacházení jako v tržním hospodářství je technickou analýzou splnění pěti jednoznačných kritérií stanovených v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení a analýza týkající se zacházení jako v tržním hospodářství, kterou předložila Komise, byla provedena na základě kritérií pro toto zacházení, aniž by se bral v potaz dopad výsledku této analýzy na případné dumpingové rozpětí vyvážejícího výrobce. V této souvislosti se připomíná, že naplánování jednotlivých částí inspekcí na místě a rozdíl v kalendářích (formuláře žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství, antidumpingové dotazníky, údaje srovnatelné země, vývoz prostřednictvím stran ve spojení v Unii) spolu s lhůtami, v nichž strany poskytly odpovědi na dotazník a provedly následné změny svých podání, prokazuje, že v době poskytnutí informací týkajících se zacházení jako v tržním hospodářství nemohla Komise zjistit možný dopad rozhodnutí o přiznání tohoto zacházení na případný dumping dotyčné strany. Skupina APP mimoto poskytla nové informace a nahradila informace, které již byly obsaženy ve spisu, až v pozdní fázi, nelze tudíž tvrdit, že Komise mohla vypočítat dumpingová rozpětí na základě informací, které neměla k dispozici.
(54)
Skupina APP rovněž uvedla, že Komise nemusela ověřit zcela odpovědi strany na dotazník, aby si utvořila podrobný obraz o údajích obsažených v odpovědi strany na antidumpingový dotazník, a že existuje podezření, že Komise měla všechny potřebné údaje pro výpočet antidumpingového rozpětí.
(55)
Toto tvrzení bylo třeba odmítnout. V této souvislosti se poznamenává, že podle článku 16 základního nařízení ověřila Komise veškeré informace, které předložily zúčastněné strany, s cílem dospět k reprezentativnímu zjištění. Zjištění šetření vycházela ze skutečností ověřovaných v období trvajícím čtyři měsíce, a nikoli z pouhého podezření či jiného druhu neověřených prohlášení nebo tvrzení.
(56)
Skupina APP uvedla, že kritéria pro zacházení jako v tržním hospodářství je nutno vzít v úvahu na základě jejich cíle, kterým je zajistit, aby byly ceny výsledkem běžných tržních sil. V tomto ohledu se uvádí, že účel kritérií pro zacházení jako v tržním hospodářství je jednoznačně stanoven v čl. 2 odst. 7 základního nařízení a že s ohledem na skupinu APP uplatnila Komise tato jednoznačně stanovená kritéria při analýze její žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství.
(57)
Skupina APP rovněž tvrdila, že posouzení žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství vykazovalo nedostatky, jelikož ověření odpovědi na antidumpingový dotazník zjistilo „spolehlivé“ výrobní náklady, zatímco posouzení žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství poukazuje na nemožnost zjistit platby za vstupy.
(58)
Tento výklad zjištění je třeba odmítnout jako chybný. Připomíná se, že v základním nařízení je přiznání zacházení jako v tržním hospodářství, a tudíž spolehlivost a použití vlastních údajů vyvážejícího výrobce o cenách a nákladech za účelem stanovení běžné hodnoty, výslovně podmíněno tím, že společnost úspěšně prokáže, že splňuje požadavky stanovené v čl. 2 odst. 7 písm. c). Pokud by bylo přijato výše uvedené tvrzení skupiny APP, „obcházelo“ by to jednoduše zjištění vyplývající z posouzení žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství a čl. 2 odst. 7 písm. c) použitím jiného druhu informací shromážděných k jiným účelům. To není v souladu s ustanoveními základního nařízení.
(59)
Připomíná se, že v případě skupiny APP bylo u dvou ze čtyř vyvážejících výrobců ve spojení zjištěno, že vyrábějí pouze vícevrstvý kartón a lepenku. Vzhledem ke skutečnosti, že vícevrstvý kartón a lepenka jsou z definice výrobku vyloučeny, jak bylo potvrzeno v (37). a (41). bodě odůvodnění, vyvozuje se závěr, že zjištění týkající se zacházení jako v tržním hospodářství s ohledem na dva vyvážející výrobce ve spojení v rámci skupiny APP, kteří vyrábějí pouze vícevrstvý kartón a lepenku, nejsou pro toto řízení podstatná.
(60)
Jelikož nebyly podány žádné jiné připomínky týkající se zacházení jako v tržním hospodářství, potvrzují se 31. až 51. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5.2. Individuální zacházení
(61)
Jelikož k individuálnímu zacházení nebyly podány žádné připomínky, potvrzují se 52. až 55. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5.3. Běžná hodnota
5.3.1. Srovnatelná země
(62)
Žádná ze stran nezpochybnila výběr USA jako srovnatelné země za účelem konečného určení.
(63)
Jelikož nebyly podány žádné připomínky týkající se výběru srovnatelné země, potvrzují se 56. až 63. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5.3.2. Určení běžné hodnoty
(64)
Připomíná se, že běžná hodnota byla vypočítána na základě údajů, které poskytl jediný spolupracující výrobce ve srovnatelné zemi (tj. USA). Běžná hodnota byla tudíž stanovena na základě cen při prodeji na domácím trhu jednoho amerického výrobce obdobného výrobku vyráběného v USA. Během období šetření tento výrobce vyráběl a prodával na trhu USA převážnou většinu jednotlivých druhů obdobného výrobku.
(65)
Skupina APP uvedla, že Komise neposkytla potřebné informace týkající se běžné hodnoty ve srovnatelné zemi, jako je srovnatelnost výrobků, reprezentativnost, struktura nákladů, mechanismy spravedlivého srovnání a úpravy.
(66)
Tato tvrzení bylo nutno odmítnout. V této souvislosti se podotýká, že, jak bylo vysvětleno v 9. bodě odůvodnění, Komise poskytla této straně všechny důležité informace týkající se údajů použitých k výpočtu běžné hodnoty, jež mohly být uvolněny, aniž by byl porušen článek 19 základního nařízení, tj. při současném zajištění, aby bylo s případnými důvěrnými údaji, které poskytl jediný výrobce v USA, zacházeno jako s takovými a aby nebyly poskytnuty ostatním stranám. Informace poskytnuté vyvážejícímu výrobci byly smysluplné a umožnily mu pochopit použitou metodiku v souladu s článkem 2 základního nařízení.
(67)
Jelikož nebyly předloženy žádné jiné připomínky, potvrzují se 64. až 67. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5.4. Vývozní cena
(68)
Skupina APP tvrdila, že při výpočtu dumpingového rozpětí neměl být vynechán vývoz jedné z jejích společností, které při šetření spolupracovaly, i když neexistovaly odpovídající výrobky. Tato skupina rovněž uvedla, že objem vývozu této společnosti nebyl malý, nýbrž významný.
(69)
S ohledem na tato tvrzení se podotýká, že při stanovení vývozních cen byly uváženy prodejní hodnoty dotyčných obchodů, u těchto obchodů však nebylo možno stanovit běžnou hodnotu, jelikož ve srovnatelné zemi neexistovaly srovnatelné druhy výrobků, a nebylo tudíž možno provést srovnání. Pokud jde o objem vývozu této konkrétní společnosti, poznamenává se, že představoval pouze menší část celkového vývozu skupiny APP a že se jeho cenové úrovně zdály být v souladu s celkovými úrovněmi vývozních cen skupiny APP. Je třeba rovněž uvést, že za účelem určení, zda je vývoz dumpingový či nikoli, byla použita velká většina vývozních obchodů, tj. obchody, u nichž existovala naprostá shoda s běžnou hodnotou stanovenou ve srovnatelné zemi. Tvrzení skupiny APP s ohledem na vývozní cenu bylo proto nutno odmítnout, jelikož nemohou zpochybnit zjištění týkající se dumpingu působícího újmu, poněvadž základ pro výpočet je jednoznačně reprezentativní. Toto zjištění nutně zohledňuje skutečnost, že ve srovnatelné zemi neexistuje pro každý vývozní obchod nutně odpovídající běžná hodnota.
(70)
Skupina APP rovněž uvedla, že se výše uvedený vývoz měl použít ve výpočtech dumpingového rozpětí, jelikož orgán provádějící šetření mohl určit podobné druhy výrobků použité pro výpočet běžné hodnoty, přizpůsobit vývozní cenu běžné hodnotě nebo běžnou hodnotu určit početně za účelem srovnání s výše zmíněným vývozem.
(71)
Tato tvrzení musela být odmítnuta, jelikož ve srovnatelné zemi neexistovaly žádné druhy výrobků, které by se dostatečně blížily vyváženým výrobkům, aby bylo možno provést úpravu o rozdíly ve fyzických vlastnostech. Stejně tak nebylo možné určit pro takovéto druhy výrobků běžnou hodnotu početně. Nebylo rovněž možné stanovit podobné druhy výrobků v ostatních obchodech s běžnou hodnotou, ani nebyl k dispozici základ pro provedení úprav či početní určení běžné hodnoty pomocí předpokladů týkajících se prodejních, správních a režijních nákladů a zisku.
(72)
Skupina APP požádala o vysvětlení s ohledem na přiměřené ziskové rozpětí použité při početním určení vývozní ceny podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení.
(73)
V této souvislosti se uvádí, že na základě nového vývoje Komise tento bod revidovala. Připomíná se, že (jak bylo objasněno v 71. bodě odůvodnění prozatímního nařízení) byla použita přiměřená míra zisku, která byla mnohem nižší, než je cílový zisk pro výrobní odvětví Unie. Komise přezkoumala dostupné údaje a ziskové rozpětí použité pro početní určení vývozní ceny snížila na míru rovnající se vážené průměrné míře, kterou udala řada dovozců dotčeného výrobku v Unii, kteří nejsou ve spojení, tj. 4,5 %.
(74)
Jelikož nebyly předloženy žádné jiné připomínky, s výše uvedenou změnou se potvrzují 68. až 71. bod odůvodnění.
5.5. Srovnání
(75)
Skupina APP uvedla, že nechápe základ pro výpočet některých úprav s ohledem na běžnou hodnotu (konkrétně druh úprav a jejich dopad na běžnou hodnotu) a vývozní cenu (konkrétně použitou metodiku a výpočty provedené za účelem dosažení několika poměrů).
(76)
Co se týká úpravy běžné hodnoty, jak bylo vysvětleno v 9. a 62. bodě odůvodnění, poskytla Komise skupině APP všechny relevantní údaje, které bylo možno uvést s přihlédnutím k ustanovením základního nařízení týkajícím se důvěrnosti. Komise u spolupracující strany ve srovnatelné zemi ověřila, zda je v zájmu větší transparentnosti možno zveřejnit další informace týkající se úprav. Po získání souhlasu výrobce ve srovnatelné zemi byly po zveřejnění prozatímních zjištění skupině APP skutečně poskytnuty podrobnější informace, které dále rozváděly úpravy běžné hodnoty.
(77)
Co se týká úprav vývozní ceny, podotýká se, že skupina APP obdržela veškeré údaje. Na základě žádosti skupiny APP jí byla po zveřejnění prozatímních zjištění podána vysvětlení, která podrobněji rozváděla úpravy vývozní ceny.
(78)
Jelikož nebyly podány žádné další připomínky, potvrzují se 72. a 73. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5.6. Dumpingové rozpětí
(79)
K dumpingovému rozpětí nebyly předloženy žádné relevantní připomínky. Vzhledem k neexistenci jiných připomínek se potvrzuje 74. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
(80)
Vzhledem k revidované míře ziskového rozpětí použité k početnímu určení vývozní ceny pro skupinu APP a podle metodiky objasněné v 31. až 73. bodě odůvodnění prozatímního nařízení jsou konečná dumpingová rozpětí vyjádřená jako procentní podíl z ceny CIF na hranice Unie před proclením toto:
Vyvážející výrobce
Dumpingové rozpětí
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, město Čen-tiang, provincie Ťiang-su, ČLR
43,5 %
Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, město Su-čou, provincie Ťiang-su, ČLR
43,5 %
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, město Šou-kuang, provincie Šan-tung, ČLR
63 %
Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, město Šou-kuang, provincie Šan-tung, ČLR
63 %
(81)
Na základě skutečností uvedených v 76. bodě odůvodnění prozatímního nařízení bylo konečné celostátní dumpingové rozpětí pro ČLR stanoveno za použití konečného dumpingového rozpětí zjištěného u spolupracujících společností s nejvyšší individuální celní sazbou, tj. 63 %. Jelikož nebyly podány žádné jiné připomínky, potvrzuje se 76. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
6. VÝROBCI V UNII
(82)
Vláda ČLR uvedla, že jeden z reprezentativních výrobců je údajně ve spojení s jednou čínskou společností, a měl být tudíž vyloučen z definice výrobního odvětví Unie. Šetřením však bylo zjištěno, že výrobky, které vyrábí zmíněná čínská společnost, nejsou dotčeným výrobkem. Tento vztah neměl proto žádný dopad na analýzu újmy ani na zařazení tohoto výrobce v Unii do definice výrobního odvětví Unie.
(83)
Jelikož k výrobě v Unii nebyly podány žádné jiné připomínky, potvrzují se 77. až 79. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
7. ÚJMA
7.1. Spotřeba v Unii
(84)
Jelikož ke spotřebě v Unii nebyly podány žádné připomínky, potvrzují se 80. až 82. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
7.2. Dovoz do Unie z ČLR
(85)
Jelikož k výši dovozu do Unie z ČLR nebyly podány žádné připomínky, potvrzují se 83. a 84. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
7.2.1. Cenové podbízení
(86)
Aby bylo zajištěno použití jednotného přístupu při výpočtech dumpingu a cenového podbízení a prodeje pod cenou a z důvodů uvedených v 64. až 67. bodě odůvodnění, byl výpočet cenového podbízení revidován s cílem vyloučit vývoz společnosti jednoho spolupracujícího vyvážejícího výrobce ve skupině.
(87)
Na základě pozměněného souboru údajů pro výpočet a rovněž vzhledem k menší opravě výpočtu byla míra cenového podbízení v 87. bodě odůvodnění mírně revidována. V období šetření byly ceny dumpingového dovozu v průměru o 7,6 % nižší než prodejní ceny výrobců v Unii.
7.3. Hospodářská situace výrobního odvětví Unie a reprezentativních výrobců v Unii
7.3.1. Předběžné poznámky
(88)
Jeden ze spolupracujících čínských vyvážejících výrobců (APP) uvedl, že analýza újmy měla být provedena na úrovni náležitě vymezeného výrobního odvětví Unie, jež mělo být omezeno na výrobce v Unii, kteří podpořili podnět a spolupracovali při šetření. Tento výrobce předpokládal, že by se závěry týkající se podstatné újmy změnily, pokud by byly některé ukazatele, například podíl na trhu, stanoveny na úrovni takovéhoto „náležitě vymezeného“ výrobního odvětví Unie. Vláda ČLR uvedla, že při analýze újmy nebyly u žadatelů a celého výrobního odvětví Unie jednotně a zevrubně analyzovány všechny ukazatele újmy.
(89)
Za prvé se podotýká, že tvrzení tohoto výrobce byla (jak se zdá) odvozena z ukazatelů vypočítaných pomocí jiných souborů údajů a informací, než které byly zjištěny při šetření a které jsou uvedeny níže a v prozatímním nařízení. Tyto závěry jsou proto věcně nesprávné, a nejsou tudíž podstatné.
(90)
Za druhé, je zavedenou praxí Komise posoudit pro údaj týkající se újmy způsobené na úrovni celého výrobního odvětví Unie makroekonomické činitele, jak bylo objasněno v 89. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. V tomto šetření bylo výrobní odvětví Unie vymezeno na úrovni výrobců v Unii, na něž připadá celková výroba v Unii (77. bod odůvodnění prozatímního nařízení), bez ohledu na to, zda výrobci podpořili podnět nebo spolupracovali při šetření. Vzhledem k této široké definici se odmítá tvrzení vyvážejícího výrobce, že výrobní odvětví Unie nebylo „náležitě“ vymezeno.
(91)
Mikroekonomické činitele jsou analyzovány na úrovni reprezentativních výrobců v Unii bez ohledu na skutečnost, zda podporují podnět, či nikoli. Na reprezentativní výrobce připadalo 58 % výroby v Unii. Žádný z ostatních výrobců v Unii neuvedl, že závěry Komise týkající se mikroekonomických činitelů jsou nespolehlivé či neopodstatněné. Neexistuje proto důvod pro zpochybnění zjištění založených na informacích, které poskytli pouze reprezentativní výrobci v Unii.
(92)
Byly obdrženy další připomínky týkající se úrovně spolupráce jednoho reprezentativního výrobce v Unii.
(93)
Uvádělo se, že jeden z reprezentativních výrobců v Unii spolupracoval pouze částečně, jelikož byl údajně ve spojení s jiným výrobcem, který při šetření nespolupracoval. Společnosti byly údajně ve spojení v důsledku přechodných dohod uzavřených v době získání obchodního segmentu druhého výrobce, který se týkal bezdřevého natíraného papíru, spolupracujícím výrobcem v Unii. Uvádělo se, že prostřednictvím těchto prozatímních dohod kontroluje spolupracující výrobce v Unii některé z papíren, které zůstaly ve vlastnictví částečně nabytého výrobce. Na podporu tohoto tvrzení poukázal vyvážející výrobce na rozhodnutí Komise (5), které v době akvizice zkoumalo, zda je nutno transakci považovat za získání ve smyslu nařízení Rady (ES) č. 139/2004 ze dne 20. ledna 2004 o kontrole spojování podniků (Nařízení ES o spojování) (6).
(94)
Tímto tvrzením se již zabýval 91. bod odůvodnění prozatímního nařízení. Připomíná se, že zmíněné přechodné dohody neprokazují, že by mezi společnostmi existoval vztah překračující běžný obchodní vztah mezi kupujícím a prodávajícím. Cílem podmínek prozatímních dohod je řízení prodeje natíraného papíru během přechodného období a podle těchto podmínek má výrobce v Unii během přechodného období pouze funkce, jež jsou srovnatelné s obchodním zástupcem. V konsolidované účetní závěrce ověřené auditory a ve své odpovědi na dotazník tento výrobce mimoto uvedl příjmy z provizí plynoucí z jeho působení jakožto zástupce dotyčných papíren; výrobce v Unii nevykázal u těchto papíren vlastnictví, a tudíž ani žádné náklady.
(95)
Podle výše uvedeného rozhodnutí Komise se transakce mezi společnostmi pokládala za získání části podniku jiné společnosti výrobcem v Unii, nikoli za převzetí společnosti jako takové. Z rozhodnutí nevyplývá, že by po akvizici měly být společnosti pokládány za jeden subjekt; společnosti zejména nezaložily společný podnik. Podotýká se rovněž, že zeměpisná oblast, která byla zkoumána ve výše uvedeném rozhodnutí, zahrnuje celý Evropský hospodářský prostor, a nikoli Unii. Je třeba rovněž uvést, že v dotyčném rozhodnutí Komise neanalyzovala vztah mezi dotyčnými společnostmi ve smyslu článku 143 prováděcího nařízení k celnímu kodexu Společenství (7).
