ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY č. 1194/2011/EU
ze dne 16. listopadu 2011,
kterým se zavádí opatření Evropské unie pro označení „Evropské dědictví“
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 167 odst. 5 první odrážku této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Výboru regionů (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Smlouva o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) má za cíl vytvářet stále užší svazek mezi národy Evropy, přičemž ukládá Unii, aby mimo jiné přispívala k rozkvětu kultur členských států a respektovala přitom jejich národní a regionální různorodost a zároveň zdůrazňovala společné kulturní dědictví. V tomto ohledu Unie v případě potřeby podporuje a doplňuje činnost členských států v oblasti zlepšování znalostí a šíření kultury a dějin evropských národů.
(2)
Lepší pochopení a docenění významu společného, a přesto rozmanitého dědictví, zejména mezi mladými lidmi, by přispělo k upevnění pocitu sounáležitosti s Unií a k posílení mezikulturního dialogu. Proto je důležité podporovat rozsáhlejší přístup ke kulturnímu dědictví a zdůrazňovat jeho evropský rozměr.
(3)
Smlouva o fungování EU rovněž zavádí občanství Unie, které doplňuje občanství jednotlivých členských států a je důležitým prvkem zajištění a posílení procesu evropské integrace. Aby občané evropskou integraci plně podpořili, měl by být kladen větší důraz na jejich společné hodnoty, dějiny a kulturu jako klíčové prvky jejich členství ve společnosti založené na zásadách svobody, demokracie, dodržování lidských práv, kulturní a jazykové rozmanitosti, tolerance a solidarity.
(4)
Dne 28. dubna 2006 byla v Granadě ve Španělsku zahájena mezivládní iniciativa týkající se označení „Evropské dědictví“ (dále jen „mezivládní iniciativa“).
(5)
Dne 20. listopadu 2008 přijala Rada závěry (3) s cílem přeměnit mezivládní iniciativu v opatření Unie (dále jen „opatření“), přičemž vyzvala Komisi, aby jí předložila návrh na zavedení označení „Evropské dědictví“ v rámci Unie (dále jen „označení“), v němž budou upřesněny praktické postupy realizace tohoto projektu.
(6)
Veřejná konzultace a posouzení dopadů provedené Komisí potvrdily přínos mezivládní iniciativy, avšak zdůraznily, že je třeba ji dále rozvinout, aby byl plně využit její potenciál, a že zapojení Unie by pro ni mohlo znamenat jednoznačnou přidanou hodnotu a pomoci jí kvalitativně se posunout směrem vpřed.
(7)
Ve prospěch označení by měly být využity zkušenosti, které byly získány v rámci mezivládní iniciativy.
(8)
Označení by mělo usilovat o přidanou hodnotu a doplňkovost s ohledem na další iniciativy, jako je seznam světového dědictví Unesco, reprezentativní seznam nehmotného kulturního dědictví lidstva Unesco a „evropské kulturní trasy“ Rady Evropy. Jeho přidaná hodnota by měla být založena na přínosu vybraných pamětihodností k evropským dějinám a kultuře, včetně budování Unie, na jasném vzdělávacím rozměru, který osloví občany, zejména mladé lidi, a na vytváření sítí mezi pamětihodnostmi, které umožní výměnu zkušeností a osvědčených postupů. Opatření by mělo být zaměřeno především na propagaci pamětihodností a přístup k nim a rovněž na kvalitu nabízených informací a aktivit, a nikoli na zachování pamětihodností, které by mělo být zaručeno stávajícími ochrannými režimy.
(9)
Kromě upevnění pocitu sounáležitosti evropských občanů s Unií a podnícení mezikulturního dialogu by opatření mohlo přispět také ke zvýšení hodnoty a zviditelnění kulturního dědictví, k posílení úlohy dědictví v hospodářském a udržitelném rozvoji regionů, zejména prostřednictvím kulturního cestovního ruchu, k posilování synergií mezi kulturním dědictvím a soudobou tvorbou a tvořivostí a obecněji k podpoře demokratických hodnot a lidských práv, na nichž je založena evropská integrace.
(10)
Tyto cíle jsou plně v souladu s cíli stanovenými ve sdělení Komise nazvaném „Sdělení o evropském programu pro kulturu v globalizovaném světě“, mezi něž patří i podpora kulturní rozmanitosti a mezikulturního dialogu a kultury, která je katalyzátorem tvořivosti.
(11)
Je velmi důležité, aby označení bylo udělováno na základě společných, jasných a transparentních kritérií a postupů, a to i během prvních dvou roků výběru, kdy by se měla uplatňovat přechodná ustanovení.
(12)
Řízení pro výběr pamětihodností, na které se vztahuje toto opatření, by mělo probíhat ve dvou fázích. Nejdříve by měl být proveden předběžný výběr pamětihodností na vnitrostátní úrovni. Ve vhodných případech by členské státy mohly zapojit místní a regionální orgány. Poté by se měl uskutečnit výběr na úrovni Unie. Každá pamětihodnost, které bylo uděleno označení, by měla být monitorována, aby se zaručilo, že i nadále splňuje kritéria stanovená pro označení.
(13)
V rámci prvního hodnocení tohoto opatření by mělo být posouzeno možné rozšíření jeho územní oblasti působnosti.
(14)
V případě jasné tematické spojitosti mezi několika pamětihodnostmi, které se nacházejí v jednom členském státě, by toto opatření mělo umožňovat podávání společných žádostí. Takové společné žádosti by měly zahrnovat přiměřený počet zúčastněných pamětihodností a v porovnání s žádostmi týkajícími se stejných pamětihodností podanými samostatně by měly prokázat přidanou hodnotu z celoevropského hlediska.
(15)
Stejně tak by z důvodu nadnárodního rozměru určitých pamětihodností toto opatření mělo umožňovat podávání společných žádostí, a to jak pro pamětihodnosti, které se nacházejí v různých členských státech, ale zaměřují se na jedno konkrétní téma, tak pro pamětihodnost, která se nachází na území nejméně dvou členských států.
(16)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto rozhodnutí, a zejména ustanovení týkajících se určování pamětihodností, kterým má být uděleno označení, odejmutí označení a formálního vzdání se označení, by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci.
(17)
Administrativní opatření pro označení by v souladu se zásadou subsidiarity měla být jednoduchá a flexibilní.
(18)
Jelikož cílů tohoto rozhodnutí nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, zejména z důvodu potřeby nových společných, jasných a transparentních kritérií a postupů pro označení a výraznější koordinace mezi členskými státy, a proto jich může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto rozhodnutí rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů,
PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Zavedení
Zavádí se opatření Evropské unie (dále jen „opatření“) nazvané „označení Evropské dědictví“ (dále jen „označení“).
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto rozhodnutí se rozumí:
1)
„pamětihodnostmi“ památky, přírodní, podvodní, archeologické, průmyslové nebo městské pamětihodnosti, kulturní krajiny, památná místa, kulturní statky a objekty a nehmotné dědictví, které se váže k určitému místu, včetně soudobého dědictví;
2)
„nadnárodní pamětihodností“
a)
několik pamětihodností nacházejících se v různých členských státech, které se zaměřují na jedno určité téma s cílem podat společnou žádost, nebo
b)
jedna určitá pamětihodnost, která se nachází na území alespoň dvou členských států;
3)
„národní tematicky vázanou pamětihodností“ několik pamětihodností nacházejících se v témže členském státě, které se zaměřují na konkrétní téma s cílem podat společnou žádost.
