ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 25. ledna 2012
o podpoře poskytnuté Řeckem pěstitelům obilovin a zemědělským družstvům působícím v odvětví obilovin
č. SA 27354 (C 36/10) (ex NN 3/10, ex CP 11/09)
(oznámeno pod číslem K(2011) 9335)
(Pouze řecké znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2012/320/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
poté, co v souladu s čl. 108 odst. 2 prvním pododstavcem Smlouvy (1) vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek, a s ohledem na tyto připomínky,
vzhledem k těmto důvodům:
I. POSTUP
(1)
Dne 18. listopadu 2008 obdržela Komise e-mailem informace týkající se údajné podpory poskytnuté řeckým státem pěstitelům obilovin a sdružením zemědělských družstev působících v odvětví obilovin. Údajná podpora spočívala v poskytování bezúročných úvěrů. Dopisem ze dne 21. listopadu 2008 požádala Komise řecké orgány o poskytnutí informací týkajících se uvedené podpory.
(2)
Dopisem ze dne 24. listopadu 2008 požádala Komise stěžovatele, aby předložil vyplněný formulář stížnosti. Tento formulář obdržela Komise dne 8. ledna 2009.
(3)
Poté, co Komise obdržela tento formulář stížnosti, avšak neobdržela žádnou odpověď od řeckých orgánů na svůj dopis ze dne 21. listopadu 2008, zaslala jim dne 23. ledna 2009 druhý dopis, v němž požádala o informace týkající se dotčeného opatření. Jelikož ve stanovené lhůtě neobdržela Komise na tento dopis odpověď, zaslala dne 24. března 2009 řeckým orgánům upomínku.
(4)
Dne 14. května 2009 zaslaly řecké orgány Komisi dopis, v němž bylo uvedeno jen velmi málo informací o podpoře, která byla předmětem stížnosti. V návaznosti na tento dopis zaslala Komise řeckým orgánům dne 11. června 2009 druhou žádost o informace s podrobnějšími dotazy týkajícími se údajné státní podpory.
(5)
Dne 20. července 2009 požádaly řecké orgány o prodloužení lhůty pro poskytnutí příslušných informací, a to do 30. srpna 2009. Dopisem ze dne 23. července 2009 vyjádřila Komise s tímto prodloužením lhůty svůj souhlas. E-mailem ze dne 1. září 2009 požádaly řecké orgány o další prodloužení lhůty o jeden měsíc. Dopisem ze dne 14. září prodloužila Komise tuto lhůtu podruhé, a sice do 30. září 2009.
(6)
Jelikož více než dva měsíce po vypršení stanovené lhůty Komise neobdržela žádnou odpověď, zaslala řeckým orgánům dne 1. prosince 2009 upomínku a poskytla jim další jeden měsíc na dodání příslušných informací. V této upomínce upozornila Komise řecké orgány na skutečnost, že pokud nezašlou Komisi odpověď v předepsané lhůtě, Komise si poskytnutí informací vyžádá (prostřednictvím „příkazu k poskytnutí informací“) podle čl. 10 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (2) (3). Kromě toho byla dne 26. ledna 2010 věc zanesena do registru neoznámených podpor pod číslem NN 3/10.
(7)
Ve lhůtě stanovené Komisí neposkytly řecké orgány žádné informace. Proto přijala Komise dne 10. března 2010 rozhodnutí podle čl. 10 odst. 3 nařízení (ES) č. 659/1999, v němž požaduje po řeckých orgánech, aby požadované informace poskytly.
(8)
Řecké orgány odpověděly dne 19. března 2010. Ve své odpovědi tvrdily, že odpověděly Komisi na její dopis ze dne 1. prosince 2009 dopisem ze dne 9. února 2010. Ve svém dopise ze dne 17. května 2010 zaslala Komise řeckým orgánům určité doplňující dotazy. Požádala je rovněž o to, aby poskytly důkaz o údajném odeslání svého dopisu Komisi dne 9. února 2010. Mezitím Komise obdržela od stěžovatele další informace o dotčené podpoře. Proto dne 18. června 2010 zaslala řeckým orgánům další dopis, aby jim poskytla příležitost vyjádřit k těmto novým informacím své připomínky. Řecké orgány odpověděly na dopis ze dne 17. května 2010, ale neposkytly žádný důkaz o odeslání svého dopisu ze dne 9. února 2010. Dne 30. září 2010 odpověděly řecké orgány rovněž na dopis Komise ze dne 18. června 2010.
(9)
Dopisem ze dne 15. prosince 2010 informovala Komise Řecko o svém rozhodnutí zahájit postup podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy, který se týká dotčené podpory. V dopise ze dne 21. ledna 2011 zaslaly řecké orgány své připomínky k rozhodnutí Komise ze dne 15. prosince 2010. Komise zaslala řeckým orgánům další dotazy v dopise ze dne 5. května 2011, na který řecké orgány odpověděly dne 6. června 2011.
(10)
Rozhodnutí Komise o zahájení uvedeného postupu bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (4). Komise vyzvala zúčastněné strany, aby vyjádřily své připomínky k dotčenému opatření. Komise obdržela připomínky od jedné zúčastněné strany, která tvrdila, že dotčená opatření jsou protiprávní. O těchto připomínkách byly řecké orgány informovány a své připomínky poskytly v dopise ze dne 1. prosince 2011.
II. PODROBNÝ POPIS PODPORY
ΙΙ.1. Stížnost
(11)
Dne 18. listopadu 2008 obdržela Komise e-mailem informace týkající se údajné podpory poskytnuté řeckým státem pěstitelům obilovin a sdružením zemědělských družstev. Podle této stížnosti spočívala podpora v poskytování bezúročných úvěrů ve výši 150 milionů EUR sdružením zemědělských družstev působícím v odvětví obilovin.
II.2. Souvislosti
(12)
Na základě informací poskytnutých řeckými orgány oseli řečtí zemědělci během roku 2008 o 60 000 hektarů (600 000„stremma“) kukuřice více než v předchozím roce. Důsledkem byla značná nadprodukce kukuřice a následný pokles cen. Totéž se stalo s pšenicí. Vzhledem k této situaci a v důsledku hospodářské krize rozhodla řecká vláda poskytnout podporu řeckým producentům.
(13)
Podle řeckých orgánů byla podpora poskytnuta organizacím producentů, tj. sdružením zemědělských družstev (dále jen „sdružení“). Tato sdružení neměla dostatečné finanční prostředky k tomu, aby podpořila příjmy zemědělců, ani neměla kvůli finanční krizi přístup na finanční trhy za účelem získání úvěrů. Řecké orgány dále tvrdily, že kdyby v průběhu zimy 2008 družstva prodala toto množství shromážděných obilovin, došlo by k významnému poklesu cen a producenti by utrpěli citelné ztráty. Aby tedy řecká vláda zabránila poklesu cen obilovin a zajistila zemědělcům minimální příjem, rozhodla se poskytnout sdružením a nepřímo tedy i zemědělcům (kteří svou produkci odevzdali družstvům) podporu v podobě státem zaručeného úvěru s úrokovým příspěvkem. Podle řeckých orgánů byl tento úvěr poskytnut sdružením, aby byl postoupen producentům za množství obilovin nakoupených nebo obdržených sdruženími v roce 2008. Kvůli vleklé krizi na trhu s obilovinami prodloužily řecké orgány lhůtu pro splacení úvěrů do 30. září 2010.
ΙΙ.3. Opatření
(14)
Řecké orgány přijaly řadu rozhodnutí, kterými tato podpora nabyla účinku.
(15)
V rozhodnutí řeckého ministra hospodářských věcí a financí č. 56700/B.3033 ze dne 8. prosince 2008 se mimo jiné stanoví:
„Článek 1 Schvaluje se úrokový příspěvek pro úvěry, které byly nebo budou poskytnuty v roce 2008 finančními institucemi sdružením zemědělských družstev a družstvům zemědělské prvovýroby v Řecku, aby byly použity na platby producentům za množství obilovin nakoupených nebo obdržených v roce 2008. Uvedené úvěry budou subvencovány od data, kdy budou poskytnuty. […]
Článek 3 Doba trvání dotčených úvěrů začne dnem jejich poskytnutí a skončí dnem jejich splacení, nejpozději však 30. září 2009. […]“
(16)
V rozhodnutí řeckého ministra hospodářských věcí a financí č. 2/88675/0025 ze dne 9. prosince 2008 se mimo jiné stanoví:
„1)
Řecký stát poskytne 100 % záruku pro zajištění úvěrů, které poskytnou finanční instituce sdružením zemědělských družstev a družstvům zemědělské prvovýroby v Řecku, aby byly použity na platby producentům za množství obilovin nakoupených nebo obdržených v roce 2008, v souladu s ustanoveními zákona č. 2322/1995. Na úvěry poskytnuté finančními institucemi sdružením zemědělských družstev a družstvům zemědělské prvovýroby v roce 2008 na nákup obilí se vztahují ustanovení tohoto rozhodnutí s platností od data poskytnutí úvěru. Celková výše úvěrů, které byly nebo budou poskytnuty, nepřesáhne 150 milionů EUR. […]
3)
[…] V případě neuhrazení nesplacené části úvěru k datu splatnosti se tato částka stane splatnou a vymahatelnou. Aby byly bankám zaručené pohledávky proplaceny státem, musí banky do tří měsíců od data splatnosti předložit podpůrnou dokumentaci uvedenou v rozhodnutí ministra hospodářských věcí a financí č. 2/478/0025/04.01.2006 (vládní věstník, řada II, č. 16/13.01.2006).[…]“
(17)
Na základě rozhodnutí ministra hospodářských věcí a financí č. 46825/B.2248 ze dne 29. září 2009 a č. 2/69591/0025 ze dne 2. října 2009 byla lhůta pro splacení úvěrů prodloužena do 30. září 2010.
(18)
V rozhodnutí ministra pro rozvoj venkova a výživu č. 8264 ze dne 9. prosince 2008 byla stanovena částka ve výši 150 milionů EUR pro 57 sdružení zemědělských družstev. V uvedeném rozhodnutí se rovněž odkazuje na rozhodnutí vládní komise ze dne 12. listopadu 2008 o poskytnutí úvěrů ve výši 150 milionů EUR pro sdružení zemědělských družstev a jejich členy.
