NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 407/2010
ze dne 11. května 2010
o zavedení evropského mechanismu finanční stabilizace
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 122 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Ustanovení čl. 122 odst. 2 Smlouvy stanoví možnost poskytnout finanční pomoc Unie členskému státu, u něhož z důvodu mimořádných událostí, které nemůže ovlivnit, nastanou obtíže nebo který je z téhož důvodu vážně ohrožen závažnými obtížemi.
(2)
Tyto obtíže mohou být způsobeny vážným zhoršením mezinárodního hospodářského a finančního prostředí.
(3)
Bezprecedentní celosvětová finanční krize a hospodářský útlum, které zasáhly svět během uplynulých dvou let, vážným způsobem poškodily hospodářský růst a finanční stabilitu a vyvolaly podstatné zhoršení schodků i zadlužení členských států.
(4)
V důsledku prohloubení finanční krize došlo u několika členských států k tomu, že se podmínky pro získávání půjček výrazně zhoršily, a to ve větší míře, než lze přičítat vývoji základních ekonomických veličin. Pokud by nyní stávající situace nebyla urychleně vyřešena, mohla by vážně ohrozit finanční stabilitu Evropské unie jako celku.
(5)
S cílem reagovat na tuto výjimečnou situaci, kterou členské státy nemohou ovlivnit, se zdá být nezbytné neprodleně zavést stabilizační mechanismus Unie na zachování finanční stability v Evropské unii. Takový mechanismus by měl Unii umožnit reagovat koordinovaným, rychlým a efektivním způsobem na náhlé obtíže v určitém členském státě. Bude spuštěn v rámci společné podpory EU/Mezinárodního měnového fondu.
(6)
Vzhledem ke specifickým finančním důsledkům vyžadují rozhodnutí o poskytnutí finanční pomoci Unie podle tohoto nařízení výkon prováděcích pravomocí, které by měly být svěřeny Radě.
(7)
V případě využití tohoto mechanismu by měly být uloženy přísné podmínky týkající se hospodářské politiky s cílem zachovat udržitelnost veřejných financí přijímajícího členského státu a obnovit jeho schopnost zajistit si financování na finančních trzích.
(8)
Komise by měla pravidelně ověřovat, zda výjimečné okolnosti ohrožující finanční stabilitu Evropské unie jako celku nadále přetrvávají.
(9)
Stávající systém střednědobé finanční pomoci zavedený nařízením Rady (ES) č. 332/2002 (1) pro členské státy, které nejsou členy eurozóny, by měl zůstat v platnosti,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Cíl a oblast působnosti
S cílem zachovat finanční stabilitu Evropské unie zavádí toto nařízení podmínky a postupy, jejichž prostřednictvím lze poskytnout finanční pomoc Unie členskému státu, který z důvodu mimořádných událostí, které nemůže ovlivnit, čelí vážným hospodářským nebo finančním obtížím nebo je z téhož důvodu takovými obtížemi vážně ohrožen, a to s přihlédnutím k možnému využití stávajícího systému střednědobé finanční pomoci platebním bilancím členských států, které nejsou členy eurozóny, zavedenému nařízením (ES) č. 332/2002.
Článek 2
Podoba finanční pomoci Unie
1. Finanční pomoc Unie pro účely tohoto nařízení má podobu půjčky nebo úvěrové linky poskytnuté dotčenému členskému státu.
Za tímto účelem je Komise na základě rozhodnutí Rady podle článku 3 oprávněna sjednávat jménem Evropské unie výpůjčky na kapitálových trzích nebo u finančních institucí.
2. Celková výše půjček nebo úvěrových linek, jež mají být členským státům poskytnuty podle tohoto nařízení, je omezena rozpětím dostupným v rámci stropů vlastních zdrojů pro prostředky na platby.
Článek 3
Postup
1. Členský stát, který chce využít finanční pomoci Unie, projedná s Komisí, se zapojením Evropské centrální banky (ECB), posouzení svých finančních potřeb a předloží Komisi a Hospodářskému a finančnímu výboru návrh hospodářského a finančního ozdravného programu.
