ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY č. 1105/2011/EU
ze dne 25. října 2011
o seznamu cestovních dokladů, které opravňují držitele k překročení vnějších hranic a které mohou být opatřeny vízem, a o zavedení mechanismu pro sestavování tohoto seznamu
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 77 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
v souladu s řádným legislativním postupem (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Na základě čl. 17 odst. 3 písm. a) Úmluvy k provedení Schengenské dohody ze dne 14. června 1985 (2) byla rozhodnutími SCH/Com-ex (98) 56 (3) a SCH/Com-ex (99) 14 (4) vytvořena příručka cestovních dokladů, které opravňují držitele k překročení vnějších hranic a které mohou být opatřeny vízem. Tato rozhodnutí by měla být přizpůsobena institucionálnímu a právnímu rámci Unie.
(2)
Seznam cestovních dokladů vydávaných třetími zeměmi by měl být systematicky sledován, aby tak orgány členských států příslušné pro zpracování žádostí o víza a pro provádění kontrol na hranicích měly k dispozici přesné informace o cestovních dokladech předkládaných státními příslušníky třetích zemí. Je třeba modernizovat a zefektivnit jak výměnu informací mezi členskými státy o vydávaných cestovních dokladech a o uznávání těchto cestovních dokladů členskými státy, tak i zveřejňování celého souboru těchto informací.
(3)
Seznam cestovních dokladů slouží dvěma účelům: na jedné straně umožňuje orgánům příslušným pro provádění kontrol na hranicích ověřovat, zda je daný cestovní doklad uznáván pro účely překročení vnějších hranic ve smyslu čl. 5 odst. 1 písm. a) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 562/2006 ze dne 15. března 2006, kterým se stanoví kodex Společenství o pravidlech upravujících přeshraniční pohyb osob (Schengenský hraniční kodex) (5); na straně druhé umožňuje konzulárním pracovníkům ověřovat, zda členské státy uznávají daný cestovní doklad pro účely připojení vízového štítku.
(4)
Podle čl. 48 odst. 1 písm. c) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 810/2009 ze dne 13. července 2009 o kodexu Společenství o vízech (vízový kodex) (6) je třeba v rámci místní schengenské spolupráce vypracovat seznam cestovních dokladů vydávaných hostitelskou zemí, který nemusí být úplný.
(5)
Je třeba zavést mechanismus, který zajistí průběžnou aktualizaci seznamu cestovních dokladů.
(6)
Vzhledem k tomu, že v souvislosti s případným uznáváním cestovních dokladů je důležité jejich zabezpečení, měla by Komise ve spolupráci s odborníky z členských států podle potřeby poskytnout technické posouzení.
(7)
Členské státy jsou a nadále by měly zůstat příslušné pro uznávání cestovních dokladů s cílem umožnit držiteli překročení vnějších hranic a připojit vízový štítek.
(8)
Členské státy by měly oznámit svůj postoj ke všem cestovním dokladům a usilovat o harmonizaci svých postojů k různým typům cestovních dokladů. Je třeba vytvořit mechanismus, který by členské státy zavazoval k zaujetí postoje k uznávání či neuznávání cestovních dokladů, jelikož v případě, že členský stát svůj postoj k danému cestovnímu dokladu neoznámí, může jeho držitelům způsobit obtíže. Uvedený mechanismus by neměl bránit členským státům oznámit kdykoli změnu svého postoje.
(9)
Z dlouhodobého hlediska je třeba vytvořit online databázi obsahující vzory všech cestovních dokladů, aby se orgánům příslušným pro provádění kontrol na hranicích a konzulárním pracovníkům usnadnilo ověřování daných cestovních dokladů. Tato databáze by měla být průběžně aktualizována v souladu s případnými změnami dříve oznámeného uznávání či neuznávání daných cestovních dokladů členskými státy.
(10)
Komise by měla sestavit seznam známých smyšlených a kamuflážních cestovních pasů, na něž byla upozorněna členskými státy, který nemusí být úplný. Smyšlené a kamuflážní pasy na tomto seznamu by neměly podléhat uznávání či neuznávání. Držitele by totiž neměly opravňovat k překročení vnějších hranic a neměly by být opatřovány vízem.