Článek 3
Cíle
1. Opatření přispívá k těmto obecným cílům:
a)
upevnit pocit sounáležitosti evropských občanů, a zejména mladých lidí, s Unií na základě společných hodnot a prvků evropských dějin a kulturního dědictví a docenit význam národní a regionální rozmanitosti;
b)
posílit mezikulturní dialog.
2. Za účelem dosažení cílů stanovených v odstavci 1 toto opatření usiluje o dosažení těchto dílčích cílů:
a)
vyzdvihnout symbolickou hodnotu pamětihodností, které sehrály významnou úlohu v dějinách a kultuře Evropy nebo při budování Unie, a tyto pamětihodnosti více zviditelnit;
b)
zlepšit u evropských občanů pochopení dějin Evropy a zvýšit jejich povědomí o budování Unie a o jejich společném, a přesto rozmanitém kulturním dědictví, zejména ve vztahu k demokratickým hodnotám a lidským právům, na nichž je založena evropská integrace.
3. U samotných pamětihodností se usiluje o dosažení těchto konkrétních cílů:
a)
zdůraznit jejich celoevropský význam;
b)
zvýšit povědomí evropských občanů, a zejména mladých lidí, o jejich společném kulturním dědictví;
c)
usnadnit sdílení zkušeností a výměny osvědčených postupů po celé Unii;
d)
posílit a zlepšit přístup k dědictví pro všechny, zejména pro mladé lidi;
e)
posílit mezikulturní dialog, zejména mezi mladými lidmi, prostřednictvím vzdělávání v oblasti umění, kultury a historie;
f)
podporovat synergie mezi kulturním dědictvím na jedné straně a soudobou tvorbou a tvořivostí na straně druhé;
g)
přispět k atraktivitě a hospodářskému a udržitelnému rozvoji regionů, zejména prostřednictvím kulturního cestovního ruchu.
Článek 4
Účast na opatření
Opatření se mohou dobrovolně účastnit členské státy.
Článek 5
Přidaná hodnota a doplňkovost opatření s ohledem na jiné iniciativy
Komise a členské státy zajistí přidanou hodnotu a doplňkovost opatření s ohledem na jiné iniciativy v oblasti kulturního dědictví, jako jsou seznam světového dědictví Unesco, reprezentativní seznam nehmotného kulturního dědictví lidstva Unesco a „evropské kulturní trasy“ Rady Evropy.
Článek 6
Způsobilost k udělení označení
K udělení označení jsou způsobilé pamětihodnosti ve smyslu článku 2.
Článek 7
Kritéria
1. Označení se uděluje na základě těchto kritérií (dále jen „kritéria“):
a)
Pamětihodnosti ucházející se o označení musí mít symbolickou hodnotu pro Evropu a sehrát významnou úlohu v dějinách a kultuře Evropy nebo při budování Unie. Musí být proto prokázána alespoň jedna z těchto skutečností:
i)
jejich přeshraniční nebo celoevropský charakter: jak jejich vliv a atraktivita v minulosti a přítomnosti přesáhly hranice členského státu,
ii)
jejich místo a úloha v evropských dějinách a při integraci Evropy a jejich spojitost s klíčovými evropskými událostmi, osobnostmi nebo hnutími,
iii)
jejich místo a úloha při rozvoji a prosazování společných hodnot, na nichž je založena evropská integrace.
b)
U pamětihodností ucházejících se o označení musí být předložen projekt, jehož provádění musí začít nejpozději do konce roku určení a který obsahuje všechny tyto prvky:
i)
zvyšování povědomí o celoevropském významu dané pamětihodnosti, zejména prostřednictvím vhodné informační činnosti, směrových informačních tabulí a odborné přípravy pracovníků,
ii)
pořádání vzdělávacích aktivit, zejména pro mladé lidi, které zlepší pochopení společných evropských dějin a společného, a přesto rozmanitého evropského dědictví a posílí pocit příslušnosti ke společnému prostoru,
iii)
podpora mnohojazyčnosti a usnadnění přístupu k dané pamětihodnosti použitím několika jazyků Unie,
iv)
účast na činnostech sítí pamětihodností, kterým bylo uděleno označení, za účelem výměny zkušeností a zahájení společných projektů,
v)
větší zviditelnění a zvýšení atraktivity dané pamětihodnosti v celoevropském měřítku, mimo jiné využíváním možností, které nabízejí moderní technologie a digitální a interaktivní prostředky, a snahou o součinnost s jinými evropskými iniciativami.
Kdykoli to umožňuje konkrétní povaha dané pamětihodnosti, je třeba vítat pořádání uměleckých a kulturních aktivit, které podporují mobilitu evropských kulturních pracovníků, umělců a sbírek, podněcují mezikulturní dialog a podporují vazby mezi dědictvím a soudobou tvorbou a tvořivostí.
c)
U pamětihodností ucházejících se o označení musí být předložen pracovní plán, který obsahuje všechny tyto prvky:
i)
zajištění řádné správy dané pamětihodnosti, včetně stanovení cílů a ukazatelů,
ii)
zajištění ochrany dané pamětihodnosti a jejího zachování pro budoucí generace v souladu s příslušnými ochrannými režimy,
iii)
zajištění kvality zařízení pro přijímání návštěvníků, například kvality historických prezentací, informací pro návštěvníky a směrových informačních tabulí,
iv)
zajištění přístupu pro co nejširší veřejnost, mimo jiné prostřednictvím úprav dané pamětihodnosti nebo odborné přípravy pracovníků,
v)
věnování zvláštní pozornosti mladým lidem, a to zejména tím, že jim bude poskytnut přístup k dané pamětihodnosti za zvýhodněných podmínek,
vi)
propagace dané pamětihodnosti jako udržitelné turistické destinace,
vii)
vytvoření ucelené a komplexní komunikační strategie s důrazem na celoevropský význam dané pamětihodnosti,
viii)
zajištění co nejekologičtější správy dané pamětihodnosti.
2. Pokud jde o kritéria uvedená v odstavci 1 písmenech b) a c), každá pamětihodnost se posuzuje přiměřeným způsobem s přihlédnutím k jejím charakteristickým rysům.
Článek 8
Evropský panel odborníků
1. Zřizuje se evropský panel nezávislých odborníků (dále jen „evropský panel“), který provádí výběr a monitorování na úrovni Unie. Evropský panel zajistí řádné uplatňování stanovených kritérií v případě pamětihodností ve všech členských státech.
2. Evropský panel má 13 členů, z nichž čtyři jmenuje Evropský parlament, čtyři Rada, čtyři Komise a jednoho člena Výbor regionů, v souladu se svými příslušnými postupy. Evropský panel určí svého předsedu.
3. Členové evropského panelu jsou nezávislí odborníci se značnými zkušenostmi a odbornými znalostmi v oblastech souvisejících s cíli opatření. Každý orgán a každá instituce usiluje o to, aby se jimi jmenovaní odborníci svými odbornostmi co nejvíce vzájemně doplňovali a aby bylo zajištěno jejich geograficky vyvážené zastoupení.
4. Členové evropského panelu jsou jmenováni na tři roky.
V roce 2012 však Evropský parlament jmenuje čtyři odborníky na dva roky, Rada čtyři odborníky na tři roky, Komise čtyři odborníky na jeden rok a Výbor regionů jednoho odborníka na tři roky.
5. Členové evropského panelu ohlásí jakýkoli existující nebo možný konflikt zájmů ve vztahu k určité pamětihodnosti. Pokud člen učiní takové prohlášení nebo pokud vyjde najevo střet zájmů, neúčastní se dotyčný člen hodnocení této pamětihodnosti ani jiných pamětihodností nacházejících se v dotyčném členském státě nebo v dotyčných členských státech.