(19)
V souladu s dopisem zaslaným řeckými orgány dne 19. března 2010 byly všechny dotčené úvěry (kromě jednoho) poskytnuty Řeckou zemědělskou bankou (dále jen „banka ATE“). Řecké orgány dodaly, že úrokový příspěvek a záruka, které byly poskytnuty státem v odvětví obilovin, byly nezbytným opatřením, aby se zabránilo poklesu cen v roce 2008, který byl způsoben nadprodukcí obilovin v Řecku. V tomto dopise vyjádřily řecké orgány stanovisko, že tuto malou úvěrovou úlevu poskytnutou státem nelze považovat za státní podporu, protože nenarušila ani neohrozila konkurenceschopnost a neměla vliv na obchod mezi členskými státy. Řecké orgány dále konstatovaly, že z dotčeného opatření vyplýval jen minimální prospěch pro jednotlivé producenty.
(20)
V souladu s článkem 1 úvěrové smlouvy mezi bankou ATE a sdruženími (dále jen „úvěrová smlouva“) má být úvěr poskytnutý bankou ATE použit dlužníkem pouze pro nákup nebo odběr obilovin vypěstovaných v roce 2008.
(21)
Pokud jde o podmínky poskytnutí tohoto úvěru, uvedly řecké orgány, že příslušná úroková sazba byla shodná se sazbou dvanáctiměsíčních řeckých státních dluhopisů (vydaných těsně před datem, kdy začal platit úrok) plus 30 %. Řecké orgány dále tvrdily, že úvěrová smlouva mezi bankou ATE a sdruženími obsahovala podmínku prokazující, že se nejedná o státní podporu. Uvedená podmínka zní: „Dlužník přijímá závazek, že před vyplacením úvěru podepíše s řeckým státem, zastoupeným pro tyto účely zmíněnou bankou, smlouvu o zajištění vztahující se na produkty, vedlejší produkty a jiné movité věci, které dlužník nakoupí za prostředky z tohoto úvěru, a na veškeré komodity, které jsou v jeho vlastnictví nebo pod jeho správou, na základě ustanovení zákona 2844/2000.“ Jinými slovy, zajištění poskytují sdružení státu (zastoupenému bankou ATE), pokud jde o produkty nakoupené sdruženími za prostředky z tohoto úvěru.
(22)
Náměstek ministra financí přijal dne 26. října 2010 rozhodnutí č. 2/21304/0025. V uvedeném rozhodnutí se stanoví:
„A.
Sdružení zemědělských družstev a družstva zemědělské prvovýroby v Řecku, kterým byly poskytnuty úvěry zaručené řeckým státem na základě rozhodnutí č. 2/88675/0025/9.12.2008 přijatého náměstkem ministra hospodářských věcí a financí, které je v současné době v platnosti, budou mít na základě zmíněného rozhodnutí možnost restrukturalizovat úvěry zaručené řeckým státem splatné ke dni 30. září 2010 tímto způsobem:
Celková doba trvání restrukturalizovaného úvěru se stanoví na pět let, úvěr je splatný v půlročních splátkách zahrnujících jistinu i úrok, přičemž první splátka je splatná dne 30. března 2011 a poslední dne 30. září 2015.
Kromě toho musí každý dlužník platit řeckému státu až do data splatnosti úvěru prémii ve výši 2 % aktuální nesplacené části úvěru. První platba bude učiněna společně s úhradou první splátky dne 30. března 2011.
Stávající zajištění obilovin ve prospěch řeckého státu se ruší.
Stanovená úroková sazba u restrukturalizovaného úvěru bude sazba používaná každou finanční institucí pro tutéž kategorii úvěrů. […]“
III. PŘIPOMÍNKY ZE STRANY ŘECKA
(23)
Ve své odpovědi ze dne 21. ledna 2011 řecké orgány uvedly, že na úrokový příspěvek i na státní záruku za úvěry je třeba pohlížet se zřetelem ke sdělení Komise o dočasném rámci Společenství pro opatření státní podpory zlepšující přístup k financování za současné finanční a hospodářské krize (5) (dále jen „dočasný rámec“). Řecké orgány zejména uvedly, že dotčené úvěry byly poskytovány v období finanční a hospodářské krize v letech 2008 a 2009 a sloužily k překonání krize.
(24)
Řecké orgány dále uvedly, že z důvodu velkého počtu konečných příjemců (členů družstev) byl prospěch z bezúročného úvěru pro jednotlivé příjemce tak malý, že jej nelze považovat za prospěch narušující hospodářskou soutěž.
(25)
Kromě toho řecké orgány uvedly, že povinnost každého dlužníka zaplatit prémii ve výši 2 % v souladu s ministerským rozhodnutím č. 2/21304/0025/26.10.2010 prokazuje, že se nejednalo o státní podporu.
(26)
Řecké orgány ve svém dopise ze dne 1. prosince 2011 zopakovaly řadu argumentů, které předložily během řízení a které se týkaly potřeby provést tato opatření a důvody, proč tato potřeba nastala. Rovněž tvrdily, že vydání ministerského rozhodnutí č. 2/21304/0025/26.10.2010 a uplatnění úrokové sazby na restrukturalizované úvěry (sazba používaná každou finanční institucí pro tutéž kategorii úvěrů) prokazuje, že úrokový příspěvek nepředstavuje podporu. Orgány rovněž dodaly, že v období od roku 2009 do 28. listopadu 2011 dosáhly úrokové příspěvky poskytnuté státem výše 7 762 113,00 EUR.
ΙV. POSOUZENÍ PODPORY
ΙV.1 Existence podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy
(27)
Na základě čl. 107 odst. 1 Smlouvy podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné s vnitřním trhem.
(28)
Před přistoupením k posouzení toho, zda dotčené opatření splňuje podmínky čl. 107 odst. 1 Smlouvy, by Komise chtěla poznamenat, že existují dva aspekty tohoto opatření, jež by měly být prozkoumány s ohledem na toto ustanovení, a sice: i) úrokový příspěvek a ii) státní záruka.
ΙV.1.1 Úrokový příspěvek
(29)
Úrokový příspěvek poskytnutý řeckým státem zmíněným družstvům na základě ministerského rozhodnutí č. 56700/B.3033/8.12.2008 splňuje všechny podmínky čl. 107 odst. 1 Smlouvy. Tento příspěvek, který poskytuje řecký stát, poskytuje jednoznačnou výhodu, jelikož ve skutečnosti činí tento úvěr zcela bezúročným. Přímými příjemci této podpory jsou družstva. Avšak vzhledem k tomu, že záměrem státu při poskytování těchto úvěrů bylo zvýšit příjem řeckých zemědělců tím, že se uměle zvýší cena obilovin prodávaných zemědělci družstvům, jsou zemědělci (producenti) nepřímými příjemci této podpory. Kromě toho je splněna také podmínka selektivity, protože příjemci této podpory jsou pouze ta družstva a, v konečném důsledku, ti zemědělci, kteří nakupovali nebo pěstovali obiloviny v Řecku v roce 2008. Úrokový příspěvek byl poskytnut před uplatněním ministerského rozhodnutí č. 2/21304/0025/26.10.2010 a před restrukturalizací úvěrů, pro kterou bylo stanoveno, že úroková sazba použitelná na restrukturalizované úvěry bude sazba používaná každou finanční institucí pro tutéž kategorii úvěrů.
(30)
Pokud jde o podmínku narušení hospodářské soutěže, z judikatury Soudního dvora vyplývá, že už pouhý fakt, že se ve srovnání s jinými konkurenčními podniky posílí konkurenční postavení jednoho podniku v důsledku ekonomického zvýhodnění, kterého by jinak tento podnik v běžném podnikání nedosáhl, poukazuje na možné narušení soutěže (6). Podpora podniku může ovlivnit obchod mezi členskými státy, pokud podnik působí na trhu otevřeném obchodu v rámci Společenství (7). Kromě toho na základě judikatury Soudního dvora neexistuje žádný práh nebo procentní podíl, který by tvořil hranici, pod kterou lze obchod mezi členskými státy pokládat za neovlivněný. I poměrně malá výše podpory nebo poměrně malá velikost podniků a priori neznamená, že obchod mezi členskými státy nemůže být ovlivněn (8). Objem obchodu v odvětví obilovin je v rámci Společenství značný. Proto dotčené opatření může ovlivnit obchod mezi členskými státy.
(31)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se zdá, že pokud jde o úrokový příspěvek, jsou splněny všechny podmínky čl. 107 odst. 1 Smlouvy.
ΙV.1.2 Státní záruka
(32)
Na základě ministerského rozhodnutí č. 2/88675/0025/9.12.2008 řecký stát rozhodl, že družstvům poskytne svou záruku za úvěry sjednané s bankou ATE. Obecně se kritéria čl. 107 odst. 1 Smlouvy použijí i na záruky. Jak je uvedeno v bodě 2.1 sdělení Komise o použití článků 87 a 88 Smlouvy o ES na státní podpory ve formě záruk (9) (dále jen „sdělení o zárukách“), záruky přímo poskytnuté státem mohou představovat státní podporu. Výhodu plynoucí ze státní záruky představuje skutečnost, že riziko spojené se zárukou nese stát. Za takové riziko by se obvykle měla zaplatit příslušná prémie (bod 2.2 sdělení o zárukách). Jestliže se stát této prémie vzdá, těží z toho podnik a ze státních zdrojů unikají prostředky. Záruka je tedy v tomto případě poskytnuta ze státních prostředků. Ve sdělení o zárukách je dále uvedeno, že i když se ukáže, že stát v rámci poskytnuté záruky nic nezaplatí, může se přesto jednat o státní podporu.