(11)
Za účelem zajištění jednotných podmínek pro sestavování a aktualizaci seznamu cestovních dokladů by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (7).
(12)
Při sestavování a aktualizaci seznamu cestovních dokladů by měl být použit poradní postup, jelikož tyto akty jsou pouhým seznamem vydávaných cestovních dokladů.
(13)
Pokud jde o Island a Norsko, rozvíjí toto rozhodnutí ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Dohody uzavřené mezi Radou Evropské unie a Islandskou republikou a Norským královstvím o přidružení těchto dvou států k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis (8), která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodech A, B a C rozhodnutí Rady 1999/437/ES ze dne 17. května 1999 o některých opatřeních pro uplatňování uvedené dohody (9).
(14)
Pokud jde o Švýcarsko, rozvíjí toto rozhodnutí ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Dohody mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis (10), která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodech A, B a C rozhodnutí Rady 1999/437/ES ve spojení s článkem 3 rozhodnutí Rady 2008/146/ES (11).
(15)
Pokud jde o Lichtenštejnsko, rozvíjí toto rozhodnutí ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Protokolu mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím, Švýcarskou konfederací a Lichtenštejnským knížectvím o přistoupení Lichtenštejnského knížectví k Dohodě mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis, která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodech A, B a C rozhodnutí 1999/437/ES ve spojení s článkem 3 rozhodnutí Rady 2011/350/EU (12).
(16)
V souladu s články 1 a 2 Protokolu (č. 22) o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné. Vzhledem k tomu, že toto rozhodnutí navazuje na schengenské acquis, rozhodne se Dánsko v souladu s článkem 4 uvedeného protokolu do šesti měsíců od přijetí tohoto rozhodnutí Radou, zda je provede ve svém vnitrostátním právu.
(17)
Toto rozhodnutí rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Spojené království v souladu s rozhodnutím Rady 2000/365/ES ze dne 29. května 2000 o žádosti Spojeného království Velké Británie a Severního Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis (13); Spojené království se tedy nepodílí na jeho přijímání a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné.
(18)
Toto rozhodnutí rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Irsko v souladu s rozhodnutím Rady 2002/192/ES ze dne 28. února 2002 o žádosti Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis (14); Irsko se tedy nepodílí na jeho přijímání a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné.
(19)
Pokud jde o Kypr, představuje toto rozhodnutí akt navazující na schengenské acquis nebo s ním jinak související ve smyslu čl. 3 odst. 2 aktu o přistoupení z roku 2003.
(20)
Toto rozhodnutí představuje akt navazující na schengenské acquis nebo s ním jinak související ve smyslu čl. 4 odst. 2 aktu o přistoupení z roku 2005,
PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
1. Tímto rozhodnutím se stanoví seznam cestovních dokladů, které opravňují držitele k překročení vnějších hranic a které mohou být opatřeny vízem (dále jen „seznam cestovních dokladů“), a mechanismus sestavování tohoto seznamu.
2. Toto rozhodnutí se vztahuje na cestovní doklady, jako je národní pas (cestovní, diplomatický, služební/úřední nebo zvláštní pas), náhradní cestovní doklad, cestovní doklad pro uprchlíky nebo osoby bez státní příslušnosti, cestovní doklad vydávaný mezinárodními organizacemi nebo laissez-passer.
3. Tímto rozhodnutím není dotčena pravomoc členských států uznávat cestovní doklady.
Článek 2
Sestavení seznamu cestovních dokladů
1. Komise vypracuje seznam cestovních dokladů ve spolupráci se členskými státy na základě informací shromážděných v rámci místní schengenské spolupráce ve smyslu čl. 48 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 810/2009.
2. Seznam cestovních dokladů se vypracuje poradním postupem podle čl. 8 odst. 2.
Článek 3
Členění seznamu cestovních dokladů
1. Seznam cestovních dokladů se skládá ze tří částí.
2. Část I obsahuje cestovní doklady vydávané třetími zeměmi a územními jednotkami uvedenými v přílohách I a II nařízení Rady (ES) č. 539/2001 ze dne 15. března 2001, kterým se stanoví seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci musí mít při překračování vnějších hranic vízum, jakož i seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci jsou od této povinnosti osvobozeni (15).