6. Komise zveřejní veškeré zprávy, doporučení a oznámení evropského panelu.
Článek 9
Formulář žádosti
S cílem zajistit, aby příslušné postupy byly co nejúčelnější a nejjednodušší, vypracuje Komise na základě stanovených kritérií společný formulář žádosti (dále jen „formulář žádosti“), který bude používán pro všechny pamětihodnosti ucházející se o označení.
Článek 10
Předběžný výběr na vnitrostátní úrovni
1. Za předběžný výběr pamětihodností za účelem udělení označení odpovídají členské státy.
2. Každý členský stát může jednou za dva roky provést předběžný výběr nejvýše dvou pamětihodností.
3. Předběžný výběr vychází ze stanovených kritérií a z formuláře žádosti.
4. Každý zúčastněný členský stát stanoví vlastní postupy a vlastní časový rozvrh pro předběžný výběr v souladu se zásadou subsidiarity, přičemž usiluje o to, aby administrativní opatření byla co nejjednodušší a nejflexibilnější. Formuláře žádostí předběžně vybraných pamětihodností předloží zúčastněný členský stát Komisi do 1. března roku konání výběrového řízení, podle časového rozvrhu uvedeného v příloze.
5. Komise zveřejní úplný seznam předběžně vybraných pamětihodností a uvědomí o něm ihned po dokončení fáze předběžného výběru Evropský parlament, Radu a Výbor regionů tak, aby Evropský parlament, Rada, Výbor regionů, členské státy nebo jakákoli jiná osoba či subjekt mohly sdělit Komisi jakékoli připomínky, které by mohly ovlivnit výběr daných pamětihodností.
Článek 11
Výběr na úrovni Unie
1. Výběr pamětihodností za účelem udělení označení provádí evropský panel pod vedením Komise.
2. Evropský panel vyhodnotí žádosti předběžně vybraných pamětihodností a vybere nejvýše jednu pamětihodnost z každého členského státu. V případě potřeby si může vyžádat další informace a uspořádat návštěvy příslušných pamětihodností.
3. Výběr vychází ze stanovených kritérií a z formuláře žádosti. Evropský panel patřičně zohlední připomínky uvedené v čl. 10 odst. 5.
4. Evropský panel vydá zprávu o předběžně vybraných pamětihodnostech a nejpozději do konce roku konání výběrového řízení ji předloží Komisi. Uvedená zpráva zahrnuje doporučení pro udělení označení a obsahuje doprovodné vysvětlení závěrů evropského panelu týkajících se těch pamětihodností, které byly vybrány, a těch, které vybrány nebyly. Komise tuto zprávu neprodleně zašle pro informaci Evropskému parlamentu, Radě a Výboru regionů.
5. Pamětihodnosti ucházející se o označení, které nejsou vybrány, mohou v následujících letech podat novou žádost o předběžný výběr na vnitrostátní úrovni.
Článek 12
Nadnárodní pamětihodnosti
1. Aby byla nadnárodní pamětihodnost způsobilá k udělení označení, musí splňovat všechny tyto podmínky:
a)
každá zúčastněná pamětihodnost zcela splňuje stanovená kritéria;
b)
jedna ze zúčastněných pamětihodností je určena jako koordinátor, který bude společným kontaktním místem pro Komisi;
c)
žádost je podána pod společným názvem;
d)
v příslušných případech je doložena jasná tematická spojitost.
2. Žádosti se v případě nadnárodních pamětihodností řídí stejným postupem jako žádosti pro jiné pamětihodnosti. Po konzultaci mezi zúčastněnými pamětihodnostmi, do níž jsou zapojeny příslušné vnitrostátní orgány, se u každé ze zúčastněných pamětihodností vyplní formulář žádosti, který se zašle koordinátorovi. Nadnárodní pamětihodnosti jsou předběžně vybírány členským státem koordinátora v rámci početních limitů pro pamětihodnosti stanovených v čl. 10 odst. 2 a jsou navrhovány jménem všech dotčených členských států poté, co s tím tyto členské státy souhlasily.
3. Jakmile je nadnárodní pamětihodnost vybrána, označení se udělí nadnárodní pamětihodnosti jako celku a pod společným názvem.
4. Pokud určitá nadnárodní pamětihodnost splňuje všechna kritéria, bude této pamětihodnosti při výběru dána přednost.
Článek 13
Národní tematicky vázané pamětihodnosti
1. Aby byla národní tematicky vázaná pamětihodnost způsobilá k udělení označení, musí splňovat všechny tyto podmínky:
a)
je doložena přidaná hodnota společné žádosti z celoevropského hlediska v porovnání s žádostmi podanými samostatně;
b)
je doložena jasná tematická spojitost;
c)
každá zúčastněná pamětihodnost zcela splňuje stanovená kritéria;
d)
jedna ze zúčastněných pamětihodností je určena jako koordinátor, který bude společným kontaktním místem pro Komisi;
e)
žádost je podána pod společným názvem.
2. Žádosti se v případě národních tematicky vázaných pamětihodností řídí stejným postupem jako žádosti pro jiné pamětihodnosti. U každé ze zúčastněných pamětihodností se vyplní formulář žádosti, který se zašle koordinátorovi. Národní tematicky vázané pamětihodnosti jsou předběžně vybírány dotčeným členským státem v rámci početních limitů pro pamětihodnosti stanovených v čl. 10 odst. 2.
3. Jakmile je národní tematicky vázaná pamětihodnost vybrána, označení se udělí národní tematicky vázané pamětihodnosti jako celku a pod společným názvem.
Článek 14
Určení
1. Pamětihodnosti, kterým se udělí označení, určí Komise, přičemž řádně zohlední doporučení evropského panelu. Komise o udělení označení uvědomí Evropský parlament, Radu a Výbor regionů.
2. Označení se uděluje na neomezenou dobu za podmínek stanovených v článku 15 a s výhradou pokračování opatření, aniž je dotčen článek 16.
Článek 15
Monitorování
1. Každá pamětihodnost, které bylo uděleno označení, je pravidelně monitorována, aby se zaručilo, že i nadále splňuje stanovená kritéria a dodržuje projekt a pracovní plán, které byly předloženy v její žádosti.
2. Jednotlivé členské státy jsou odpovědné za monitorování všech pamětihodností nacházejících se na jejich území. Za monitorování nadnárodní pamětihodnosti je odpovědný členský stát koordinátora.
3. Členské státy shromažďují všechny nezbytné informace a jednou za čtyři roky vypracují zprávu podle časového rozvrhu uvedeného v příloze. Členské státy zašlou uvedenou zprávu Komisi do 1. března roku, v němž probíhá monitorování. Komise předá tuto zprávu k posouzení evropskému panelu.
4. Do konce roku, v němž probíhá monitorování, vydá evropský panel zprávu o stavu pamětihodností, jimž bylo uděleno označení, která bude v případě potřeby obsahovat doporučení, k nimž je nutno přihlédnout v následujícím monitorovacím období.
5. Komise stanoví ve spolupráci s evropským panelem společné ukazatele pro členské státy, aby byl zajištěn jednotný přístup k monitorování.
Článek 16
Odejmutí nebo vzdání se označení
1. Pokud evropský panel zjistí, že určitá pamětihodnost již nesplňuje stanovená kritéria nebo že přestal být dodržován projekt a pracovní plán předložený v žádosti, zahájí prostřednictvím Komise dialog s dotčeným členským státem s cílem usnadnit nezbytné změny u dané pamětihodnosti.