2. Finanční pomoc Unie se poskytne na základě rozhodnutí, které na návrh Komise přijme Rada kvalifikovanou většinou.
3. Rozhodnutí o poskytnutí půjčky obsahuje:
a)
výši částky, průměrnou splatnost, cenový vzorec, maximální počet tranší, dobu. po kterou je finanční pomoc Unie k dispozici, a další podrobná prováděcí pravidla nezbytná pro poskytnutí pomoci;
b)
obecné podmínky týkající se hospodářské politiky, spojené s finanční pomocí Unie, s cílem obnovit zdravou hospodářskou nebo finanční situaci v přijímajícím členském státě a jeho schopnost zajistit si financování na finančních trzích; tyto podmínky vymezí Komise po konzultaci s ECB; a
c)
schválení ozdravného programu připraveného přijímajícím členským státem ke splnění hospodářských podmínek spojených s finanční pomocí Unie.
4. Rozhodnutí o poskytnutí úvěrové linie obsahuje:
a)
výši částky, poplatek za dostupnost úvěrové linky, cenový vzorec pro uvolnění finančních prostředků, dobu, po kterou je finanční pomoc Unie k dispozici, a další podrobná prováděcí pravidla nezbytná pro poskytnutí pomoci;
b)
obecné podmínky týkající se hospodářské politiky, spojené s finanční pomocí Unie, s cílem obnovit zdravou hospodářskou nebo finanční situaci v přijímajícím členském státě; tyto podmínky vymezí Komise po konzultaci s ECB; a
c)
schválení ozdravného programu připraveného přijímajícím členským státem ke splnění hospodářských podmínek spojených s finanční pomocí Unie.
5. Komise a přijímající členský stát uzavřou memorandum o porozumění, v němž budou podrobně uvedeny obecné podmínky týkající se hospodářské politiky stanovené Radou. Komise sdělí toto memorandum o porozumění Evropskému parlamentu a Radě.
6. Komise alespoň jednou za šest měsíců přezkoumá, po konzultaci s ECB, obecné podmínky týkající se hospodářské politiky podle odst. 3 písm. b) a odst. 4 písm. b) a projedná s přijímajícím členským státem změny, které může být třeba v jeho ozdravném programu provést.
7. Rada na návrh Komise kvalifikovanou většinou rozhoduje o veškerých úpravách původně stanovených obecných podmínek týkající se hospodářské politiky a schvaluje revidovaný ozdravný program připravený přijímajícím členským státem.
8. Pokud se předpokládá financování mimo Unii, zejména ze strany MMF, které podléhá podmínkám týkající se hospodářské politiky, dotčený členský stát nejprve konzultuje Komisi. Komise prověří možnosti nabízející se v rámci systému finanční pomoci Unie a soulad předpokládaných hospodářsko-politických podmínek se závazky přijatými dotčeným členským státem pro provedení doporučení a rozhodnutí Rady přijatých podle článků 121, 126 a 136 Smlouvy o fungování EU. Komise informuje Hospodářský a finanční výbor.
Článek 4
Vyplácení půjčky
1. Půjčka se zpravidla vyplácí v tranších.
2. Komise pravidelně ověřuje, zda je hospodářská politika přijímajícího členského státu v souladu s jeho ozdravným programem a s podmínkami stanovenými Radou podle čl. 3 odst. 3 písm. b). K tomuto účelu poskytuje uvedený členský stát Komisi veškeré nezbytné informace a plně s ní spolupracuje.
3. Na základě výsledků tohoto ověření rozhodne Komise o uvolnění dalších tranší.
Článek 5
Uvolnění finančních prostředků
1. Přijímající členský stát informuje Komisi s předstihem o svém úmyslu čerpat finanční prostředky ze své úvěrové linky. Podrobná pravidla se stanoví v rozhodnutí uvedeném v čl. 3 odst. 4.
2. Komise pravidelně ověřuje, zda je hospodářská politika přijímajícího členského státu v souladu s jeho ozdravným programem a s podmínkami stanovenými Radou podle čl. 3 odst. 4 písm. b). K tomuto účelu poskytuje uvedený členský stát Komisi veškeré nezbytné informace a plně s ní spolupracuje.