3. Část II obsahuje následující cestovní doklady vydávané členskými státy, včetně cestovních dokladů vydávaných těmi členskými státy Evropské unie, jež se nepodílejí na přijímání tohoto rozhodnutí, a členskými státy Evropské unie, které dosud plně neuplatňují ustanovení schengenského acquis:
a)
cestovní doklady vydávané státním příslušníkům třetích zemí;
b)
cestovní doklady vydávané uprchlíkům na základě Úmluvy Organizace spojených národů o právním postavení uprchlíků ze dne 28. července 1951;
c)
cestovní doklady vydávané osobám bez státní příslušnosti na základě Úmluvy Organizace spojených národů o právním postavení osob bez státní příslušnosti ze dne 28. září 1954;
d)
cestovní doklady vydávané osobám, které nejsou státními příslušníky žádné země a které pobývají v členském státě;
e)
cestovní doklady vydávané Spojeným královstvím britským občanům, kteří nejsou pro účely práva Unie státními příslušníky Spojeného království Velké Británie a Severního Irska.
4. Část III obsahuje cestovní doklady vydávané mezinárodními organizacemi.
5. Zařazení daného cestovního dokladu na seznam se obecně vztahuje na všechny dosud platné série tohoto cestovního dokladu.
6. Pokud třetí země nevydává určitý typ cestovního dokladu, uvede se do seznamu cestovních dokladů „nevydává se“.
Článek 4
Oznámení o uznávání či neuznávání cestovních dokladů uvedených na seznamu
1. Členské státy do tří měsíců od obdržení seznamu cestovních dokladů oznámí Komisi svůj postoj k uznávání či neuznávání cestovních dokladů uvedených na seznamu.
2. Neoznámí-li členský stát svůj postoj ve lhůtě uvedené v odstavci 1, dotyčný cestovní doklad se považuje za uznávaný, dokud tento členský stát neoznámí, že doklad neuznává.
3. Členské státy si v rámci výboru uvedeného v čl. 8 odst. 1 vyměňují informace o důvodech uznávání či neuznávání určitých cestovních dokladů s cílem dosáhnout harmonizovaného postoje.
4. Členské státy oznámí Komisi veškeré změny již dříve oznámeného uznávání či neuznávání daného cestovního dokladu.
Článek 5
Nově vydávané cestovní doklady
1. Členské státy informují Komisi o nových cestovních dokladech uvedených v čl. 3 odst. 3 písm. a) až d).
2. Členské státy informují Komisi o nových cestovních dokladech uvedených v čl. 3 odst. 2, odst. 3 písm. e) a odst. 4 vydávaných třetími zeměmi, členskými státy a mezinárodními organizacemi. Komise vyvine ve spolupráci s členskými státy úsilí s cílem shromáždit vzory nových cestovních dokladů za účelem jejich dalšího sdílení.
3. Komise aktualizuje seznam cestovních dokladů v souladu s přijatými oznámeními a informacemi a vyžádá si od členských států oznámení o jejich postoji k uznávání či neuznávání cestovních dokladů podle článku 4.
4. Aktualizovaný seznam cestovních dokladů se vypracuje poradním postupem podle čl. 8 odst. 2.
Článek 6
Informace o známých smyšlených a kamuflážních pasech
Komise rovněž na základě informací poskytnutých členskými státy sestaví a aktualizuje seznam známých smyšlených a kamuflážních pasů, který nemusí být úplný.
Článek 7
Posouzení cestovních dokladů
1. Komise může pomoci členským státům při technickém posuzování cestovních dokladů tím, že za pomoci odborníků z členských států zajistí technickou analýzu těchto cestovních dokladů, jež zohlední zejména příslušné normy a doporučení Mezinárodní organizace pro civilní letectví.
2. V rámci tohoto posuzování mohou být rovněž, je-li to vhodné, analyzovány podmínky a postupy vydávání cestovních dokladů.
3. Výsledky posuzování uvedených v odstavci 1 a 2 se sdělí členským státům.
Článek 8
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen výbor (Výbor pro cestovní doklady). Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 4 nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 9
Zveřejnění seznamů
Komise poskytuje seznam cestovních dokladů, včetně oznámení podle článku 4, a seznam uvedený v článku 6 členským státům a veřejnosti v pravidelně aktualizované elektronické publikaci.