2. Pokud do 18 měsíců od zahájení dialogu nejsou u dané pamětihodnosti nezbytné změny provedeny, uvědomí evropský panel o této skutečnosti Komisi. K oznámení je připojeno odůvodnění a zahrnuje praktická doporučení, jak situaci zlepšit.
3. Pokud do 18 měsíců od oznámení uvedeného v odstavci 2 nejsou praktická doporučení provedena, vydá evropský panel doporučení Komisi, aby bylo označení dané pamětihodnosti odejmuto.
4. Pokud evropský panel zjistí, že určitá pamětihodnost, která je součástí nadnárodní pamětihodnosti nebo národní tematicky vázané pamětihodnosti, již nesplňuje stanovená kritéria nebo že přestal být dodržován projekt a pracovní plán předložený v žádosti, použije se postup stanovený v odstavcích 1, 2 a 3. Odejmutí stanovené v tomto odstavci se vztahuje na nadnárodní pamětihodnost nebo národní tematicky vázanou pamětihodnost jako celek. V případech, v nichž není ohrožena soudržnost dané nadnárodní pamětihodnosti nebo národní tematicky vázané pamětihodnosti, však může evropský panel doporučit, aby odejmutí bylo omezeno na dotčenou zúčastněnou pamětihodnost.
5. Rozhodnutí o odejmutí označení přijímá Komise, přičemž řádně zohlední doporučení uvedené v odstavci 3. Komise o svém rozhodnutí odejmout označení uvědomí Evropský parlament, Radu a Výbor regionů.
6. Pamětihodnosti se mohou označení kdykoli vzdát a v takových případech uvědomí dotčené členské státy, které poté uvědomí Komisi. Komise toto vzdání se označení formálně schválí a uvědomí Evropský parlament, Radu a Výbor regionů.
Článek 17
Praktická ujednání
1. Opatření provádí Komise. Komise zejména:
a)
zajišťuje celkovou soudržnost a kvalitu opatření;
b)
zajišťuje koordinaci mezi členskými státy a evropským panelem;
c)
s ohledem na cíle a kritéria stanovuje v úzké spolupráci s evropským panelem pokyny na podporu výběrových řízení a monitorování;
d)
poskytuje podporu evropskému panelu.
2. Komise je odpovědná za šíření informací týkajících se označení a za zajištění jeho zviditelnění na úrovni Unie, zejména vytvořením a provozováním zvláštních internetových stránek. Komise rovněž zajistí, aby bylo pro toto označení vytvořeno logo.
3. Komise podporuje činnosti zaměřené na vytváření sítí pamětihodností, kterým bylo uděleno označení.
4. Činnosti podle odstavců 2 a 3 tohoto článku a náklady na činnost evropského panelu jsou financovány prostřednictvím finančního krytí stanoveného v článku 20.
Článek 18
Hodnocení
1. Komise zajistí externí a nezávislé hodnocení opatření. Toto hodnocení proběhne jednou za šest let podle časového rozvrhu uvedeného v příloze a posoudí všechny aspekty, včetně účinnosti procesů souvisejících s prováděním opatření, počtu pamětihodností, dopadů opatření, rozšíření jeho územní oblasti působnosti a toho, jak by bylo možné je zlepšit a zda by mělo pokračovat.
2. Komise předloží zprávu o hodnocení stanoveném v odstavci 1 Evropskému parlamentu, Radě a Výboru regionů do šesti měsíců od jeho dokončení a případně k ní přiloží příslušné návrhy.
Článek 19
Přechodná ustanovení
1. Členské státy, které se neúčastnily mezivládní iniciativy týkající se označení „Evropské dědictví“ z roku 2006 (dále jen „mezivládní iniciativa“), mají možnost předběžně vybrat v roce 2013 až čtyři pamětihodnosti pro udělení označení.
2. Členské státy, které se účastnily mezivládní iniciativy, mají možnost předběžně vybrat v roce 2014 až čtyři pamětihodnosti pro udělení označení. Mohou navrhovat pamětihodnosti, kterým již bylo uděleno označení v rámci mezivládní iniciativy.
3. Všechny pamětihodnosti uvedené v odstavcích 1 a 2 jsou posuzovány evropským panelem na základě stejných kritérií a řídí se stejným postupem, jež platí pro ostatní pamětihodnosti.
4. Pokud některá z pamětihodností uvedených v odstavcích 1 a 2 nesplňuje stanovená kritéria nebo pokud jsou zapotřebí další informace, zahájí evropský panel prostřednictvím Komise dialog s příslušným členským státem s cílem posoudit, zda lze žádost před přijetím rozhodnutí vylepšit. V případě potřeby lze uspořádat návštěvy příslušné pamětihodnosti.
Článek 20
Finanční ustanovení
1. Finanční krytí na provádění opatření v období od 1. ledna 2012 do 31. prosince 2013 činí 650 000 EUR.
2. Roční rozpočtové prostředky schvaluje rozpočtový orgán v mezích víceletého finančního rámce.
Článek 21
Vstup v platnost
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Ve Štrasburku dne 16. listopadu 2011.
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS SPRENDIMAS Nr. 1194/2011/ES
2011 m. lapkričio 16 d.
dėl Europos Sąjungos veiksmų, susijusių su Europos paveldo ženklu
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 167 straipsnio 5 dalies pirmą įtrauką,
atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
perdavus įstatymo galią turinčio akto projektą nacionaliniams parlamentams,
atsižvelgdami į Regionų komiteto nuomonę (1),
laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (2),
kadangi:
(1)
Sutartimi dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) siekiama glaudesnės Europos tautų sąjungos, o Sąjungai pavedama, inter alia, prisidėti prie valstybių narių kultūrų klestėjimo gerbiant jų nacionalinę ir regioninę įvairovę ir kartu iškeliant bendrą kultūros paveldą. Šiuo atžvilgiu, kai būtina, Sąjunga remia ir papildo valstybių narių veiksmus siekiant skatinti geriau pažinti ir skleisti Europos tautų kultūrą ir istoriją;
(2)
geriau suprasdami ir brangindami bendrą, nors ir įvairų paveldą, žmonės, ypač jaunimas, pajustų stipresnį ryšį su Sąjunga ir būtų intensyvinamas kultūrų dialogas. Todėl svarbu didinti galimybes pažinti kultūros paveldą ir stiprinti jo europinę dimensiją;
(3)
SESV taip pat nustatoma Sąjungos pilietybė, kuri papildo atitinkamų valstybių narių nacionalinę pilietybę ir yra svarbus aspektas užtikrinant ir stiprinant Europos integracijos procesą. Siekiant, kad piliečiai visapusiškai remtų Europos integraciją, daugiau dėmesio reikėtų skirti jų bendroms vertybėms, istorijai ir kultūrai - svarbiausiems jų dalyvavimo visuomenėje, grindžiamoje laisvės, demokratijos, pagarbos žmogaus teisėms, kultūrinės ir kalbų įvairovės, tolerancijos ir solidarumo principais, aspektams;
(4)
tarpvyriausybinė Europos paveldo ženklo iniciatyva (toliau - tarpvyriausybinė iniciatyva) buvo pradėta 2006 m. balandžio 28 d. Grenadoje, Ispanijoje;
(5)