(96)
V tomto ohledu proto neexistují důvody pro přehodnocení prozatímních závěrů, tj. že obě společnosti nejsou ve spojení ve smyslu článku 143 nařízení (EHS) č. 2454/93 a že dotyčný výrobce v Unii při šetření plně spolupracoval.
(97)
Vyvážející výrobce rovněž uvedl, že by každá přidružená společnost výrobců v Unii měla poskytnout zvláštní odpověď na dotazník, jelikož se jedná o samostatné právní subjekty. Vyvážející výrobce poukazoval na diskriminaci, jelikož se požadovalo, aby pro každý subjekt ve skupině podal zvláštní žádost o zacházení jako v tržním hospodářství.
(98)
Podotýká se, že v případě žádostí o zacházení jako v tržním hospodářství nese důkazní břemeno skupina společností a musí prokázat, že všechny společnosti ve skupině splňují kritéria pro zacházení jako v tržním hospodářství, jelikož se rozhodnutí, zda by mělo být přiznáno zacházení jako v tržním hospodářství, či nikoli, týká celé skupiny. V případě dotazníků pro výrobce v Unii je účelem určit, zda v období šetření existovala podstatná újma způsobená (celému) výrobnímu odvětví Unie. Tvrzení týkající se diskriminace nebere v potaz jednoznačný rozdíl mezi cíli šetření týkajícího se újmy a rozhodnutí o přiznání zacházení jako v tržním hospodářství.
(99)
V případě dotyčného výrobce v Unii se v každém případě usuzovalo, že pro smysluplnou odpověď a analýzu aspektů újmy postačuje jedna odpověď na dotazník. Odpověď zejména obsahovala podrobný rozpis informací na úrovni jednotlivých papíren a během inspekcí na místě bylo možno ověřit veškeré potřebné údaje týkající se všech výrobců/prodejců obdobného výrobku, kteří jsou ve spojení.
(100)
V následně poskytnutých informacích vyvážející výrobce také uvedl, že táž společnost plně nespolupracovala, jelikož vyplnila svůj formulář jménem neexistujícího subjektu, a že auditované účetnictví společnosti neodpovídá údajům poskytnutým v její odpovědi na dotazník. Závěry uvedené v předchozím bodě odůvodnění jsou relevantní i v tomto ohledu.
(101)
Závěry uvedené v 88. až 91. bodě odůvodnění se proto nemění.
7.3.2. Údaje týkající se výrobního odvětví Unie (makroekonomické ukazatele)
(102)
Vláda ČLR uvedla, že makroekonomické údaje použité při analýze nejsou úplné a přesné, nemohou být proto použity jako jednoznačné důkazy o podstatné újmě.
(103)
Při inspekci na místě u žadatele bylo potvrzeno, že údaje použité ke stanovení makroekonomických ukazatelů byly shromážděny přímo od výrobců v Unii, na něž připadá přibližně 98 % celkové výroby v Unii, a jsou dostatečně podrobné, aby bylo možno získat informace o dotčeném výrobku. Použité předpoklady nebo odhady byly provedeny na přiměřeném a opodstatněném základě; například kotouče určené k rozřezání nebyly vzaty v úvahu z důvodu jejich jasně nevýznamných objemů, což je patrné z jejich podílu na celkovém objemu prodeje reprezentativních výrobců v Unii. Toto tvrzení bylo proto třeba odmítnout.
(104)
Vyvážející výrobce tvrdil, že by podíl výrobců v Unii na trhu měl zahrnovat rovněž dovoz ze Švýcarska, jelikož ten pochází z papírny, kterou vlastní jeden z reprezentativních výrobců v Unii.
(105)
Zeměpisná působnost antidumpingových šetření se týká Evropské unie. Toto tvrzení muselo být proto odmítnuto.
(106)
Uvádělo se rovněž, že se podíl žadatele na trhu v posuzovaném období pozoruhodně zvýšil.
(107)
Podíl na trhu je makroekonomickým ukazatelem, který je analyzován na úrovni celého výrobního odvětví Unie, a nikoli na úrovni žadatelů. Kromě toho je tvrzení týkající se podílu žadatelů na trhu věcně nesprávné.
(108)
Jelikož v této souvislosti nebyly podány žádné další připomínky, potvrzují se prozatímní zjištění uvedená v 92. až 98. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
7.3.3. Údaje týkající se reprezentativních výrobců v Unii (mikroekonomické ukazatele)
(109)
Vyvážející výrobce uvedl, že analýza újmy je chybná kvůli skutečnosti, že do analýzy mikroekonomických ukazatelů pro roky 2006-2008 nebyly zahrnuty informace o papírnách, které získal výrobce v Unii uvedený v 89. bodě odůvodnění.
(110)
Podle tvrzení předložených vyvážejícím výrobcem byly mikroekonomické ukazatele upraveny tak, aby představovaly zcela srovnatelnou tendenci v průběhu let s vyloučením informací o získaných papírnách pro všechny posuzované roky.
(111)
Na základě pozměněného rozsahu údajů použitých při analýze hospodářské situace reprezentativních výrobců v Unii, jak bylo objasněno v předchozím bodě odůvodnění, jsou mikroekonomické ukazatele s konečnou platností stanoveny takto:
7.3.3.1. Průměrné jednotkové ceny reprezentativních výrobců v Unii
(112)
Navzdory mírně pozměněným údajům se potvrzují základní tendence a zjištění uvedená v 99. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se závěrem, že ceny bezdřevého natíraného papíru byly v průběhu let stálé.
Tabulka 5
Ceny výrobců v Unii
Ceny výrobců v Unii
2006
2007
2008
2009/ období šetření
Průměrná cena (EUR/t)
692
717
691
699
Index
100
104
100
101
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník.
7.3.3.2. Stav zásob
(113)
Zásoby v období šetření představovaly asi 10 % objemu výroby. Stav zásob reprezentativních výrobců v Unii se během posuzovaného období zvýšil o 10 %, a to zejména mezi léty 2006 a 2007 a později mezi rokem 2008 a obdobím šetření. Toto zvyšování se pozoruhodně časově shodovalo s prudkým nárůstem levného dumpingového dovozu z ČLR.
Tabulka 6
Stav zásob
Stav zásob
2006
2007
2008
2009/ období šetření
Zásoby (v tunách)
278 265
298 547
296 387
306 588
Index
100
107
107
110
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník.
7.3.3.3. Zaměstnanost, mzdy a produktivita
Tabulka 7
Zaměstnanost
Zaměstnanost
2006
2007
2008
2009/ období šetření
Zaměstnanost v ekvivalentech plného pracovního úvazku (FTE)
7 756
7 487
7 207
6 197
Index
100
97
93
80
Mzdové náklady (EUR/FTE)
54 053
54 948
57 026
58 485
Index
100
102
105
108
Produktivita (v jednotkách/FTE)
453
478
486
484
Index
100
106
107
107
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník.
(114)
V důsledku uzavření některých papíren a konsolidace reprezentativních výrobců v Unii se během posuzovaného období počet zaměstnanců výrazně snížil, a to o 20 % (téměř 1 600 pracovních míst). Nárůstu efektivity bylo dosaženo zvýšením a udržením vysokého výkonu na jednoho zaměstnance, dokonce i v době značného propouštění. Mzdové náklady trvale rostly, přičemž se za posuzované období zvýšily celkem o 8 %.
(115)
Potvrzují se proto závěry uvedené v 102. bodě odůvodnění prozatímního nařízení s mírně pozměněnými údaji.
7.3.3.4. Ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic
Tabulka 8
Ziskovost
2006
2007
2008
2009/ období šetření
Ziskovost
-1,08 %
-0,20 %
-2,49 %
2,88 %
Změna (100=2006)
+0,88 %
-1,41 %
+3,95 %
Peněžní tok (v tisících EUR)
260 047
211 036
172 570
336 753
Index
100
81
66
129
Investice (v tisících EUR)
151 900
151 027
127 845
87 875
Index
100
99
84
58
Návratnost investic
-0,73 %
-0,54 %
-2,73 %
0,39 %
Změna (100=2006)
+0,19 %
-2,00 %
+1,12 %
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník.
(116)
Míra ziskovosti v posuzovaném období byla upravena, aby přesněji zohledňovala úroveň ziskovosti. Touto změnou však není dotčena základní tendence týkající se ziskovosti. Reprezentativní výrobci v Unii utrpěli v letech 2006 až 2008 ztráty a finanční situace se začala zlepšovat teprve v roce 2009, kdy světová cena buničiny, která je hlavní surovinou, výrazně klesla v důsledku hospodářského útlumu. Snížení cen buničiny (-19 %) bylo považováno za mimořádně velký pokles, který přímo přispěl k zlepšení finanční situace v období šetření. Je nutno zmínit, že od období šetření se ceny buničiny vrátily na úrovně před obdobím šetření.
(117)
S výhradou mírně pozměněných údajů se potvrzují zjištění týkající se peněžního toku, investic a návratnosti investic, která byla uvedena v 104. a 105. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(118)
Vyvážející výrobce uvedl, že by se zlepšení ziskovosti nemělo považovat za omezený případ vycházející z mimořádného poklesu nákladů na surovinu, jak bylo objasněno v 107. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Pokles nákladů přinesl prospěch všem místním i čínským výrobcům, nejen žadatelům. Obrat v ziskovosti nebyl proto založen výhradně na snížení nákladů, nýbrž byl spíše výsledkem změny cenové politiky žadatelů.
(119)
Vyvážejí výrobce dále uvedl, že ziskovost je ovlivňována spíše cenami bezdřevého natíraného papíru než cenou buničiny. Bylo však zjištěno, že zatímco ceny buničiny v roce 2009 prudce poklesly, ceny bezdřevého natíraného papíru zůstaly stabilní a v důsledku toho vzrostl zisk. Vzhledem ke stabilním cenám proto v tomto konkrétním období nelze vyvozovat vzájemný vztah mezi cenami a ziskovostí.
(120)
Míra ziskovosti je ukazatelem, který je analyzován na úrovni reprezentativních výrobců v Unii, nikoli na úrovni žadatele, jak naznačovala dotyčná strana. Analýza shromážděných informací prokázala přímou souvislost mezi mimořádným poklesem cen buničiny, která je hlavní surovinou, a vyšší ziskovostí; přičemž při zlepšení ziskovosti skutečně hrály roli stálé ceny hotových výrobků. Ačkoliv to pravděpodobně platilo i pro ostatní výrobce na trhu, nemění to závěr, že toto dočasné zlepšení ziskovosti je způsobeno mimořádným poklesem cen suroviny v období šetření.
7.3.3.5. Schopnost získávat kapitál
(121)
Potvrzují se zjištění týkající se schopnosti reprezentativních výrobců získávat kapitál, jak bylo uvedeno v 106. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
7.4. Závěr o újmě
(122)
Jeden vyvážející výrobce a vláda ČLR uvedli, že neexistují jednoznačné důkazy, že žádající výrobci v Unii utrpěli podstatnou újmu. Naopak, žadatelé vykázali v období šetření celkově stabilní hospodářské výsledky a vyšší ziskovost.
(123)
Za prvé, stav výrobního odvětví Unie je analyzován na úrovni reprezentativních výrobců v Unii, a nikoli na úrovni žadatelů, jak naznačovaly zmíněné strany.
(124)
Za druhé, jak již bylo uvedeno v 85. a 102. bodě odůvodnění, zdá se, že závěry těchto stran byly odvozeny z ukazatelů vypočítaných podle jiných souborů údajů a informací, než které byly zjištěny během šetření a představeny výše a v prozatímním nařízení. Tyto závěry jsou proto věcně nesprávné. Analýza stran nebyla mimoto konzistentní s ohledem na použití dvou různých souborů údajů pro makroekonomické a mikroekonomické ukazatele.
(125)
Dále bylo uvedeno, že zlepšení ziskovosti je nutno považovat rovněž za výsledek restrukturalizačního úsilí výrobního odvětví, včetně snížení výroby a zaměstnanosti a zvýšení produktivity. V tomto případě nelze posledně uvedené faktory pokládat za jediné ukazatele újmy, nýbrž všechny ukazatele újmy je nutno posoudit společně.
(126)
V čl. 3 odst. 5 základního nařízení je uveden výčet hospodářských činitelů a ukazatelů, jež je nutno vyhodnotit při zkoumání dopadu dumpingového dovozu na výrobní odvětví Unie. V čl. 3 odst. 5 se výslovně uvádí, že výčet těchto činitelů není vyčerpávající a žádné z uvedených kritérií nemusí být rozhodující. Ačkoliv je nutno ukazatele posoudit jednotlivě, závěry by měly být vyvozeny pomocí analýzy všech činitelů.
(127)
Výše uvedená tvrzení vyážejícího výrobce a vlády ČLR celkově neovlivňují závěr, jehož bylo dosaženo v prozatímní fázi, a který se proto potvrzuje, tj. že výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu ve smyslu čl. 3 odst. 5 základního nařízení.
(128)
Strany se opakovaně vyjádřily rovněž k hrozbě možné další podstatné újmy s ohledem na obrovský nárůst kapacity čínských výrobců podporovaný politikou a subvencemi státu. Šetření se zabývalo existencí podstatné újmy, a nikoli hrozbou další podstatné újmy. Tyto připomínky nemohly proto ovlivnit zjištění a je nutno je odmítnout.
(129)
Na základě výše uvedených skutečností se potvrzují prozatímní zjištění uvedená v 107. až 111. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
8. PŘÍČINNÁ SOUVISLOST
(130)
Komise obdržela řadu připomínek k prozatímním zjištěním týkajícím se příčinné souvislosti mezi dumpingem a újmou.
8.1. Účinek dumpingového dovozu
(131)
Řada stran zpochybnila prozatímní zjištění týkající se účinku dumpingového dovozu. Hlavním předloženým tvrzením bylo to, že čínský dovoz neměl z hlediska objemu a cen významný dopad. Uvádělo se, že nedošlo k prudkému nárůstu čínského dovozu, nýbrž že se tento v průběhu let zvyšoval postupně, a jeho dopad byl proto poměrně omezený a pro účely zjištění újmy by se neměl zveličovat. Dále se uvádělo, že čínské ceny byly sice nižší než ceny výrobců v Unii, neměly však dopad na relativně stálé ceny výrobního odvětví Unie. Jeden spolupracující čínský vyvážející výrobce zpochybnil zjištění Komise, že čínské ceny zapříčinily stlačení cen. Poukázal na skutečnost, že v roce 2009, kdy se čínské ceny dále snížily, zaznamenaly ceny výrobního odvětví Unie nejen růst, nýbrž ve skutečnosti umožnily výrobnímu odvětví Unie dosáhnout zisku.
(132)
Vývoj čínského dovozu byl podrobně analyzován v 84. a 114. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Bylo zjištěno, že se dovoz v posuzovaném období téměř ztrojnásobil, zejména od roku 2006 do roku 2007 (+118 %) a od roku 2008 do období šetření (+81 %). Nárůst objemu proto nelze pokládat za nevýznamný.
(133)
Pokud jde o ceny, ceny čínského dovozu byly o 7,6 % nižší než ceny reprezentativních výrobců v Unii, což se pokládalo za významné na trhu, na němž je transparentnost cen vysoká. Jak bylo popsáno v 112. bodě odůvodnění, ceny reprezentativních výrobců v Unii byly v posuzovaném období stálé s výjimkou mimořádného zvýšení v roce 2007, což je rok, v němž čínský vývoz nerostl. V roce 2009 se výrobcům v Unii podařilo udržet ceny stabilní za cenu dalšího úbytku podílu na trhu a ztráty ziskovosti způsobené spolupůsobením těchto stálých cen a snižujících se nákladů na surovinu.
(134)
Čínský vyvážející výrobce uvedl, že dovoz bezdřevého natíraného papíru z Číny nemá dopad na ceny v odvětví v Unii, jelikož není srovnatelný s bezdřevým natíraným papírem vyráběným a prodávaným reprezentativními výrobci v Unii, protože při určení cenového podbízení a úrovně ceny, která nepůsobí újmu, bylo porovnáno pouze 10 % prodeje reprezentativních výrobců v Unii. Poznamenává se, že se tato určení provádějí na základě zcela srovnatelných výrobků, které se přímo shodují ve všech vlastnostech, aby bylo zajištěno spravedlivé srovnání. Bezdřevý natíraný papír vyráběný čínskými výrobci a výrobci v Unii jsou však obecně srovnatelné výrobky, jak uvádí 42. bod odůvodnění, a proto spolu přímo soutěží na trhu Unie.
(135)
Dále bylo namítáno, že zjištění, že trh s bezdřevým natíraným papírem je komoditním trhem, který se vyznačuje vysokým stupněm transparentnosti, je nesprávné, jelikož výrobci v Unii prodávají přibližně polovinu svých výrobků přímo koncovým uživatelům. V rozporu s tímto tvrzením prodávali reprezentativní výrobci v Unii většinu svých výrobků prostřednictvím obchodníků přímo nebo nepřímo (jednalo se o takzvaný indentní prodej, při němž jsou výrobky zasílány přímo zákazníkovi, avšak objednávání a fakturace probíhají prostřednictvím obchodníků). Obchodníci sehrávají klíčovou úlohu jak při zásobování výrobky, tak při zajišťování cenové transparentnosti na trhu.
(136)
Na základě výše uvedených skutečností se potvrzují prozatímní zjištění uvedená v 113. až 117. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
8.2. Vliv dalších činitelů
8.2.1. Vývoj spotřeby na trhu Unie a hospodářská krize
(137)
Jeden spolupracující čínský vyvážející výrobce a vláda ČLR uvedli, že snížení výroby v Unii bylo důsledkem světové finanční krize a prudkého poklesu spotřeby na trhu Unie, jak dokládají negativní tendence zaznamenané u výrobců v Unii s ohledem na prodej na domácím trhu, využití kapacity, zaměstnanost a stav zásob, a neměly by být přičteny čínskému dovozu.
(138)
K doložení svého tvrzení citovala vláda ČLR prohlášení týkající se konkurenceschopnosti a zaměstnanosti, které v červnu 2009 zveřejnil papírenský a celulózový průmysl (dále jen „prohlášení“). Tento dokument se vztahuje na celý papírenský a celulózový průmysl a je určen pro účely obecné politiky. Na základě informací uvedených v tomto dokumentu nelze vyvodit zvláštní závěry pro výrobu a prodej dotčeného výrobku. Nelze proto dospět k závěru, zda se tvrzení nebo zjištění uvedená v prohlášení skutečně vztahují jednoznačně na dotčený výrobek. Jelikož při šetření nebyla zjištěna významná souvislost mezi finanční krizí a podstatnou újmou, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie, bylo nutno toto tvrzení odmítnout.
8.2.2. Ceny surovin
(139)
Nebyla předložena žádná nová tvrzení, jež by vedla k přehodnocení závěrů uvedených v 120. až 122. bodě odůvodnění prozatímního nařízení a v 113. bodě odůvodnění tohoto nařízení.
