ROZHODNUTÍ RADY 2011/235/SZBP
ze dne 12. dubna 2011
o omezujících opatřeních vůči některým osobám a subjektům s ohledem na situaci v Íránu
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 29 této smlouvy,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Dne 21. března 2011 Rada opětovně vyjádřila hluboké obavy nad zhoršováním situace v oblasti lidských práv v Íránu.
(2)
Rada poukázala zejména na dramatický nárůst poprav v nedávných měsících a systematické represe iránských občanů, kteří čelí pronásledování a zatýkání proto, že uplatňují své legitimní právo na svobodu projevu a pokojného shromažďování. Unie také zopakovala, že důrazně odsuzuje používání mučení a jiného krutého, nelidského a ponižujícího zacházení.
(3)
V této souvislosti Rada potvrdila, že bude i nadále reagovat na porušování lidských práv v Íránu, a prohlásila, že je připravena zavést omezující opatření namířená proti osobám odpovědným za závažná porušení lidských práv v Íránu.
(4)
Omezující opatření by měla být zaměřena na osoby, které se podílejí na závažných porušeních lidských práv nebo jsou odpovědné za příkazy k takovým závažným porušením či za jejich provádění během represí vůči pokojným demonstrantům, novinářům, obráncům lidských práv, studentům nebo jiným osobám, jež veřejně vystupují na obranu svých legitimních práv, včetně svobody projevu, a dále na osoby, které se podílejí na závažných porušeních práva na spravedlivý proces, podílejí se na mučení a jiném krutém, nelidském a ponižujícím zacházení nebo na nepřiměřeném, nadměrném a stále častějším udělování trestu smrti, včetně veřejných poprav, kamenování, poprav oběšením nebo poprav mladistvých pachatelů v rozporu se závazky Íránu vyplývajícími z mezinárodních lidských práv, nebo na osoby odpovědné za příkazy k takovým závažným porušením či za jejich provádění.
(5)
K provedení některých opatření je nezbytná další činnost Unie,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Členské státy přijmou nezbytná opatření, aby osobám odpovědným za závažná porušení lidských práv v Íránu a osobám s nimi spojenými, jak jsou uvedeny v příloze, zabránily ve vstupu na svá území nebo průjezdu přes ně.
2. Odstavec 1 nezavazuje členské státy k odmítnutí vstupu svých státních příslušníků na své území.
3. Odstavcem 1 nejsou dotčeny případy, kdy členský stát plní závazky mezinárodního práva, zejména:
a)
jako hostitelská země mezinárodní mezivládní organizace;
b)
jako hostitelská země mezinárodní konference svolané Organizací spojených národů nebo konané pod její záštitou;
c)
podle mnohostranné dohody o výsadách a imunitách, nebo
d)
podle smlouvy o smíru z roku 1929 (Lateránský pakt) uzavřené mezi Svatým stolcem (Vatikánským městským státem) a Itálií.
4. Odstavec 3 se vztahuje také na případy, kdy je členský stát hostitelskou zemí Organizace pro bezpečnost a spolupráci v Evropě (OBSE).
5. Rada musí být řádně informována o všech případech, kdy členský stát udělí výjimku podle odstavce 3 nebo 4.
6. Členské státy mohou udělit výjimky z opatření uložených podle odstavce 1, pokud je cesta dotyčné osoby odůvodněna naléhavými humanitární potřebami nebo účastí na mezivládních zasedáních, včetně zasedání podporovaných Unií nebo zasedání, kdy je hostitelem členský stát vykonávající předsednictví úřadu OBSE, je-li politický dialog veden tak, že přímo podporuje demokracii, lidská práva a právní stát v Íránu.
7. Členský stát, který si přeje udělit výjimky podle odstavce 6, tuto skutečnost písemně oznámí Radě. Výjimka se pokládá za udělenou, pokud jeden nebo více členů Rady nevznese písemně námitku do dvou pracovních dnů od obdržení oznámení o navrhované výjimce. Pokud jeden nebo více členů Rady vznese námitku, může o udělení navrhované výjimky přesto rozhodnout Rada kvalifikovanou většinou.
8. Pokud členský stát na základě odstavců 3, 4, 6 a 7 povolí pro své území vstup nebo průjezd osobám uvedeným v příloze, je povolení omezeno na účel, pro který je vydáno, a na osoby, kterých se týká.