2008 m. lapkričio 20 d. Taryba priėmė išvadas (3), kuriomis siekiama pereiti nuo tarpvyriausybinės iniciatyvos prie Sąjungos veiksmų (toliau - veiksmai), ragindama Komisiją pateikti pasiūlymą dėl Sąjungos Europos paveldo ženklo (toliau - ženklas) sukūrimo ir nurodyti praktines šio projekto įgyvendinimo procedūras;
(6)
viešųjų konsultacijų ir Komisijos atlikto poveikio vertinimo rezultatais patvirtinta tarpvyriausybinės iniciatyvos vertė, tačiau nurodyta, kad ją reikia toliau plėtoti, kad būtų pasinaudota visomis jos teikiamomis galimybėmis, ir kad Sąjungos dalyvavimas jai galėtų suteikti aiškios pridėtinės vertės ir padėtų jai tapti kokybiškesnei;
(7)
diegiant ženklą turėtų būti pasinaudota vykdant tarpvyriausybinę iniciatyvą įgyta patirtimi;
(8)
ženklu turėtų būti siekiama pridėtinės vertės ir jo bei kitų iniciatyvų, pavyzdžiui, UNESCO pasaulio paveldo sąrašo, UNESCO Reprezentatyvaus žmonijos nematerialaus kultūros paveldo sąrašo ir Europos Tarybos projekto „Europos kultūros keliai“, papildomumo. Jo pridėtinė vertė turėtų būti grindžiama atrinktų paveldo vietų istorine ir kultūrine svarba Europai, taip pat ir Sąjungos kūrimui, aiškiu į piliečius, ypač jaunimą, orientuotu švietėjišku matmeniu bei paveldo vietų bendradarbiavimu, kad būtų dalijamasi patirtimi ir geriausios praktikos pavyzdžiais. Vykdant šiuos veiksmus daugiausia dėmesio turėtų būti skiriama paveldo vietų populiarinimui ir pasiekiamumui bei informacijos ir siūlomos veiklos kokybei, o ne paveldo vietos išsaugojimui, kurį turėtų užtikrinti galiojanti paveldosaugos tvarka;
(9)
šiais veiksmais ne tik siekiama stiprinti Europos piliečių ryšį su Sąjunga ir skatinti kultūrų dialogą, bet jie taip pat galėtų padėti didinti kultūros paveldo vertę ir žinomumą, didinti paveldo vaidmenį užtikrinant tvarų regionų ekonomikos vystymąsi, visų pirma skatinant kultūros turizmą, skatinti kultūros paveldo, šiuolaikinio meno ir kūrybiškumo sinergiją, ir apskritai propaguoti demokratines vertybes ir žmogaus teises, kuriomis grindžiamas Europos integracijos procesas;
(10)
tie tikslai visiškai atitinka tikslus, nustatytus Komisijos komunikate „Europos kultūros globalizuotame pasaulyje darbotvarkė“, kuris apima kultūrų įvairovės ir kultūrų dialogo skatinimą bei kultūros kaip kūrybiškumo katalizatoriaus propagavimą;
(11)
labai svarbu, kad ženklas būtų suteikiamas vadovaujantis bendrais, aiškiais ir skaidriais kriterijais bei procedūromis, įskaitant pirmus dvejus atrinktus metus, kai turėtų būti taikomos pereinamojo laikotarpio nuostatos;
(12)
paveldo vietų atrankos procedūra pagal šiuos veiksmus turėtų būti vykdoma dviem etapais. Paveldo vietos pirmiausia turėtų būti iš anksto atrinktos nacionaliniu lygmeniu. Prireikus, valstybės narės galėtų pasitelkti vietos ir regionines valdžios institucijas. Po to turėtų būti vykdoma atranka Sąjungos lygmeniu. Kiekviena paveldo vieta, kuriai suteiktas ženklas, turėtų būti stebima tam, kad būtų užtikrintas ženklui nustatytų kriterijų laikymasis;
(13)
atliekant pirmą šių veiksmų vertinimą, turėtų būti išnagrinėta galimybė išplėsti jų geografinę veiksmų sritį;
(14)
jeigu kelias vienoje valstybėje narėje esančias paveldo vietas aiškiai sieja bendra tema, šie veiksmai turėtų leisti teikti bendrą paraišką. Tokios bendros paraiškos turėtų apimti pagrįstą dalyvaujančių paveldo vietų skaičių ir turėtų būti parodyta jų europinė pridėtinė vertė, palyginti su atskiromis paraiškomis dėl tų pačių paveldo vietų;
(15)
panašiai šie veiksmai dėl kai kurių paveldo vietų transnacionalinio aspekto turėtų leisti teikti bendras paraiškas iš paveldų vietų, kurios yra skirtingose valstybėse narėse, bet susijusios su viena specifine tema, ir iš paveldo vietų, kurios yra bent dviejų valstybių narių teritorijose;
(16)
siekiant užtikrinti vienodas šio sprendimo, visų pirma nuostatų dėl paveldo vietų, kurioms turi būti suteiktas ženklas, paskyrimo, įgyvendinimo sąlygas, Komisijai turėtų būti suteikti įgyvendinimo įgaliojimai atšaukti ženklą ir įforminti ženklo atsisakymą;
(17)
ženklo administravimo tvarka turėtų būti paprasta ir lanksti bei atitikti subsidiarumo principą;
(18)
kadangi šio sprendimo tikslų valstybės narės negali deramai pasiekti dėl poreikio visų pirma nustatyti ženklo naujus, bendrus, aiškius ir skaidrius kriterijus bei procedūras ir glaudžiau koordinuoti valstybių narių veiklą, ir kadangi tų tikslų būtų geriau siekti Sąjungos lygmeniu, laikydamasi Europos Sąjungos sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo, Sąjunga gali patvirtinti priemones. Pagal tame straipsnyje numatytą proporcingumo principą šiuo sprendimu neviršijama to, kas būtina nurodytiems tikslams pasiekti,
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
Nustatymas
Šiuo sprendimu nustatomi Europos Sąjungos veiksmai (toliau - veiksmai), susiję su Europos paveldo ženklu (toliau - ženklas).
2 straipsnis
Sąvokų apibrėžtys
Šiame sprendime vartojamų sąvokų apibrėžtys:
1)
paveldo vietos - paminklai, gamtos paminklai, povandeninės, archeologinės, pramoninės arba miesto vietovės, kultūriniai kraštovaizdžiai, atmintinos vietos, kultūros vertybės ir objektai bei nematerialus paveldas, susijęs su vieta, įskaitant šiuolaikinį paveldą;
2)
transnacionalinė paveldo vieta:
a)
skirtingose valstybėse narėse esančios kelios paveldo vietos, siejamos su viena konkrečia tema, dėl kurių teikiama bendra paraiška; arba
b)
viena paveldo vieta, esanti bent dviejų valstybių narių teritorijoje.
3)
nacionalinė teminė paveldo vieta - kelios paveldo vietos, esančios toje pačioje valstybėje narėje, siejamos su viena konkrečia tema, dėl kurių teikiama bendra paraiška.
3 straipsnis
Tikslai
1. Šiais veiksmais prisidedama prie toliau nurodytų bendrųjų tikslų:
a)
siekti, kad Europos piliečiai, ypač jaunimas, jaustų stipresnį Europos bendromis vertybėmis, Europos istorija ir kultūros paveldu grindžiamą ryšį su Sąjunga ir vertintų nacionalinę ir regioninę įvairovę;
b)
stiprinti kultūrų dialogą.
2. Tam, kad būtų pasiekti 1 dalyje nurodyti tikslai, šiais veiksmais siekiama toliau nurodytų tarpinių tikslų:
a)
didinti vietų, kurios buvo svarbios Europos istorijai ir kultūrai ir (arba) kuriant Sąjungą, simbolinę vertę ir žinomumą;
b)
gerinti Europos piliečių žinias apie Europos istoriją ir Sąjungos kūrimą bei bendrą, tačiau ir įvairų, kultūros paveldą, visų pirma susijusį su demokratinėmis vertybėmis ir žmogaus teisėmis, kuriomis grindžiamas Europos integracijos procesas.