(33)
Výhoda, která ze záruky vyplynula pro sdružení a v konečném důsledku pro zemědělce, je zjevná: dlužníci nemuseli přinejmenším do 30. března 2011 (viz 22. bod odůvodnění) platit příslušné pojištění, které by za běžných okolností měli zaplatit za související riziko. Rovněž ve srovnání se situací bez záruky umožňuje tato státní záruka dlužníkům získat lepší finanční podmínky pro úvěry, než jsou podmínky běžně dostupné na finančních trzích. Bod 3.4 sdělení o zárukách stanoví seznam všech podmínek, které musí být splněny, aby systém státních záruk nebyl považován za státní podporu. Je zjevné, že zkoumané opatření všechny tyto dotčené podmínky nesplňuje. Například přinejmenším dvě z těchto podmínek v tomto případě zjevně nejsou splněny: dotčená záruka pokrývá více než 80 % úvěrů a zdá se, že zkoumaný systém povoluje poskytování záruk dlužníkům, kteří mají finanční potíže.
(34)
Jak je uvedeno v 29. bodě odůvodnění, přímými příjemci této podpory jsou družstva. Avšak vzhledem k tomu, že záměrem řeckého státu při poskytování těchto úvěrů bylo zvýšit příjem řeckých zemědělců tím, že se uměle zvýší cena obilovin prodávaných producenty družstvům, jsou nepřímými příjemci této podpory zemědělci (producenti). Je splněna také podmínka selektivity, protože příjemci této podpory jsou pouze ta družstva a ti zemědělci, kteří nakupovali nebo pěstovali obiloviny v Řecku v roce 2008.
(35)
Tatáž zjištění platí i pro podmínky týkající se narušení hospodářské soutěže a ovlivnění obchodu uvedené v 30. bodě odůvodnění.
(36)
Kromě toho řecké orgány tvrdily, že zajištění poskytnuté státu ze strany sdružení, jak je uvedeno v úvěrové smlouvě, prokazuje, že se nejedná o podporu. Avšak, jak uvedla Komise ve svém rozhodnutí o zahájení uvedeného postupu, tomu tak není, a to z těchto důvodů: a) Zaprvé, pokud družstva nesplatí své úvěry, bude záviset na uvážení státu, zda využije práv, která mu byla udělena na základě smluv o zajištění. b) Zadruhé se zdá, že zajištění nestačí na pokrytí celého úvěru, protože cena zaplacená sdruženími zemědělcům za nákup obilovin (která by měla být stejná jako výše úvěrů) je vyšší než tržní cena.
(37)
Je třeba rovněž poznamenat, že toto zajištění bylo ministerským rozhodnutím č. 2/21304/0025/26.10.2010 zrušeno. Jak je uvedeno ve 22. bodě odůvodnění, bylo toto zajištění nahrazeno 2 % prémií s platností ode dne první splátky splatné dne 30. března 2011. Řecké orgány ve svém dopise ze dne 7. června 2011 uvedly, že v souladu se sdělením o zárukách je ustanovení o prémii takzvaným „safe-harbour“ pro malé a střední podniky, jejichž platební schopnost může být ovlivněna nepříznivými podmínkami. Tento argument je z důvodů uvedených ve 38., 39. a 40. bodě odůvodnění nepřípustný.
(38)
Zaprvé ustanovení o 2 % prémii bylo přijato až v říjnu 2010 a týká se pouze částek nesplacených k září 2010. I kdybychom přijali (což se nestalo), že touto prémií byl odstraněn jakýkoli prvek státní podpory, státní záruka by až do uvedeného okamžiku představovala státní podporu.
(39)
Zadruhé, ze znění ministerského rozhodnutí č. 2/21304/0025/26.10.2010 vyplývá, že mají možnost, ale nikoli povinnost příslušného ustanovení využít (viz 22. bod odůvodnění). Řecké orgány v této souvislosti uvedly, že dlužníci ve skutečnosti museli uvedeného ustanovení využít, jelikož, jak je stanoveno v článku 13 úvěrové smlouvy, pokud úvěr nesplatí do 30. září 2009, se dlužná částka stane splatnou státem do tří měsíců, což si vyžádá přijetí administrativních donucovacích opatření proti dlužníkovi. Tento argument je rovněž nepřípustný: pokud stát dlužnou částku splatí, není jisté, že přijme opatření proti původnímu dlužníkovi za účelem získání příslušné částky, ale vždy se bude moci rozhodnout tak neučinit.
(40)
Kromě toho se zdá, že uvedená 2 % prémie sama o sobě není prvkem, který by na základě sdělení o zárukách dokazoval, že se nejedná o státní podporu, jak tvrdí řecké orgány. I kdybychom přijali předpoklad, že všichni příjemci uvedeného opatření byly malé a střední podniky, jak tvrdí řecké orgány, použil by se v tomto případě bod 3.5 sdělení o zárukách. V tomto bodě sdělení objasňuje, že aby záruka poskytnutá na základě systému, který používá paušální prémii, nebyla považována za představující státní podporu, musí být splněny všechny ostatní podmínky stanovené v bodě 3.4 písm. a), b), c), e), f) a g). Jak již bylo vysvětleno ve 33. bodě odůvodnění, tyto podmínky v tomto případě nejsou splněny: dotčená záruka pokrývá více než 80 % úvěrů a zdá se, že zkoumaný systém povoluje poskytování záruk dlužníkům, kteří mají finanční potíže.
(41)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem jsou, pokud jde o státní záruku uvedených úvěrů, splněny všechny podmínky čl. 107 odst. 1.
ΙV.2 Slučitelnost podpory
ΙV.2.1 Obecná zjištění
(42)
Smlouva připouští některé výjimky z obecné zásady neslučitelnosti státní podpory s vnitřním trhem podle čl. 107 odst. 1 Smlouvy. Některé z těchto výjimek se v tomto případě ze zjevných důvodů nepoužijí. Zejména se jedná o výjimky stanovené v čl. 107 odst. 2, které se vztahují na podporu sociální povahy, podporu určenou k náhradě škod způsobených přírodními pohromami a podporu týkající se sjednocení Německa.
(43)
Totéž platí pro výjimky stanovené v čl. 107 odst. 3 písm. a), b) a d) Smlouvy, vzhledem k tomu, že dotčená podpora nebyla určena pro pomoc hospodářskému rozvoji oblastí s mimořádně nízkou životní úrovní nebo s vysokou nezaměstnaností, ani pro projekty společného evropského zájmu, ani na pomoc kultuře a zachování kulturního dědictví.
(44)
Proto jediná odchylka, která by se v tomto případě mohla uplatnit, je odchylka stanovená v čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy, která stanoví, že za slučitelné s vnitřním trhem mohou být považovány podpory, které mají usnadnit rozvoj určitých hospodářských činností nebo hospodářských oblastí, pokud nemění podmínky obchodu v takové míře, jež by byla v rozporu se společným zájmem. Aby se na podporu tato odchylka vztahovala, musí být daná podpora v souladu s pravidly Unie pro státní podporu. V oblasti zemědělství jsou tato pravidla stanovena v pokynech Komise ke státní podpoře v odvětvích zemědělství a lesnictví na období 2007-2013 (10) (dále jen „zemědělské pokyny“).
(45)
Na základě informací, které má Komise k dispozici, bylo cílem dotčeného opatření řešit situaci způsobenou přebytkem obilovin vypěstovaných v Řecku v roce 2008. Konkrétně uvedly řecké orgány ve svém dopise ze dne 19. března 2010, že jedním z důvodů pro toto opatření bylo „zajistit producentům minimální příjem“.
(46)
Kromě toho se zdá, že jelikož byly úvěry ve výši 150 milionů EUR určeny pro sdružení na nákup obilovin vypěstovaných jejich členy (viz ministerské rozhodnutí č. 8264 ze dne 9. prosince 2008), byla tato podpora poskytnuta na základě vypěstovaných množství.
(47)
Tento druh podpory, kterou Řecko poskytlo, není stanoven v zemědělských pokynech ani v jiných pravidlech Unie týkajících se této oblasti a řecké orgány netvrdí opak. Proto se zdá, že tato podpora představovala provozní podporu, jejímž účelem bylo zvýšit příjem zemědělců umělým zvýšením cen obilovin. Zásahy tohoto druhu jsou podle právních předpisů Unie týkajících se státní podpory přísně zakázány.
(48)
Je třeba uvést, že na základě judikatury příslušných útvarů Soudního dvora Evropské unie provozní podpory, tzn. podpory mající za cíl snížit podnikům náklady, které by měly tyto podniky za normálních okolností nést v rámci své běžné činnosti, v zásadě narušují hospodářskou soutěž vzhledem k tomu, že jednak neusnadňují „rozvoj“ žádného hospodářského odvětví a jednak poskytují příjemci umělou finanční podporu, která trvale narušuje hospodářskou soutěž a ovlivňuje obchod v míře, jež je rozporu se společným zájmem.
(49)
Zejména trhy se zemědělskými produkty v Evropské unii jsou dostatečně upraveny právními předpisy prostřednictvím společných organizací trhu. Úkolem společných organizací trhu je mimo jiné zajistit korektní hospodářskou soutěž mezi hospodářskými subjekty dotčeného odvětví uvnitř Evropské unie. Podpůrná opatření trhu, jako jsou tato opatření zavedená a financovaná Řeckem, odporují cílům společné organizace trhu s obilovinami a mohou být ve vážném rozporu s jejím fungováním
(50)
Jak vícekrát zdůraznil Soudní dvůr (11), jakýkoli zásah členského státu do tržních mechanismů, s výjimkou zásahů, které jsou konkrétně stanoveny nařízením Unie, může být v rozporu s fungováním společných organizací trhu a vytvářet pro některé hospodářské skupiny v Unii neoprávněné výhody. Zejména ve své novější judikatuře (12) Soudní dvůr znovu připomněl, že v oblastech zahrnutých do společné organizace trhu, a zejména, zakládá-li se tato organizace na společném systému cen, členské státy již nemohou zasahovat jednostranně přijatými vnitrostátními ustanoveními do mechanismu tvorby cen upravovaných v téže fázi produkce společnou organizací.
(51)
Je třeba zdůraznit, že vnitrostátní mechanismy podpor pro ceny, jako jsou mechanismy přezkoumávané v tomto případě, ohrožují společný systém cen a obecněji účelnost mechanismů vytvořených nařízeními Unie o společné organizaci trhů, i když mají za cíl podpořit příjem zemědělců.
