SMĚRNICE KOMISE 2010/59/EU
ze dne 26. srpna 2010
o změně směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/32/ES o sbližování právních předpisů členských států týkajících se extrakčních rozpouštědel používaných při výrobě potravin a složek potravin
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2009/32/ES ze dne 23. dubna 2009 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se extrakčních rozpouštědel používaných při výrobě potravin a složek potravin (1), a zejména na článek 4 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Směrnice 2009/32/ES se vztahuje na extrakční rozpouštědla, která jsou používána nebo určena k použití při výrobě potravin nebo složek potravin. Tato směrnice se nevztahuje na extrakční rozpouštědla, která jsou používána při výrobě potravinářských přídatných látek, vitaminů a ostatních doplňků stravy, pokud tyto potravinářské přídatné látky, vitaminy a ostatní doplňky stravy nejsou uvedeny v příloze I. Evropský úřad pro bezpečnost potravin (dále jen „úřad“) hodnotil bezpečnost dimethyletheru jako extrakčního rozpouštědla pro odstranění tuku z bílkovinných surovin živočišného původu a vyjádřil své stanovisko dne 29. ledna 2009 (2). Úřad dospěl k závěru, že neexistuje bezpečnostní riziko, pokud nejvyšší zbytková množství dimethyletheru nepřekročí 9 μg/kg extrahovaných živočišných bílkovin. Použití dimethyletheru jako extrakčního rozpouštědla pro odstranění tuku z bílkovinných surovin živočišného původu by proto mělo být povoleno s podmínkou, že nejvyšší zbytková množství dimethyletheru v odtučněných bílkovinných potravinách nepřekročí 9 μg/kg.
(2)
V části III přílohy I směrnice 2009/32/ES nejsou stanovena zvláštní množství reziduí pro methanol a propan-2-ol v potravinách, pokud jde o přípravu látek určených k aromatizaci. Členské státy a Komise poukázaly na to, že obecné množství reziduí 10 mg/kg pro methanol a propan-2-ol stanovené v části II přílohy I směrnice 2009/32/ES je příliš přísné, použije-li se přímo na látky určené k aromatizaci.
(3)
Měla by proto být stanovena zvláštní množství pro použití methanolu a propan-2-olu v potravinách, pokud jde o jejich použití při přípravě látek určených k aromatizaci z přírodních aromatických materiálů. Aby tato množství mohla být považována za bezpečná, měla by být nižší než množství 10 mg/kg, které Vědecký výbor pro potraviny (3) vyhodnotil jako bezpečné.
(4)
Opatření stanovená touto směrnicí jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat a ani Evropský parlament ani Rada nevyjádřily s těmito opatřeními nesouhlas,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Příloha I směrnice 2009/32/ES se mění v souladu s přílohou této směrnice.
Článek 2
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 15. září 2011. Jejich znění sdělí neprodleně Komisi.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 3
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 4
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 26. srpna 2010.
KOMISIJOS DIREKTYVA 2010/59/ES
2010 m. rugpjūčio 26 d.
kuria iš dalies keičiama Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/32/EB dėl valstybių narių įstatymų, reglamentuojančių maisto produktų ir maisto ingredientų gamyboje naudojamus ekstrahentus, suderinimo
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2009 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2009/32/EB dėl valstybių narių įstatymų, reglamentuojančių maisto produktų ir maisto ingredientų gamyboje naudojamus ekstrahentus (1), ypač į jos 4 straipsnį,
kadangi:
(1)
Direktyva 2009/32/EB yra taikoma maisto produktų ar maisto ingredientų gamyboje naudojamiems ar numatytiems naudoti ekstrahentams. Ši direktyva netaikoma maisto priedų, vitaminų ir kitų maistinių priedų gamyboje naudojamiems ekstrahentams, jei tokie maisto priedai, vitaminai ar maistiniai priedai nėra išvardyti I priede. Europos maisto saugos tarnyba (toliau - Tarnyba) įvertino dimetileterio kaip ekstrahento, skirto pašalinti riebalus iš gyvūninių baltyminių žaliavų, saugą ir 2009 m. sausio 29 d. pareiškė savo nuomononę (2). Tarnyba padarė išvadą, kad sveikatai pavojaus nekyla, jei dimetileterio likučio koncentracija neviršija 9 μg/kg. Todėl dimetileterį kaip ekstrahentą, skirtą pašalinti riebalus iš gyvūninių baltyminių žaliavų, turėtų būti leidžiama naudoti, su sąlyga, kad baltyminiuose produktuose, iš kurių pašalinti riebalai, dimetileterio likučio koncentracija neviršytų 9 μg/kg.
(2)
Direktyvos 2009/32/EB I priedo III dalyje nėra nustatyta konkrečios metanolio ir 2-propanolio, gaunamų ruošiant kvapiąsias medžiagas, didžiausios leidžiamos koncentracijos maisto produktuose. Valstybės narės ir Komisija pažymėjo, kad bendra leidžiamoji koncentracija, kuri metanoliui ir 2-propanoliui siekia 10 mg/kg, yra pernelyg griežta, jei ji tiesiogiai taikoma kvapiosioms medžiagoms.
(3)
Todėl turėtų būti nustatyta konkreti metanolio ir 2-propanolio, gaunamų ruošiant kvapiąsias medžiagas, didžiausia leidžiamoji koncentracija maisto produktuose. Ši koncentracija, kad nekeltų pavojaus sveikatai, turėtų būti žemesnė nei 10 mg/kg, kurią Maisto mokslinis komitetas (3) įvertino kaip nekeliančią pavojaus sveikatai.
(4)
Šioje direktyvoje nustatytos priemonės atitinka Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatinio komiteto nuomonę, dėl jų neprieštarauja nei Europos Parlamentas, nei Taryba.
PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
1 straipsnis
Direktyvos 2009/32/EB I priedas iš dalies keičiamas pagal šios direktyvos priedą.
2 straipsnis
1. Valstybės narės ne vėliau kaip iki 2011 m. rugsėjo 15 d. turi priimti įstatymus ir kitus teisės aktus, kad užtikrintų atitiktį šiai direktyvai. Jos nedelsdamos Komisijai pateikia tų nuostatų tekstus.
Priimdamos tas nuostatas, valstybės narės pateikia nuorodą į šią direktyvą arba ši nuoroda pateikiama jas oficialiai skelbiant. Valstybės narės nustato šios nuorodos pateikimo tvarką.
2. Valstybės narės Komisijai pateikia šios direktyvos taikymo srityje priimtų pagrindinių nacionalinės teisės aktų nuostatų tekstus.
3 straipsnis
Ši direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną po jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
4 straipsnis
Ši direktyva skirta valstybėms narėms.
Priimta Briuselyje 2010 m. rugpjūčio 26 d.