3. Pačiomis paveldo vietomis siekiama toliau nurodytų specifinių tikslų:
a)
akcentuoti europinę paveldo vietos reikšmę;
b)
gerinti Europos piliečių žinias, ypač jaunų žmonių, apie bendrą kultūros paveldą;
c)
sudaryti palankesnes sąlygas dalytis patirtimi ir geriausios praktikos pavyzdžiais visoje Sąjungoje;
d)
suteikti daugiau galimybių ir (arba) gerinti galimybes susipažinti su paveldo vietomis visiems, ypač jaunimui;
e)
pasitelkiant meninį, kultūrinį ir istorinį ugdymą, intensyvinti kultūrų dialogą, visų pirma tarp jaunų žmonių;
f)
skatinti kultūros paveldo bei šiuolaikinio meno ir kūrybiškumo sinergiją;
g)
prisidėti prie regionų patrauklumo didinimo ir ekonomikos bei tvaraus jų vystymosi, ypač pasitelkiant kultūros turizmą.
4 straipsnis
Dalyvavimas veiksmuose
Veiksmuose gali savanoriškai dalyvauti valstybės narės.
5 straipsnis
Veiksmų pridėtinė vertė ir jų bei kitų iniciatyvų papildomumas
Komisija ir valstybės narės užtikrina veiksmų pridėtinę vertę ir jų bei kitų kultūros paveldo srities iniciatyvų, pavyzdžiui, UNESCO pasaulio paveldo sąrašo, UNESCO Reprezentatyvaus žmonijos nematerialaus kultūros paveldo sąrašo ir Europos Tarybos projekto „Europos kultūros keliai“, papildomumą.
6 straipsnis
Tinkamumas
Ženklas gali būti skiriamas paveldo vietoms, apibrėžtoms 2 straipsnyje.
7 straipsnis
Kriterijai
1. Ženklas skiriamas vadovaujantis šiais kriterijais (toliau - kriterijai):
a)
paveldo vietos, pretenduojančios gauti ženklą, turi turėti simbolinę europinę vertę ir būti atlikusios svarbų vaidmenį Europos istorijoje ir kultūroje ir (arba) kuriant Sąjungą. Todėl turi būti parodytas vienas arba keli toliau nurodyti jų aspektai:
i)
paveldo vietos tarpvalstybinis ar europinis pobūdis: kokiu mastu jų ankstesnė ir dabartinė įtaka bei patrauklumas reikšmingi už valstybės narės nacionalinių sienų;
ii)
paveldo vietos svarba ir vaidmuo Europos istorijoje ir Europos integracijos procese, jos sąsajos su svarbiais Europos įvykiais, asmenybėmis ar judėjimais;
iii)
paveldo vietos svarba ir vaidmuo plėtojant ir propaguojant bendras vertybes, kuriomis grindžiama Europos integracija;
b)
paveldo vietos, pretenduojančios gauti ženklą, turi pateikti projektą, kuris turi būti pradėtas įgyvendinti vėliausiai iki paskyrimo metų pabaigos ir kuris apima visus toliau nurodytus aspektus:
i)
informuotumo apie europinę paveldo vietos reikšmę didinimas, visų pirma vykdant atitinkamą informavimo veiklą, ženklinimą ir darbuotojų mokymą;
ii)
švietimo veiklos, ypač skirtos jaunimui, kuria gerinamos žinios apie bendrą Europos istoriją ir jos bendrą, tačiau ir įvairų, paveldą ir kuria stiprinamas priklausomumo bendrai erdvei jausmas, organizavimas;
iii)
daugiakalbystės skatinimas ir palankesnių sąlygų susipažinti su paveldo vieta sudarymas vartojant kelias Sąjungos kalbas;
iv)
dalyvavimas paveldo vietų, kurioms suteiktas ženklas, tinklų veikloje, kad būtų dalijamasi patirtimi ir inicijuojami bendri projektai;
v)
paveldo vietos žinomumo ir patrauklumo didinimas Europos mastu, inter alia, naudojantis naujausių technologijų teikiamomis galimybėmis ir skaitmeninėmis bei interaktyviomis priemonėmis ir siekiant sinergijos su kitomis Europos iniciatyvomis.
Jei, atsižvelgiant į konkretų paveldo vietos pobūdį, yra galimybių, palankiai vertintinas meninės ir kultūrinės veiklos, kuria skatinamas Europos kultūros srities profesionalų, menininkų ir meno kolekcijų judumas, kultūrų dialogas ir paveldo, šiuolaikinio meno ir kūrybiškumo sąsajos, organizavimas;
c)
paveldo vietos, pretenduojančios gauti ženklą, turi pateikti darbų planą, kuris apima visus toliau nurodytus aspektus:
i)
patikimo paveldo vietos valdymo užtikrinimą, įskaitant tikslų ir rodiklių nustatymą;
ii)
paveldo vietos išsaugojimo ir paveldo perdavimo būsimoms kartoms, laikantis atitinkamos paveldosaugos tvarkos, užtikrinimą;
iii)
kokybiškos infrastruktūros lankytojams priimti užtikrinimą, pavyzdžiui, istorinės medžiagos pateikimą, lankytojų informavimą, ženklinimą;
iv)
galimybės paveldo vietą lankyti kuo didesnei visuomenės daliai užtikrinimą, inter alia, pritaikant paveldo vietą ar rengiant darbuotojų mokymą;
v)
ypatingo dėmesio jaunimui skyrimą, visų pirma suteikiant jiems palankesnes galimybes aplankyti paveldo vietą;
vi)
paveldo vietos kaip tvaraus turizmo objekto populiarinimą;
vii)
nuoseklios ir išsamios komunikacijos strategijos plėtojimą, pabrėžiant europinę paveldo vietos reikšmę;
viii)
užtikrinimą, kad valdant paveldo vietą būtų daromas kuo mažesnis neigiamas poveikis aplinkai.
2. Atsižvelgiant į 1 dalies b ir c punktuose nustatytus kriterijus, visos paveldo vietos vertinamos proporcingai, atsižvelgiant į kiekvienos paveldo vietos ypatumus.
8 straipsnis
Europos ekspertų grupė
1. Suburiama Europos nepriklausomų ekspertų grupė (toliau - Europos ekspertų grupė), kuri vykdys atrankos ir stebėsenos procedūras Sąjungos lygmeniu. Ji užtikrina, kad valstybėse narėse esančiose paveldo vietose būtų tinkamai taikomi kriterijai.
2. Europos ekspertų grupę sudaro 13 narių; vadovaudamiesi savo atitinkamomis procedūromis, po keturis narius skiria Europos Parlamentas, Taryba ir Komisija, o vieną - Regionų komitetas. Europos ekspertų grupė skiria savo pirmininką.
3. Europos ekspertų grupės nariai yra nepriklausomi ekspertai ir turi daug patirties bei žinių su veiksmų tikslais susijusiose srityse. Kiekviena institucija ir įstaiga siekia užtikrinti, kad skiriamų ekspertų kompetencija kuo geriau viena kitą papildytų ir kad tie ekspertai būtų parinkti pagal subalansuotą geografinį spektrą.
4. Europos ekspertų grupės nariai skiriami trejiems metams.
Tačiau 2012 m. Europos Parlamentas skiria keturis ekspertus dvejiems metams, Taryba - keturis ekspertus trejiems metams, Komisija - keturis ekspertus vieneriems metams, o Regionų komitetas - vieną ekspertą trejiems metams.