8.2.3. Vývozní výkonnost reprezentativních výrobců v Unii
(140)
Revize mikroekonomického ukazatele vysvětlená ve 110. bodě odůvodnění měla dopad na analýzu vývozní výkonnosti reprezentativních výrobců v Unii do té míry, že snížení jejich prodeje na vývoz v posuzovaném období činilo 16 %. Prodej na vývoz těchto společností stranám, které nejsou ve spojení, představoval 26 % jejich celkového prodeje.
(141)
Na rozdíl od tvrzení jednoho vyvážejícího výrobce se prozatímní nařízení v 123. a 124. bodě odůvodnění zabývalo vývojem vývozu dotčeného výrobku reprezentativními výrobci v Unii. Výše uvedená revize neovlivňuje tyto závěry učiněné v prozatímní fázi.
(142)
Předložené tvrzení a důkazy o vlivu vývozní výkonnosti výrobního odvětví Unie tedy nevedly ke změně závěrů učiněných v prozatímní fázi.
8.2.4. Dovoz z jiných třetích zemí
(143)
Předloženými tvrzeními o účinku dovozu z jiných třetích zemí se již zabývaly 125. až 127. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
8.2.5. Strukturální nadbytek kapacity
(144)
Uvádělo se, že újmu, která byla způsobena výrobcům v Unii, způsobil strukturální nadbytek kapacity. Tento činitel byl již analyzován v 128. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(145)
Hlavním argumentem předloženým v této souvislosti bylo to, že restrukturalizační úsilí výrobního odvětví Unie bylo v roce 2009 završeno konsolidací dvou velkých výrobců, která vedla k okamžitému zlepšení situace výrobního odvětví Unie. Jak bylo popsáno v 93. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, probíhala restrukturalizace od roku 2000 až do období šetření. Kladný dopad zmíněné konsolidace se měl odrazit v lepším využití kapacity a přinejmenším ve stálém objemu prodeje, oba tyto ukazatele se však v období šetření zhoršily. Na druhou stranu bylo zjištěno, že lepší ziskovost výrobního odvětví Unie v období šetření způsobil především a přímo mimořádný jednorázový pokles cen buničiny. Zůstávají proto zachovány závěry uvedené v 128. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, že restrukturalizační úsilí výrobního odvětví bylo narušeno dumpingovým dovozem.
8.3. Závěr o příčinné souvislosti
(146)
Na základě výše uvedených skutečností jsou zachována prozatímní zjištění uvedená v 129. až 132. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, že dumpingový dovoz z ČLR způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu ve smyslu čl. 3 odst. 6 základního nařízení. Potvrzují se rovněž prozatímní zjištění týkající se vlivu ostatních známých činitelů, které mohly způsobit újmu výrobnímu odvětví Unie: tyto činitele nejsou takové, aby narušily příčinnou souvislost zjištěnou mezi dumpingovým dovozem z ČLR a újmou, kterou výrobní odvětví Unie utrpělo.
9. ZÁJEM UNIE
9.1. Výrobní odvětví Unie
(147)
Nebyly obdrženy žádné další připomínky nebo informace ohledně zájmu výrobců v Unii a dovozců a obchodníků. Potvrzují se proto prozatímní zjištění ohledně zájmu těchto skupin uvedená v 134. až 138. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
9.2. Dovozci a obchodníci
(148)
Nebyly obdrženy žádné další připomínky ani informace o zájmu dovozců a obchodníků. Potvrzují se proto prozatímní zjištění ohledně zájmu těchto skupin uvedená v 139. až 143. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
9.3. Uživatelé
(149)
Po zveřejnění prozatímních opatření se přihlásily další tři tiskárny a sdružení evropských tiskáren a vydavatelů. Tito tvrdili, že opatření budou mít nepříznivý dopad na navazující odvětví, jelikož by růst cen mohl vést k přemístění tiskařského průmyslu, což by mělo za následek vyšší dovoz navazujících tiskovin. Toto tvrzení bylo doloženo skutečností, že se dovoz tiskovin z ČLR v posledních letech rychle zvyšoval a v rámci evropské spotřeby všech tiskovin zjevně zaujímal značný podíl na trhu.
(150)
Uvádělo se rovněž, že by opatření mohla způsobit nedostatek dodávek na trhu a delší dodací lhůty pro uživatele.
(151)
Většina těchto tvrzení se netýkala konkrétních společností a podobala se tvrzením, která již byla předložena v prozatímní fázi šetření a jimiž se zabývaly 146. a 150. bod odůvodnění prozatímního nařízení. Připomíná se, že spolupráce tiskáren byla omezená a z omezených kvantitativních údajů, které byly obdrženy, byl vyvozen závěr, že vzhledem k úrovni ziskovosti a podílu bezdřevého natíraného papíru na jejich nákladech jsou tiskárny skutečně citlivé na růst cen. Většina tiskáren však v období šetření čínský papír nenakupovala nebo byl tento přímý nákup jen velmi omezený a množství čínského papíru je celkově nízké, přímý dopad cla by byl proto zanedbatelný. Většina tiskáren rovněž uváděla, že vzhledem k nutnosti krátkých dodacích lhůt zůstal podíl dodávek přímo ze třetích zemí omezený.
(152)
Pokud jde o tvrzení týkající se navazujících tiskovin z ČLR, je třeba uvést, že statistiky dovozu tiskovin zahrnují širokou škálu výrobků, k nimž patří hotové tiskoviny, které nejsou vytištěny na bezdřevém natíraném papíru. Na základě dostupných informací nebylo možno posoudit, jaká část výrobků dovážených z ČLR je vytištěna na dotčeném výrobku a jaká část je vytištěna na jiných druzích papíru. Z poskytnutých informací je však známo, že tiskoviny pocházející z ČLR většinou zahrnují některé zvláštní kategorie knih, knih pro děti, kalendářů, obalů a pohlednic. Výrobky, které jsou „časově citlivější“, jako jsou týdenní/měsíční časopisy a jiné noviny, jsou vzhledem k době potřebné pro přepravu k dovozu z ČLR méně náchylné. Ačkoliv tisk některých tištěných výrobků může být náchylnější k přemístění, na druhou stranu existují druhy výrobků, u nichž jsou zásadní blízkost a služby, a proto nejsou ovlivněny zahraniční hospodářskou soutěží. Přestože je papír pro odvětví tisku důležitým prvkem nákladů, je toto odvětví navíc rovněž náročné na práci, a proto mohou být náklady práce významnější hnací silou vývoje, pokud jde o přemístění. Nelze tedy vyloučit, že se zvýší dovoz tištěných výrobků, které jsou vytištěny na bezdřevém natíraném papíru, avšak s žádnou přesností nelze odhadnout úroveň nárůstu a míru ovlivnění konkurenceschopnosti výrobců v oblasti tisku, a tedy přímý dopad případného zvýšení cen na navazující odvětví tisku v Unii.
(153)
Z předložených informací je rovněž známo, že tiskařský průmysl trpí strukturálním nadbytkem kapacity, který vede k pokračující restrukturalizaci tohoto výrobního odvětví. Jednou z hnacích sil restrukturalizace byla rovněž konsolidace výrobců papíru v hodnotovém řetězci. Mělo se za to, že problémy tiskařského průmyslu se zvýšením cen působí spíše strukturální nadbytek kapacit v samotném tiskařském průmyslu.
(154)
Zúčastněné strany, které poukazovaly na možný nedostatek dodávek, tento možný dodatek nevyčíslily, ani neposkytly příslušný odhad. V každém případě se tato tvrzení nezdají být doložena mírou využití kapacity výrobců v Unii, která v období šetření činila 83 %, což znamená volnou kapacitu přibližně jeden milion tun. Na základě těchto skutečností není pravděpodobné, že dojde k nedostatku dodávek.
9.4. Závěr týkající se zájmu Unie
(155)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se potvrzují prozatímní zjištění týkající se zájmu Unie, tj. že neexistují přesvědčivé důvody proti uložení konečných opatření na dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z ČLR.
10. KONEČNÁ ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
10.1. Úroveň pro odstranění újmy
(156)
Jedna skupina čínských vyvážejících výrobců si vyžádala další informace o metodě použité při výpočtu cílového zisku ve výši 8 %, který byl použit pro výpočet ceny nepůsobící újmu. Skupina odkázala na podnět, v němž byl navrhovaný cílový zisk nižší.
(157)
Žadatel na druhou stranu požadoval, aby byl cílový zisk stanoven na úrovni minimálně 10 %, přičemž vycházel z očekávaného ziskového rozpětí, které ve své metodice klasifikace používají nezávislé ratingové agentury, a ze ziskovosti, jíž dosáhl výrobce činný v jiném segmentu výroby papíru, který není ovlivněn čínským dovozem.
(158)
Je nutno objasnit, že cílový zisk navrhovaný v podnětu byl posouzen na základě odpovědí na dotazník a inspekcí na místě u reprezentativních výrobců v Unii. Konkrétně byly zvažovány náklady investic do strojního zařízení. Bylo zjištěno, že cílový zisk stanovený na posledně uvedeném základě odráží nutnost vysokých počátečních investic a riziko spojené s tímto kapitálově náročným výrobním odvětvím v případě neexistence dumpingového nebo subvencovaného dovozu. Proto je cílový zisk 8 % považován za úroveň, které by mohlo odvětví dosáhnout, pokud by nedocházelo k dumpingovému dovozu. Jak bylo uvedeno v 86. bodě odůvodnění, byl v zájmu zajištění jednotného přístupu při výpočtu dumpingu a cenového podbízení a prodeje pod cenou a z důvodů uvedených v 68. až 71. bodě odůvodnění výpočet úrovně pro odstranění újmy revidován s cílem vyloučit vývoz společnosti spolupracujících čínských vyvážejících výrobců ve skupině.
(159)
Ve všech ostatních ohledech se potvrzují 153. až 161. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
10.2. Konečná opatření
(160)
Na základě závěrů, jichž bylo dosaženo s ohledem na dumping, újmu, příčinnou souvislost a zájem Unie, by v souladu s čl. 9 odst. 4 základního nařízení mělo být uloženo konečné antidumpingové clo na dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z ČLR na úrovni nižší z hodnot odpovídajících dumpingovému rozpětí a rozpětí újmy, podle pravidla nižšího cla. V tomto případě by v souladu s tímto pravidlem měla být celní sazba stanovena na úrovni zjištěných rozpětí újmy.
(161)
Podotýká se, že souběžně s antidumpingovým řízením týkajícím se dovozu bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z ČLR probíhalo antisubvenční řízení. Jelikož podle čl. 14 odst. 1 základního nařízení a čl. 24 odst. 1 druhého pododstavce nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (8), (dále jen „základní antisubvenční nařízení“) nesmí být na žádný výrobek současně uloženo antidumpingové i vyrovnávací clo, aby se napravila táž situace, která vzniká jak dumpingem, tak poskytnutím vývozní subvence, pokládalo se za nezbytné určit, zda a do jaké míry částka subvencí a dumpingové rozpětí vyplývají ze stejné situace.
(162)
Pokud jde o subvenční programy, které představovaly vývozní subvence ve smyslu čl. 4 odst. 4 písm. a) základního antisubvenčního nařízení, je konečné antidumpingové rozpětí zjištěné u dvou čínských vyvážejících výrobců způsobeno částečně (tj. 0,05 %) existencí napadnutelných vývozních subvencí. U ostatních subvenčních programů se vzhledem k použití pravidla nižšího cla v tomto případě a zjištěné výši subvence v souběžném antisubvenčním řízení nepovažovalo za nutné dále zkoumat, zda a do jaké míry jsou stejné subvence vyrovnány dvakrát, je-li na stejný dovážený výrobek uloženo současně antidumpingové i vyrovnávací clo.
(163)
Co se týká konečné celostátní úrovně dumpingu a subvence, připomíná se, že tato úroveň byla zjištěna pomocí konečného dumpingového rozpětí a konečného rozpětí subvence zjištěného u spolupracujících čínkých vyvážejících výrobců s nejvyšší individuální celní sazbou, tj. 63 % v případě konečného dumpingového rozpětí a 16 % v případě konečného rozpětí subvence.
(164)
Připomíná se, že pro antidumpingové i antisubvenční šetření platí stejná úroveň pro odstranění újmy. V této souvislosti se uvádí, že úroveň pro odstranění újmy je nižší než konečná dumpingová rozpětí, avšak vyšší než konečná rozpětí subvence. Považovalo se za vhodné uložit konečné vyrovnávací clo na úrovni zjištěných konečných rozpětí subvence a poté uložit konečné antidumpingové clo do příslušné úrovně pro odstranění újmy.
(165)
Na základě výše uvedených skutečností a s přihlédnutím k zjištěním uvedeným v prováděcím nařízení Rady (EU) č. 452/2011 ze dne 6. května 2011 o uložení konečného vyrovnávacího cla a o konečném výběru prozatímního cla na dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z Čínské lidové republiky (9) a s ohledem čl. 14 odst. 1 poslední větu základního nařízení, podle níž clo nebude uloženo do míry nezbytné ke splnění pravidla stanoveného v uvedené větě, je sazba konečného antidumpingového cla pro ČLR a sazba cel, která budou uložena, následující:
Společnost
Celkové rozpětí subvence
Z toho vývozní subvence
Dumpinové rozpětí
Rozpětí újmy
Sazba konečného vyrovná-vacího cla
Sazba konečného antidumpingového cla
Sazba konečného antidumpingového cla, které má být uloženo
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, město Čen-tiang, provincie Ťiang-su, ČLR; Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, město Su-čou, provincie Ťiang-su, ČLR
12 %
0,05 %
43,5 %
20 %
12 %
20 %
8 %
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, město Šou-kuang, provincie Šan-tung, ČLR; Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, město Šou-kuang, provincie Šan-tung, ČLR
4 %
0 %
63 %
39,1 %
4 %
39,1 %
35,1 %
Všechny ostatní společnosti
12 %
0,05 %
63 %
39,1 %
12 %
39,1 %
27,1 %
11. KONEČNÝ VÝBĚR PROZATÍMNÍHO CLA
(166)
Vzhledem k rozsahu zjištěného dumpingového rozpětí a k úrovni újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie se s přihlédnutím ke skutečnosti, že v souběžném antisubvenčním řízení nebyla uložena žádná prozatímní opatření, považovalo za nezbytné, aby se částky zajištěné prostřednictvím prozatímního antidumpingového cla uloženého prozatímním nařízením vybraly s konečnou platností v rozsahu prozatímních uložených cel.
(167)
Jeden ze spolupracujících čínských vyvážejících výrobců uvedl, že konečný výběr prozatímního cla v sazbách stanovených v čl. 1 odst. 2 nařízení (EU) č. 1042/2010 by byl v rozporu s čl. 10 odst. 3 druhou větou základního nařízení. Jak je však vysvětleno v tomto nařízení, a zejména v jeho čl. 1 odst. 2, konečné clo uložené tímto nařízením je ve skutečnosti vyšší než uložené prozatímní clo. Za těchto okolností by prozatímní clo v sazbách stanovených v čl. 1 odst. 2 nařízení (EU) č. 1042/2010 mělo být s konečnou platností vybráno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné antidumpingové clo na bezdřevý natíraný papír, což je papír, kartón nebo lepenka, natíraný na jedné nebo na obou stranách (nikoli papír, kartón nebo lepenka kraft), v listech (arších) nebo kotoučích, o plošné hmotnosti nejméně 70 g/m2, avšak nejvýše 400 g/m2, a bělosti vyšší než 84 (měřeno podle normy ISO 2470-1), v současnosti kódů KN ex 4810 13 20, ex 4810 13 80, ex 4810 14 20, ex 4810 14 80, ex 4810 19 10, ex 4810 19 90, ex 4810 22 10, ex 4810 22 90, ex 4810 29 30, ex 4810 29 80, ex 4810 99 10, ex 4810 99 30 a ex 4810 99 90 (kódy TARIC 4810132020, 4810138020, 4810142020, 4810148020, 4810191020, 4810199020, 4810221020, 4810229020, 4810293020, 4810298020, 4810991020, 4810993020 a 4810999020), pocházející z Čínské lidové republiky.
Konečné antidumpingové clo se nevztahuje na kotouče vhodné pro použití v kotoučových tiskařských strojích. Kotouče vhodné pro použití v kotoučových strojích jsou definovány jako kotouče, které při zkoušce ISO podle normy ISO 3783:2006 na určení pevnosti v tahu metodou vzrůstající rychlosti za použití zkušebního přístroje IGT (elektrického modelu) vykáží výsledek nižší než 30 N/m v příčném směru (cross-direction, CD) a výsledek nižší než 50 N/m v podélném směru výroby na stroji (machine direction, MD). Konečné antidumpingové clo se nevztahuje rovněž na vícevrstvý papír a vícevrstvý kartón a lepenku.
2. Sazba konečného antidumpingového cla je tato:
Společnost
Sazba antidumpingového cla
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, město Čen-tiang, provincie Ťiang-su, ČLR; Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, město Su-čou, provincie Ťiang-su, ČLR
20 %
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, město Šou-kuang, provincie Šan-tung, ČLR; Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, město Šou-kuang, provincie Šan-tung, ČLR
39,1 %
Všechny ostatní společnosti
39,1 %
3. Pokud jde o antidumpingové clo stanovené v čl. 1 odst. 2, 12 % se nevybere u společností Gold East Paper (Jiangsu) Co. a Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., 4 % u společností Shangdong Chenming Paper Holdings Limited a Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd a 12 % u všech ostatních společností, pokud je odpovídající částka vybrána podle nařízení (EU) č. 452/2011.
4. S ohledem na čl. 1 odst. 2 a 3 je sazba konečného antidumpingového cla použitelná na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením pro výrobky popsané v odstavci 1 a vyrobené níže uvedenými společnostmi stanovena takto:
Společnost
Sazba antidumpingového cla
Doplňkový kód TARIC
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, město Čen-tiang, provincie Ťiang-su, ČLR; Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, město Su-čou, provincie Ťiang-su, ČLR
8 %
B001
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, město Šou-kuang, provincie Šan-tung, ČLR; Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, město Šou-kuang, provincie Šan-tung, ČLR
35,1 %
B013
Všechny ostatní společnosti
27,1 %
B999
5. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Částky zajištěné prostřednictvím prozatímního antidumpingového cla podle nařízení (EU) č. 1042/2010 se s konečnou platností vybírají v sazbě stanovené v článku 1 uvedeného nařízení.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 6. května 2011.
TARYBOS ĮGYVENDINIMO REGLAMENTAS (ES) Nr. 451/2011
2011 m. gegužės 6 d.
kuriuo nustatomas galutinis antidempingo muitas ir laikinojo muito, nustatyto importuojamam Kinijos Liaudies Respublikos kilmės plonam kreidiniam popieriui, galutinis surinkimas
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2009 m. lapkričio 30 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1225/2009 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių (1) (toliau - pagrindinis reglamentas), ypač į jo 9 straipsnį ir 14 straipsnio 1 dalį,
atsižvelgdama į Europos Komisijos (toliau - Komisija) pasiūlymą, pateiktą pasikonsultavus su Patariamuoju komitetu,
kadangi:
1. LAIKINOSIOS PRIEMONĖS
(1)
Reglamentu (ES) Nr. 1042/2010 (2) (toliau - laikinasis reglamentas) Komisija nustatė laikinąjį antidempingo muitą (toliau - laikinosios priemonės) importuojamam Kinijos Liaudies Respublikos (toliau - KLR) kilmės plonam kreidiniam popieriui (toliau - PKP).