Článek 10
Zrušující ustanovení
Rozhodnutí SCH/Com-ex (98)56 a SCH/Com-ex (99)14 se zrušují.
Článek 11
Vstup v platnost
1. Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
2. Toto rozhodnutí se použije ode dne svého vstupu v platnost, s výjimkou článku 10, který se použije ode dne, kdy Komise poprvé zveřejní seznam cestovních dokladů.
Článek 12
Určení
Toto rozhodnutí je určeno členským státům v souladu se Smlouvami.
Ve Štrasburku dne 25. října 2011.
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS SPRENDIMAS Nr. 1105/2011/ES
2011 m. spalio 25 d.
dėl kelionės dokumentų, kurių turėtojui suteikiama teisė kirsti išorės sienas ir į kuriuos gali būti įklijuojama viza, sąrašo ir dėl šio sąrašo sudarymo mechanizmo sukūrimo
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 77 straipsnio 2 dalį,
atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
perdavus įstatymo galią turinčio teisės akto projektą nacionaliniams parlamentams,
laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (1),
kadangi:
(1)
pagal 1985 m. birželio 14 d. Konvencijos dėl Šengeno susitarimo įgyvendinimo 17 straipsnio 3 dalies a punktą (2) sprendimais SCH/Com-ex (98) 56 (3) ir SCH/Com-ex (99) 14 (4) nustatytas kelionės dokumentų, kuriais jų turėtojui suteikiama teisė kirsti išorės sienas ir į kuriuos gali būti įklijuojama viza, vadovas. Tuos sprendimus reikia pritaikyti prie institucinės ir teisinės Sąjungos sistemos;
(2)
reikėtų sistemingai stebėti trečiųjų šalių išduodamų kelionės dokumentų sąrašą, kad valstybių narių institucijos, atsakingos už prašymų išduoti vizą tvarkymą ir sienų kontrolę, turėtų tikslią informaciją apie trečiųjų šalių piliečių pateikiamus kelionės dokumentus. Reikėtų atnaujinti ir padaryti veiksmingesnę valstybių narių keitimosi informacija apie išduodamus kelionės dokumentus ir tų kelionės dokumentų pripažinimą valstybėse narėse, taip pat visos informacijos skelbimo viešai sistemą;
(3)
kelionės dokumentų sąrašo tikslas - dvejopas. Viena vertus, remdamosi šiuo sąrašu, sienų kontrolės tarnybos gali nustatyti, ar tam tikras kelionės dokumentas laikomas tinkamu norint kirsti išorės sieną, kaip pateikta 2006 m. kovo 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 562/2006, nustatančio taisyklių, reglamentuojančių asmenų judėjimą per sienas, Bendrijos kodeksą (Šengeno sienų kodeksas) (5), 5 straipsnio 1 dalies a punkte. Antra vertus, remdamiesi juo, konsulatų darbuotojai gali patikrinti, ar valstybės narės pripažįsta konkretų kelionės dokumentą ir ar į jį galima įklijuoti vizą;
(4)
pagal 2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 810/2009, nustatančio Bendrijos vizų kodeksą (Vizų kodeksas) (6), 48 straipsnio 1 dalies c punktą bendradarbiaujant Šengeno klausimais vietos lygmeniu turėtų būti sudarytas išsamus priimančiosios šalies išduodamų kelionės dokumentų sąrašas;
(5)
reikėtų sukurti mechanizmą, kuriuo būtų užtikrinama, kad kelionės dokumentų sąrašas būtų nuolatos atnaujinamas;
(6)
atsižvelgiant į kelionės dokumentų saugumo svarbą galimam jų pripažinimui, prireikus Komisija, padedama valstybių narių ekspertų, turėtų teikti techninę pagalbą;
(7)
valstybės narės yra ir turėtų toliau būti kompetentingos pripažinti kelionės dokumentus, kad jų turėtojas galėtų kirsti išorės sienas ir į juos būtų galima įklijuoti vizą;
(8)