(52)
Kromě toho Komise také posuzovala, zda by tato podpora mohla být považována za slučitelnou na základě sdělení Komise - Pokyny Společenství pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích (13). I kdyby však příjemce v době poskytnutí podpory byl podnikem v obtížích ve smyslu oddílu 2 uvedených pokynů (což není zřejmé), neuvedly řecké orgány žádné údaje o tom, že by v tomto případě byly splněny podmínky uvedených pokynů, které by mohly odůvodnit poskytnutí podpory určitému konkrétnímu příjemci.
IV.2.2. Dočasný rámec
(53)
Řecké orgány za účelem odůvodnění této podpory odkazují na hospodářskou krizi a nedostatečný přístup družstev k financování. Komise uznala závažnost finanční krize a v roce 2009 přijala tzv. „dočasný rámec“ (14), v němž prohlásila za slučitelnou s vnitřním trhem podporu, která v případě producentů v zemědělské prvovýrobě může dosáhnout výše 15 000 EUR.
(54)
Ve svém dopise ze dne 21. ledna 2011 řecké orgány tvrdily, že na úrokový příspěvek i státní záruku pro úvěry se vztahují ustanovení dočasného rámce. Řecké orgány zejména uvedly, že dotčené úvěry byly poskytovány v období finanční a hospodářské krize v letech 2008 a 2009 a sloužily k překonání krize. Řecké orgány rovněž dodaly, že z důvodu velkého počtu konečných příjemců (členů družstev) byl prospěch z bezúročného úvěru pro jednotlivé příjemce tak malý, že jej nelze považovat za prospěch narušující hospodářskou soutěž. Kromě toho řecké orgány tvrdily, že podle bodu 7 dočasného rámce se jeho ustanovení vztahují i na případy neoznámené státní podpory.
(55)
Komise nemůže tyto argumenty předložené řeckými orgány přijmout a domnívá se, že ustanovení dočasného rámce se na tento případ nevztahují. Zaprvé, oblast působnosti dočasného rámce byla rozšířena tak, aby zahrnovala prvovýrobu zemědělských produktů, až dne 31. října 2009 (15). Proto se tento dočasný rámec nemůže vztahovat na státní podporu, která byla schválena před vstupem uvedeného rozšíření působnosti v platnost. V tomto konkrétním případě článek 1 ministerského rozhodnutí č. 56700/B.3033/8.12.2008 stanoví, že úrokový příspěvek se týká úvěrů, které byly nebo budou poskytnuty v roce 2008. Uvedené úvěry, tedy státní podpora, byly poskytnuty před 31. říjnem 2009.
(56)
Zadruhé by Komise chtěla upozornit na to, že dotčená opatření nesplňují podmínku stanovenou v dočasném rámci, která uvádí, že aby tato podpora mohla být považována za slučitelnou, musí se použít pro celé zemědělské odvětví, a nikoli na jedno odvětví produktů, jako je v tomto případě odvětví obilovin.
V. ZÁVĚR
(57)
Komise shledává, že Řecko protiprávně poskytlo uvedenou podporu, čímž porušilo čl. 108 odst. 3 Smlouvy. Vzhledem k tomu, že tato podpora je neslučitelná s vnitřním trhem, musí ji Řecko zrušit a zajistit navrácení podpory od příjemců.
(58)
Jednotlivé podpory poskytnuté v rámci uvedeného režimu nepředstavují podporu, pokud v době jejich poskytnutí splňovaly podmínky stanovené v nařízení přijatém na základě článku 2 nařízení Rady (ES) č. 994/98 ze dne 7. května 1998 o použití článků 92 a 93 Smlouvy o založení Evropského společenství na určité kategorie horizontální státní podpory (16), jež bylo použitelné v době poskytnutí podpory.
(59)
Jednotlivé podpory poskytnuté v rámci uvedeného režimu, které v době jejich poskytnutí splňovaly podmínky stanovené v nařízení přijatém na základě článku 1 nařízení (ES) č. 994/98, nebo v rámci jiného schváleného režimu podpory, jsou slučitelné s vnitřním trhem až do maximální míry podpory, která se na uvedené podpory použije,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Režim zřízený ve prospěch pěstitelů obilovin a zemědělských družstev působících v odvětví obilovin na základě ministerských rozhodnutí č. 56700/Β.3033/8.12.2008 a č. 2/88675/0025/9.2.2008 v podobě úvěru zaručeného řeckým státem s úrokovým příspěvkem představuje státní podporu. Tato státní podpora poskytnutá řeckým státem protiprávně, a sice v rozporu s čl. 108 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie, je neslučitelná s vnitřním trhem.
Článek 2
Jednotlivé podpory poskytnuté v rámci režimu uvedeného v článku 1 nepředstavují podporu, pokud v době jejich poskytnutí splňovaly podmínky stanovené v nařízení přijatém na základě článku 2 nařízení (ES) č. 994/98, jež bylo použitelné v době poskytnutí podpory.
Článek 3
Jednotlivé podpory poskytnuté v rámci režimu uvedeného v článku 1, které v době jejich poskytnutí splňovaly podmínky stanovené v nařízení přijatém na základě článku 1 nařízení Rady (ES) č. 994/98, nebo v rámci jiného schváleného režimu podpory, jsou slučitelné s vnitřním trhem až do maximální míry podpory, která se na uvedené podpory použije.
Článek 4
1. Řecko zajistí navrácení neslučitelné podpory poskytnuté v rámci režimu uvedeného v článku 1 od příjemců.
2. Částky, které mají být navráceny, zahrnují úroky počítané ode dne, kdy byly pro příjemce uvolněny, do dne jejich skutečného navrácení.
3. Úrok se vypočítá jako složený úrok v souladu s ustanoveními kapitoly V nařízení Komise (ES) č. 794/2004 (17).
4. Řecko zruší všechny dosud neprovedené platby v rámci režimu uvedeného v článku 1 od data oznámení tohoto rozhodnutí.
Článek 5
1. Navrácení podpory uvedené v článku 1 musí být okamžité a účinné.
2. Řecko zajistí, aby toto rozhodnutí bylo provedeno do čtyř měsíců od data jeho oznámení.
Článek 6
1. Do dvou měsíců od oznámení tohoto rozhodnutí předloží Řecko Komisi následující informace:
a)
seznam příjemců, kterým byla poskytnuta podpora v rámci režimu uvedeného v článku 1, a celková výše podpory, kterou každý z nich obdržel;
b)
celková částka (jistina a úrok), která má být každým příjemcem navrácena;
c)
podrobný popis opatření, která již byla přijata, a plánovaných opatření za účelem zajištění souladu s tímto rozhodnutím;
d)
dokumenty prokazující, že příjemci byli vyzváni k navrácení podpory.
2. Řecko bude Komisi informovat o vývoji v oblasti vnitrostátních opatření přijatých za účelem provedení tohoto rozhodnutí až do doby, než bude navrácení podpory uvedené v článku 1 dokončeno. Neprodleně předloží Komisi na základě prosté žádosti z její strany informace o opatřeních, která již byla přijata, a plánovaných opatřeních za účelem zajištění souladu s tímto rozhodnutím. Poskytne rovněž podrobné informace o výši podpory a úroků, které již příjemci navrátili.
Článek 7
Toto rozhodnutí je určeno Řecké republice.
V Bruselu dne 25. ledna 2012.
KOMISIJOS SPRENDIMAS
2012 m. sausio 25 d.
dėl valstybės pagalbos, kurią Graikija suteikė grūdus auginantiems ūkininkams ir grūdų supirkimo kooperatyvams
SA 27354 (C 36/10) (ex NN 3/10, ex CP 11/09)
(pranešta dokumentu Nr. C(2011) 9335)
(Tekstas autentiškas tik graikų k.)
(Tekstas svarbus EEE)
(2012/320/ES)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 108 straipsnio 2 dalį,
atsižvelgdama į Europos ekonominės erdvės susitarimą, ypač į jo 62 straipsnio 1 dalies a punktą,
pakvietusi suinteresuotąsias šalis pateikti savo pastabas pagal Sutarties 108 straipsnio 2 dalies pirmą pastraipą (1) ir atsižvelgdama į tas pastabas,
kadangi:
I. PROCEDŪRA
(1)
2008 m. lapkričio 18 d. Komisija elektroniniu paštu gavo informacijos apie pagalbą, kurią Graikijos valstybė tariamai suteikė grūdus auginantiems ūkininkams ir grūdus superkančių žemės ūkio kooperatyvų susivienijimams. Ši pagalba tariamai suteikta beprocenčių paskolų forma. 2008 m. lapkričio 21 d. raštu Komisija paprašė Graikijos valdžios institucijų pateikti informaciją apie minėtą pagalbą.
(2)
2008 m. lapkričio 24 d. raštu Komisija paprašė skundo pateikėjo pateikti užpildytą skundo formą. Šią formą Komisija gavo 2009 m. sausio 8 d.
(3)
Gavusi skundo formą, bet negavusi Graikijos valdžios institucijų atsakymo į savo 2008 m. lapkričio 21 d. raštą, Komisija 2009 d. sausio 23 d. nusiuntė Graikijai antrą raštą, kuriame pareikalavo informacijos apie minėtą priemonę. Graikijos valdžios institucijos nepateikė atsakymo iki tame rašte nustatyto termino, todėl Komisija 2009 m. kovo 24 d. nusiuntė joms priminimą.
(4)
2009 m. gegužės 14 d. Graikijos valdžios institucijos nusiuntė Komisijai raštą, kuriame pateikė labai nedaug informacijos apie skunde nurodytą pagalbą. 2009 m. birželio 11 d. Komisija nusiuntė Graikijos valdžios institucijoms antrą prašymą pateikti informacijos, įtraukdama į jį išsamius klausimus, susijusius su tariamai suteikta valstybės pagalba.
(5)
2009 m. liepos 20 d. Graikijos valdžios institucijos paprašė nukelti susijusios informacijos pateikimo terminą iki 2009 m. rugpjūčio 30 d. Komisija 2009 m. liepos 23 d. raštu sutiko terminą nukelti. 2009 m. rugsėjo 1 d. Graikijos valdžios institucijos elektroniniu paštu paprašė terminą nukelti dar mėnesiui. Komisija rugsėjo 14 d. raštu dar kartą jį nukėlė - iki 2009 m. rugsėjo 30 d.