(2)
Tyrimas inicijuotas 2010 m. sausio 4 d. gavus Europos plono popieriaus gamintojų asociacijos (CEPIFINE, toliau - skundo pateikėjas) gamintojų, kurie pagamina didžiąją dalį (šiuo atveju daugiau nei 25 %) viso plono kreidinio popieriaus Sąjungoje, vardu pateiktą skundą. Skunde pateikti šio produkto dempingo ir dėl to daromos materialinės žalos prima facie įrodymai, kurių pakako tyrimo inicijavimui pagrįsti.
2. TOLESNĖ PROCEDŪRA
(3)
Paskelbus pagrindinius faktus ir aplinkybes, kuriais remiantis nuspręsta nustatyti laikinąsias antidempingo priemones (toliau - pirminis faktų atskleidimas), kelios suinteresuotosios šalys raštu pateikė savo pastabas apie preliminarias išvadas. Šalims, kurios to pageidavo, buvo suteikta galimybė būti išklausytoms.
(4)
Komisija toliau rinko ir tikrino visą informaciją, kuri, jos manymu, buvo būtina norint padaryti galutines išvadas.
(5)
Viena bendradarbiaujančių Kinijos eksportuojančių gamintojų grupė (toliau - eksportuojantis gamintojas) teigė, kad prieš nustatant laikinąsias priemones būtų reikėję ją išklausyti, nes, pasak jos, laikinasis reglamentas yra individuali priemonė, kaip numatyta Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos (3) 41 straipsnyje.
(6)
Atsižvelgiant į pirmiau pateiktą teiginį reikėtų pabrėžti keletą aspektų. Pagrindiniame reglamente nustatytos šalių teisės atliekant antidempingo tyrimą, o 7 straipsnyje nustatyti laikinųjų priemonių nustatymo procedūros etapai. Pagrindinio reglamento 7 straipsnyje nustatyta, kad, inter alia, laikinosios priemonės (jei yra) gali būti nustatytos per devynis mėnesius nuo tyrimo inicijavimo. Šiuo atveju Komisija tyrimą atliko laikydamasi pagrindinio reglamento 6 straipsnio ir nustatė laikinąsias priemones pagal pagrindinio reglamento 7 straipsnį, o visos suinteresuotosios šalys, paprašiusios būti išklausytos, buvo išklausytos ir turėjo pakankamai galimybių pateikti informacijos arba pastabų. Teisingumo Teismas nuosekliai laikosi nuomonės, kad „net jeigu … pagal teisės būti išklausytam principą eksportuotojams turi būti pranešama apie pagrindinius faktus ir aplinkybes, kuriais remiantis ketinama nustatyti laikinąsias antidempingo priemones, vien dėl šios teisės pažeidimo reglamentas, kuriuo nustatomi galutiniai muitai, dar netampa negaliojančiu, jeigu pastarojo reglamento priėmimo procedūros trūkumas, dėl kurio atitinkamo reglamento, kuriuo nustatomi laikinieji muitai, priėmimo procedūra tampa negaliojančia, buvo ištaisytas.“ (4). Šiuo atveju Komisija įvykdė savo įsipareigojimus atskleisti faktus pagal pagrindinį reglamentą ir atlikdama tyrimą, po kurio buvo priimtas šis reglamentas, nepažeidė eksportuojančio gamintojo teisės į nešališką išklausymą
(7)
Laikinas priemonių, priimtų pagal pagrindinio reglamento 7 straipsnį, pobūdis matyti, inter alia, iš to, kad jos gali būti nustatytos ne ilgesniam kaip šešių mėnesių laikotarpiui, ir iš fakto, kad laikinasis muitas užtikrintas tik garantija. Be to, Komisija nė vienai šaliai nė karto nesutrukdė pateikti prašymą būti dar kartą išklausytai per laikinosioms priemonėms nustatyti įstatymu numatytą 9 mėnesių laikotarpį, jei, jų manymu, tuo etapu būtų reikėję jas išklausyti dar kartą.
(8)
Eksportuojantis gamintojas paprašė leisti susipažinti su naudotais duomenimis iš vienintelės bendrovės Jungtinėse Amerikos Valstijose (JAV), kuri pateikė informaciją apie normaliosios vertės nustatymą pagal 2 straipsnio 7 dalies a punkto nuostatas. Teigta, kad kitaip šaliai būtų neleista susipažinti su įrodymais, kuriais remiantis buvo nustatytos laikinosios priemonės, ir kad taip būtų pažeistos šalies teisės į gynybą ir prieštaraujama gerojo administravimo principui. Ta pati šalis teigė, kad teisiniams eksportuojančio gamintojo atstovams galėtų būti leista susipažinti su konfidencialiais duomenimis, susijusiais su konkrečiomis šalimis. Teisiniai atstovai įsipareigotų užtikrinti bendrovių verslo paslapčių konfidencialumą. Šis teiginys buvo pagrįstas nuoroda į JAV ir Kanados sistemas ir į Europos Sąjungos Teisingumo Teismo sprendimą byloje G.J. Dokter ir kiti prieš Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit.
(9)
Šie prašymai turėjo būti atmesti. Eksportuojančio gamintojo prašymas buvo susijęs su leidimu susipažinti su minėtos JAV bendrovės pateiktais konfidencialiais duomenimis apie kainas. Komisija negalėjo suteikti leidimo susipažinti su tokia išsamia konfidencialia verslo informacija. Leidimas susipažinti su tokiais duomenimis būtų prieštaravęs Sąjungos teisei, visų pirma pagrindinio reglamento 19 straipsniui, nes tai būtų buvęs neteisėtas riboto naudojimo ir neskelbtinų JAV bendrovės verslo duomenų atskleidimas. Pagrindiniame reglamente, priešingai nei JAV ir Kanados sistemose, nėra numatyta siūlomos metodikos, skirtos atskleisti bendrovės verslo paslaptis suinteresuotųjų šalių teisiniams atstovams. To akivaizdžiai nėra numatyta nustatytoje ES teisinėje sistemoje antidempingo tyrimų atžvilgiu. Bet kuriuo atveju pirmiau cituota Teismo byla nepagrindžiamas teiginys dėl leidimo susipažinti su konfidencialia informacija. Teismo sprendime taip pat nurodytos teisės į gynybą principo būdingos ribos.
(10)
Eksportuojantis gamintojas paprašė leisti susipažinti su įrodymais dėl: Sąjungos gamintojų pagamintų ruloninėms spaudos mašinoms tinkamų naudoti ritinių, išsamios informacijos apie vieno tipiško Sąjungos gamintojo juridinį statusą, atrinktų gamyklų veiklos ir finansinių duomenų, išsamių duomenų, susijusių su Sąjungos pramonės gamybos sąnaudomis, ir tipiškų Sąjungos gamintojų produktų kontrolės numerių. Dalis prašytos informacijos nebuvo priskirta tyrimo aprėpčiai, nes ji buvo susijusi su šiame tyrime nenagrinėjamais produktais arba su Sąjungos gamintojų veikla, nesusijusia su PKP gamyba. Kalbant apie kitą prašytą informaciją, Komisija negalėjo suteikti leidimo su ja susipažinti, nes pagal pagrindinio reglamento 19 straipsnį tai būtų buvęs neteisėtas konfidencialių verslo paslapčių atskleidimas.
(11)
Eksportuojantis gamintojas taip pat prašė atskleisti bendrovių, kurios prieštaravo tyrimui ir neprašė išsaugoti duomenų konfidencialumo, pavadinimus. Atskleidus tokią informaciją būtų buvusi nustatyta duomenų konfidencialumą išsaugoti prašiusių gamintojų tapatybė ir pozicija, todėl tokios informacijos nebuvo galima atskleisti.
(12)
Pirminis faktų atskleidimas buvo kuo išsamesnis, neatskleidžiant konfidencialios informacijos, tad eksportuojančio gamintojo pagrindinės teisės, jo teisės į gynybą ar gero administravimo principas nebuvo pažeisti.
(13)
Šiame antidempingo tyrime ir gretutiniame antisubsidijų tyrime žala buvo nagrinėjama taip pat, nes atliekant abu tyrimus vartotos tos pačios Sąjungos pramonės, tipiško Sąjungos gamintojo ir tiriamojo laikotarpio apibrėžtys. Dėl šios priežasties atliekant abu tyrimus buvo atsižvelgta į bet kuriame iš šių tyrimų pateiktas pastabas dėl žalos.
2.1. Tiriamasis laikotarpis
(14)
Primenama, kad, kaip nustatyta laikinojo reglamento 13 konstatuojamojoje dalyje, atliekant dempingo ir žalos tyrimą buvo nagrinėjamas 2009 m. sausio 1 d. - 2009 m. gruodžio 31 d. laikotarpis (toliau - tiriamasis laikotarpis arba TL). Tiriant žalai įvertinti svarbias tendencijas buvo nagrinėjamas laikotarpis nuo 2006 m. sausio 1 d. iki TL pabaigos (toliau - nagrinėjamasis laikotarpis).
3. NAGRINĖJAMASIS PRODUKTAS IR PANAŠUS PRODUKTAS
3.1. Nagrinėjamasis produktas
(15)
Nustačius laikinąsias priemones eksportuojantis gamintojas ir skundo pateikėjas pateikė daugiau pastabų dėl produkto apibrėžties. Kai kurios pastabos buvo pakartotinai pateikti teiginiai, kurie jau buvo išnagrinėti laikinajame reglamente.
(16)
Eksportuojantis gamintojas pakartojo, kad PKP lakštais ir ritiniais, tinkamais naudoti ant lakštinio popieriaus spausdinančioms spaudos mašinoms (nagrinėjamasis produktas), ir ritiniais, tinkamais naudoti ruloninėms spaudos mašinoms, pagrindinės savybės iš esmės nesiskiria, todėl ruloninėms spaudos mašinoms tinkamas naudoti PKP turėjo būti priskirtas prie produkto apibrėžties aprėpties. Minėta šalis taip pat teigė, kad Komisijos išvada, esą šių produktų negalima pakeisti vieno kitu, buvo nepagrįsta.
(17)
Primenama, kad atlikus tyrimą nustatyta, jog, kaip aprašyta laikinojo reglamento 18 ir 20 konstatuojamosiose dalyse, ruloninėms spaudos mašinoms tinkamas naudoti PKP ir ant lakštinio popieriaus spausdinančioms spaudos mašinoms tinkamas naudoti PKP yra skirtingos produktų grupės ir jų negalima pakeisti vieno kitu. Pats eksportuojantis gamintojas taip pat pripažino, kad šių produktų negalima visiškai pakeisti vieno kitu.
(18)
Taip pat turėtų būti pažymėta, kad nagrinėjamuoju laikotarpiu iš KLR nebuvo importuota ruloninėms spaudos mašinoms tinkamų naudoti ritinių. Taip pat galima manyti, kad minėti produktai veikiausiai nebus importuojami ateityje, nes dėl laikinojo reglamento 20 konstatuojamojoje dalyje išvardytų priežasčių šiuos produktus pirkti iš tolimų tiekimo šaltinių ekonomiškai neperspektyvu.
(19)
Eksportuojantis gamintojas taip pat teigė, kad laikinojo reglamento 16 konstatuojamojoje dalyje nurodyti kriterijai, būtent atsparumas išpešiojimui, nebuvo tinkama techninė savybė atskirti ruloninėms spaudos mašinoms tinkamą naudoti PKP nuo ant lakštinio popieriaus spausdinančioms spaudos mašinoms tinkamo naudoti PKP. Ji taip pat teigė, kad ruloninėms spaudos mašinoms tinkami naudoti ritiniai tyrimo aprėpčiai buvo nepriskirti savavališkai, tvirtinant, kad Sąjungos gamintojų pagaminti ruloninėms spaudos mašinoms tinkami naudoti ritiniai neatitinka laikinojo reglamento 16 konstatuojamojoje dalyje nustatytų kriterijų dėl atsparumo išpešiojimui savybės.
(20)
Eksportuojantis gamintojas taip pat teigė, kad Komisija neįvykdė savo įsipareigojimo objektyviai išnagrinėti įrodymus, kuriuos šis eksportuojantis gamintojas pateikė Komisijos tarnyboms prieš laikinąjį reglamentą - jo paties laboratorijoje atlikto bandymo, skirto išmatuoti Sąjungos gamintojų pagamintų ruloninėms spaudos mašinoms tinkamų naudoti ritinių atsparumą išpešiojimui, rezultatų.
(21)
Eksportuojančio gamintojo pateikti bandymo rezultatai buvo jo laboratorijoje atlikto bandymo rezultatų santrauka. Svarbiausia, kad rezultatai nebuvo pateikti kitoms suinteresuotosioms šalims, visų pirma Sąjungos pramonės atstovams, kad šios galėtų juos patikrinti arba pateikti pastabų, o eksportuojantis gamintojas ir po pakartotinių priminimų nepateikė prasmingos nekonfidencialios rezultatų santraukos.
(22)
Primenama, kad pradiniu etapu Komisija padarė išvadą, kad bandymo objektyvumas ir patikimumas buvo nepakankamas, kad juo remiantis būtų galima daryti išvadas. Eksportuojantis gamintojas nepateikė jokios kitos išsamios informacijos, kuri padėtų geriau įvertinti bandymo patikimumą. Kadangi nebuvo pateikta nekonfidencialios šio bandymo versijos, bendrovės, kurių ruloninėms spaudos mašinoms tinkami naudoti ritiniai buvo tariamai bandyti, negalėjo pateikti pastabų dėl bandymo rezultatų. Todėl Komisija negalėjo objektyviai patikrinti, ar pateikti bandymo rezultatai buvo patikimi ir teisingi ir ar jais galima remtis atliekant tyrimą. Remiantis Komisijos turimais faktais pradiniu etapu padarytos išvados dėl bandymo objektyvumo ir patikimumo nebuvo persvarstytos, nes konfidencialiai pateiktos informacijos nebuvo galima patikrinti remiantis kitais patikimais šaltiniais.
(23)
Nustačius laikinąsias priemones eksportuojantis gamintojas pateikė dar vieno bandymo, kurį jo vardu atliko nepriklausoma bandymų laboratorija, rezultatus ir pakartojo, kad ruloninėms spaudos mašinoms tinkamas naudoti PKP buvo savavališkai nepriskirtas tyrimo aprėpčiai. Bandymo ataskaitoje teigta, kad atsparumas išpešiojimui buvo tiriamas paėmus 25 ruloninėms spaudos mašinoms tinkamų naudoti ritinių pavyzdžius, kuriuos laboratorijai pateikė eksportuojantis gamintojas ir nurodė, kad tai Sąjungos gamintojų pagaminto popieriaus pavyzdžiai. Pagal šią ataskaitą nė vienas popieriaus pavyzdys neatitiko abiejų laikinojo reglamento 16 konstatuojamojoje dalyje nustatytų kriterijų.
(24)
Įvertinus bandymo ataskaitą paaiškėjo, kad visų pirma nepriklausomos laboratorijos bandymo ataskaita buvo susijusi daugiausia su tais produktais, kuriems šie rezultatai buvo nereikšmingi, nes didžioji bandytų produktų dalis iš tiesų buvo kiti nei ruloninėms spaudos mašinoms tinkami naudoti ritiniai; antra, bandymo ataskaita buvo susijusi su produktais, kurių nebuvo galima deramai identifikuoti, nes bandymo ataskaita nebuvo galima patvirtinti, ar bandytas popierius buvo skirtas ant lakštinio popieriaus spausdinančioms spaudos mašinoms, ar ruloninėms spaudos mašinoms (ataskaitoje aprašytas popieriaus prekės ženklas buvo taikomas abiem formatams). Be to, iš bandymo ataskaitos nebuvo galima įsitikinti, kad nurodyti atrinkti ritiniai tikrai buvo bandytieji ritiniai.
(25)
Atsakydamas į nepriklausomos laboratorijos bandymo ataskaitą skundo pateikėjas pateikė bandymo, kurį atliko vienas Sąjungos gamintojas su tais pačiais ruloninėms spaudos mašinoms tinkamais naudoti ritiniais, kuriuos tariamai bandė nepriklausoma laboratorija, rezultatus. Šio bandymo rezultatai buvo kitokie. Skundo pateikėjo manymu, rezultatai buvo skirtingi galbūt dėl skirtingų bandymo sąlygų, vadinasi, ir dėl to, kad galbūt nesilaikyta ISO 3783:2006 standarto, t. y. standarto, pagal kurį turi būti matuojamas laikinojo reglamento 16 konstatuojamojoje dalyje nurodytas atsparumas išpešiojimui.
(26)
Atskleidus galutinius faktus eksportuojantis gamintojas suabejojo, ar Komisija buvo objektyvi atmesdama nepriklausomos laboratorijos atlikto bandymo rezultatus. Ji teigė, kad bandymas buvo aklai atliktas nepriklausomo eksperto, laikantis atitinkamo ISO standarto. Jis pateikė vadovo rašytinius parodymus, kuriuose paaiškinama, kaip gauti bandymui naudoti pavyzdžiai, kad būtų įrodyta, jog bandymas atliktas nepriklausomai, teisingai ir pagal tipinę tvarką.
(27)
Pirma, Komisija niekada neabejojo nepriklausomos laboratorijos atlikto bandymo ataskaitos objektyvumu, ir šiuo atžvilgiu nėra svarbu, kad bandymas buvo atliktas aklai. Kita vertus, abejonės kilo ne dėl paties bandymo, o bandytų pavyzdžių atrankos ir kilmės patikimumu. Eksportuojančio gamintojo argumentai šių abejonių neišsklaidė, nes jie buvo neišsamūs ir kai kurių aspektų požiūriu neaiškūs, pvz., teigta, kad bandymas buvo atliktas su ne tik ruloninėms spaudos mašinoms tinkamais naudoti ritiniais dėl administracinių klaidų arba dėl tiekėjų, pristačiusių galbūt ne tuos pavyzdžius, apsirikimo.
(28)
Kadangi tariamai bandytų produktų šaltinis ir pavyzdžiai nebuvo aiškūs ir skirtingų šalių atliktų bandymų rezultatai buvo prieštaringi, nutarta, kad pateikta eksportuojančio gamintojo užsakymu nepriklausomos laboratorijos atlikto bandymo ataskaita nebuvo įtikinamas įrodymas, kad atsparumo išpešiojimui bandymas yra netinkamas norint atskirti ruloninėms spaudos mašinoms tinkamą naudoti PKP nuo ant lakštinio popieriaus spausdinančioms spaudos mašinoms tinkamo PKP. Vadinasi, bandymo ataskaita neįrodyta, kad ruloninėms spaudos mašinoms tinkamas naudoti PKP buvo savavališkai nepriskirtas tyrimo aprėpčiai.