3. Na základě výsledků tohoto ověření rozhodne Komise o uvolnění finančních prostředků.
Článek 6
Výpůjční a úvěrové operace
1. Výpůjční a úvěrové operace uvedené v článku 2 se provádějí v eurech.
2. Charakteristiky postupných tranší poskytovaných Unií v rámci systému finanční pomoci se dohodnou mezi přijímajícím členským státem a Komisí.
3. Jakmile Rada přijme rozhodnutí o půjčce, je Komise oprávněna půjčit si finanční prostředky na kapitálových trzích nebo u finančních institucí, a to v nejvhodnější dobu mezi plánovanými výplatami s cílem optimalizovat náklady financování a zachovat na trzích svou pověst jako emitenta Unie. Finanční prostředky, které byly získány, avšak dosud nebyly vyplaceny, jsou po celou dobu uchovávány na zvláštním peněžním účtu nebo na zvláštním účtu cenných papírů, s nimiž je nakládáno v souladu s pravidly pro mimorozpočtové operace a které nesmí být použity za jiným účelem, než je poskytnutí finanční podpory členským státům v rámci tohoto mechanismu.
4. Pokud členský stát obdrží půjčku s možností předčasného splacení a rozhodne se této možnosti využít, Komise podnikne nezbytné kroky.
5. Na žádost přijímajícího členského státu a v případě, že okolnosti umožňují zlepšení úrokové sazby z půjčky, může Komise provést refinancování všech svých původních výpůjček nebo jejich části či restrukturalizaci příslušných finančních podmínek.
6. Hospodářský a finanční výbor je průběžně informován o průběhu operací uvedených v odstavci 5.
Článek 7
Náklady
Náklady, které Unii vzniknou při sjednání a provádění každé operace, nese přijímající členský stát.
Článek 8
Správa půjček
1. Komise zavede nezbytná opatření pro správu půjček s ECB.
2. Přijímající členský stát otevře pro řízení obdržené finanční pomoci Unie zvláštní účet u své národní centrální banky. Splatné částky jistiny s úrokem z půjčky převádí na účet u ECB čtrnáct pracovních dní (podle systému TARGET2) před odpovídajícím dnem jejich splatnosti.
3. Aniž je dotčen článek 27 statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, má Evropský účetní dvůr právo provádět v přijímajícím členském státě veškeré finanční kontroly nebo audity, jež považuje ve vztahu k řízení této pomoci za nezbytné. Komise, včetně Evropského úřadu pro boj proti podvodům, má zejména právo vyslat své úředníky nebo řádně zplnomocněné zástupce, aby v přijímajícím členském státě provedli jakékoliv technické či finanční kontroly nebo audity, které v souvislosti s touto pomocí považuje za nezbytné.
Článek 9
Přezkum a úprava
1. Komise zašle Hospodářskému a finančnímu výboru a Radě do šesti měsíců po vstupu tohoto nařízení v platnost, a případně každých dalších šest měsíců poté, zprávu o uplatňování tohoto nařízení a o trvání mimořádných okolností, které odůvodňují přijetí tohoto nařízení.
2. Ke zprávě se případně přiloží návrh na změny tohoto nařízení za účelem úpravy možnosti poskytování finanční pomoci, aniž by byla dotčena platnost již přijatých rozhodnutí.
Článek 10
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 11. května 2010.
TARYBOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 407/2010
2010 m. gegužės 11 d.
kuriuo nustatoma Europos finansinės padėties stabilizavimo priemonė
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
Atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 122 straipsnio 2 dalį,
Atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,
kadangi:
(1)
Sutarties 122 straipsnio 2 dalyje numatyta galimybė suteikti Sąjungos finansinę pagalbą valstybei narei, kai ji patiria sunkumų arba dėl išimtinių, jos nekontroliuojamų aplinkybių jai gresia dideli sunkumai.
(2)
Tokie sunkumai gali kilti dėl tarptautinėje ekonominėje ir finansinėje aplinkoje itin pablogėjusios padėties.
(3)
Pastaruosius dvejus metus pasaulį krėtusi precedento neturinti pasaulinė finansų krizė ir ekonomikos nuosmukis gerokai sumažino ekonomikos augimą bei finansinį stabilumą ir tapo priežastimi, dėl kurios ypatingai išaugo valstybių narių deficitas ir pablogėjo skolų būklė.