valstybės narės turėtų pranešti apie savo poziciją dėl visų kelionės dokumentų ir siekti suderinti savo pozicijas dėl skirtingų kelionės dokumentų rūšių. Kadangi valstybei narei nepranešus apie savo poziciją dėl kelionės dokumento gali kilti problemų šio kelionės dokumento turėtojui, turėtų būti sukurtas mechanizmas, pagal kurį valstybės narės būtų įpareigotos pateikti savo poziciją dėl šių dokumentų pripažinimo arba nepripažinimo. Taikant šį mechanizmą, valstybėms narėms nedraudžiama bet kuriuo nustatytu metu pranešti apie savo pasikeitusią poziciją;
(9)
ilgainiui turėtų būti sukurta interneto duomenų bazė, kurioje būtų saugomi visi kelionės dokumentų pavyzdžiai, kad sienų kontrolės tarnybų ir konsulatų darbuotojams būtų lengviau patikrinti konkretų kelionės dokumentą. Ta duomenų bazė turėtų būti atnaujinama atsižvelgiant į bet kuriuos pasikeitimus dėl valstybių narių anksčiau nurodyto tam tikro kelionės dokumento pripažinimo arba nepripažinimo;
(10)
informavimo tikslais Komisija turėtų parengti negalutinį žinomų netikrų (fantasy) ir maskuojamųjų (camouflage) pasų, į kuriuos valstybės narė atkreipė dėmesį, sąrašą. Į sąrašą įtrauktiems netikriems ir maskuojamiesiems pasams neturėtų būti taikoma pripažinimo ar nepripažinimo tvarka. Tokio dokumento turėtojui neturėtų būti suteikiama teisė kirsti išorės sienos ir į juos neturėtų būti klijuojama viza;
(11)
siekiant užtikrinti, kad kelionės dokumentų sąrašas būtų sudaromas ir atnaujinamas vienodomis sąlygomis, Komisijai turėtų būti suteikti įgyvendinimo įgaliojimai. Tais įgaliojimais turėtų būti naudojamasi vadovaujantis 2011 m. vasario 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 182/2011, kuriuo nustatomos valstybių narių vykdomos Komisijos naudojimosi įgyvendinimo įgaliojimais kontrolės mechanizmų taisyklės ir bendrieji principai (7);
(12)
rengiant ir atnaujinant kelionės dokumentų sąrašą, turėtų būti taikoma patariamoji procedūra, kadangi vykdant šiuos veiksmus viso labo surenkami išduoti kelionės dokumentai;
(13)
kalbant apie Islandiją ir Norvegiją, šiuo sprendimu plėtojamos Šengeno acquis nuostatos, kaip apibrėžta Europos Sąjungos Tarybos, Islandijos Respublikos ir Norvegijos Karalystės sudarytame susitarime dėl šių dviejų valstybių asociacijos įgyvendinant, taikant ir plėtojant Šengeno acquis (8), patenkančios į 1999 m. gegužės 17 d. Tarybos sprendimo 1999/437/EB dėl tam tikrų priemonių taikant šį susitarimą (9) 1 straipsnio A, B ir C punktuose nurodytą sritį;
(14)
Šveicarijos atžvilgiu šiuo sprendimu plėtojamos Šengeno acquis nuostatos, kaip apibrėžta Europos Sąjungos, Europos bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos sudarytame susitarime dėl Šveicarijos Konfederacijos asociacijos įgyvendinant, taikant ir plėtojant Šengeno acquis (10), kurios patenka į Tarybos sprendimo 1999/437/EB 1 straipsnio A, B ir C punktuose nurodytą sritį, minėtą sprendimą taikant kartu su Sprendimo 2008/146/EB (11) 3 straipsniu;
(15)
Lichtenšteino atžvilgiu šiuo reglamentu plėtojamos Šengeno acquis nuostatos, kaip apibrėžta Europos Sąjungos, Europos bendrijos, Šveicarijos Konfederacijos ir Lichtenšteino Kunigaikštystės pasirašytame protokole dėl Lichtenšteino Kunigaikštystės prisijungimo prie Europos Sąjungos, Europos bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos susitarimo dėl Šveicarijos Konfederacijos asociacijos įgyvendinant, taikant ir plėtojant Šengeno acquis, kurios patenka į Tarybos sprendimo 1999/437/EB 1 straipsnio A, B ir C punktuose nurodytą sritį, minėtą sprendimą siejant su Sprendimo 2011/350/ES (12) 3 straipsniu;