(29)
Primenama, kad, kalbant apie ruloninėms spaudos mašinoms tinkamų naudoti ritinių atskyrimo nuo tinkamų ant lakštinio popieriaus spausdinančioms spaudos mašinoms ritinių kriterijaus - atsparumo išpešiojimui savybės - reikšmę, produkto apibrėžtyje dvi produktų grupės atskirtos viena nuo kitos remiantis, be kita ko, produkto naudojimo paskirtimi, t. y., inter alia, atsparumo išpešiojimui savybė nulemia, ar produktas tinkamas naudoti ruloninėms spaudos mašinoms, ar ant lakštinio popieriaus spausdinančioms spaudos mašinoms (tai priklauso nuo reikalavimų, susijusių su spaudos mašinomis). Be to, reikia pabrėžti, kad atsparumas išpešiojimui tėra viena iš savybių, pagal kurias atskiriamas ruloninėms spaudos mašinoms tinkamas naudoti PKP nuo ant lakštinio popieriaus spausdinančioms spaudos mašinoms tinkamo PKP. Laikinojo reglamento 16 ir 18 konstatuojamosiose dalyse nustatyti papildomi kriterijai, kuriems eksportuojantis gamintojas neprieštaravo. Eksportuojantis gamintojas teigė, kad laikinojo reglamento 18 konstatuojamojoje dalyje apibrėžtas drėgnumas nėra aiški pagrindinė savybė produktams atskirti. Tačiau atliekant tyrimą kitos šalys pateikė kitokių teiginių. Bet kuriuo atveju nustatyta, kad standumas ir atsparumas išpešiojimui yra svarbiausi veiksniai.
(30)
Savo pastabose skundo pateikėjas pripažino, kad kai kurie ritiniai gali nevisiškai atitikti laikinajame reglamente nustatytus atsparumo išpešiojimui kriterijus, tačiau kurie visgi gali būti naudojami ruloninėms spaudos mašinoms. Tačiau jis tebesilaikė nuomonės, kad atsparumo išpešiojimui bandymas yra vienintelis bandymas, kuriuo galima patikimai nustatyti, kad ritinys iš tiesų tinkamas naudoti ruloninėms spaudos mašinoms, t. y., jeigu ritinys atitinka laikinojo reglamento 16 konstatuojamojoje dalyje nustatytus atsparumo išpešiojimui kriterijus, jis tikrai yra ruloninėms spaudos mašinoms tinkamas naudoti ritinys.
(31)
Pagrįsdamas minėtus teiginius dėl atsparumo išpešiojimui eksportuojantis gamintojas nurodė argumentus, kuriuos pateikė vienas iš skundą pateikusių Sąjungos gamintojų JAV atliekamuose antidempingo ir antisubsidijų tyrimuose ir kuriais Sąjungos gamintojas tariamai pripažino, kad ruloninėms spaudos mašinoms tinkami naudoti ritiniai negali būti atskiriami remiantis atsparumo išpešiojimui bandymu ar kitokiais matavimais.
(32)
Skundo pateikėjas paprieštaravo šiems eksportuojančio gamintojo teiginiams ir pareiškė, kad, priešingai nei teigta, iš JAV atliktų tyrimų aišku, kad tarp ruloninėms spaudos mašinoms naudoti tinkamų ritinių ir PKP yra aiški skiriamoji riba.
(33)
Pirma, reikėtų pažymėti, kad eksportuojančio gamintojo nurodyti teiginiai buvo pateikti atliekant tyrimus pagal kitas jurisdikcijas ir juos pateikė kitos nei šiame tyrime dalyvaujančios šalys, todėl jie nėra susiję. Antra, JAV valdžios institucijos minėtame tyrime padarė išvadą, kad tarp PKP, naudojamo ant lakštinio popieriaus spausdinančioms spaudos mašinoms, ir ruloninėms spaudos mašinoms tinkamų naudoti ritinių yra aiškus skirtumas. Pjaustyti skirti ritiniai buvo laikomi pusgaminiais, o ruloninėms spaudos mašinoms naudoti tinkami ritiniai nebuvo laikomi nagrinėjamuoju produktu. JAV valdžios institucijos produkto apibrėžtojoje srityje nėra atskirai apibrėžusios ruloninėms spaudos mašinoms tinkamų naudoti ritinių. Todėl atliekant minėtus tyrimus produkto apibrėžtojoje srityje atsparumo išpešiojimui kriterijus nebuvo svarbus.
(34)
Remiantis minėtomis pastabomis patvirtinta, kad techninė savybė „atsparus išpešiojimui“ yra patikima apibūdinant ruloninėms spaudos mašinoms tinkamą naudoti PKP.
(35)
Tačiau iš pateiktų pastabų taip pat paaiškėjo, kad yra ritinių, kurie gali būti naudojami ruloninėms spaudos mašinoms, net jei jie nevisiškai atitinka atsparumo išpešiojimui kriterijus. Todėl nutarta, kad būtina patikslinti ruloninėms spaudos mašinoms tinkamų naudoti ritinių apibrėžtį.
(36)
Siekiant nustatyti papildomą kriterijų, kad būtų atskirti ruloninėms spaudos mašinoms tinkami naudoti ritiniai, kurie nevisiškai atitinka atsparumo išpešiojimui kriterijų, skundo pateikėjas pasiūlė ritinį, kuris nevisiškai išlaiko atsparumo išpešiojimui bandymą, bet kurio šerdies dydis yra mažesnis nei 80 mm, laikyti ruloninėms spaudos mašinoms tinkamu naudoti ritiniu.
(37)
KLR Vyriausybė ir eksportuojantis gamintojas teigė, kad produkto apibrėžčiai priskyrus naują elementą - šerdies dydį - reikėjo persvarstyti ruloninėms spaudos mašinoms tinkamų naudoti ritinių, vadinasi, ir nagrinėjamojo produkto apibrėžtį. Taip pat teigta, kad vidinės šerdies dydis nėra tinkamas kriterijus, nes yra ruloninėms spaudos mašinoms tinkamų naudoti ritinių, kurių šerdis didesnė nei 80 mm, ir pjaustyti skirtų ritinių, kurių šerdis mažesnė nei 80 mm.
(38)
Komisija stengėsi patikslinti ruloninėms spaudos mašinoms tinkamų naudoti ritinių apibrėžtį ir paaiškinti, kaip geriau atskirti nagrinėjamąjį produktą nuo kitų produktų, taip pat sumažinti priemonių apėjimo galimybę. Tačiau pateiktas įrodymas dėl šerdies dydžio tinkamumo naudoti kaip alternatyvų kriterijų apibrėžčiai parodė, kad remiantis šiuo kriterijumi gali atsitikti taip, kad priemonės bus netaikomos ir nagrinėjamajam produktui, t. y. pjaustyti skirtiems ritiniams, kurių šerdis mažesnė nei 80 mm. Todėl šio kriterijaus, naudojamo ruloninėms spaudos mašinoms tinkamiems naudoti ritiniams apibrėžti, atsisakyta.
(39)
Pirmiau pateiktais argumentais nepažeidžiamas metodo, pagal kurį ruloninėms spaudos mašinoms tinkami naudoti ritiniai buvo nepriskirti tyrimo aprėpčiai (kaip buvo teigta Kinijos eksportuojančių gamintojų grupės), patikimumas.
(40)
Pastabų dėl to, kad daugiasluoksnis popierius buvo nepriskirtas tyrimo produkto apibrėžtajai sričiai, negauta.
(41)
Remiantis tuo, kas išdėstyta, patvirtinamos laikinojo reglamento 14-26 konstatuojamosios dalys.
3.2. Panašus produktas
(42)
Kadangi pastabų dėl laikinojo reglamento 27 konstatuojamojoje dalyje pateiktų išvadų negauta, preliminarios išvados dėl panašaus produkto patvirtinamos.
4. ATRANKA
(43)
Kadangi dėl atrankos jokių pastabų negauta, laikinojo reglamento 28-30 konstatuojamosios dalys patvirtinamos.
(44)
Laikinojo reglamento 29 konstatuojamojoje dalyje nurodyti keturi gamintojai, laikyti tipiškais Sąjungos pramonės gamintojais, kaip apibrėžta laikinojo reglamento 77 konstatuojamojoje dalyje, toliau vadinami tipiškais Sąjungos gamintojais.
5. DEMPINGAS
(45)
Tik viena Kinijos bendradarbiaujanti grupė (t. y. APP, eksportuojantis gamintojas), nustačius laikinąsias priemones, pateikė pastabų dėl dempingo.
5.1. Rinkos ekonomikos režimas (toliau - RER)
(46)
APP 1 kriterijaus atžvilgiu teigė, kad Komisijos argumentai buvo grindžiami tik tuo, kad tariamai nebuvo įmanoma patikrinti mokėjimo. Todėl tvirtinta, kad šalies naudoti metodai atitiko tarptautinius apskaitos standartus (TAS).
(47)
Šis tvirtinimas turėjo būti atmestas. Šiuo atžvilgiu pažymima, kad atlikus tyrimą paaiškėjo, jog neįmanoma nustatyti mokėjimų, susijusių su perleistomis bendrovių akcijomis ir pagrindinių žaliavų sąnaudomis. Dėl naudotų apskaitos metodų pažymima, kad taikyti metodai neatitiko TAS (kompensacijos ir susijusių šalių faktų atskleidimas).
(48)
1 ir 2 kriterijų atžvilgiu APP teigė, kad Komisija glaustai atmetė žinomos apskaitos konsultantų įmonės nuomonę, teigdama, kad ji nesvarbi. Tai prilygtų nepriimtinam nepriklausomo liudininko pareiškimo atmetimui tokiu būdu pažeidžiant APP teises į teisingą bylos nagrinėjimą. APP teigė, kad jos apskaitos konsultantai nustatė, kad Komisijos atliktas apskaitos procedūrų ir principų tyrimas buvo klaidingas, nes kai kurie iš Komisijos nustatytų aspektų, konsultantų nuomone, buvo nereikšmingi.
(49)
APP tvirtinimai nebuvo pagrįsti jokiais įrodymais ir turėjo būti atmesti. Šiuo atžvilgiu pažymima, kad ankstesnėje konstatuojamojoje dalyje nurodyti apskaitos konsultantai neginčijo pačių atliekant šį tyrimą nustatytų faktų, o veikiau stengėsi pateikti kai kurių pagrindinių apskaitos principų, kaip antai apdairumo principas, kaupiamasis principas, sąžiningo sandorių pateikimo principas ir reikšmingumo principas, analizę. Reikėtų pažymėti, kad minėtieji apskaitos konsultantai nedalyvavo Komisijos atliktame patikrinime vietoje KLR, per kurį Komisija gavo tiesioginės informacijos apie APP dabartinę veiklą, svarbią atliekant vertinimą dėl RER taikymo. Komisija šaliai išsamiai raštu paaiškino nustatytus trūkumus ir jų sąsajas su TAS apskaitos principais. Apskaitos įmonės pateiktas šių principų aiškinimas buvo nepakankamai pagrįstas arba paremtas įrodymais ir jo nebuvo galima suderinti su nustatytais faktais. Iš tiesų turimais įrodymais patvirtinta, kad minėtų apskaitos principų nesilaikyta.
(50)
APP teigė, kad buvo pažeistos jos pagrindinės teisės. Tvirtinta, kad atlikdama tyrimą dėl RER taikymo Komisija šaliai nustatė per didelę prievolę įrodyti.
(51)
Šis tvirtinimas turėjo būti atmestas. Šiuo atžvilgiu pažymima, kad Komisija išsamiai informavo APP apie tai, kokio pobūdžio informacijos reikia atliekant tyrimą dėl RER taikymo ir visais tyrimo etapais stengėsi patikrinti visą šalies pateiktą informaciją. Tai, kad šalies pateikta informacija nepatvirtinamas jos apskaitos metodų derėjimas su TAS, nereiškia per didelės prievolės įrodyti. RER yra įprasto režimo išimtis, taikoma bendrovėms, esančioms ne rinkos ekonomikos šalyse; tokiais atvejais šalių prašoma tik įrodyti, kad jos atitinka pagrindinio reglamento 2 straipsnio 7 dalies c punkte nustatytas taisykles, ir bent vieno kriterijaus netenkinimas yra pagrindas netaikyti RER. Atliekant šį tyrimą nustatyta, kad APP nepajėgė įrodyti atitinkanti 2 kriterijaus reikalavimus.
(52)
APP taip pat tvirtino, kad vertinimas dėl RER taikymo buvo atliekamas nepakankamai objektyviai. Ji teigė, kad sprendimui dėl RER taikymo įtakos galėjo turėti tai, kad Komisijai buvo žinoma, koks poveikis bus padarytas grupės dempingo skirtumui atsisakius leisti taikyti RER.
(53)
Šie teiginiai taip pat buvo nepagrįsti ir turėjo būti atmesti. Nėra jokių požymių, kad sprendimui dėl RER taikymo įtakos turėjo tai, kad Komisijai buvo žinoma, koks poveikis bus padarytas grupės dempingo skirtumui atsisakius leisti taikyti RER. Atliekant tyrimą dėl RER taikymo techniškai nagrinėjama, ar tenkinami pagrindinio reglamento 2 straipsnio 7 dalies c punkte nustatyti penki kriterijai, o Komisijos pateiktas tyrimas dėl RER buvo atliktas remiantis RER kriterijais, neatsižvelgiant į tyrimo rezultatų poveikį galimam eksportuojančio gamintojo dempingo skirtumui. Šiuo atžvilgiu primenama, kad iš patikrinimų vietoje įvairių etapų tvarkaraščio ir nukrypimų nuo jo (RER formos, antidempingo klausimynai, panašios šalies duomenys, pardavimas eksportui per susijusias Sąjungos šalis) ir iš laikotarpių, per kuriuos šalys pateikė atsakymus bei vėlesnius pakeitimus, matyti, kad Komisija su RER susijusių faktų atskleidimo metu negalėjo nustatyti jokio poveikio, kurį RER sprendimas galėtų padaryti galimam šalies dempingo skirtumui. Galiausiai, APP iki pat paskutinio etapo nuolat teikė naujos informacijos ir keitė jau turimą informaciją, tad negalima teigti, kad Komisija galėjo apskaičiuoti dempingo skirtumus remdamasi informacija, kurios ji neturėjo.
(54)
APP taip pat tvirtino, kad Komisijai nereikėjo nuodugniai patikrinti šalies atsakymų, kad galėtų išsamiai įvertinti šalies atsakymuose į antidempingo klausimyną pateiktus duomenis, ir kad galima įtarti, jog Komisija turėjo visus dempingo skirtumui apskaičiuoti reikalingus duomenis.
(55)
Šis teiginys turėjo būti atmestas. Šiuo atžvilgiu pažymima, kad pagal pagrindinio reglamento 16 straipsnio nuostatas Komisija, norėdama padaryti pagrįstą išvadą, patikrino visą suinteresuotųjų šalių pateiktą informaciją. Tyrimo išvados buvo pagrįstos patikrintais faktais, gautais per keturių mėnesių laikotarpį, o ne paprasčiausiais įtarimais ar bet kokio pobūdžio nepatikrintais teiginiais ar tvirtinimais.
(56)
APP teigė, kad RER kriterijai turėtų būti aiškinami atsižvelgiant į jų paskirtį užtikrinti, kad kainos priklausytų nuo įprastų rinkos veiksnių. Šiuo atžvilgiu pažymima, kad RER kriterijų paskirtis yra aiškiai nustatyta pagrindinio reglamento 2 straipsnio 7 dalyje, ir Komisija, nagrinėdama APP prašymą dėl RER, taikė APP aiškiai nustatytas taisykles.
(57)
APP taip pat teigė, kad vertinimas dėl RER taikymo atliktas su trūkumais, nes patikrinus antidempingo klausimyno atsakymus nustatytos „patikimos“ gamybos sąnaudos, nors pagal vertinimą dėl RER taikymo nebuvo galima nustatyti mokėjimų už žaliavas.
(58)
Šis išvadų aiškinimas turi būti atmestas, nes yra klaidingas. Primenama, kad pagal pagrindinį reglamentą RER taikymo ir eksportuojančio gamintojo duomenų apie kainas ir sąnaudas patikimumas ir naudojimas normaliajai vertei nustatyti susietas su sąlyga, kad bendrovė gali sėkmingai įrodyti atitinkanti 2 straipsnio 7 dalies c punkte nustatytus reikalavimus. Jeigu minėtas APP teiginys būtų priimtas, vertinimo dėl RER taikymo išvados ir 2 straipsnio 7 dalies c punkto nuostatos būtų apeitos naudojant kitokio pobūdžio kitais tikslais gautą informaciją. Tai neatitinka pagrindinio reglamento nuostatų.
(59)
Kalbant apie APP primenama, kad du iš keturių susijusių eksportuojančių gamintojų gamina tik daugiasluoksnį kartoną. Kadangi daugiasluoksnis kartonas nėra priskirtas produkto apibrėžtajai sričiai, kaip patvirtinta 40 ir 41 konstatuojamosiose dalyse, nustatyta, kad išvados dėl RER dviems APP grupės susijusiems eksportuojantiems gamintojams, kurie gamina tik daugiasluoksnį kartoną, šiam tyrimui nėra svarbios.
(60)
Kadangi jokių kitų pastabų dėl RER negauta, laikinojo reglamento 31-51 konstatuojamosios dalys patvirtinamos.
5.2. Individualus režimas (IR)
(61)
Kadangi jokių pastabų dėl IR negauta, laikinojo reglamento 52-55 konstatuojamosios dalys patvirtinamos.
5.3. Normalioji vertė
5.3.1. Panaši šalis
(62)
Nė viena šalis neprieštaravo, kad galutiniam nustatymui panašia šalimi pasirinktos JAV.
(63)
Kadangi jokių pastabų dėl panašios šalies pasirinkimo negauta, laikinojo reglamento 56-63 konstatuojamosios dalys patvirtinamos.
5.3.2. Normaliosios vertės nustatymas
(64)
Primenama, kad normalioji vertė apskaičiuota pagal vienintelio bendradarbiaujančio panašios šalies (t. y. JAV) gamintojo pateiktus duomenis. Todėl normalioji vertė nustatyta pagal JAV gamintojo vidaus rinkoje parduoto JAV pagaminto panašaus produkto kainas. Šis gamintojas per TL gamino ir JAV rinkoje pardavė didžiosios daugumos rūšių panašų produktą.
(65)
APP tvirtino, kad Komisija nepateikė būtinos informacijos apie normaliąją vertę panašioje šalyje, kaip antai apie produktų palyginamumą, tipiškumą, sąnaudų struktūrą, teisingo palyginimo metodus ir koregavimus.
(66)
Šie teiginiai turėjo būti atmesti. Šiuo atžvilgiu pažymima, kad, kaip paaiškinta 9 konstatuojamojoje dalyje, Komisija pateikė šaliai visą svarbią informaciją, susijusią su normaliajai vertei apskaičiuoti naudotais duomenimis, kuriuos buvo galima naudoti nepažeidžiant pagrindinio reglamento 19 straipsnio nuostatų, t. y. tuo pačiu užtikrinant, kad visi vienintelio JAV gamintojo pateikti konfidencialūs duomenys būtų atitinkamai tvarkomi ir nebūtų atskleidžiami kitoms šalims. Eksportuojančiam gamintojui pateikta informacija buvo prasminga, suteikiant jam galimybę suprasti pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio nuostatas taikytą metodiką.