5. Europos ekspertų grupės nariai praneša apie bet kokį su konkrečia paveldo vieta susijusį arba galimą interesų konfliktą. Jeigu apie tai praneša narys arba jeigu kyla toks interesų konfliktas, tas narys nedalyvauja vertinant vietą ar bet kurią kitą atitinkamos (-ų) valstybės (-ių) narės (-ių) paveldo vietą.
6. Komisija viešai skelbia visas Europos ekspertų grupės ataskaitas, rekomendacijas ir pranešimus.
9 straipsnis
Paraiškos forma
Siekdama, kad procedūros būtų kuo sklandesnės ir paprastesnės, Komisija parengia kriterijais grindžiamą bendrą paraiškos formą (toliau - paraiškos forma), kuri naudojama visoms paveldo vietoms, pretenduojančioms gauti ženklą.
10 straipsnis
Išankstinė atranka nacionaliniu lygmeniu
1. Už išankstinę paveldo vietų, kurioms gali būti suteiktas ženklas, atranką atsako valstybės narės.
2. Kiekviena valstybė narė kas dvejus metus gali iš anksto atrinkti ne daugiau kaip dvi paveldo vietas.
3. Išankstinė atranka grindžiama kriterijais ir paraiškos forma.
4. Kiekviena dalyvaujanti valstybė narė, laikydamasi subsidiarumo principo ir siekdama užtikrinti kuo paprastesnę ir lankstesnę administracinę tvarką, nustato savo išankstinės atrankos tvarką ir kalendorių. Ji perduoda Komisijai paraiškos formas dėl iš anksto atrinktų paveldo vietų iki atrankos vykdymo metų kovo 1 d., vadovaudamasi priede pateiktu kalendoriumi.
5. Pasibaigus išankstinės atrankos etapui, Komisija nedelsdama paskelbia visą iš anksto atrinktų paveldo vietų sąrašą ir apie tai informuoja Europos Parlamentą, Tarybą ir Regionų komitetą, kad Europos Parlamentas, Taryba, Regionų komitetas, valstybės narės arba bet koks kitas asmuo ar subjektas galėtų pateikti Komisijai bet kokių pastabų, kurios galėtų turėti įtakos tų vietų atrankai.
11 straipsnis
Atranka Sąjungos lygmeniu
1. Paveldo vietų, kurioms gali būti suteiktas ženklas, atranką vykdo Europos ekspertų grupė, o už jos vykdymą atsako Komisija.
2. Europos ekspertų grupė vertina paraiškas, susijusias su iš anksto atrinktomis paveldo vietomis, ir atrenka ne daugiau kaip vieną kiekvienos valstybės narės paveldo vietą. Prireikus gali būti paprašyta pateikti daugiau informacijos arba surengti apsilankymai paveldo vietose.
3. Atranka grindžiama kriterijais ir paraiškos forma. Europos ekspertų grupė taip pat tinkamai atsižvelgia į pastabas, nurodytas 10 straipsnio 5 dalyje.
4. Europos ekspertų grupė ne vėliau kaip iki atrankos vykdymo metų pabaigos paskelbia ataskaitą apie iš anksto atrinktas paveldo vietas ir perduoda ją Komisijai. Toje ataskaitoje pateikiama rekomendacija dėl ženklo suteikimo kartu su atskiru išvadų paaiškinimu dėl tų vietų, kurios buvo atrinktos ir kurios nebuvo atrinktos. Komisija nedelsdama perduoda šią ataskaitą Europos Parlamentui, Tarybai ir Regionų komitetui susipažinti.
5. Vėlesniais metais gali būti pateikiamos naujos paraiškos išankstinei atrankai nacionaliniu lygmeniu dėl paveldo vietų, kurios nebuvo atrinktos.
12 straipsnis
Transnacionalinės paveldo vietos
1. Kad galėtų gauti ženklą, transnacionalinė paveldo vieta turi atitikti visas toliau išvardytas sąlygas:
a)
turi būti visiškai laikomasi kriterijų kiekvienoje dalyvaujančioje paveldo vietoje;
b)
viena iš dalyvaujančių paveldo vietų turi būti paskirta koordinuojančia paveldo vieta; ji bus bendras ryšių su Komisija palaikymo punktas;
c)
paraiškoje turi būti vartojamas bendras pavadinimas;
d)
atitinkamais atvejais turi būti parodoma, kad vietas aiškiai sieja bendra tema.
2. Paraiškos dėl transnacionalinių paveldo vietų teikiamos laikantis tokios pat tvarkos, kaip ir dėl kitų paveldo vietų. Po dalyvaujančių paveldo vietų atstovų tarpusavio konsultacijų, kuriose dalyvauja atitinkamos nacionalinės valdžios institucijos, paraiškos formos pildomos dėl kiekvienos dalyvaujančios paveldo vietos, ir jos nusiunčiamos koordinuojančiai paveldo vietai. Transnacionalines paveldo vietas iš anksto atrenka valstybė narė, kurioje yra koordinuojanti paveldo vieta, laikydamasi 10 straipsnio 2 dalyje išdėstytų paveldo vietų skaičiaus apribojimų, ir jos siūlomos visų susijusių valstybių vardu, gavus tų valstybių narių pritarimą.
3. Atrinkus transnacionalinę paveldo vietą, paveldo ženklas suteikiamas visai transnacionalinei paveldo vietai bendru pavadinimu.
4. Jei transnacionalinė paveldo vieta atitinka visus kriterijus, atrankoje tai vietai teikiama pirmenybė.
13 straipsnis
Nacionalinės teminės paveldo vietos
1. Kad galėtų gauti ženklą, nacionalinė teminė paveldo vieta turi atitikti visas toliau išvardytas sąlygas:
a)
turi būti parodoma bendros paraiškos europinė pridėtinė vertė, palyginti su atskiromis paraiškomis;
b)
turi būti parodoma, kad vietas aiškiai sieja bendra tema;
c)
turi būti visapusiškai užtikrinta, kad kiekvienoje dalyvaujančioje paveldo vietoje būtų visiškai laikomasi kriterijų;
d)
viena iš dalyvaujančių paveldo vietų turi būti paskirta koordinuojančia paveldo vieta; ji bus bendras ryšių su Komisija palaikymo punktas;
e)
paraiškoje turi būti vartojamas bendras pavadinimas.
2. Paraiškos dėl nacionalinių teminių paveldo vietų teikiamos laikantis tokios pat tvarkos, kaip ir dėl kitų paveldo vietų. Paraiškos formos pildomos dėl kiekvienos dalyvaujančios paveldo vietos, ir jos nusiunčiamos koordinuojančiai paveldo vietai. Nacionalines temines paveldo vietas iš anksto atrenka atitinkama valstybė narė, laikydamasi 10 straipsnio 2 dalyje išdėstytų paveldo vietų skaičiaus apribojimų.
3. Atrinkus nacionalinę teminę paveldo vietą, paveldo ženklas suteikiamas visai nacionalinei teminei paveldo vietai bendru pavadinimu.
14 straipsnis
Ženklo suteikimas
1. Komisija, tinkamai atsižvelgdama į Europos ekspertų grupės rekomendaciją, nustato paveldo vietas, kurioms suteikiamas ženklas. Komisija apie šį suteikimą informuoja Europos Parlamentą, Tarybą ir Regionų komitetą.
2. Nedarant poveikio 16 straipsniui, ženklas suteikiamas visam laikui, jeigu laikomasi 15 straipsnyje nustatytų sąlygų ir tęsiami numatyti veiksmai.