Článek 2
1. Zmrazují se veškeré finanční prostředky a hospodářské zdroje, které náleží osobám odpovědným za závažná porušení lidských práv v Íránu nebo které tyto osoby vlastní, držení či ovládají, a veškeré finanční prostředky a hospodářské zdroje, které náleží osobám a subjektům spojeným s uvedenými osobami nebo které tyto osoby a subjekty vlastní, drží či ovládají, jak jsou uvedeny v příloze.
2. Žádné finanční prostředky ani hospodářské zdroje nesmějí být poskytnuty osobám a subjektům uvedeným v příloze, a to přímo, ani nepřímo, ani v jejich prospěch.
3. Příslušné orgány členských států mohou povolit uvolnění určitých zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů nebo zpřístupnění některých finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů za podmínek, které považují za vhodné, pokud zjistí, že tyto finanční prostředky nebo hospodářské zdroje jsou:
a)
nezbytné pro uspokojení základních potřeb osob uvedených v příloze a na nich závislých rodinných příslušníků, včetně úhrad za potraviny, plateb nájemného nebo splácení hypotéky, plateb za léky a lékařskou péči, daní, pojistného a poplatků za veřejné služby;
b)
určené výlučně k úhradě přiměřených honorářů za odborné výkony a k náhradě výdajů vzniklých v souvislosti s poskytováním právních služeb;
c)
určené výlučně k úhradě poplatků nebo nákladů na běžné vedení nebo správu zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů, nebo
d)
nezbytné pro úhradu mimořádných výdajů, pokud příslušný orgán oznámí příslušným orgánům ostatních členských států a Komisi alespoň dva týdny před udělením povolení důvody, proč se domnívá, že by mělo být konkrétní povolení uděleno.
Dotčený členský stát uvědomí ostatní členské státy a Komisi o každém povolení uděleném podle tohoto odstavce.
4. Odchylně od odstavce 1 mohou příslušné orgány členského státu povolit uvolnění některých zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů, pokud jsou splněny tyto podmínky:
a)
finanční prostředky nebo hospodářské zdroje jsou předmětem soudcovského, správního nebo rozhodčího zástavního práva, které vzniklo přede dnem, kdy byla osoba uvedená v odstavci 1 zařazena na seznam v příloze, nebo se na ně vztahuje soudní, správní nebo rozhodčí rozhodnutí vydané před tímto dnem,
b)
finanční prostředky nebo hospodářské zdroje budou použity výlučně k uspokojení pohledávek, které takové zástavní právo zajišťuje nebo které takové rozhodnutí uznává za platné, a to v mezích stanovených platnými právními předpisy, jimiž se řídí práva osob majících takové nároky,
c)
zástavní právo nebo rozhodnutí není ve prospěch osoby nebo subjektu uvedeného v příloze a
d)
uznání zástavního práva nebo rozhodnutí není v rozporu s veřejným pořádkem v daném členském státě.
Dotčený členský stát uvědomí ostatní členské státy a Komisi o každém povolení uděleném podle tohoto odstavce.
5. Odstavec 1 nebrání osobě nebo subjektu uvedeným na seznamu provést platbu vyplývající ze smlouvy, jež byla uzavřena před zápisem této osoby nebo subjektu na seznam obsažený v příloze, za předpokladu, že dotčený členský stát určil, že tuto platbu přímo ani nepřímo neobdrží osoba nebo subjekt uvedené v odstavci 1.
6. Odstavec 2 se nepoužije na připisování na zmrazené účty:
a)
úroků nebo jiných výnosů z těchto účtů nebo
b)
plateb splatných podle smluv, dohod nebo závazků uzavřených nebo vzniklých přede dnem, od nějž se na tyto účty vztahují opatření podle odstavců 1 a 2,
pokud se na veškeré takové úroky, jiné výnosy a platby nadále vztahují opatření stanovená podle odstavce 1.
Článek 3
1. Rada na návrh členského státu nebo vysokého představitele Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku sestavuje a mění seznam obsažený v příloze.
2. Rada své rozhodnutí, včetně důvodů zařazení na seznam, sdělí dotčené osobě či subjektu, a to buď přímo, je-li známa adresa, nebo zveřejněním oznámení, a tím jim umožní se k této záležitosti vyjádřit.
3. Jsou-li předloženy připomínky nebo nové podstatné důkazy, Rada své rozhodnutí přezkoumá a dotčenou osobu či subjekt o této skutečnosti informuje.