(16)
pagal prie Europos Sąjungos sutarties ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo pridėto Protokolo Nr. 22 dėl Danijos pozicijos 1 ir 2 straipsnius Danija nedalyvauja priimant šį sprendimą, ir jis nėra jai privalomas ar taikomas. Kadangi šis sprendimas grindžiamas Šengeno acquis, remdamasi to protokolo 4 straipsniu, per šešis mėnesius po to, kai Taryba nusprendžia dėl šio sprendimo, Danija turi nuspręsti, ar jį įgyvendins savo nacionalinėje teisėje;
(17)
šis sprendimas yra Šengeno acquis nuostatų, kurias įgyvendinant Jungtinė Karalystė nedalyvauja pagal 2000 m. gegužės 29 d. Tarybos sprendimą 2000/365/EB dėl Jungtinės Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystės prašymo dalyvauti įgyvendinant kai kurias Šengeno acquis nuostatas (13), plėtojimas; todėl Jungtinė Karalystė nedalyvauja jį priimant, ir jis nėra jai privalomas ar taikomas;
(18)
šis sprendimas yra Šengeno acquis nuostatų, kurias įgyvendinant Airija nedalyvauja pagal 2002 m. vasario 28 d. Tarybos sprendimą 2002/192/EB dėl Airijos prašymo dalyvauti įgyvendinant kai kurias Šengeno acquis nuostatas (14), plėtojimas; todėl Airija nedalyvauja jį priimant, ir jis nėra jai privalomas ar taikomas;
(19)
Kipro atžvilgiu šis sprendimas yra aktas, grindžiamas Šengeno acquis arba kitaip su ja susijęs, kaip apibrėžta 2003 m. Stojimo akto 3 straipsnio 2 dalyje;
(20)
šis sprendimas yra aktas, grindžiamas Šengeno acquis arba kitaip su ja susijęs, kaip apibrėžta 2005 m. Stojimo akto 4 straipsnio 2 dalyje,
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
Dalykas ir taikymo sritis
1. Šiuo sprendimu nustatomas kelionės dokumentų, kurių turėtojui suteikiama teisė kirsti išorės sienas ir į kuriuos gali būti įklijuojama viza, sąrašas (toliau - kelionės dokumentų sąrašas) ir tokio sąrašo sudarymo mechanizmas.
2. Šis sprendimas taikomas kelionės dokumentams, tokiems kaip nacionaliniam pasui (paprastiems, diplomatiniams, tarnybiniams ar pareiginiams arba specialiems pasams), laikiniesiems kelionės dokumentams, pabėgėlių ir asmenų be pilietybės kelionės dokumentams, tarptautinių organizacijų išduodamiems kelionės dokumentams arba laissez-passer.
3. Šis sprendimas neturi įtakos valstybių narių kompetencijai pripažinti kelionės dokumentus.
2 straipsnis
Kelionės dokumentų sąrašo sudarymas
1. Komisija, padedama valstybių narių, pagal informaciją, gautą vykdant bendradarbiavimą Šengeno klausimais vietos lygmeniu, sudaro kelionės dokumentų sąrašą, nurodytą Reglamento (EB) Nr. 810/2009 48 straipsnio 1 dalies c punkte.
2. Kelionės dokumentų sąrašas sudaromas pagal 8 straipsnio 2 dalyje nurodytą patariamąją procedūrą.
3 straipsnis
Kelionės dokumentų sąrašo struktūra
1. Kelionės dokumentų sąrašą sudaro trys dalys.
2. I dalį sudaro trečiųjų šalių ir teritorinių vienetų išduodami kelionės dokumentai, išvardyti 2001 m. kovo 15 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 539/2001, nustatančio trečiųjų šalių, kurių piliečiai, kirsdami išorines sienas, privalo turėti vizas, ir trečiųjų šalių, kurių piliečiams toks reikalavimas netaikomas, sąrašus (15), I ir II prieduose.