(4)
Dėl gilėjančios finansų krizės kai kurių valstybių narių skolinimosi sąlygos pablogėjo tiek, kad to negalima paaiškinti jokiais ekonomikos dėsniais. Jeigu dabar šių problemų skubos tvarka nebus imtasi spręsti, tokia padėtis gali sukelti didelę grėsmę visos Europos Sąjungos finansiniam stabilumui.
(5)
Šiomis išimtinėmis aplinkybėmis, kurių valstybės narės negali kontroliuoti, būtina nedelsiant parengti Sąjungos stabilizavimo priemonę, kad Europos Sąjungoje būtų išsaugotas finansinis stabilumas. Tokia priemonė turėtų sudaryti Sąjungai sąlygas koordinuotai, skubiai ir veiksmingai reaguoti į konkrečioje valstybėje narėje kilusius ypač didelius sunkumus. Ji bus taikoma bendros ES ir Tarptautinio valiutos fondo (TVF) paramos kontekste.
(6)
Atsižvelgiant į ypatingas finansines pasekmes, sprendimai, kuriais pagal šį reglamentą teikiama Sąjungos finansinė pagalba, reikalauja naudojimosi įgyvendinimo įgaliojimais, kurie turėtų būti suteikti Tarybai.
(7)
Pradėjus taikyti šią priemonę, turėtų būti nustatytos griežtos ekonominės politikos sąlygos, siekiant išsaugoti pagalbą gaunančios valstybės narės viešųjų finansų tvarumą ir grąžinti jai gebėjimą pačiai finansuoti savo poreikius finansų rinkose.
(8)
Komisija turėtų nuolat tikrinti, ar išlieka ypatingos aplinkybės, keliančios grėsmę visos Europos Sąjungos finansiniam stabilumui.
(9)
Reikėtų palikti galioti dabartinę priemonę, pagal kurią euro zonai nepriklausančioms valstybėms narėms gali būti teikiama vidutinės trukmės finansinė pagalba, kaip nustatyta Tarybos reglamentu (EB) Nr. 332/2002 (1),
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Tikslas ir taikymo sritis
Siekiant išsaugoti Europos Sąjungos finansinį stabilumą, šiuo reglamentu nustatomos sąlygos ir tvarka, kuriomis gali būti suteikta Sąjungos finansinė pagalba valstybei narei, patiriančiai arba dėl išimtinių, jos nekontroliuojamų aplinkybių realiai galinčiai patirti didelių ekonominių ar finansinių sunkumų, atsižvelgiant į galimą dabartinės priemonės, pagal kurią euro zonai nepriklausančių valstybių narių mokėjimų balansams gali būti teikiama vidutinės trukmės finansinė pagalba, kaip nustatyta Reglamentu (EB) Nr. 332/2002, taikymą.
2 straipsnis
Sąjungos finansinės pagalbos forma
1. Taikant šį reglamentą, Sąjungos finansinė pagalba konkrečiai valstybei narei teikiama paskolos arba kredito linijos forma.
Šiuo tikslu, vadovaujantis Tarybos sprendimu pagal 3 straipsnį, Komisijai suteikiami įgaliojimai Europos Sąjungos vardu sudaryti sutartis dėl skolinimosi kapitalo rinkose ar sutartis su finansų įstaigomis.
2. Pagal šį reglamentą valstybėms narėms suteikiamų paskolų arba kredito linijų mokėtina suma neviršija galimos mokėjimų asignavimų maržos pagal nustatytą nuosavų išteklių viršutinę ribą.
3 straipsnis
Tvarka
1. Valstybė narė, siekianti gauti Sąjungos finansinę pagalbą, aptaria su Komisija, palaikant ryšius su Europos centriniu banku (ECB), savo finansinių poreikių įvertinimą ir Komisijai bei Ekonomikos ir finansų komitetui pateikia ekonominio ir finansinio koregavimo programos projektą.
2. Sprendimą suteikti Sąjungos finansinę pagalbą kvalifikuota balsų dauguma priima Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu.