Článek 4
1. V příloze jsou uvedeny důvody pro zařazení dotčených osob a subjektů na seznam.
2. V příloze jsou rovněž uvedeny případné dostupné informace nezbytné k identifikaci dotčených osob nebo subjektů. Pokud jde o osoby, mohou tyto informace zahrnovat jména, včetně přezdívek, datum a místo narození, státní příslušnost, číslo pasu a číslo průkazu totožnosti, pohlaví, adresu, je-li známa, a funkci nebo povolání. Pokud jde o subjekty, mohou tyto informace zahrnovat názvy, místo a datum registrace, registrační číslo a místo podnikání.
Článek 5
Pro dosažení co největšího účinku opatření stanovených v tomto rozhodnutí vybízí Unie třetí státy, aby přijaly obdobná omezující opatření.
Článek 6
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
Toto rozhodnutí se použije do 13. dubna 2012. Je průběžně přezkoumáváno. Pokud bude mít Rada za to, že jeho cílů nebylo dosaženo, odpovídajícím způsobem prodlouží jeho použitelnost nebo je změní.
V Lucemburku dne 12. dubna 2011.
TARYBOS SPRENDIMAS 2011/235/BUSP
2011 m. balandžio 12 d.
dėl ribojamųjų priemonių, taikytinų tam tikriems asmenims ir subjektams atsižvelgiant į padėtį Irane
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Europos Sąjungos sutartį, ypač į jos 29 straipsnį,
kadangi:
(1)
2011 m. kovo 21 d. Taryba pakartojo esanti labai susirūpinusi dėl blogėjančios žmogaus teisių padėties Irane.
(2)
Taryba visų pirma pažymėjo, kad pastaraisiais mėnesiais itin padaugėjo egzekucijų atvejų ir sistemingai vykdomos represijos prieš Irano piliečius, kurie bauginami ir suimami dėl to, kad naudojasi savo teisėtomis teisėmis į saviraiškos laisvę ir rinktis į taikius susirinkimus. Sąjunga taip pat pakartojo griežtai smerkianti kankinimą ir kitokį žiaurų, nežmonišką ir žeminantį elgesį.
(3)
Todėl Taryba dar kartą patvirtino savo pasiryžimą toliau kelti žmogaus teisių pažeidimų Irane klausimus ir pareiškė esanti pasirengusi nustatyti ribojamąsias priemones tiems asmenims ir subjektams, kurie yra atsakingi už sunkius žmogaus teisių pažeidimus Irane.
(4)
Ribojamosios priemonės turėtų būti taikomos asmenims, prisidėjusiems prie nurodymo vykdyti sunkius žmogaus teisių pažeidimus arba prie jų vykdymo, arba atsakingiems už nurodymą juos vykdyti arba už jų vykdymą imantis smurtinių veiksmų prieš taikius demonstrantus, žurnalistus, žmogaus teisių gynėjus, studentus ar kitus asmenis, kurie atvirai gina savo teisėtas teises, įskaitant saviraiškos laisvę, bei asmenims, prisidėjusiems prie nurodymo vykdyti sunkius teisės į tinkamą teisinį procesą pažeidimus, kankinimą, žiaurų, nežmonišką ir žeminantį elgesį arba chaotišką, neproporcingą ir vis dažnesnį mirties bausmės taikymą, įskaitant viešas egzekucijas, užmėtymą akmenimis, pakorimą arba nepilnamečių nusikaltėlių egzekucijas, arba prie jų vykdymo, arba atsakingiems už nurodymą juos vykdyti arba už jų vykdymą pažeidžiant Irano tarptautinius įsipareigojimus žmogaus teisių srityje.
(5)
Tam tikroms priemonėms įgyvendinti reikia tolesnių Sąjungos veiksmų,
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
1. Valstybės narės imasi būtinų priemonių, kad priede išvardytiems asmenims, kurie yra atsakingi už sunkius žmogaus teisių pažeidimus Irane, bei su jais susijusiems asmenims nebūtų leidžiama atvykti į jų teritorijas ar vykti per jas tranzitu.
2. 1 dalimi valstybė narė neįpareigojama atsisakyti įleisti į savo teritoriją savo piliečių.