(67)
Kadangi negauta jokių kitų pastabų, laikinojo reglamento 64-67 konstatuojamosios dalys patvirtinamos.
5.4. Eksporto kaina
(68)
APP teigė, kad apskaičiuojant dempingo skirtumą reikėjo atsižvelgti į vienos iš jos bendrovių, bendradarbiavusios tyrime, pardavimą eksportui, net jeigu produktai buvo ne tie patys. Taip pat tvirtinta, kad šios bendrovės eksporto apimtis buvo ne maža, o reikšminga.
(69)
Dėl šių teiginių pažymima, kad į tiriamųjų sandorių pardavimo vertes buvo atsižvelgta nustatant eksporto kainas, tačiau šių sandorių normaliosios vertės nustatyti nebuvo galima, nes panašioje šalyje nebuvo palyginamų rūšių produktų, tad palyginti nebuvo įmanoma. Dėl šios konkrečios bendrovės eksporto apimties pažymima, kad ji tesudarė mažą visos APP pardavimo eksportui apimties dalį ir jo kainų lygis atitiko bendrą APP pardavimo eksportui kainų lygį. Galiausiai, reikėtų pabrėžti, kad didžioji dauguma eksporto sandorių buvo naudota siekiant nustatyti, ar eksportas buvo vykdomas dempingo kaina, t. y. naudoti tokie sandoriai, kurie visiškai atitiko panašioje šalyje nustatytą normaliąją vertę. Todėl APP teiginiai dėl eksporto kainos turėjo būti atmesti, nes ji negali abejoti išvada dėl žalingo dempingo atsižvelgiant į tai, kad skaičiavimo pagrindas akivaizdžiai yra tipiškas. Tokiai išvadai būdinga, kad kiekvienam eksporto sandoriui nebūtinai bus atitinkama normalioji vertė panašioje šalyje.
(70)
APP taip pat tvirtino, kad apskaičiuojant dempingo skirtumą reikėjo naudoti minėtą pardavimą eksportui, nes tyrimą atliekanti valdžios institucija gali nustatyti normaliajai vertei apskaičiuoti naudotus panašių rūšių produktus, pakoreguoti eksporto kainą pagal normaliąją vertę arba apskaičiuoti normaliąją vertę siekiant palyginti su minėtu pardavimu eksportui.
(71)
Šie teiginiai turėjo būti atmesti, nes panašioje šalyje nebuvo tokių rūšių produktų, kurie būtų buvę tokie panašūs į eksportuotuosius, kad, norint išlyginti skirtumus, būtų užtekę pakoreguoti fizinių savybių skirtumus. Taip pat nebuvo įmanoma apskaičiuoti tokių rūšių produktų normaliosios vertės. Siekiant pakoreguoti arba kitaip nustatyti normaliąją vertę, remiantis pardavimo, bendrųjų ir administracinių išlaidų bei pelno prielaidomis, nebuvo galima nustatyti su normaliosios vertės sandoriais susijusių panašių produktų ir nebuvo jokio pagrindo.
(72)
APP paprašė paaiškinti pagrįstą pelno dydį, kuris buvo naudotas apskaičiuojant eksporto kainą pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 9 dalį.
(73)
Šiuo atžvilgiu pažymima, kad Komisija šį klausimą svarstė iš naujo kaskart įvykus pokyčiui. Primenama, kad, kaip paaiškinta laikinojo reglamento 71 konstatuojamojoje dalyje, buvo naudotas už Sąjungos pramonės tikslinį pelną žymiai mažesnis pagrįstas pelno dydis. Komisija peržiūrėjo turimus duomenis ir sumažino eksporto kainai apskaičiuoti naudotą pelno dydžio normą iki normos, lygios vidutinei svertinei normai, kurią nurodė keletas nesusijusių Sąjungos nagrinėjamojo produkto importuotojų, t. y. iki 4,5 %.
(74)
Kadangi negauta jokių kitų pastabų, laikinojo reglamento 68-71 konstatuojamosios dalys su pirmiau nurodytais pakeitimais, patvirtinamos.
5.5. Palyginimas
(75)
APP teigė negalėjusi suprasti, kokiu pagrindu buvo apskaičiuoti tam tikri koregavimai normaliosios vertės (būtent koregavimų pobūdis ir jų poveikis normaliajai vertei) ir eksporto kainos (būtent naudota metodika ir skaičiavimai, atlikti norint gauti tam tikras normas) atžvilgiu.
(76)
Kaip paaiškinta 9 ir 66 konstatuojamosiose dalyse, normaliosios vertės koregavimų atžvilgiu Komisija APP pateikė visus svarbius duomenis, kuriuos buvo galima pateikti, atsižvelgdama į pagrindinio reglamento nuostatas dėl konfidencialumo. Be to, Komisija kartu su panašios šalies bendradarbiaujančia šalimi patikrino, ar būtų galima atskleisti kitą su koregavimais susijusią informaciją, siekiant pagerinti skaidrumą. Gavus panašios šalies gamintojo sutikimą APP po pirminio faktų atskleidimo iš tiesų buvo pateikta išsamesnės informacijos apie normaliosios vertės koregavimus.
(77)
Pažymima, kad APP buvo atskleisti visi faktai apie eksporto kainos koregavimus. Po to, APP prašymu APP po pirminio faktų atskleidimo buvo pateikti paaiškinimai dėl eksporto kainos koregavimų.
(78)
Kadangi negauta jokių kitų pastabų, laikinojo reglamento 72 ir 73 konstatuojamosios dalys patvirtinamos.
5.6. Dempingo skirtumas
(79)
Su dempingo skirtumu susijusių pastabų nebuvo pateikta. Kadangi negauta jokių kitų pastabų, laikinojo reglamento 74 konstatuojamoji dalis patvirtinama.
(80)
Atsižvelgiant į peržiūrėtą pelno dydžio normą, naudotą APP eksporto kainai apskaičiuoti, ir remiantis laikinojo reglamento 31-73 konstatuojamosiose dalyse nustatytais metodais, procentais išreikšti CIF importo kainos Sąjungos pasienyje prieš sumokant muitą galutiniai dempingo skirtumai yra tokie:
Eksportuojantis gamintojas
Dempingo skirtumas
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, Zhenjiang City, Jiangsu Province, KLR
43,5 %
Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, Suzhou City, Jiangsu Province, KLR
43,5 %
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, Shouguang City, Shandong Province, KLR
63 %
Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, Shouguang City, Shandong Province, KLR
63 %
(81)
Remiantis laikinojo reglamento 76 konstatuojamojoje dalyje nurodytais faktais galutinis dempingo skirtumas visos šalies mastu KLR nustatytas naudojant bendradarbiaujančioms bendrovėms, kurioms taikoma didžiausia individualaus muito norma, nustatytą galutinį dempingo skirtumą - 63 %. Kadangi negauta jokių kitų pastabų, laikinojo reglamento 76 konstatuojamoji dalis patvirtinama.
6. SĄJUNGOS GAMINTOJAI
(82)
KLR Vyriausybė pateikė pastabą, kad vienas iš tipiškų gamintojų tariamai susijęs su Kinijos bendrove, todėl neturėtų būti priskirtas Sąjungos pramonės apibrėžčiai. Tačiau atlikus tyrimą nustatyta, kad nurodytos Kinijos bendrovės gaminami produktai nėra nagrinėjamasis produktas. Todėl šis ryšys neturi jokios įtakos nei žalos tyrimui, nei šio Sąjungos gamintojo priskyrimui Sąjungos pramonės apibrėžčiai.
(83)
Kadangi jokių kitų pastabų dėl Sąjungos gamybos negauta, laikinojo reglamento 77-79 konstatuojamosios dalys patvirtinamos.
7. ŽALA
7.1. Sąjungos suvartojimas
(84)
Kadangi jokių pastabų dėl Sąjungos suvartojimo negauta, laikinojo reglamento 80-82 konstatuojamosios dalys patvirtinamos.
7.2. Importas į Sąjungą iš KLR
(85)
Kadangi jokių pastabų dėl importo į Sąjungą iš KLR lygio negauta, laikinojo reglamento 83 ir 84 konstatuojamosios dalys patvirtinamos.
7.2.1. Priverstinis kainų mažinimas
(86)
Siekiant užtikrinti, kad dempingas, priverstinis kainų mažinimas ir priverstinis pardavimas mažesnėmis kainomis būtų skaičiuojami nuosekliai, ir dėl 68-71 konstatuojamosiose dalyse nurodytų priežasčių priverstinio kainų mažinimo skaičiavimas buvo pakoreguotas, kad nebūtų įtrauktas vieno bendradarbiaujančio eksportuojančio gamintojo grupei priklausančios bendrovės pardavimas eksportui.
(87)
Remiantis pakeistu duomenų rinkiniu, naudotu skaičiavimui, ir dėl truputį pakoreguoto skaičiavimo priverstinio kainų mažinimo norma 87 konstatuojamojoje dalyje šiek tiek pakoreguota. Dėl importo dempingo kaina Sąjungos gamintojų pardavimo kainos per TL buvo priverstinai sumažintos vidutiniškai 7,6 %.
7.3. Sąjungos pramonės ir tipiškų Sąjungos gamintojų ekonominė padėtis
7.3.1. Pradinės pastabos
(88)
Vienas iš bendradarbiaujančių Kinijos eksportuojančių gamintojų (APP) teigė, kad žalos tyrimą reikėtų atlikti deramai apibrėžtos Sąjungos pramonės lygmeniu - šiai apibrėžčiai turėtų būti priskirti tik skundui pritariantys ir tyrime bendradarbiaujantys Sąjungos gamintojai. Tas gamintojas teigė, kad išvados dėl materialinės žalos būtų kitokios, jeigu kai kurie rodikliai, kaip antai rinkos dalis, būtų nustatyti tokios „deramai apibrėžtos“ Sąjungos pramonės lygmeniu. KLR Vyriausybė pateikė pastabą, kad atliekant žalos tyrimą nebuvo nuosekliai ir visapusiškai išnagrinėti visi skundo pateikėjų ir visos Sąjungos pramonės žalos rodikliai.
(89)
Pirma, pažymima, kad šių šalių teiginiai veikiausiai yra pagrįsti rodikliais, apskaičiuotais remiantis kitais duomenų rinkiniais ir informacija nei gauti atliekant tyrimą ir pateikti toliau bei laikinajame reglamente. Taigi šios išvados yra faktiškai neteisingos, todėl nesvarbios.
(90)
Antra, vertindama Sąjungos pramonei padarytą žalą Komisija paprastai vertina visus makroekonominius veiksnius, kaip paaiškinta laikinojo reglamento 89 konstatuojamojoje dalyje. Atliekant šį tyrimą Sąjungos pramonė buvo apibrėžta kaip visą Sąjungos produkciją pagaminantys Sąjungos gamintojai (laikinojo reglamento 77 konstatuojamoji dalis), nepaisant to, ar gamintojai pritarė skundui, ar bendradarbiavo atliekant tyrimą. Atsižvelgiant į šią plačią apibrėžtį eksportuojančio gamintojo teiginiai, kad Sąjungos pramonė nebuvo „deramai“ apibrėžta, atmetami.
(91)
Mikroekonominiai rodikliai nagrinėti tipiškų Sąjungos gamintojų lygmeniu, nepaisant to, ar jie pritarė skundui, ar ne. Tipiški gamintojai pagamino 58 % Sąjungos produkcijos. Nė vienas iš kitų Sąjungos gamintojų nepateikė argumentų, kad Komisijos išvados dėl mikroekonominių veiksnių yra nepatikimos ar nepagrįstos. Todėl nėra priežasčių abejoti išvadomis, padarytomis remiantis tik tipiškų Sąjungos gamintojų pateikta informacija.
(92)
Pateikta pastabų dėl vieno iš tipiškų Sąjungos gamintojų bendradarbiavimo lygio.
(93)
Teigta, kad vienas iš tipiškų Sąjungos gamintojų bendradarbiavo tik iš dalies, nes jis tariamai susijęs su kitu gamintoju, kuris atliekant tyrimą nebendradarbiavo. Bendrovės tariamai buvo susijusios dėl pereinamojo laikotarpio susitarimų, kurie buvo sudaryti tuo metu, kai bendradarbiaujantis Sąjungos gamintojas nupirko kito gamintojo PKP verslo dalį. Tvirtinta, kad pagal šiuos pereinamojo laikotarpio susitarimus bendradarbiaujantis Sąjungos gamintojas kontroliavo kai kurias gamyklas, kurios tebepriklausė iš dalies nupirktam gamintojui. Savo teiginiui pagrįsti eksportuojantis gamintojas pateikė nuorodą į Komisijos sprendimą (5), kuriame tuo metu, kai vyko pirkimo sandoris, buvo nagrinėjama, ar sandoris laikytinas įsigijimu, kaip apibrėžta Tarybos reglamente (EB) Nr. 139/2004 dėl koncentracijų tarp įmonių kontrolės (EB Susijungimų reglamentas) (6).
(94)
Šis teiginys jau buvo nagrinėtas laikinojo reglamento 91 konstatuojamojoje dalyje. Primenama, kad iš nurodytų pereinamojo laikotarpio susitarimų nematyti, kad šių bendrovių ryšys būtų didesnis nei įprasti pirkėjo ir pardavėjo verslo santykiai. Visų pirma pereinamojo laikotarpio susitarimų sąlygomis siekiama pereinamuoju laikotarpiu administruoti kreidinio popieriaus pardavimą, ir pagal šias sąlygas Sąjungos gamintojui tenka tik tokios funkcijos, kurios yra panašios į pardavimo tarpininko funkcijas pereinamuoju laikotarpiu. Be to, konsoliduotose auditorių patikrintose sąskaitose ir klausimyno atsakymuose jis nurodė pajamas iš komisinių, kurias jis gavo už susijusių gamyklų agento veiklą; Sąjungos gamintojas neturėjo šių gamyklų nuosavybės teisių ir dėl to nepatyrė jokių išlaidų.
(95)
Pagal pirmiau nurodytą Komisijos sprendimą bendrovių sandoris laikytas tokiu, kad Sąjungos gamintojas įsigijo kitos bendrovės verslo dalį, o ne perėmė visą bendrovę. Pagal sprendimą bendrovių po tokio įsigijimo nereikėtų laikyti vienu subjektu; visų pirma, šios bendrovės nėra bendroji įmonė. Taip pat pabrėžiama, kad minėto sprendimo geografinė aprėptis - EEE, o ne ES. Taip pat pažymima, kad Komisija nenagrinėjo, ar tiriamosios bendrovės buvo susijusios, kaip apibrėžta Bendrijos muitinės kodekso įgyvendinimo nuostatų (toliau - BMKĮN) (7) 143 straipsnyje.
(96)
Todėl šiuo atžvilgiu nėra priežasčių persvarstyti preliminarias išvadas, t. y., kad dvi bendrovės nėra susijusios pagal BMKĮN 143 straipsnį ir kad tiriamasis Sąjungos gamintojas visapusiškai bendradarbiavo atliekant tyrimą.
(97)
Eksportuojantis gamintojas taip pat teigė, kad kiekviena Sąjungos gamintojų susijusi bendrovė turėjo užpildyti atskirą klausimyną, nes jos yra atskiri juridiniai asmenys. Eksportuojantis gamintojas teigė buvęs diskriminuotas, nes jo paprašyta, kad kiekvienas grupės juridinis asmuo pateiktų atskirą prašymą dėl RER.
(98)
Pažymima, kad teikiant prašymą dėl RER bendrovių grupei tenka prievolė įrodyti, kad visos grupės bendrovės atitinka RER kriterijus, nes sprendimas, taikyti RER ar ne, priimamas konkrečios grupės atžvilgiu. Sąjungos gamintojams skirtais klausimynais siekta nustatyti, ar per TL visai Sąjungos pramonei buvo padaryta materialinė žala. Teiginyje dėl diskriminavimo neatsižvelgta į aiškų skirtumą tarp žalos tyrimo ir RER nustatymo tikslų.
(99)
Bet kuriuo atveju nutarta, kad tiriamojo Sąjungos gamintojo klausimyno atsakymai yra pagrįsti ir jų pakanka žalos aspektams ištirti. Visų pirma, atsakymuose pateikta išsami informacija, suskirstyta pagal atskirų popieriaus gamyklų lygmenį, ir visus būtinus duomenis, susijusius su visais susijusiais panašaus produkto gamintojais ir (arba) pardavėjais, buvo galima patikrinti per tikrinamuosius vizitus.
(100)
Vėliau eksportuojantis gamintojas taip pat teigė, kad ta pati bendrovė nebendradarbiavo visapusiškai ir klausimyną užpildė neegzistuojančio juridinio asmens vardu, ir kad auditorių patikrintose bendrovės sąskaitose nematyti jos klausimyno atsakymuose pateiktų duomenų. Ankstesnėje konstatuojamojoje dalyje aprašytos išvados yra svarbios ir šiuo klausimu.
(101)
Todėl 88-91 konstatuojamosiose dalyse pateiktos išvados nesikeičia.
7.3.2. Su Sąjungos pramone susiję duomenys (makroekonominiai rodikliai)
(102)
KLR Vyriausybė teigė, kad tyrimui naudoti makroekonominiai duomenys yra neišsamūs ir netikslūs, todėl jie negali būti naudojami materialinės žalos buvimui įrodyti.
(103)
Atlikus skundo pateikėjo patikrinimą vietoje patvirtinta, kad duomenys, naudoti makroekonominiams rodikliams nustatyti, buvo tiesiogiai gauti iš Sąjungos gamintojų, pagaminančių 98 % visos Sąjungos produkcijos, ir yra pakankamai išsamūs, kad iš jų būtų galima gauti informacijos apie nagrinėjamąjį produktą. Prielaidos ir (arba) vertinimai buvo tinkami ir pagrįsti, pvz., į pjaustyti skirtus ritinius nebuvo atsižvelgta dėl jų akivaizdžiai nežymaus kiekio lyginant su viso tipiškų Sąjungos gamintojų pagaminto produkto pardavimo apimtimi. Todėl šis teiginys turėjo būti atmestas.
(104)
Eksportuojantis gamintojas teigė, kad prie Sąjungos gamintojų rinkos dalies turėtų būti priskirti iš Šveicarijos importuojami produktai, nes jie pagaminti vienam iš tipiškų Sąjungos gamintojų priklausančioje gamykloje.
(105)
Antidempingo tyrimų geografinė aprėptis yra Europos Sąjunga. Todėl šis teiginys turėjo būti atmestas.
(106)
Taip pat teigta, kad skundo pateikėjo rinkos dalis nagrinėjamuoju laikotarpiu gerokai padidėjo.
(107)
Rinkos dalis yra makroekonominis rodiklis, nagrinėjamas ne skundo pateikėjų, o visos Sąjungos pramonės lygmeniu. Antra, pareiškimas dėl skundo pateikėjų rinkos dalies yra faktiškai neteisingas.