(6)
Per du mėnesius nuo nustatyto termino Komisija negavo jokio atsakymo ir 2009 m. gruodžio 1 d. nusiuntė Graikijos valdžios institucijoms priminimą ir paprašė informaciją pateikti per mėnesį. Šiame priminime Komisija atkreipė Graikijos valdžios institucijų dėmesį į tai, kad, jei jos per nustatytą laiką nepateiks atsakymo, pateikti informaciją Komisija pareikalaus („įsakymas pateikti informaciją“) pagal 1999 m. kovo 22 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 659/1999, nustatančio išsamias EB Sutarties 93 straipsnio taikymo taisykles (2) (3), 10 straipsnio 3 dalį. Be to, nuo 2010 m. sausio 26 d. ši byla įrašyta į pagalbos, apie kurią nepranešta, registrą numeriu NN 3/2010.
(7)
Komisijos nustatytam terminui praėjus Graikijos valdžios institucijos nebuvo pateikusios informacijos. 2010 m. kovo 10 d. Komisija, remdamasi Reglamento (EB) Nr. 659/1999 10 straipsnio 3 dalimi, priėmė sprendimą, kuriame pareikalavo, kad Graikijos valdžios institucijos pateiktų būtiną informaciją.
(8)
Pagaliau 2010 m. kovo 19 d. Graikijos valdžios institucijos pateikė atsakymą. Jame Graikijos valdžios institucijos tvirtino, kad į Komisijos 2009 m. gruodžio 1 d. raštą jos atsakiusios 2010 m. vasario 9 d. raštu. Komisija 2010 m. gegužės 17 d. raštu pateikė Graikijos valdžios institucijoms nemažai papildomų klausimų. Be to, ji paprašė jų pateikti įrodymų, kad 2010 m. vasario 9 d. jos išsiuntė Komisijai raštą. Tuo metu Komisija iš skundo pateikėjo gavo daugiau informacijos apie minėtą pagalbą. Todėl 2010 m. birželio 18 d. ji Graikijos valdžios institucijoms nusiuntė dar vieną raštą ir suteikė joms galimybę pateikti pastabų dėl naujos informacijos. Graikijos valdžios institucijos atsakė į Komisijos 2010 m. gegužės 17 d. raštą, bet įrodymo, kad 2010 m. vasario 9 d. išsiuntė Komisijai raštą, nepateikė. 2010 m. rugsėjo 30 d. Graikijos valdžios institucijos atsakė į Komisijos 2010 m. birželio 18 d. raštą.
(9)
2010 m. gruodžio 15 d. raštu Komisija pranešė Graikijai apie savo sprendimą pradėti Sutarties 108 straipsnio 2 dalyje nustatytą procedūrą dėl pagalbos. Graikijos valdžios institucijos 2011 m. sausio 21 d. raštu pateikė pastabas dėl 2010 m. gruodžio 15 d. Komisijos sprendimo. Komisija 2011 m. gegužės 5 d. raštu Graikijos valdžios institucijoms nusiuntė keletą papildomų klausimų, į kuriuos jos atsakė 2011 m. birželio 6 d.
(10)
Komisijos sprendimas pradėti procedūrą buvo paskelbtas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje (4). Komisija ragino suinteresuotąsias šalis pateikti savo pastabas dėl aptariamos priemonės. Komisija gavo vienos suinteresuotosios šalies pastabas; ta šalis tvirtino, kad šios priemonės buvo neteisėtos. Apie šias pastabas pranešta Graikijos valdžios institucijoms, kurios pateikė savo pastabas 2011 m. gruodžio 1 d. raštu.
II. IŠSAMUS PAGALBOS APIBŪDINIMAS
ΙΙ.1. Skundas
(11)
2008 m. lapkričio 18 d. Komisija elektroniniu paštu gavo informaciją apie valstybės pagalbą, Graikijos valstybės tariamai suteiktą grūdus auginantiems ūkininkams ir žemės ūkio kooperatyvų susivienijimams. Pagal šį skundą grūdų sektoriaus žemės ūkio kooperatyvų susivienijimams suteikta 150 mln. EUR vertės pagalba beprocenčių paskolų forma.
II.2. Pagrindinės aplinkybės
(12)
Iš Graikijos valdžios institucijų pateiktos informacijos matyti, kad 2008 m. Graikijos ūkininkai kukurūzais apsėjo 60 tūkst. hektarų (600 tūkst. stremmata) daugiau nei metais prie tai. Dėl to atsirado nemažas kukurūzų produkcijos perteklius ir krito kainos. Tas pats atsitiko ir su kviečiais. Dėl šios priežasties ir dėl ekonomikos krizės Graikijos Vyriausybė nutarė suteikti paramą Graikijos grūdų augintojams.
(13)
Pasak Graikijos valdžios institucijų, parama buvo skirta augintojų organizacijoms, t. y. žemės ūkio kooperatyvų susivienijimams (ŽŪKS). Dėl finansų krizės ŽŪKS neturėjo nei ūkininkų pajamoms remti būtinų lėšų, nei galimybės gauti paskolų iš finansų rinkų. Graikijos valdžios institucijos dar teigė, kad, jei kooperatyvai 2008 m. žiemą būtų pardavę supirktus grūdus, kainos būtų pastebimai nukritusios, o augintojai būtų patyrę didelių nuostolių. Todėl siekdama, kad grūdų kainos nemažėtų ir kad ūkininkams būtų užtikrintos minimalios pajamos, Graikijos Vyriausybė nutarė suteikti ŽŪKS (o netiesiogiai - ūkininkams, kurie pateikė savo produkciją kooperatyvams) paramą valstybės garantuotos paskolos ir palūkanų subsidijos forma. Pasak Graikijos valdžios institucijų, ŽŪKS suteiktos paskolos sumos vėliau bus perduotos augintojams už grūdų, kuriuos 2008 m. ŽŪKS įsigijo arba priėmė, kiekį. Dėl grūdų rinkoje užsitęsusios krizės nustatytą paskolų grąžinimo terminą Graikijos valdžios institucijos nukėlė iki 2010 m. rugsėjo 30 d.
ΙΙ.3. Priemonė
(14)
Graikijos valdžios institucijos priėmė keletą pagalbos taikymą įtvirtinančių sprendimų.
(15)
2008 m. gruodžio 8 d. Graikijos ekonomikos ir finansų ministerijos priimtame sprendime Nr. 56700/B.3033, inter alia, nustatyta:
„1 straipsnis. Patvirtinama paskolų, kurias finansų institucijos 2008 m. suteikė arba suteiks Graikijos žemės ūkio kooperatyvų susivienijimams (ŽŪKS) ir pagrindiniams žemės ūkio kooperatyvams, palūkanų subsidija, kad ją gautų augintojai už 2008 m. įsigytus arba priimtus grūdus. Minėtos paskolos bus subsidijuojamos nuo jų suteikimo dienos. […]
3 straipsnis. Minėtų paskolų trukmė - laikotarpis nuo jų suteikimo iki grąžinimo dienos (ne vėliau kaip 2009 m. rugsėjo 30 d.) […].“
(16)
2008 m. gruodžio 9 d. Graikijos ekonomikos ir finansų ministerijos priimtame sprendime Nr. 2/88675/0025, inter alia, nustatyta, kad:
„1.
Graikijos valstybė, laikydamasi Įstatymo Nr. 2322/1995 nuostatų, suteikia 100 % garantiją paskoloms, kurias finansų institucijos suteiks Graikijos žemės ūkio kooperatyvų susivienijimams (ŽŪKS) ir pagrindiniams žemės ūkio kooperatyvams, kad jas gautų augintojai už 2008 m. supirktus arba priimtus grūdus. Graikijos žemės ūkio kooperatyvų susivienijimams ir pagrindiniams žemės ūkio kooperatyvams finansų institucijų 2008 m. suteikiamoms paskoloms nuo jų suteikimo dienos taikomos šio sprendimo nuostatos. Bendra suteiktų ar suteiktinų paskolų suma yra ne didesnė kaip 150 mln. EUR. […]
3.
[…] Jei, suėjus paskolos grąžinimo terminui, nesumokėta paskolos dalis negrąžinama, ši suma laikoma nesugrąžinta ir mokėtina. Kad valstybė kompensuotų garantinius ieškinius, bankai turės pateikti Ekonomikos ir finansų ministerijos priimtame sprendime Nr. 2/478/0025/04.01.2006 (Government Gazette, Series II, No 16/13.01.2006) nurodytus patvirtinamuosius dokumentus.“
(17)
Ekonomikos ir finansų ministerijos 2009 m. rugsėjo 29 d. sprendimu Nr. 46825/B.2248 ir 2009 m. spalio 2 d. sprendimu Nr. 2/69591/0025 nustatytas paskolų grąžinimo terminas nukeltas iki 2010 m. gruodžio 30 d.
(18)
Graikijos kaimo plėtros ir maisto produktų ministerijos 2008 m. gruodžio 9 d. priimtame sprendime Nr. 8264 numatyta 57 žemės ūkio kooperatyvų susivienijimams skirti 150 mln. EUR. Be to, jame paminėtas Vyriausybės komisijos 2008 m. lapkričio 12 d. sprendimas dėl 150 mln. EUR paskolų suteikimo žemės ūkio kooperatyvų susivienijimams ir kooperatyvų nariams.
(19)
Iš Graikijos valdžios institucijų 2010 m. kovo 19 d. rašto matyti, kad visas minėtas paskolas (išskyrus vieną) suteikė Graikijos žemės ūkio bankas (toliau - bankas ATE Bank). Graikijos valdžios institucijos pridūrė, kad grūdų sektoriuje valstybės suteikta palūkanų subsidija ir garantija buvo neišvengiama siekiant išspręsti kainų smukimo problemą, 2008 m kilusią dėl grūdų produkcijos pertekliaus Graikijoje. Šiame rašte Graikijos valdžios institucijos pareiškė nuomonę, kad valstybės suteiktas nedidelis kreditas negalėjo būti laikomas valstybės pagalba, nes taikant šią priemonę konkurencija neiškreipta (ir tokio iškreipimo pavojaus nebuvo) ir nepadarytas poveikis valstybių narių tarpusavio prekybai. Graikijos valdžios institucijos pridūrė, kad ši priemonė turėjo labai mažai naudos individualiems augintojams.