3. 1 dalis nedaro poveikio tiems atvejams, kai valstybė narė turi laikytis įsipareigojimo pagal tarptautinę teisę, būtent:
a)
kaip tarptautinės tarpvyriausybinės organizacijos priimančioji šalis;
b)
kaip Jungtinių Tautų rengiamos ar globojamos tarptautinės konferencijos priimančioji šalis;
c)
pagal daugiašalį susitarimą dėl privilegijų ir imunitetų suteikimo; arba
d)
pagal 1929 m. Šventojo Sosto (Vatikano Miesto Valstybės) ir Italijos sudarytą Taikinimo sutartį (Laterano paktą).
4. 3 dalis taikoma ir tais atvejais, kai valstybė narė yra Europos saugumo ir bendradarbiavimo organizacijos (ESBO) priimančioji šalis.
5. Taryba tinkamai informuojama apie visus atvejus, kai valstybė narė taiko išimtį pagal 3 arba 4 dalį.
6. Valstybės narės gali leisti taikyti pagal 1 dalį nustatytų priemonių išimtis, kai kelionė yra pateisinama dėl skubaus humanitarinio poreikio arba dėl dalyvavimo tarpvyriausybiniuose susitikimuose, įskaitant tuos, kuriuos remia Sąjunga arba kurių priimančioji šalis yra ESBO pirmininkaujanti valstybė narė, kuriuose vyksta politinis dialogas, kuriuo tiesiogiai propaguojami demokratija, žmogaus teisės ir teisinės valstybės principai Irane.
7. Valstybė narė, ketinanti leisti taikyti 6 dalyje nurodytas išimtis, apie tai Tarybai praneša raštu. Laikoma, kad išimtį leidžiama taikyti, jeigu viena ar daugiau Tarybos narių per dvi darbo dienas nuo tada, kai buvo gautas pranešimas apie siūlomą išimtį, raštu nepareiškia prieštaravimo. Jeigu viena ar kelios Tarybos narės pareikštų prieštaravimą, Taryba kvalifikuota balsų dauguma visgi gali nuspręsti leisti taikyti siūlomą išimtį.
8. Tais atvejais, kai pagal 3, 4, 6 arba 7 dalis valstybė narė leidžia priede išvardytiems asmenims atvykti į savo teritoriją arba vykti per ją tranzitu, leidimas galioja tik tuo tikslu, kuriam jis buvo suteiktas, ir tik tiems asmenims, kuriems jis suteiktas.
2 straipsnis
1. Įšaldomos visos priede išvardytiems už sunkius žmogaus teisių pažeidimus Irane atsakingiems asmenims priklausančios, jų nuosavybės teise turimos, jų valdomos ar kontroliuojamos lėšos ir ekonominiai ištekliai, taip pat visos su jais susijusiems asmenims ir subjektams priklausančios, jų nuosavybės teise turimos, jų valdomos ar kontroliuojamos lėšos ir ekonominiai ištekliai.
2. Priede išvardytiems asmenims ir subjektams ar jų naudai nesudaroma galimybė nei tiesiogiai, nei netiesiogiai naudotis jokiomis lėšomis ar ekonominiais ištekliais.
3. Valstybės narės kompetentinga institucija gali leisti nutraukti tam tikrų lėšų arba ekonominių išteklių įšaldymą arba leisti jais naudotis tokiomis sąlygomis, kurios, jos nuomone, yra tinkamos, nustačiusi, kad atitinkamos lėšos ar ekonominiai ištekliai yra:
a)
būtini priede išvardytų asmenų ir jų išlaikomų šeimos narių pagrindiniams poreikiams tenkinti, įskaitant mokėjimus už maisto produktus, nuomą ar hipoteką, vaistus ir medicininį gydymą, mokesčius, draudimo įmokas ir mokesčius už komunalines paslaugas;
b)
skirti išimtinai pagrįstiems mokesčiams už profesines paslaugas sumokėti ir su teisinių paslaugų teikimu susijusioms išlaidoms kompensuoti;
c)
skirti išimtinai mokesčiams ar aptarnavimo mokesčiams už įprastą įšaldytų lėšų arba ekonominių išteklių laikymą ar tvarkymą sumokėti; arba
d)
būtini nenumatytoms išlaidoms padengti, su sąlyga, kad kompetentinga institucija apie priežastis, dėl kurių, jos nuomone, turėtų būti suteiktas specialus leidimas, kitų valstybių narių kompetentingoms institucijoms ir Komisijai pranešė ne vėliau kaip prieš dvi savaites iki leidimo suteikimo.
Atitinkama valstybė narė informuoja kitas valstybes nares ir Komisiją apie visus pagal šią dalį suteiktus leidimus.