3. Sprendime suteikti paskolą nurodoma:
a)
suma, vidutinis paskolos grąžinimo terminas, kainodaros formulė, didžiausias mokėjimų dalimis skaičius, Sąjungos finansinės pagalbos užtikrinimo laikotarpis ir kitos pagalbai įgyvendinti būtinos išsamios taisyklės;
b)
bendrosios ekonominės politikos sąlygos, susietos su Sąjungos finansine pagalba, kuria pagalbą gaunančioje valstybėje narėje siekiama atkurti tvirtą ekonominę ar finansinę padėtį ir grąžinti jai gebėjimą pačiai finansuoti savo poreikius finansų rinkose; šias sąlygas apibrėžia Komisija, konsultuodamasi su ECB; ir
c)
kad patvirtinama pagalbą gaunančios valstybės narės parengta koregavimo programa, kuria siekiama įvykdyti su Sąjungos finansine pagalba susietas ekonomines sąlygas.
4. Sprendime suteikti kredito liniją nurodoma:
a)
suma, mokestis už kredito linijos užtikrinimą, lėšų išmokėjimui taikoma kainodaros formulė, Sąjungos finansinės pagalbos užtikrinimo laikotarpis ir kitos pagalbai įgyvendinti būtinos išsamios taisyklės;
b)
bendrosios ekonominės politikos sąlygos, susietos su Sąjungos finansine pagalba, kuria pagalbą gaunančioje valstybėje narėje siekiama atkurti tvirtą ekonominę ar finansinę padėtį; šias sąlygas apibrėžia Komisija, konsultuodamasi su ECB; ir
c)
kad patvirtinama pagalbą gaunančios valstybės narės parengta koregavimo programa, kuria siekiama įvykdyti su Sąjungos finansine pagalba susietas ekonomines sąlygas.
5. Komisija ir pagalbą gaunanti valstybė narė sudaro susitarimo memorandumą, kuriame išsamiai išdėstomos Tarybos nustatytos bendrosios ekonominės politikos sąlygos. Susitarimo memorandumą Komisija pateikia Europos Parlamentui ir Tarybai.
6. Ne rečiau kaip kas šešis mėnesius Komisija, konsultuodamasi su ECB, peržiūri 3 dalies b punkte ir 4 dalies b punkte minėtas bendrąsias ekonominės politikos sąlygas ir su pagalbą gaunančia valstybe nare aptaria koregavimo programos pakeitimus, kurių gali prireikti.
7. Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu, kvalifikuota balsų dauguma sprendžia, ar nereikėtų patikslinti pradinių bendrųjų ekonominės politikos sąlygų, ir patvirtina pagalbą gaunančios valstybės narės parengtą patikslintą koregavimo programą.
8. Jeigu pagal ekonominės politikos sąlygas numatomas ne Sąjungos, o išorinis, visų pirma TVF, finansavimas, atitinkama valstybė narė pirmiausia pasikonsultuoja su Komisija. Komisija ištiria Sąjungos finansinės pagalbos priemonės teikiamas galimybes ir numatomų ekonominės politikos sąlygų bei tos valstybės narės prisiimtų įsipareigojimų, siekiant įgyvendinti pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 121, 126 ir 136 straipsnius priimtas Tarybos rekomendacijas ir Tarybos sprendimus, atitiktį. Komisija informuoja Ekonomikos ir finansų komitetą.
4 straipsnis
Paskolos išmokėjimas
1. Paskola paprastai išmokama dalimis.
2. Komisija reguliariai tikrina, ar pagalbą gaunančios valstybės narės ekonominė politika atitinka koregavimo programą ir Tarybos pagal 3 straipsnio 3 dalies b punktą nustatytas sąlygas. Šiuo tikslu minėta valstybė narė Komisijai teikia visą būtiną informaciją ir su ja visapusiškai bendradarbiauja.
3. Remdamasi minėto tikrinimo rezultatais Komisija priima sprendimą dėl kitų paskolos dalių išmokėjimo.
5 straipsnis
Lėšų išmokėjimas
1. Pagalbą gaunanti valstybė narė Komisijai iš anksto praneša apie ketinimą naudotis kredito linijos lėšomis. Išsamios taisyklės nustatomos 3 straipsnio 4 dalyje minėtame sprendime.
2. Komisija reguliariai tikrina, ar pagalbą gaunančios valstybės narės ekonominė politika atitinka koregavimo programą ir Tarybos pagal 3 straipsnio 4 dalies b punktą nustatytas sąlygas. Šiuo tikslu minėta valstybė narė Komisijai teikia visą būtiną informaciją ir su ja visapusiškai bendradarbiauja.