(108)
Kadangi šiuo klausimu jokių kitų pastabų negauta, laikinojo reglamento 92-98 konstatuojamosiose dalyse išdėstytos preliminarios išvados patvirtinamos.
7.3.3. Su tipiškais Sąjungos gamintojais susiję duomenys (mikroekonominiai rodikliai)
(109)
Eksportuojantis gamintojas pateikė pastabų, kad žalos tyrimas buvo klaidingas todėl, kad į 2006-2008 m. mikroekonominių rodiklių tyrimą nebuvo įtraukta informacija apie popieriaus gamyklas, kurias įsigijo 93 konstatuojamojoje dalyje minėtas Sąjungos gamintojas.
(110)
Kaip teigė ši šalis, mikroekonominiai rodikliai buvo pakoreguoti, kad būtų galima parodyti visapusiškai palygintiną tendenciją metams bėgant, o informacija apie per visus nagrinėjamus metus įsigytas gamyklas nebuvo įtraukta.
(111)
Remiantis pakeistais duomenimis, kurie, kaip paaiškinta ankstesnėje konstatuojamojoje dalyje, buvo naudoti nagrinėjant tipiškų Sąjungos gamintojų ekonominę padėtį, mikroekonominiai rodikliai galutinai nustatyti taip:
7.3.3.1. Vidutinės tipiškų Sąjungos gamintojų vieneto kainos
(112)
Nepaisant to, kad skaičiai šiek tiek pakeisti, laikinojo reglamento 99 konstatuojamojoje dalyje pateiktos pagrindinės tendencijos ir išvados, kad plono kreidinio popieriaus kainos metams bėgant liko beveik nepakitusios.
5 lentelė
Sąjungos gamintojų kainos
Sąjungos gamintojų kainos
2006 m.
2007 m.
2008 m.
2009 m./TL
Vidutinė kaina (EUR/t)
692
717
691
699
Indeksas
100
104
100
101
Šaltinis: patikrinti klausimyno atsakymai.
7.3.3.2. Atsargos
(113)
Per TL atsargos sudarė apie 10 % gamybos apimties. Tipiški Sąjungos gamintojai savo atsargų lygį nagrinėjamuoju laikotarpiu, ypač 2006-2007 m. ir vėliau 2008 m. - TL, padidino 10 %. Tai sutapo su importo maža dempingo kaina iš KLR padidėjimu.
6 lentelė
Atsargos
Atsargos
2006 m.
2007 m.
2008 m.
2009 m./TL
Atsargos (tonomis)
278 265
298 547
296 387
306 588
Indeksas
100
107
107
110
Šaltinis: patikrinti klausimyno atsakymai.
7.3.3.3. Užimtumas, darbo užmokestis ir našumas
7 lentelė
Užimtumas
Užimtumas
2006 m.
2007 m.
2008 m.
2009 m./TL
Visos darbo dienos ekvivalentas (etatai)
7 756
7 487
7 207
6 197
Indeksas
100
97
93
80
Darbo sąnaudos (EUR etatui)
54 053
54 948
57 026
58 485
Indeksas
100
102
105
108
Našumas (vienetų etatui)
453
478
486
484
Indeksas
100
106
107
107
Šaltinis: patikrinti klausimyno atsakymai.
(114)
Dėl uždarytų popieriaus gamyklų ir tipiškų Sąjungos gamintojų susijungimų nagrinėjamuoju laikotarpiu darbuotojų skaičius sumažėjo net 20 % (apytikriai 1 600 darbo vietų). Veiksmingumas padidėjo gerinant ir išlaikant vieno darbuotojo pagaminamos produkcijos kiekį net tuo metu, kai daug darbuotojų buvo atleista iš darbo. Darbo sąnaudos nuolatos didėjo - per nagrinėjamąjį laikotarpį jos iš viso padidėjo 8 %.
(115)
Vadinasi, laikinojo reglamento 102 konstatuojamojoje dalyje pateiktos išvados, šiek tiek pakeitus skaičius, patvirtinamos.
7.3.3.4. Pelningumas, grynųjų pinigų srautas, investicijos ir investicijų grąža
8 lentelė
Pelningumas
2006 m.
2007 m.
2008 m.
2009 m./TL
Pelningumas
-1,08 %
-0,20 %
-2,49 %
2,88 %
Pokytis (100=2006 m.)
+0,88 %
-1,41 %
+3,95 %
Grynųjų pinigų srautas (tūkst. EUR)
260 047
211 036
172 570
336 753
Indeksas
100
81
66
129
Investicijos (tūkst. EUR)
151 900
151 027
127 845
87 875
Indeksas
100
99
84
58
Investicijų grąža
-0,73 %
-0,54 %
-2,73 %
0,39 %
Pokytis (100=2006 m.)
+0,19 %
-2,00 %
+1,12 %
Šaltinis: patikrinti klausimyno atsakymai.
(116)
Pelningumo norma per nagrinėjamąjį laikotarpį buvo pakoreguota siekiant tiksliau parodyti pelningumo lygį. Tačiau toks pakeitimas pagrindinei pelningumo tendencijai poveikio nepadarė. Tipiški Sąjungos gamintojai 2006-2008 m. patyrė nuostolių, o finansinė padėtis tapo teigiama tik 2009 m., kai dėl ekonomikos nuosmukio labai sumažėjo pagrindinės žaliavos - plaušienos - pasaulinės kainos. Plaušienos kainos sumažėjimas 19 % laikytas neįprastai dideliu sumažėjimu, kuris turėjo tiesioginio poveikio pagerėjusiai finansinei padėčiai per TL. Taip pat pažymėtina, kad nuo TL plaušienos kainos vėl pasiekė lygį, buvusį iki TL.
(117)
Laikinojo reglamento 104 ir 105 konstatuojamosiose dalyse pateiktos išvados dėl grynųjų pinigų srauto, investicijų ir investicijų grąžos, šiek tiek pakeitus skaičius, patvirtinamos.
(118)
Eksportuojantis gamintojas teigė, kad pagerėjusio pelningumo nereikėtų laikyti ypatingu atveju remiantis išimtiniu žaliavų sąnaudų sumažėjimu, kaip paaiškinta laikinojo reglamento 107 konstatuojamojoje dalyje. Sąnaudų sumažėjimas buvo naudingas ne tik skundo pateikėjams, bet ir visiems vietos bei Kinijos gamintojams. Todėl pelningumo pokytis įvyko ne vien tik dėl sąnaudų sumažėjimo, bet veikiau dėl to, kad pasikeitė skundo pateikėjų kainodara.
(119)
Be to, eksportuojantis gamintojas teigė, kad pelningumas veikiau priklauso nuo PKP kainų, o ne nuo plaušienos kainos. Tačiau nustatyta, kad 2009 m. smarkiai sumažėjus plaušienos kainoms PKP kainos liko nepakitusios, todėl išaugo pelnas. Kadangi kainos liko nepakitusios, šiuo konkrečiu laikotarpiu negalima nustatyti kainų ir pelningumo sąsajų.
(120)
Pelningumo norma yra rodiklis, nagrinėjamas tipiškų Sąjungos gamintojų, o ne skundo pateikėjo lygmeniu (kaip teigta šalies). Išnagrinėjus sukauptą informaciją nustatytas tiesioginis išimtinio pagrindinės žaliavos - plaušienos - kainų sumažėjimo ir padidėjusio pelningumo ryšys, todėl pelningumo pagerėjimui reikšmės iš tiesų turėjo nepakitusios gatavų produktų kainos. Nors taip galėjo būti kitų rinkos gamintojų atveju, tai nedaro įtakos išvadai, kad pelningumas laikinai pagerėjo dėl per TL išimtinai sumažėjusių žaliavos kainų.
7.3.3.5. Pajėgumas padidinti kapitalą
(121)
Laikinojo reglamento 106 konstatuojamojoje dalyje pateiktos išvados dėl tipiškų gamintojų pajėgumo padidinti kapitalą patvirtinamos.
7.4. Išvada dėl žalos
(122)
Vienas eksportuojantis gamintojas ir KLR Vyriausybė teigė nesant teigiamų įrodymų, kad skundą pateikusieji Sąjungos gamintojai patyrė materialinę žalą. Priešingai - per TL skundo pateikėjų bendri ekonominiai rezultatai buvo stabilūs, o pelningumas padidėjo.
(123)
Pirma, Sąjungos pramonės padėtis nagrinėjama tipiškų Sąjungos gamintojų, o ne skundo pateikėjų lygmeniu (kaip teigta šalių).
(124)
Antra, kaip jau minėta 89 ir 107 konstatuojamosiose dalyse, šių šalių išvados veikiausiai yra pagrįstos rodikliais, apskaičiuotais remiantis kitais duomenų rinkiniais ir informacija nei gauti atliekant tyrimą ir pateikti pirmiau bei laikinajame reglamente. Todėl šios išvados yra faktiškai neteisingos. Be to, šalių atliktame tyrime nenuosekliai naudoti du skirtingi duomenų apie makroekonominius ir mikroekonominius rodiklius rinkiniai.
(125)
Be to, teigta, kad pelningumo pagerėjimą taip pat reikėtų laikyti pramonės restruktūrizavimo pastangų, įskaitant gamybos ir užimtumo sumažėjimą bei našumo padidėjimą, pasekme. Šiuo atveju pastarųjų veiksnių negalima laikyti vieninteliais žalos rodikliais; visus žalos rodiklius reikėtų vertinti kartu.
(126)
Pagrindinio reglamento 3 straipsnio 5 dalyje išvardyti ekonominiai veiksniai ir rodikliai, vertintini tiriant importo dempingo kaina poveikį Sąjungos pramonei. 3 straipsnio 5 dalyje aiškiai nurodyta, kad veiksnių sąrašas nėra išsamus, be to, nė vienas iš šių veiksnių nėra būtinai lemiamas. Vadinasi, nors rodikliai turi būti vertinami atskirai, išvadas reikėtų daryti ištyrus visus veiksnius.
(127)
Bendrai, pirmiau pateikti eksportuojančio gamintojo ir KLR Vyriausybės teiginiai neturi poveikio pradiniu etapu padarytai išvadai, kad Sąjungos pramonei padaryta materialinė žala pagal pagrindinio reglamento 3 straipsnio 5 dalį, todėl ji patvirtinama.
(128)
Šalys taip pat ne vieną kartą pateikė pastabų, kad dėl Kinijos gamintojų, kuriuos valstybė remia pagal vykdomą politiką ir teikdama subsidijas, didelių pajėgumų gali kilti pavojus, kad toliau bus daroma materialinė žala. Tyrimo aprėptis - nustatyti materialinės žalos buvimą, o ne būsimos materialinės žalos pavojų. Todėl šios pastabos neturėjo poveikio išvadoms ir į jas nebuvo atsižvelgta.
(129)
Remiantis tuo, kas išdėstyta, laikinojo reglamento 107-111 konstatuojamosiose dalyse pateiktos preliminarios išvados patvirtinamos.
8. PRIEŽASTINIS RYŠYS
(130)
Komisija gavo keletą pastabų dėl preliminarių išvadų, padarytų dėl dempingo ir žalos priežastinio ryšio.
8.1. Importo dempingo kaina poveikis
(131)
Preliminarioms išvadoms dėl importo dempingo kaina poveikio prieštaravo keletas šalių. Pagrindinis argumentas - Kinijos importas neturėjo esminio poveikio apimties ir kainų požiūriu. Teigta, kad importas iš Kinijos ne padidėjo staiga, o veikiau palaipsniui augo metams bėgant, todėl jo poveikis nebuvo didelis ir neturėtų būti pervertintas nustatant žalą. Taip pat teigta, kad Kinijos kainos, net būdamos mažesnės nei Sąjungos kainos, neturėjo jokio poveikio pakankamai stabilioms Sąjungos pramonės kainoms. Vienas iš bendradarbiaujančių Kinijos eksportuojančių gamintojų suabejojo Komisijos išvada, kad dėl Kinijos kainų buvo mažinamos kainos. Jis pažymėjo, kad 2009 m., kai Kinijos kainos toliau mažėjo, Sąjungos pramonės kainos ne tik padidėjo, bet dėl jų Sąjungos pramonė iš tiesų gavo pelno.
(132)
Importo iš Kinijos raida išsamiai išnagrinėta laikinojo reglamento 84 ir 114 konstatuojamosiose dalyse. Nustatyta, kad importas nagrinėjamuoju laikotarpiu beveik patrigubėjo, ypač 2006-2007 m. (+118 %) ir 2008 m. - TL (+81 %). Todėl tokio apimties padidėjimo negalima laikyti nereikšmingu.
(133)
Dėl importo iš Kinijos kainų tipiškų Sąjungos gamintojų kainos buvo priverstinai sumažintos 7,6 %, ir rinkoje, kurioje kainos labai skaidrios, tokį sumažinimą galima laikyti reikšmingu. Kaip aprašyta 112 konstatuojamojoje dalyje, tipiškų Sąjungos gamintojų kainos nagrinėjamuoju laikotarpiu iš tiesų nekito, išskyrus išimtinį padidėjimą 2007 m., kai importas iš Kinijos neaugo. 2009 m. Sąjungos gamintojai galėjo išlaikyti savo kainas nepakitusias, tačiau neteko dar vienos rinkos dalies, o jų pelningumas buvo susijęs su tokiomis nepakitusiomis kainomis ir tuo pačiu metu sumažėjusiomis žaliavų sąnaudomis.
(134)
Eksportuojantis gamintojas teigė, kad PKP importas iš KLR neturi jokio poveikio Sąjungos pramonės kainoms, nes importuojamų produktų negalima palyginti su tipiškų Sąjungos gamintojų gaminamu ir parduodamu PKP, kadangi nustatant priverstinio kainų mažinimo ir nežalingos kainos lygį lyginta tik 10 % tipiškų Sąjungos gamintojų pardavimo apimties. Pažymima, kad nustatant minėtą lygį remtasi visapusiškai palyginamais produktais, kurių visos savybės tiesiogiai sutampa, kad būtų galima užtikrinti sąžiningą palyginimą. Tačiau, kaip nustatyta 42 konstatuojamojoje dalyje, Kinijos ir Sąjungos gamintojų pagamintas PKP iš esmės yra palyginami produktai, vadinasi, jie tiesiogiai konkuruoja vienas su kitu Sąjungos rinkoje.
(135)
Taip pat tvirtinta, kad išvada, jog PKP rinka yra vartojimo produktų rinka, kuriai būdingas didelis skaidrumas, yra neteisinga, nes Sąjungos gamintojai beveik pusę savo produktų parduoda tiesiogiai galutiniams vartotojams. Priešingai nei teigta, tipiški Sąjungos gamintojai didžiąją savo produktų dalį parduoda per prekybininkus tiesiogiai arba netiesiogiai (vadinamasis užsakomasis pardavimas, kai produktai pristatomi tiesiai pirkėjui, tačiau užsakymas atliekamas ir sąskaita faktūra išrašoma per prekybininkus). Prekybininkams iš tiesų tenka svarbus vaidmuo laikant produktus sandėliuose ir užtikrinant kainų skaidrumą rinkoje.
(136)
Remiantis tuo, kas išdėstyta, laikinojo reglamento 113-117 konstatuojamosiose dalyse pateiktos preliminarios išvados patvirtinamos.
8.2. Kitų veiksnių poveikis
8.2.1. Suvartojimo Sąjungos rinkoje raida ir ekonomikos krizė
(137)
Vienas iš bendradarbiaujančių Kinijos eksportuojančių gamintojų ir KLR Vyriausybė teigė, kad, kaip matyti iš neigiamų tokių veiksnių kaip Sąjungos gamintojų vidaus rinkoje parduodamo kiekio, pajėgumų panaudojimo, užimtumo ir atsargų lygio tendencijų, Sąjungos gamyba sumažėjo dėl pasaulinės finansų krizės ir stipriai sumažėjusio suvartojimo Sąjungos rinkoje, todėl tokio sumažėjimo nereikėtų sieti su importu iš Kinijos.
(138)
Šiam teiginiui paremti KLR Vyriausybė nurodė 2009 m. birželio mėn. popieriaus ir plaušienos pramonės inicijuotą Konkurencingumo ir užimtumo manifestą (toliau - manifestas). Šis dokumentas skirtas visiems popieriaus ir plaušienos pramonės sektoriams ir bendram politikos tikslui. Remiantis šiame dokumente pateikta informacija nebuvo galima padaryti kitokių išvadų dėl nagrinėjamojo produkto gamybos ir pardavimo. Todėl neįmanoma padaryti išvados, ar manifeste pateikti pareiškimai arba išvados faktiškai gali būti vienareikšmiškai taikomos nagrinėjamajam produktui. Kadangi ir atlikus tyrimą nenustatyta aiškaus finansinės krizės ir Sąjungos pramonei padarytos materialinės žalos ryšio, šis argumentas turėjo būti atmestas.
8.2.2. Žaliavų kainos
(139)
Nebuvo pateikta jokių naujų argumentų, dėl kurių būtų reikėję persvarstyti laikinojo reglamento 120-122 ir šio reglamento 118 konstatuojamosiose dalyse padarytas išvadas.
8.2.3. Tipiškų Sąjungos gamintojų eksportas
(140)
Peržiūrėjus mikroekonominius rodiklius, kaip paaiškinta 110 konstatuojamojoje dalyje, buvo padarytas poveikis tipiškų Sąjungos gamintojų eksportui, t. y. nagrinėjamuoju laikotarpiu jų pardavimas eksportui sumažėjo 16 %. Šios bendrovės nesusijusioms šalims eksportui pardavė 26 % viso parduoto kiekio.
(141)
Priešingai nei teigė vienas eksportuojantis gamintojas, tipiškų Sąjungos gamintojų nagrinėjamojo produkto eksporto raida nagrinėta laikinojo reglamento 123 ir 124 konstatuojamosiose dalyse. Minėta peržiūra neturi įtakos pradiniu etapu padarytoms išvadoms.
(142)
Tad dėl poveikio Sąjungos pramonės eksportui pateikti argumentai ir įrodymai nebuvo tokie, kad dėl jų būtų reikėję pakeisti pradiniu etapu padarytas išvadas.
8.2.4. Importas iš kitų trečiųjų šalių
(143)
Argumentai dėl importo iš kitų trečiųjų šalių poveikio jau nagrinėti laikinojo reglamento 125-127 konstatuojamosiose dalyse.
8.2.5. Struktūriniai pertekliniai pajėgumai
(144)
Teigta, kad Sąjungos gamintojams žala padaryta dėl struktūrinių perteklinių pajėgumų. Šis veiksnys jau nagrinėtas laikinojo reglamento 128 konstatuojamojoje dalyje.