4. Nukrypstant nuo 1 dalies, valstybės narės kompetentingos institucijos gali leisti nutraukti tam tikrų lėšų arba ekonominių išteklių įšaldymą, jei laikomasi šių sąlygų:
a)
lėšos arba ekonominiai ištekliai yra teismo, administracine ar arbitražo tvarka suvaržyti iki tos dienos, kai 1 dalyje nurodytas asmuo arba subjektas buvo įtraukti į priede esantį sąrašą, arba jei tos lėšos ar ekonominiai ištekliai yra teismo, administracinio ar arbitražo sprendimo, priimto iki tos dienos, objektas;
b)
lėšos ar ekonominiai ištekliai bus naudojami išimtinai reikalavimams, kurių vykdymas užtikrintas tokiu turto suvaržymu arba kurie pripažinti teisėtais tokiu sprendimu, tenkinti, laikantis taikomais įstatymais ir kitais teisės aktais, kuriais reglamentuojamos tokius reikalavimus keliančių asmenų teisės, nustatytų ribų;
c)
toks suvaržymas arba sprendimas nėra naudingas priede išvardytiems asmenims ar subjektams; ir
d)
tokio suvaržymo ar sprendimo pripažinimas neprieštarauja atitinkamos valstybės narės viešajai tvarkai.
Atitinkama valstybė narė informuoja kitas valstybes nares ir Komisiją apie visus pagal šią dalį suteiktus leidimus.
5. 1 dalis neužkerta kelio tam, kad į sąrašą įtrauktas asmuo ar subjektas pervestų mokėtiną sumą pagal sutartį, sudarytą iki tokio asmens ar subjekto įtraukimo į priede pateiktą sąrašą, jeigu atitinkama valstybė narė nustatė, kad mokėjimo tiesiogiai ar netiesiogiai negauna 1 dalyje nurodytas asmuo arba subjektas.
6. 2 dalis netaikoma į įšaldytas sąskaitas pervedamiems:
a)
palūkanoms arba kitoms su tomis sąskaitomis susijusioms pajamoms; arba
b)
mokėjimams pagal sutartis, susitarimus ar įsipareigojimus, kurie buvo sudaryti arba atsirado iki datos, kurią toms sąskaitoms pradėtos taikyti 1 ir 2 dalyse numatytos priemonės,
jeigu tokioms palūkanoms, kitoms pajamoms ir mokėjimams toliau taikomos 1 dalyje numatytos priemonės.
3 straipsnis
1. Valstybės narės arba Sąjungos vyriausiojo įgaliotinio užsienio reikalams ir saugumo politikai pasiūlymu Taryba sudaro priede pateiktą sąrašą ir jį iš dalies keičia.
2. Taryba tiesiogiai, jei adresas žinomas, arba viešai paskelbdama pranešimą, atitinkamam asmeniui arba subjektui praneša apie savo sprendimą, įskaitant įtraukimo į sąrašą priežastis, taip suteikdama tokiam asmeniui ar subjektui galimybę pateikti savo pastabas.
3. Jeigu pateikiama pastabų arba naujų esminių įrodymų, Taryba peržiūri savo sprendimą ir atitinkamai informuoja atitinkamą asmenį arba subjektą.
4 straipsnis
1. Priede nurodomos atitinkamų asmenų ir subjektų įtraukimo į sąrašą priežastys.
2. Be to, priede pateikiama informacija, jei turima, būtina atitinkamų asmenų ar subjektų tapatybei nustatyti. Teikiant informaciją apie asmenis gali būti nurodomas vardas ir pavardė, įskaitant slapyvardžius, gimimo data ir vieta, pilietybė, paso ir asmens tapatybės kortelės numeriai, lytis, adresas, jei žinomas, taip pat pareigos ar profesija. Teikiant informaciją apie subjektus gali būti nurodomas pavadinimas, registracijos vieta ir data, registracijos numeris ir veiklos vykdymo vieta.
5 straipsnis
Kad šiame sprendime numatytų priemonių poveikis būtų kuo didesnis, Sąjunga skatina trečiąsias valstybes patvirtinti panašias ribojamąsias priemones.
6 straipsnis
Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.
Šis sprendimas taikomas iki 2012 m. balandžio 13 d. Jis nuolat peržiūrimas. Prireikus jis atnaujinamas arba iš dalies keičiamas, jeigu Taryba mano, kad jame numatyti tikslai nepasiekti.
Priimta Liuksemburge 2011 m. balandžio 12 d.