15 straipsnis
Stebėsena
1. Reguliariai vykdoma kiekvienos paveldo vietos, kuriai suteiktas ženklas, stebėsena, siekiant užtikrinti, kad ji toliau atitiktų nustatytus kriterijus ir joje toliau būtų laikomasi paraiškoje pateikto projekto ir darbų plano.
2. Už visų paveldo vietų, esančių tam tikros valstybės narės teritorijoje, stebėseną atsako ta valstybė narė. Už transnacionalinių paveldo vietų stebėseną atsako koordinuojančios paveldo vietos valstybė narė.
3. Valstybės narės renka visą būtiną informaciją ir kas ketverius metus, vadovaudamosi priede pateiktu kalendoriumi, parengia ataskaitą. Valstybės narės nusiunčia ataskaitą Komisijai iki stebėsenos vykdymo metų kovo 1 d. Komisija pateikia ataskaitą Europos ekspertų grupei išnagrinėti.
4. Europos ekspertų grupė iki stebėsenos vykdymo metų pabaigos pateikia ataskaitą apie atitinkamoje valstybėje narėje esančių paveldo vietų, kurioms suteiktas ženklas, būklę ir prireikus rekomendacijas, į kurias turi būti atsižvelgta kitu stebėsenos laikotarpiu.
5. Komisija, bendradarbiaudama su Europos ekspertų grupe, nustato bendrus rodiklius, kuriuos taikydamos valstybės narės užtikrina nuoseklų požiūrį į stebėsenos procedūrą.
16 straipsnis
Ženklo atšaukimas arba atsisakymas
1. Jeigu Europos ekspertų grupė padaro išvadą, kad paveldo vieta nebeatitinka kriterijų ar kad joje nesilaikoma paraiškoje pateikto projekto ir darbų plano, ji per Komisiją pradeda dialogą su atitinkama valstybe nare, kuriuo siekiama padėti atlikti reikiamus paveldo vietos pakeitimus.
2. Jei praėjus 18 mėnesių nuo dialogo pradžios būtinų pakeitimų paveldo vietoje nepadaroma, Europos ekspertų grupė apie tai praneša Komisijai. Kartu su pranešimu turi būti pateiktas motyvų paaiškinimas ir praktinės rekomendacijos, kaip pagerinti padėtį.
3. Jei praėjus 18 mėnesių nuo 2 dalyje nurodyto pranešimo pateikimo praktinės rekomendacijos neįgyvendinamos, Europos ekspertų grupė pateikia Komisijai rekomendaciją atšaukti atitinkamai paveldo vietai suteiktą ženklą.
4. Jeigu Europos ekspertų grupė nustato, kad transnacionalinėje paveldo vietoje arba nacionalinėje teminėje paveldo vietoje esanti paveldo vieta nebeatitinka kriterijų ar kad joje nesilaikoma paraiškoje pateikto projekto ir darbų plano, taikoma 1, 2 ir 3 dalyse išdėstyta tvarka. Pagal šią dalį ženklo atšaukimas taikomas visai transnacionalinei paveldo vietai ar visai nacionalinei teminei paveldo vietai. Tačiau tais atvejais, kai transnacionalinės paveldo vietos ar nacionalinės teminės paveldo vietos vientisumas nebus nepažeidžiamas, Europos ekspertų grupė gali rekomenduoti atšaukti tik atitinkamos dalyvaujančios paveldo vietos ženklą.
5. Komisija, tinkamai atsižvelgdama į 3 dalyje nurodytą rekomendaciją, priima sprendimą atšaukti paveldo ženklą. Komisija apie atšaukimą informuoja Europos Parlamentą, Tarybą ir Regionų komitetą.
6. Paveldo vietos gali bet kada atsisakyti ženklo, ir tokiais atvejais jos apie tai praneša atitinkamai valstybei narei, kuri savo ruožtu apie atsisakymą informuoja Komisiją. Komisija įformina paveldo ženklo atsisakymą ir apie tai informuoja Europos Parlamentą, Tarybą ir Regionų komitetą.
17 straipsnis
Praktinės nuostatos
1. Veiksmus įgyvendina Komisija. Visų pirma ji:
a)
užtikrina bendrą veiksmų nuoseklumą ir kokybę;
b)
užtikrina valstybių narių ir Europos ekspertų grupės veiklos koordinavimą;
c)
atsižvelgdama į tikslus ir kriterijus, glaudžiai bendradarbiaudama su Europos ekspertų grupe, nustato atrankos bei stebėsenos procedūrų gaires;
d)
teikia paramą Europos ekspertų grupei.
2. Komisija atsako už informacijos apie ženklą komunikaciją ir užtikrina ženklo populiarinimą Sąjungos lygmeniu, visų pirma sukurdama ir tvarkydama specialiai tam skirtą tinklavietę. Komisija užtikrina, kad būtų sukurtas šių veiksmų logotipas.
3. Komisija skatina paveldo vietų, kurioms suteiktas ženklas, bendradarbiavimą.
4. Šio straipsnio 2 ir 3 dalyse numatyti veiksmai ir Europos ekspertų grupės išlaidos finansuojami iš 20 straipsnyje numatyto finansinio paketo.
18 straipsnis
Vertinimas
1. Komisija užtikrina nepriklausomą išorinį veiksmų vertinimą. Toks vertinimas atliekamas kas šešerius metus, laikantis priede pateikto kalendoriaus; vertinant nagrinėjami visi aspektai, įskaitant veiksmų įgyvendinimo procesų efektyvumą, paveldo vietų skaičių, veiksmų poveikį, jų geografinės srities plėtimą, taip pat sprendžiama, kaip būtų galima pagerinti veiksmus ir ar juos reikia tęsti.
2. Komisija per šešis mėnesius nuo to vertinimo pabaigos teikia 1 dalyje numatyto vertinimo ataskaitą ir prireikus teikia atitinkamus pasiūlymus Europos Parlamentui, Tarybai ir Regionų komitetui.
19 straipsnis
Pereinamojo laikotarpio nuostatos
1. Valstybės narės, kurios nedalyvavo 2006 m. tarpvyriausybinėje Europos paveldo ženklo iniciatyvoje (toliau - tarpvyriausybinė iniciatyva), gali 2013 m. iš anksto atrinkti ne daugiau kaip keturias paveldo vietas ženklui gauti.
2. Valstybės narės, kurios dalyvavo tarpvyriausybinėje iniciatyvoje, gali 2014 m. iš anksto atrinkti ne daugiau kaip keturias paveldo vietas ženklui gauti. Jos gali siūlyti vietas, kurioms paveldo ženklas jau suteiktas vykdant tarpvyriausybinę iniciatyvą.
3. Visas 1 ir 2 dalyse nurodytas vietas vertina Europos ekspertų grupė, remdamasi tais pačiais kriterijais, ir joms taikoma tokia pat tvarka kaip ir kitoms paveldo vietoms.
5. Jei viena iš 1 ir 2 dalyse nurodytų paveldo vietų neatitinka kriterijų arba jei reikia papildomos informacijos, Europos ekspertų grupė per Komisiją pradeda dialogą su atitinkama valstybe nare, kad išnagrinėtų, ar paraišką galima pagerinti prieš priimant sprendimą. Prireikus gali būti surengti apsilankymai paveldo vietoje.
20 straipsnis
Finansinės nuostatos
1. Veiksmų įgyvendinimo finansinis paketas 2012 m. sausio 1 d.-2013 m. gruodžio 31 d. laikotarpiui yra 650 000 EUR.
2. Metinius asignavimus tvirtina biudžeto valdymo institucija, laikydamasi daugiametėje finansinėje programoje nustatytų ribų.
20 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis sprendimas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Priimta Strasbūre 2011 m. lapkričio 16 d.