(20)
Pagal banko ATE Bank ir ŽŪKS paskolos sutarties (toliau - paskolos sutartis) 1 straipsnį paskolos gavėjas neturėtų banko ATE Bank suteiktos paskolos panaudoti 2008 m. išaugintiems grūdams pirkti arba priimti.
(21)
Dėl paskolos suteikimo sąlygų Graikijos valdžios institucijos nurodė, kad buvo taikoma 12 mėn. Graikijos iždo obligacijoms (išleistoms prieš pat pradedant skaičiuoti palūkanas) nustatyta palūkanų norma, padidinta 30 % Be to, jos teigė, kad į banko ATE Bank ir ŽŪKS paskolos sutartį įtraukta sąlyga, įrodanti, jog valstybės pagalba nebuvo suteikta. Toje sąlygoje konstatuojama: „Paskolos gavėjas, laikydamasis Įstatymo Nr. 2844/2000 nuostatų, prisiima įsipareigojimą prieš išmokant paskolą su Graikijos valstybe, kuriai šiam tikslui atstovauja Bankas, pasirašyti papildomą sutartį dėl produktų, šalutinių produktų ir kito kilnojamojo turto, kurį paskolos gavėjas įsigis iš šios paskolos, ir dėl visų prekių, kurios yra jo nuosavybė arba kurias jis valdo.“ Kitaip tariant, ŽŪKS suteikia valstybei (kuriai atstovauja bankas ATE Bank) garantiją už produktus, kuriuos ŽŪKS pirko už paskolą.
(22)
2010 m. spalio 26 d. buvo priimtas finansų ministro pavaduotojo sprendimas Nr. 2/21304/0025. Pagal šį sprendimą:
„A.
Graikijos žemės ūkio kooperatyvų susivienijimai (ŽŪKS) ir pagrindiniai žemės ūkio kooperatyvai, kuriems pagal šiuo metu galiojantį Ekonomikos ir finansų ministro pavaduotojo sprendimą Nr. 2/88675/0025/9.12.2008 suteiktos Graikijos valstybės garantuotos paskolos, pagal minėtą sprendimą turi galimybę šitaip atsiskaityti už Graikijos valstybės garantuotą paskolą, suteiktą 2010 m. rugsėjo 30 d.:
Susitarime nurodyta bendra paskolos trukmė - penkeri metai; įnašai daromi kas šeši mėnesiai: pirmasis - 2011 m. kovo 30 d., paskutinysis - 2015 m. rugsėjo 30 d.
Be to, kiekvienas paskolos gavėjas iki paskolos grąžinimo termino moka Graikijos valstybei priemoką, kuri sudaro 2 % tuo metu neišmokėtos paskolos dalies. Pirmoji įmoka atliekama 2011 m. kovo 30 d., sumokėjus pirmąjį grąžinamos paskolos įnašą.
Graikijos Vyriausybei suteikti grūdų užstatai šiuo sprendimu panaikinami.
Nustatyta paskolos palūkanų norma - tai norma, kurią kiekviena finansų institucija taiko tos pačios kategorijos paskoloms. […]“
III. GRAIKIJOS PATEIKTOS PASTABOS
(23)
Graikijos valdžios institucijos 2011 m. sausio 21 d. pateiktame atsakyme teigia, kad ir palūkanų subsidija, ir valstybės suteikta paskolų garantija turi būti vertinamos atsižvelgiant į Komisijos komunikatą „Bendrijos laikinoji valstybės pagalbos priemonių sistema siekiant padidinti galimybes gauti finansavimą dabartinės finansų ir ekonomikos krizės sąlygomis“ (5) (toliau - laikinoji sistema). Ypač buvo tvirtinama, kad minėtos paskolos buvo suteiktos per 2008 ir 2009 m. finansų ir ekonomikos krizę ir skirtos tai krizei įveikti.
(24)
Be to, Graikijos valdžios institucijos mano, kad dėl didelio galutinių pagalbos gavėjų (kooperatyvų narių) skaičiaus beprocentės paskolos nauda kiekvienam gavėjui buvo tokia maža, kad dėl jos negalėjo atsirasti iškraipymų.
(25)
Ir galiausiai Graikijos valdžios institucijos teigė, kad kiekvienas paskolos gavėjas įsipareigojo mokėti 2 % draudimą pagal ministerijos sprendimą Nr. 2/21304/0025/26.10.2010; tuo būdu įrodoma, kad tai nebuvo valstybės pagalba.
(26)
2011 m. gruodžio 1 d. rašte Graikijos valdžios institucijos pakartojo per procedūrą pateiktus kelis savo argumentus dėl būtinybės įgyvendinti šias priemones ir nurodė to priežastis. Be to, pateikdamos nuorodą į ministerijos sprendimą Nr. 2/21304/0025/26.10.2010 ir į palūkanų normą, taikomą susitarimams dėl paskolų (norma, kurią kiekviena institucija taiko tos pačios kategorijos paskoloms), jos teigė, kad palūkanų subsidija nebuvo pagalba. Jos dar pridūrė, kad nuo 2009 m. iki 2011 m. lapkričio 28 d. valstybė suteikė 7 762 113,00 EUR palūkanų subsidijų.
ΙV. PAGALBOS VERTINIMAS
ΙV.1. Pagalbos buvimas, kaip apibrėžta Sutarties 107 straipsnio 1 dalyje
(27)
Pagal Sutarties 107 straipsnio 1 dalį valstybės narės arba iš jos valstybinių išteklių bet kokia forma suteikta pagalba, kuria paremiamos tam tikros įmonės arba tam tikrų prekių gamyba ir taip iškraipoma (arba gali būti iškreipta) konkurencija, yra nesuderinama su vidaus rinka, nes ji daro įtaką valstybių narių tarpusavio prekybai.
(28)
Prieš vertindama, ar aptariama priemonė atitinka Sutarties 107 straipsnio 1 dalyje nustatytas sąlygas, Komisija norėtų pažymėti, kad yra du priemonės aspektai, kuriuos reikėtų išnagrinėti atsižvelgiant į šią nuostatą: i) palūkanų subsidija ir ii) valstybės garantija.
ΙV.1.1. Palūkanų subsidija
(29)
Palūkanų subsidija, kurią Graikijos valstybė pagal ministerijos sprendimą Nr. 56700/B.3033/8.12.2008 suteikė kooperatyvams, atitinka Sutarties 107 straipsnio 1 dalyje nustatytas sąlygas. Šia Graikijos valstybės subsidija aiškiai suteikiamas pranašumas, nes jos dėka paskola iš esmės tampa beprocentė. Tiesioginiai pagalbos gavėjai yra kooperatyvai. Tačiau, atsižvelgiant į tai, kad suteikdama paskolas valstybė siekė padidinti Graikijos ūkininkų pajamas, dirbtinai padidindama kooperatyvams augintojų parduodamų grūdų kainą, ūkininkai (augintojai) yra netiesioginiai pagalbos gavėjai. Be to, pasirinktinumo sąlygos taip pat laikomasi, kadangi pagalbos gavėjai yra tik tie kooperatyvai, o galiausiai - ūkininkai, kurie 2008 m. Graikijoje pirko arba augino grūdus. Palūkanų subsidija buvo suteikta prieš taikant ministerijos sprendimą Nr. 2/21304/0025/26.10.2010 ir prieš sudarant naują susitarimą dėl paskolos, kuriame nustatyta, kad sudarant susitarimą dėl paskolos taikytina palūkanų norma būtų kiekvienos finansų institucijos tos pačios kategorijos paskoloms taikoma norma.
(30)
Remiantis Teisingumo Teismo praktika, įmonei gavus ekonominę naudą, kurios ji nebūtų gavusi įprastomis veiklos sąlygomis, jos konkurencingumas, palyginti su kitomis konkuruojančiomis įmonėmis, padidėja, todėl esama konkurencijos iškraipymo galimybės (6). Laikoma, kad pagalba įmonei daro poveikį valstybių narių tarpusavio prekybai, jei ta įmonė veikia Bendrijos vidaus prekybai atviroje rinkoje (7). Be to, remiantis Teisingumo Teismo praktika, nėra ribos arba procentinio dydžio, kurio neviršijus galima laikyti, kad valstybių narių tarpusavio prekybai įtaka nedaroma. Netgi kai pagalbos suma arba pagalbą gaunančios įmonės dydis palyginti maži, tai a priori nereiškia, kad valstybių narių tarpusavio prekybai negali būti daroma įtaka (8). Bendrijos vidaus prekyba grūdų sektoriuje gana intensyvi. Todėl ši priemonė gali turėti įtakos valstybių narių tarpusavio prekybai.
(31)
Atsižvelgiant į tai, kas pasakyta, matyti, kad palūkanų subsidija atitinka visas Sutarties 107 straipsnio 1 dalyje nustatytas sąlygas.
ΙV.1.2. Valstybės garantija
(32)
Ministerijos sprendimu Nr. 2/88675/0025/9.12.2008 Graikijos valstybė nutarė suteikti kooperatyvams paskolų, dėl kurių susitarta su banku ATE Bank, garantiją. Apskritai garantijoms taikomi Sutarties 107 straipsnio 1 dalyje nustatyti kriterijai. Kaip nurodyta Komisijos pranešimo dėl EB sutarties 87 ir 88 straipsnių taikymo garantijomis suteikiamai valstybės pagalbai (9) (toliau - Pranešimas dėl garantijų) 2.1 punkte, garantijos, kurias valstybė suteikia tiesiogiai, tikrai gali būti laikomos valstybės pagalba. Valstybės garantijos nauda yra ta, kad su ta garantija susijusią riziką prisiima valstybė. Paprastai ši rizika turėtų būti atlyginama atitinkama priemoka (Pranešimo dėl garantijų 2.2 punktas). Kai valstybė tokio atlygio atsisako, įmonė, kuriai valstybė suteikia garantiją, gauna naudą, o valstybė netenka išteklių. Todėl šiuo atveju garantija suteikiama iš valstybės išteklių. Pranešime dėl garantijų dar nurodyta, kad net tada, kai valstybė niekada nėra mokėjusi pagal garantiją, tai vis tiek gali būti valstybės pagalba.