3. Remdamasi minėto tikrinimo rezultatais Komisija priima sprendimą dėl lėšų išmokėjimo.
6 straipsnis
Skolinimosi ir skolinimo operacijos
1. 2 straipsnyje minėtos skolinimosi ir skolinimo operacijos atliekamos eurais.
2. Pagalbą gaunanti valstybė narė ir Komisija tariasi dėl pagal finansinės pagalbos priemonę Sąjungos išmokamų tolesnių dalių aspektų.
3. Kai Taryba priima sprendimą dėl paskolos, Komisijai suteikiami įgaliojimai skolintis kapitalo rinkose arba iš finansų įstaigų pačiu tinkamiausiu laikotarpiu tarp planuojamų išmokų, kad finansavimo sąnaudos būtų optimalios ir būtų išsaugota jos, kaip Sąjungos emitento rinkose, reputacija. Gautos, tačiau dar neišmokėtos lėšos visą laiką laikomos tam tikslui skirtose grynųjų pinigų ar vertybinių popierių sąskaitose, tvarkomose pagal nebiudžetinėms operacijoms taikomas taisykles, ir gali būti naudojamos vieninteliam tikslui - pagal šią priemonę teikti finansinę pagalbą valstybėms narėms.
4. Kai valstybė narė gauna paskolą, kuriai gali būti taikoma išankstinio paskolos grąžinimo sąlyga, ir ji ta galimybe nutaria pasinaudoti, Komisija imasi reikalingų priemonių.
5. Pagalbą gaunančios valstybės narės prašymu ir kai atsižvelgiant į aplinkybes galima sumažinti paskolos palūkanų normą, Komisija gali refinansuoti visus pirminius įsiskolinimus ar jų dalį arba pakeisti atitinkamas finansines sąlygas.
6. Ekonomikos ir finansų komitetas informuojamas apie 5 dalyje nurodytų operacijų eigą.
7 straipsnis
Sąnaudos
Sąjungos patiriamas kiekvienos operacijos rengimo ir vykdymo sąnaudas dengia pagalbą gaunanti valstybė narė.
8 straipsnis
Paskolų administravimas
1. Komisija nustato tvarką, kuri yra būtina paskoloms ECB administruoti.
2. Pagalbą gaunanti valstybė narė savo centriniame banke atidaro specialią sąskaitą gaunamai Sąjungos finansinei pagalbai tvarkyti. Iki atitinkamo mokėjimo termino likus keturiolikai TARGET2 sistemos darbo dienų, pagalbą gaunanti valstybė narė į ECB sąskaitą perveda pagrindinę paskolos dalies sumą ir mokėtinas paskolos palūkanas.
3. Nedarant poveikio Europos centrinių bankų sistemos ir Europos centrinio banko statuto 27 straipsnio taikymui, Europos Audito rūmai turi teisę pagalbą gaunančioje valstybėje narėje atlikti bet kokius finansinius tikrinimus ar auditą, kai jų nuožiūra tai būtina minėtos pagalbos administravimo tikslais. Komisija, įskaitant Europos kovos su sukčiavimu tarnybą, visų pirma turi teisę siųsti savo pareigūnus ar tinkamai įgaliotus atstovus, kad jie pagalbą gaunančioje valstybėje narėje atliktų bet kokius techninius ar finansinius su ta pagalba susijusius tikrinimus arba auditą.
9 straipsnis
Peržiūra ir patikslinimas
1. Per šešis mėnesius nuo šio reglamento įsigaliojimo dienos ir prireikus vėliau kas šešis mėnesius Komisija pateikia Ekonomikos ir finansų komitetui bei Tarybai ataskaitą dėl šio reglamento įgyvendinimo ir ypatingų aplinkybių, pateisinusių šio reglamento priėmimą, tolesnio buvimo.
2. Prireikus prie ataskaitos pridedamas pasiūlymas dėl šio reglamento keitimo, kuriuo siekiama peržiūrėti finansinės pagalbos teikimo galimybę, nedarant poveikio jau priimtų sprendimų galiojimui.
10 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis reglamentas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2010 m. gegužės 11 d.