(145)
Pagrindinis argumentas šiuo klausimu - Sąjungos pramonės restruktūrizavimas buvo baigtas 2009 m. susijungus dviems dideliems gamintojams, dėl ko Sąjungos pramonės padėtis iš karto pagerėjo. Kaip aprašyta laikinojo reglamento 93 konstatuojamojoje dalyje, restruktūrizavimas vyko nuo 2000 m. iki TL. Minėto susijungimo teigiamas poveikis turėjo būti pagerėjęs pajėgumų panaudojimas ir bent nepakitusi pardavimo apimtis, tačiau abu šie rodikliai per TL pablogėjo. Kita vertus, nustatyta, kad Sąjungos pramonės pelningumas per TL pagerėjo pirmiausiai ir tiesiogiai dėl išimtinio plaušienos kainų sumažėjimo. Todėl laikinojo reglamento 128 konstatuojamojoje dalyje padarytos išvados, kad pramonės restruktūrizacijai kliudė importas dempingo kaina, lieka nepakitusios.
8.3. Išvada dėl priežastinio ryšio
(146)
Remiantis tuo, kas išdėstyta pirmiau, laikinojo reglamento 129-132 konstatuojamosiose dalyse pateiktos preliminarios išvados, kad importas dempingo kaina iš KLR Sąjungos pramonei padarė materialinę žalą, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 6 dalyje, lieka nepakitusios. Taip pat patvirtintos preliminarios išvados dėl kitų žinomų veiksnių, kurie galėjo padaryti žalą Sąjungos pramonei, poveikio: dėl šių veiksnių negali būti nutrauktas nustatytas importo dempingo kaina iš KLR ir Sąjungos pramonei padarytos žalos priežastinis ryšys.
9. SĄJUNGOS INTERESAI
9.1. Sąjungos pramonė
(147)
Dėl Sąjungos gamintojų, importuotojų ir prekiautojų interesų jokių kitų pastabų ar informacijos negauta. Todėl laikinojo reglamento 134-138 konstatuojamosiose dalyse pateiktos preliminarios išvados patvirtinamos.
9.2. Importuotojai ir prekiautojai
(148)
Dėl importuotojų ir prekiautojų interesų jokių kitų pastabų ar informacijos negauta. Todėl laikinojo reglamento 139-143 konstatuojamosiose dalyse pateiktos preliminarios išvados patvirtinamos.
9.3. Naudotojai
(149)
Paskelbus laikinąsias priemones savo pastabas pateikė kiti trys spaustuvininkai ir Europos spaustuvininkų bei leidėjų asociacija. Jie teigė, kad priemonės turės neigiamo poveikio vartotojų grandies pramonei, nes dėl padidėjusių kainų spausdinimo pramonė gali būti perkeliama kitur, todėl gali būti importuojama daugiau vartotojų grandies spaudinių. Šiam teiginiui pagrįsti buvo nurodytas faktas, kad pastaraisiais metais iš KLR importuojamų spaudinių labai pagausėjo ir atrodo, kad jiems teko didelė visų spaudinių suvartojimo rinkos dalis Europoje.
(150)
Taip pat teigta, kad nustačius priemones rinkoje pritrūktų pasiūlos, o tiekimo naudotojams laikas pailgėtų.
(151)
Dauguma iš šių teiginių nebuvo susiję su jokia konkrečia bendrove ir buvo panašūs į pateiktuosius tyrimo pradiniu etapu ir nagrinėtuosius laikinojo reglamento 146 ir 150 konstatuojamosiose dalyse. Primenama, kad spaustuvininkų bendradarbiavimas buvo ribotas, ir remiantis informacija apie kiekį, kurios buvo nedaug, padaryta išvada, kad dėl pelningumo lygio ir sąnaudų dalies, kuri tenka PKP, spaustuvininkams kainų padidėjimas iš tiesų yra labai svarbus. Tačiau dauguma spaustuvininkų per TL tiesiogiai pirko tik nedaug popieriaus iš Kinijos ir spaustuvininkų naudojamo popieriaus iš Kinijos kiekis bendrai yra nedidelis, todėl tiesioginis muito poveikis būtų nereikšmingas. Dauguma spaustuvininkų taip pat pareiškė, kad dėl jiems reikiamo trumpo tiekimo laiko tiesiogiai iš trečiųjų šalių ir toliau bus tiekiamas tik nedidelis kiekis.
(152)
Dėl teiginių, susijusių su vartotojų grandies spaudiniais iš KLR, reikėtų pastebėti, kad į spaudinių importo statistiką įtraukta daug įvairių produktų, prie kurių priskiriami ir gatavi spaudiniai, spausdinti ne ant plono kreidinio popieriaus. Remiantis turima informacija nebuvo galima įvertinti, kuri iš KLR importuotų produktų dalis spausdinta ant nagrinėjamojo produkto, o kuri - ant kitos rūšies popieriaus. Tačiau iš pateiktos informacijos žinoma, kad KLR kilmės spaudiniai dažniausiai yra tam tikrų konkrečių kategorijų knygos, knygos vaikams, kalendoriai, pakuotės ir sveikinimo atvirukai. Labiau su laiku susiję produktai, kaip antai savaitiniai ir (arba) mėnesiniai žurnalai ir kiti laikraščiai, dėl vežimui būtino laiko greičiausiai nebus dideliais kiekiais importuojami iš KLR. Nors tam tikrų spaudinių spausdinimą galima lengviau perkelti kitur, kita vertus yra ir tokių rūšių produktų, kurių atveju svarbiausias aspektas - artumas ir paslauga, jiems užsienio konkurencija poveikio neturėtų. Be to, net jeigu popierius yra svarbus spausdinimo pramonės sąnaudų veiksnys, ši pramonė yra imli darbui, todėl perkėlimo kitur tendencija gali labiau priklausyti nuo darbo sąnaudų. Apibendrinant negalima tvirtinti, kad ant PKP spausdintų spaudinių importas nedidės, tačiau neįmanoma tiksliai apskaičiuoti tokio padidėjimo lygio ir jo poveikio spaustuvininkų konkurencingumui, taigi ir to, koks gali būti tiesioginis kainų padidėjimo poveikis vartotojų grandies Sąjungos spausdinimo pramonei.
(153)
Iš pateiktos informacijos taip pat žinoma, kad spausdinimo pramonei daromas spaudimas dėl struktūrinių perteklinių pajėgumų, dėl kurių sektorius nuolat restruktūrizuojamas. Viena iš restruktūrizavimo varomųjų jėgų buvo popieriaus gamintojų susijungimas vertės grandinėje. Laikoma, kad spausdinimo pramonei sunku didinti kainas veikiausiai dėl pačios spausdinimo pramonės struktūrinių perteklinių pajėgumų.
(154)
Suinteresuotosios šalys, teigusios, kad gali trūkti pasiūlos, nenurodė galimo trūkumo apimties ar apytikrių skaičių. Bet kuriuo atveju atrodo, kad šio teiginio nepatvirtina Sąjungos gamintojų pajėgumų naudojimo koeficientas, kuris per TL buvo 83 %, t. y. apie vieną milijoną tonų nepanaudotų pajėgumų. Tuo remiantis trūkumo veikiausiai nebūtų.
9.4. Išvada dėl Sąjungos interesų
(155)
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta pirmiau, preliminarios išvados dėl Sąjungos interesų patvirtinamos, t. y. nėra įtikinamų priežasčių nenustatyti galutinių priemonių importuojamam KLR kilmės PKP.
10. GALUTINĖS ANTIDEMPINGO PRIEMONĖS
10.1. Žalos pašalinimo lygis
(156)
Viena Kinijos eksportuojančių gamintojų grupė paprašė išsamiau aprašyti metodą, naudotą apskaičiuojant 8 % tikslinį pelną, kuris buvo naudotas nežalingai kainai apskaičiuoti. Ji nurodė skundą, kuriame tikslinis pelnas buvo mažesnis.
(157)
Kita vertus skundo pateikėjas prašė, kad būtų nustatytas ne mažesnis kaip 10 % tikslinis pelnas, savo argumentus grįsdamas tikėtinu pelno dydžiu, kurį nepriklausomos reitingavimo agentūros naudoja savo klasifikavimo metodikai, ir kito popieriaus gamybos segmento, kuriam importas iš Kinijos nepadarė poveikio, gamintojo pelningumu.
(158)
Reikėtų paaiškinti, kad skunde nurodytas tikslinis pelnas buvo išnagrinėtas remiantis klausimyno atsakymais ir atlikus tikrinamuosius vizitus tipiškų Sąjungos gamintojų patalpose. Buvo konkrečiai atsižvelgta į investicijų į įrenginius sąnaudas. Nustatyta, kad tikslinis pelnas, apskaičiuotas kaip aprašyta pirmiau, rodo pradinių investicijų reikmes ir riziką, su kuria yra susijusi ši kapitalui imli pramonė nesant dempingo ir (arba) subsidijuoto importo. Todėl laikoma, kad 8 % tikslinis pelnas yra toks, kokį pramonė galėtų gauti, kai nevykdomas importas dempingo kaina. Kaip aprašyta 86 konstatuojamojoje dalyje, siekiant užtikrinti, kad dempingas, priverstinis kainų mažinimas ir priverstinis pardavimas mažesnėmis kainomis būtų skaičiuojami nuosekliai, ir dėl 68-71 konstatuojamosiose dalyse nurodytų priežasčių žalos pašalinimo lygio skaičiavimas buvo peržiūrėtas, kad nebūtų įtrauktas bendradarbiaujančių Kinijos eksportuojančių gamintojų grupei priklausančios bendrovės pardavimas eksportui.
(159)
Visais kitais klausimais laikinojo reglamento 153-161 konstatuojamosios dalys patvirtinamos.
10.2. Galutinės priemonės
(160)
Atsižvelgiant į išvadas, padarytas dėl dempingo, žalos, priežastinio ryšio ir Sąjungos interesų, ir vadovaujantis pagrindinio reglamento 9 straipsnio 4 dalimi, KLR kilmės importuojamam plonam kreidiniam popieriui turėtų būti nustatytas galutinis antidempingo muitas, kurio lygis turėtų būti mažesnis nei nustatytų dempingo ir žalos skirtumų lygis, vadovaujantis mažesniojo muito taisykle. Šiuo atveju muito norma turėtų būti atitinkamai nustatoma pagal nustatytą žalos lygį.
(161)
Pažymima, kad kartu su antisubsidijų tyrimu atliktas antidempingo tyrimas dėl importuojamo KLR kilmės plono kreidinio popieriaus. Kadangi pagal pagrindinio reglamento 14 straipsnio 1 dalį ir 2009 m. birželio 11 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 597/2009 dėl apsaugos nuo subsidijuoto importo iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių (8) (toliau - pagrindinis antisubsidijų reglamentas) 24 straipsnio 1 dalies antrą pastraipą jokiam produktui vienu metu nėra taikomi antidempingo ir kompensaciniai muitai, skirti ištaisyti tą pačią dėl dempingo ar eksporto subsidijavimo susidariusią padėtį, manoma, kad būtina nustatyti, ar subsidijų sumos ir dempingo skirtumai susidarė dėl tos pačios padėties, ir jei taip - nustatyti jų dydį.
(162)
Atsižvelgiant į subsidijų schemas, kurios buvo laikomos eksporto subsidijomis pagal pagrindinio antisubsidijų reglamento 4 straipsnio 4 dalies a punktą, dviems Kinijos eksportuojantiems gamintojams galutinis dempingo skirtumas iš dalies (t. y. 0,05 %) nustatytas dėl kompensuotinų eksporto subsidijų buvimo. Atsižvelgiant į kitas subsidijų schemas, į tai, kad šiuo atveju buvo taikyta mažesniojo muito taisyklė, ir į tuo pačiu metu atliekant antisubsidijų tyrimą nustatytą subsidijavimo sumą, manoma, kad nėra būtina toliau nagrinėti, ar tos pačios subsidijos bus kompensuotos du kartus ir, jei taip, kokiu laipsniu, jei tam pačiam importuojamam produktui bus tuo pačiu metu nustatytas antidempingo ir kompensacinis muitas.
(163)
Primenama, kad dempingo skirtumas visos šalies mastu ir subsidijų lygis nustatyti naudojant bendradarbiaujantiems Kinijos eksportuojantiems gamintojams, kuriems taikoma didžiausia individualaus muito norma, nustatytą galutinį dempingo skirtumą - 63 %, ir galutinį subsidijų skirtumą - 16 %.
(164)
Primenama, kad atliekant tiek antidempingo, tiek antisubsidijų tyrimą taikomas toks pats žalos pašalinimo lygis. Šiuo atžvilgiu pažymima, kad žalos pašalinimo lygis yra mažesnis nei galutinis dempingo skirtumas, bet didesnis nei galutinis subsidijų skirtumas. Todėl manoma, kad tikslinga nustatyti apskaičiuoto galutinio subsidijų skirtumo dydžio galutinį kompensacinį muitą ir nustatyti galutinį antidempingo muitą iki atitinkamo žalos pašalinimo lygio.
(165)
Remiantis tuo, kas išdėstyta, atsižvelgiant į Tarybos reglamente (ES) Nr. 452/2011 2011 m. gegužės 6 d., kuriuo nustatomas galutinis kompensacinis muitas importuojamam Kinijos Liaudies Respublikos plonam kreidiniam popieriui (9), pateiktas išvadas ir į pagrindinio reglamento 14 straipsnio 1 dalies paskutinį sakinį, minėtas muitas nebus nustatytas tokio dydžio, kad būtų laikomasi tame sakinyje nustatytos taisyklės; nustatomos tokios galutinio antidempingo muito norma KLR ir norma, pagal kurią šie muitai bus nustatyti:
Bendrovė
Bendras subsidijos skirtumas
Iš kurių eksporto subsidijos
Dempingo skirtumas
Žalos skirtumas
Galutinio kompensacinio muito norma
Galutinio antidempingo muito norma
Nustatytina galutinio antidempingo muito norma
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, Zhenjiang City, Jiangsu Province, KLR; Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, Suzhou City, Jiangsu Province, KLR
12 %
0,05 %
43,5 %
20 %
12 %
20 %
8 %
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, Shouguang City, Shandong Province, KLR; Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, Shouguang City, Shandong Province, KLR
4 %
0 %
63 %
39,1 %
4 %
39,1 %
35,1 %
Visos kitos bendrovės
12 %
0,05 %
63 %
39,1 %
12 %
39,1 %
27,1 %
11. GALUTINIS LAIKINOJO MUITO SURINKIMAS
(166)
Atsižvelgiant į nustatyto dempingo skirtumo dydį, Sąjungos pramonei padarytos žalos lygį, į tai, kad tuo pačiu metu atliekant antisubsidijų tyrimą nebuvo nustatyta laikinųjų priemonių, manoma, kad būtina galutinai surinkti garantijomis užtikrintas laikinojo antidempingo muito, nustatyto laikinuoju reglamentu, sumas, neviršijant nustatyto laikinojo muito sumos.
(167)
Vienas iš bendradarbiaujančių Kinijos eksportuojančių gamintojų teigė, kad galutinis laikinojo muito surinkimas pagal Reglamento (ES) Nr. 1042/2010 1 straipsnio 2 dalyje nustatytą normą prieštarautų pagrindinio reglamento 10 straipsnio 3 dalies antram sakiniui. Tačiau, kaip paaiškinta šiame reglamente, visų pirma jo 1 straipsnio 2 dalyje, šiuo reglamentu nustatytas galutinis muitas yra faktiškai didesnis nei nustatytas laikinasis muitas. Tokiomis aplinkybėmis turėtų būti galutinai surenkamas laikinasis muitas, taikant Reglamento (ES) Nr. 1042/2010 1 straipsnio 2 dalyje nustatytą muito normą,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
1. Kinijos Liaudies Respublikos kilmės plonam kreidiniam popieriui, kuris yra iš vienos ar abiejų pusių dengtas popierius ar kartonas (išskyrus kraftpopierių ar kraftkartoną), lakštais ar ritiniais, kurio masė ne mažesnė nei 70 g/m2, bet ne didesnė nei 400 g/m2, kurio ryškumas daugiau nei 84 (matuojant pagal ISO 2470-1) ir kurio KN kodai šiuo metu yra ex 4810 13 20, ex 4810 13 80, ex 4810 14 20, ex 4810 14 80, ex 4810 19 10, ex 4810 19 90, ex 4810 22 10, ex 4810 22 90, ex 4810 29 30, ex 4810 29 80, ex 4810 99 10, ex 4810 99 30 ir ex 4810 99 90 (TARIC kodai 4810132020, 4810138020, 4810142020, 4810148020, 4810191020, 4810199020, 4810221020, 4810229020, 4810293020, 4810298020, 4810991020, 4810993020 ir 4810999020), nustatomas galutinis antidempingo muitas.
Galutinis antidempingo muitas netaikomas ruloninėms spaudos mašinoms tinkamiems naudoti ritiniams. Ruloninėms spaudos mašinoms tinkami naudoti ritiniai - ritiniai, kuriuos bandant pagal ISO bandymų standartą ISO 3783:2006 dėl atsparumo išpešiojimui nustatymo (padidinto greičio metodas naudojant IGT tipo prietaisą (elektrinis modelis)) pasiekiamas mažesnis nei 30 N/m jėgos momentas, jeigu matuojama popieriaus skersine kryptimi, ir mažesnis nei 50 N/m jėgos momentas, jeigu matuojama mašinine kryptimi. Be to, galutinis antidempingo muitas netaikomas daugiasluoksniam popieriui ir daugiasluoksniam kartonui.
2. Galutinio antidempingo muito norma yra tokia:
Bendrovė
Antidempingo muito norma
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, Zhenjiang City, Jiangsu Province, KLR; Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, Suzhou City, Jiangsu Province, KLR
20 %
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, Shouguang City, Shandong Province, KLR; Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, Shouguang City, Shandong Province, KLR
39,1 %
Visos kitos bendrovės
39,1 %
3. 1 straipsnio 2 dalyje nustatyti antidempingo muitai nebus renkami: 12 % - Gold East Paper (Jiangsu) Co. ir Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., 4 % - Shangdong Chenming Paper Holdings Limited ir Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd. ir 12 % - visoms kitoms bendrovėms, jeigu atitinkama suma surenkama pagal Reglamentą (ES) Nr. 452/2011.
4. Atsižvelgiant į 1 straipsnio 2 dalį ir 1 straipsnio 3 dalį galutinio antidempingo muito norma, taikytina 1 dalyje aprašytų produktų, kuriuos pagamino toliau išvardytos bendrovės, neto kainai Sąjungos pasienyje prieš sumokant muitą, yra tokia:
Bendrovė
Antidempingo muito norma
Papildomas TARIC kodas
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, Zhenjiang City, Jiangsu Province, KLR; Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, Suzhou City, Jiangsu Province, KLR
8 %
B001
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, Shouguang City, Shandong Province, KLR; Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, Shouguang City, Shandong Province, KLR
35,1 %
B013
Visos kitos bendrovės
27,1 %
B999
5. Jeigu nenurodyta kitaip, taikomos muitus reglamentuojančios galiojančios nuostatos.
2 straipsnis
Garantijomis užtikrintos Reglamentu (ES) Nr. 1042/2010 nustatyto laikinojo antidempingo muito sumos galutinai surenkamos pagal to Reglamento 1 straipsnyje nustatytą normą.
3 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2011 m. gegužės 6 d.