(33)
ŽŪKS, o galiausiai ūkininkams garantijos teikiama nauda akivaizdi: paskolos gavėjams nereikėjo - bent jau iki 2011 m kovo 30 d. - mokėti (žr. 22 konstatuojamąją dalį) atitinkamos priemokos, kurią paprastai reikėtų mokėti rizikai atlyginti. Be to, palyginti su tuo atveju, kai garantija nesuteikiama, valstybės garantija paskolos gavėjams suteikiama galimybė užsitikrinti geresnes finansines paskolų gavimo sąlygas nei įprastai finansų rinkose taikomos sąlygos. Pranešimo dėl garantijų 3.4 punkte pateikiamas visų sąlygų, kurių reikia laikytis, kad valstybės garantijų schema nebūtų laikoma valstybės pagalba, sąrašas. Akivaizdu, kad nagrinėjama priemonė neatitinka visų minimų sąlygų. Pavyzdžiui, šiuo atveju nesilaikoma bent dviejų sąlygų: minėta garantija neapima daugiau kaip 80 % paskolų, o nagrinėjamoje schemoje gali dalyvauti ir finansinių sunkumų turintys paskolų gavėjai.
(34)
Kaip nurodyta 29 konstatuojamojoje dalyje, tiesioginiai šios pagalbos gavėjai yra kooperatyvai. Tačiau, atsižvelgiant į tai, kad suteikdama paskolas Graikijos valstybė ketino padidinti Graikijos ūkininkų pajamas, dirbtinai padidindama augintojų kooperatyvams parduodamų grūdų kainas, netiesioginiai pagalbos gavėjai yra ūkininkai (augintojai). Taip pat laikomasi pasirinktinumo sąlygos, nes pagalbos gavėjai yra tik tie kooperatyvai ir ūkininkai, kurie 2008 m. Graikijoje pirko arba augino grūdus.
(35)
Tą patį galima pasakyti ir apie konkurencijos iškraipymo ir poveikio prekybai sąlygas, nurodytas 30 konstatuojamojoje dalyje.
(36)
Galiausiai Graikijos valdžios institucijos teigė, kad ŽŪKS valstybei suteiktas užstatas, todėl tai nėra pagalba. Tačiau, kaip sprendime pradėti procedūrą nutarė Komisija, taip nėra dėl šių priežasčių: a) jei kooperatyvai negrąžins paskolų, valstybė savo nuožiūra nuspręs, ar pasinaudoti susitarimais dėl įkaito suteiktomis teisėmis; b) atrodo, kad užstatu negalėjo būti garantuota visa paskolos suma. Priežastis ta, kad kaina, kurią ŽŪKS sumokėjo ūkininkams už įsigytus grūdus (kuri paprastai turėtų būtų lygi paskolų sumoms), yra didesnė už rinkos kainą.
(37)
Dar reikėtų pažymėti, kad ministerijos sprendimu Nr. 2/21304/0025/26.10.2010 šis užstatas buvo panaikintas. Kaip nurodyta 22 konstatuojamojoje dalyje, šis užstatas buvo pakeistas 2 % priemoka, mokama nuo 2011 m. kovo 30 d., kai sumokamas pirmoji grąžinama suma. 2011 m. birželio 7 d. rašte Graikijos valdžios institucijos pareiškė, kad, remiantis Pranešimu dėl garantijų, numatyta priemoka yra „saugus prieglobstis“ mažoms ir vidutinėms įmonėms, kurių gebėjimui grąžinti paskolas poveikio gali turėti neigiamos sąlygos. Šis argumentas nepriimtinas dėl 38, 39 ir 40 konstatuojamosiose dalyse nurodytų priežasčių.
(38)
Pirma, nuostata dėl 2 % priemokos įsigaliojo tik 2010 m. spalio mėn. ir yra susijusi tik su nesumokėtoms sumomis, mokėtinoms 2010 m. rugsėjo mėn. NET jei ir sutiktume quod non, kad šia priemoka pašalintas bet koks valstybės pagalbos elementas, valstybės garantija iki to laiko vis tiek būtų buvusi valstybės pagalba.
(39)
Antra, iš ministerijos sprendimo Nr. 2/21304/0025/26.10.2010 formuluotės matyti, kad ŽŪKS gali, bet neprivalo pasinaudoti atitinkama nuostata (žr. 22 konstatuojamąją dalį). Graikijos valdžios institucijos šiuo atžvilgiu pažymėjo, kad paskolos gavėjai iš tikrųjų turėjo pasinaudoti tokia nuostata, nes, kaip nustatyta paskolos sutarties 13 straipsnyje, jei jie paskolos negrąžino iki 2009 m. rugsėjo 30 d., mokėtiną sumą valstybei reikėtų sumokėti per tris mėnesius, o ši savo ruožtu imtųsi administracinių vykdymo priežiūros veiksmų prieš paskolos gavėją. Šis argumentas taip pat nepriimtinas: jei valstybė grąžina mokėtinas sumas, neaišku, ar ji imsis veiksmų prieš tikrąjį skolininką, kad tas sumas susigrąžintų - ji visada galės savo nuožiūra nuspręsti to nedaryti.
(40)
Pagaliau matyti, kad pati 2 % priemoka nėra elementas, kuris, remiantis Pranešimu dėl garantijų, galėtų būti vertinamas kaip įrodymas, kad tai nėra valstybės pagalba, kaip teigė Graikijos valdžios institucijos. NET jei ir pripažintume, kad visi pagalbos pagal šią priemonę gavėjai buvo mažos ir vidutinės įmonės, kaip tvirtino Graikijos valdžios institucijos, būtų taikomas Pranešimo dėl garantijų 3.5 punktas. Kaip teigiama šiame pranešimo punkte, tam, kad garantija, suteikta pagal schemą, pagal kurią reikalaujama vienkartinės priemokos, nebūtų laikoma valstybės pagalba, turi būti įvykdytos visos 3.4 punkto a, b, c, e, f ir g papunkčiuose nustatytos sąlygos. Kaip jau aiškinta 33 konstatuojamojoje dalyje, šiuo atveju tų sąlygų nesilaikoma: minėta garantija neapima daugiau kaip 80 % paskolų, o nagrinėjamos schemos nedraudžiama taikyti finansinių sunkumų turintiems paskolos gavėjams.
(41)
Atsižvelgiant į tai, kas paminėta, atrodo, kad suteikiant valstybės garantiją paskoloms patenkintos visos 107 straipsnio 1 dalies sąlygos.
ΙV.2. Pagalbos suderinamumas
ΙV.2.1. Bendra informacija
(42)
Sutartyje leidžiamos kai kurios Sutarties 107 straipsnio 1 dalyje nustatyto bendrojo valstybės pagalbos nesuderinamumo su vidaus rinka principo išimtys. Akivaizdu, kad kai kurios išimtys šiuo atveju netaikytinos, ypač 107 straipsnio 2 dalyje numatytos išimtys, skirtos socialinio pobūdžio pagalbai, pagalbai gaivalinių nelaimių padarytai žalai atitaisyti ir su Vokietijos susivienijimu susijusiai pagalbai.
(43)
Netaikytinos ir Sutarties 107 straipsnio 3 dalies a ir d punktuose numatytos išimtys, nes aptariama pagalba nebuvo skirta nei rajonų, kurių gyvenimo lygis per daug žemas arba kuriuose ypač didelis nedarbas, ekonominei plėtrai skatinti, nei visai Europai svarbiems projektams arba kultūrai remti bei paveldui išsaugoti.
(44)
Todėl vienintelė leidžianti nukrypti nuostata, kuri šiuo atveju galėtų būti taikoma, yra Sutarties 107 straipsnio 3 dalies c punkto nuostata, kuria reglamentuojama, kad vidaus rinkai neprieštaraujančia gali būti laikoma pagalba, skirta tam tikros ekonominės veiklos rūšių arba tam tikrų ekonomikos sričių plėtrai skatinti, jei ji netrikdo prekybos sąlygų taip, kad prieštarautų bendram interesui. Kad pagalbai būtų galima taikyti šią išimtį, pagalba turi atitikti valstybės pagalbą reglamentuojančias Sąjungos taisykles. Tokios taisyklės, taikytinos žemės ūkio srityje, nustatytos Komisijos (Bendrijos) 2007-2013 m. valstybės pagalbos žemės ūkio ir miškų sektoriuose gairėse (10) (toliau - Žemės ūkio gairės).
(45)
Pagal Komisijos turimą informaciją aptariama priemone buvo siekiama išspręsti grūdų produkcijos perviršio Graikijoje 2008 m. problemą. 2010 m. kovo 19 d. rašte Graikijos valdžios institucijos visų pirma pripažįsta, kad vienas šios priemonės tikslų buvo „užtikrinti minimalias pajamas augintojams“.
(46)
Be to, kadangi 150 mln. EUR vertės paskolos buvo skirtos ŽŪKS jų narių išaugintiems grūdams supirkti (2008 m. gruodžio 9 d. ministerijos sprendimas Nr. 8264), ši pagalba, pasirodo, suteikta atsižvelgiant į išaugintą kiekį.
(47)
Pagalbos, kurią suteikė Graikija, rūšis nenumatyta Žemės ūkio gairėse ar kitose šios srities Sąjungos taisyklėse, ir Graikijos valdžios institucijos to nepaneigė. Todėl tai, matyt, yra veiklos pagalba, kuria buvo siekiama padidinti ūkininkų pajamas, dirbtinai didinant grūdų kainas. Sąjungos teisės aktuose dėl valstybės pagalbos tokio pobūdžio intervencijos griežtai draudžiamos.
(48)
Reikėtų prisiminti, kad, remiantis Europos Sąjungos Teisingumo Teismo kompetentingų departamentų praktika, teikiant pagalbą veiklai, t. y. pagalbą, skirtą sumažinti įmonių išlaidas, kurias jos patirtų vykdydamos įprastinę veiklą, iš esmės iškraipoma konkurencija, nes tuo būdu neskatinama jokio ekonomikos sektoriaus plėtros ir pagalbos gavėjams dirbtinai suteikiama finansinė parama, kuri ilgam iškreipia konkurenciją ir daro su bendruoju interesu nesuderinamą įtaką prekybai.
(49)
Europos Sąjungoje žemės ūkio produktų rinkos griežtai reguliuojamos taikant bendro rinkos organizavimo (BRO) formas. Vienas iš BRO uždavinių - užtikrinti sąžiningą šio sektoriaus ūkio subjektų konkurenciją Europos Sąjungoje. Atrodo, kad rinkos paramos priemonės, pvz., įdiegtos ir finansuojamos Graikijos, prieštarauja grūdų BRO tikslams ir gali labai trukdyti jo veikimui.
(50)
Kaip ne kartą pažymėjo Teisingumo Teismas, (11) valstybės narės kišimasis į rinkos mechanizmus, išskyrus Sąjungos teisės aktuose nustatytas priemones, gali trukdyti bendro rinkos organizavimo veikimui ir suteikti nepagrįstą pranašumą kai kurioms Sąjungos ekonominėms grupėms. Viename pastarojo meto sprendime (12) Teismas dar kartą nurodė, kad srityse, kurioms taikomas bendras organizavimas, a fortiori, jei šis organizavimas pagrįstas bendra kainų sistema, valstybės narės nebegali vienašališkai priimdamos nacionalines nuostatas daryti poveikio bendro organizavimo reglamentuojamų kainų nustatymo mechanizmui tiek prekybos, tiek gamybos etape.
(51)
Reikėtų pažymėti, kad dėl tokių nacionalinių kainos rėmimo mechanizmų, kurie nagrinėjami čia, bendra kainų sistema tampa neveiksminga; be to, jie prieštarauja Sąjungos teisės aktais dėl bendro rinkos organizavimo sukurtų mechanizmų tikslams, net jei tokių mechanizmų tikslas buvo ūkininkų pajamos.
(52)
Komisija dar svarstė, ar būtų galima laikyti, kad ši pagalba suderinama pagal Komisijos komunikatą „Gairės dėl valstybės pagalbos sunkumų patiriančioms įmonėms sanuoti ir restruktūrizuoti“ (13). Tačiau net jeigu suteikiant pagalbą pagalbos gavėjas ir buvo sunkumų patirianti įmonė, kaip apibrėžta tų gairių 2 skyriuje (tai nėra aišku), Graikijos valdžios institucijos nenurodė, kad aptariamais atvejais buvo laikomasi daugelio ten nurodytų sąlygų, o tai galbūt leistų pateisinti pagalbos suteikimą konkrečiam pagalbos gavėjui.
IV.2.2. Laikinoji sistema
(53)
Pateisindamos pagalbos suteikimą Graikijos valdžios institucijos remiasi ekonomine krize ir tuo, kad kooperatyvai neturi galimybių gauti finansavimą. 2009 m. Komisija, pripažinusi finansinės krizės svarbą, nustatė „laikinąją sistemą“ (14), pagal kurią suderinama su vidaus rinka laikoma 15 000 EUR pagalba, kai ji skiriama pirminių žemės ūkio produktų gamintojams.
(54)
2011 m. sausio 21 d. rašte Graikijos valdžios institucijos teigė, kad ir palūkanų subsidijai, ir valstybės suteiktai paskolų garantijai taikomos laikinosios sistemos nuostatos. Ypač buvo tvirtinama tai, kad aptariamos paskolos buvo suteiktos per 2008 ir 2009 m. finansų bei ekonomikos krizę ir kad jomis buvo siekiama įveikti krizę. Graikijos valdžios institucijos pridūrė, kad dėl didelio galutinių pagalbos gavėjų (kooperatyvų narių) skaičiaus beprocentės paskolos nauda kiekvienam gavėjui tokia maža, kad dėl jos negalėjo kilti (konkurencijos) iškraipymų. Galiausiai Graikijos valdžios institucijos manė, kad, remiantis laikinosios sistemos 7 straipsniu, jos nuostatos taikomos ir tais atvejais, kai apie valstybės pagalbą nepranešta.
(55)
Komisija negali sutikti su šiais Graikijos valdžios institucijų pateiktais argumentais ir mano, kad laikinosios sistemos nuostatos aptariamu atveju netaikomos. Pirma, 2009 m. spalio 31 d. laikinosios sistemos taikymo sritis buvo išplėsta - įtraukta pirminė žemės ūkio produkcija (15). Todėl laikinoji sistema negali būti taikoma nė vienai valstybės priemonės schemai, patvirtintai prieš įsigaliojant šiam išplėtimui. Šiuo konkrečiu atveju ministerijos sprendimo Nr. 56700/B.3033/8.12.2008 1 straipsnyje teigiama, kad palūkanų subsidija skirta paskoloms, kurios suteiktos arba dar bus suteiktos 2008 m. Todėl minėtos paskolos (taigi ir valstybės pagalba) buvo suteiktos iki 2009 m. spalio 31 d.
(56)
Antra, Komisija norėtų pažymėti, kad aptariamos priemonės neatitinka laikinojoje sistemoje nustatytų sąlygų: kad ši pagalba būtų laikoma suderinama, ji turi būti taikoma visam žemės ūkio sektoriui, o ne tik produktų, pvz., grūdų, sektoriui, kaip yra šiuo atveju.
V. IŠVADOS
(57)
Komisija daro išvadą, kad Graikija neteisėtai taikė aptariamą pagalbos schemą pažeisdama Sutarties 108 straipsnio 3 dalį. Atsižvelgiant į tai, kad ši pagalba nesuderinama su vidaus rinka, Graikija turi nutraukti minėtą schemą ir susigrąžinti suteiktą pagalbą iš jos gavėjų.
(58)
Pagal aptariamą schemą suteikta individuali pagalba nėra pagalba, jei suteikimo metu ji atitinka sąlygas, nustatytas pagal 1998 m. gegužės 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 994/98 dėl Europos bendrijos steigimo sutarties 92 ir 93 straipsnių taikymo kai kurioms horizontalios valstybės pagalbos rūšims (16) 2 straipsnį priimtu reglamentu, galiojusiame suteikiant pagalbą.
(59)
Pagal aptariamą schemą suteikta individuali pagalba, kuri pagalbos teikimo metu atitinka sąlygas, nustatytas pagal Reglamento (EB) Nr. 994/98 1 straipsnį priimtu reglamentu, arba pagal kitą patvirtintą pagalbos schemą suteikta individuali pagalba su vidaus rinka suderinama, kai neviršijama didžiausia šios rūšies pagalbai taikoma pagalbos intensyvumo riba,
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
Ministerijos sprendimais Nr. 56700/Β.3033/8.12.2008 ir Nr. 2/88675/0025/9.2.2008 nustatyta schema, skirta grūdus auginantiems ūkininkams bei grūdų supirkimo kooperatyvams ir suteikiama kaip Graikijos valstybės garantuota paskola kartu su palūkanų subsidija, yra valstybės pagalba. Ši valstybės pagalba, kurią Graikija neteisėtai suteikė pažeisdama Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 108 straipsnio 3 dalį, nesuderinama su vidaus rinka.
2 straipsnis
Pagal 1 straipsnyje nurodytą schemą suteikta individuali pagalba nėra pagalba, jei suteikimo metu ji atitinka sąlygas, nustatytas pagal Reglamento (EB) Nr. 994/98 2 straipsnį priimtu reglamentu, galiojusiame suteikiant pagalbą.
3 straipsnis
Pagal 1 straipsnyje nurodytą schemą suteikta individuali pagalba, kuri teikimo metu atitinka sąlygas, nustatytas pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 994/98 1 straipsnį priimtu reglamentu, arba pagal kitą patvirtintą pagalbos schemą suteikta individuali pagalba su vidaus rinka suderinama, kai neviršijama didžiausia šios rūšies pagalbai taikoma pagalbos intensyvumo riba.
4 straipsnis
1. Graikija iš pagalbos gavėjų susigrąžina pagalbą, neteisėtai suteiktą pagal 1 straipsnyje nurodytą schemą.
2. Palūkanos nuo išieškotinų sumų skaičiuojamos nuo tos dienos, kai pagalbos gavėjas tas sumas gavo, iki faktinio jų susigrąžinimo dienos.
3. Palūkanos apskaičiuojamos taikant kaupiamąjį principą pagal Komisijos reglamento (EB) Nr. 794/2004 (17) V skyriaus nuostatas.
4. Nuo pranešimo apie šį sprendimą dienos Graikija nutraukia visų pagal 1 straipsnyje nurodytą pagalbos schemą neišmokėtų sumų mokėjimą.
5 straipsnis
1. 1 straipsnyje nurodyta pagalba susigrąžinama nedelsiant ir veiksmingai.
2. Graikija užtikrina, kad šis sprendimas būtų įgyvendintas per keturis mėnesius nuo pranešimo apie šį sprendimą dienos.
6 straipsnis
1. Per du mėnesius nuo pranešimo apie šį sprendimą dienos Graikija Komisijai pateikia tokią informaciją:
a)
pagalbos gavėjų, gavusių pagalbą pagal 1 straipsnyje nurodytą schemą, sąrašą ir visą sumą, kurią gavo kiekvienas iš jų;
b)
visą iš kiekvieno gavėjo išieškotiną sumą (pagrindinę dalį ir palūkanas);
c)
išsamų priemonių, kurių jau imtasi ir kurių ketinama imtis šiam sprendimui įgyvendinti, aprašymą;
d)
dokumentus, kuriais įrodoma, kad pagalbos gavėjui nurodyta grąžinti pagalbą.
2. Graikija nuolat informuoja Komisiją apie nacionalinių priemonių, kurių imtasi šiam sprendimui įgyvendinti, vykdymo eigą, kol bus baigta grąžinti 1 straipsnyje nurodyta pagalba. Komisijai pateikus prašymą, Graikija nedelsdama pateikia informaciją apie priemones, kurių jau imtasi ir kurių ketinama imtis šiam sprendimui įvykdyti. Be to, Graikija pateikia išsamią informaciją apie pagalbos sumas ir palūkanas, kurios jau susigrąžintos iš gavėjų.
7 straipsnis
Šis sprendimas skirtas Graikijos Respublikai.
Priimta Briuselyje 2012 m. sausio 25 d.