3. II dalį sudaro šie valstybių narių išduodami kelionės dokumentai, įskaitant dokumentus, kuriuos išdavė Europos Sąjungos valstybės narės, nedalyvaujančios priimant šį sprendimą, ir Europos Sąjungos valstybės narės, kurios dar netaiko viso Šengeno acquis:
a)
trečiųjų šalių piliečiams išduodami kelionės dokumentai;
b)
pagal 1951 m. liepos 28 d. Jungtinių Tautų konvenciją dėl pabėgėlių statuso pabėgėliams išduodami kelionės dokumentai;
c)
pagal 1954 m. rugsėjo 28 d. Jungtinių Tautų Konvenciją dėl asmenų be pilietybės statuso asmenims be pilietybės išduodami kelionės dokumentai;
d)
jokios šalies pilietybės neturintiems asmenims, gyvenantiems valstybėje narėje, išduodami kelionės dokumentai;
e)
Jungtinės Karalystės išduodami kelionės dokumentai Britanijos piliečiams, kurie pagal Sąjungos teisę nėra Jungtinės Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystės piliečiai.
4. III dalį sudaro tarptautinių organizacijų išduodami kelionės dokumentai.
5. Apskritai, kai atitinkamas kelionės dokumentas įtraukiamas į sąrašą, tai taikoma visoms galiojančioms to kelionės dokumento serijoms.
6. Jeigu trečioji šalis neišduoda tam tikros rūšies kelionės dokumento, tai nurodoma kelionės dokumentų sąraše įrašant „neišduodama“.
4 straipsnis
Pranešimas apie į sąrašą įtrauktų kelionės dokumentų pripažinimą arba nepripažinimą
1. Per tris mėnesius nuo kelionės dokumentų sąrašo paskelbimo valstybės narės praneša Komisijai apie savo poziciją dėl kelionės dokumentų pripažinimo arba nepripažinimo.
2. Jei valstybė narė nepraneša apie savo poziciją per 1 dalyje nurodytą laikotarpį, laikoma, kad susijęs kelionės dokumentas pripažįstamas, kol ta valstybė narė neinformuoja, kad nepripažįsta šio dokumento.
3. 8 straipsnio 1 dalyje nurodytame komitete valstybės narės keičiasi informacija apie konkrečių kelionės dokumentų pripažinimo arba nepripažinimo priežastis, siekdamos suderinti poziciją.
4. Valstybės narės praneša Komisijai apie visus pokyčius dėl anksčiau nurodyto tam tikro kelionės dokumento pripažinimo arba nepripažinimo.
5 straipsnis
Išduodami nauji kelionės dokumentai
1. Valstybės narės praneša Komisijai apie naujus kelionės dokumentus, nurodytus 3 straipsnio 3 dalies a-d punktuose.
2. Valstybės narės praneša Komisijai apie trečiųjų šalių, valstybių narių ir tarptautinių organizacijų išduodamus naujus kelionės dokumentus, nurodytus 3 straipsnio 2 dalyje, 3 straipsnio 3 dalies e punkte ir 3 straipsnio 4 dalyje. Komisija, bendradarbiaudama su valstybėmis narėmis, siekia surinkti naujųjų kelionės dokumentų pavyzdžius, kad būtų galima jais dalytis.
3. Komisija atnaujina kelionės dokumentų sąrašą pagal gautus pranešimus ir informaciją ir prašo valstybių narių pranešti savo poziciją dėl pripažinimo arba nepripažinimo pagal 4 straipsnį.
4. Atnaujintas kelionės dokumentų sąrašas sudaromas pagal 8 straipsnio 2 dalyje nurodytą patariamąją procedūrą.
6 straipsnis
Informacija apie netikrus ir maskuojamuosius pasus
Komisija, remdamasi iš valstybių narių gauta informacija, taip pat parengia ir atnaujina nebaigtinį žinomų netikrų ir maskuojamųjų pasų sąrašą.
7 straipsnis
Kelionės dokumentų vertinimas
1. Siekdama padėti valstybėms narėms atlikti kelionės dokumentų techninį vertinimą, Komisija, padedama valstybių narių ekspertų, gali atlikti kelionės dokumentų techninę analizę, visų pirma atsižvelgdama į atitinkamus Tarptautinės civilinės aviacijos organizacijos standartus ir rekomendacijas.
2. Esant reikalui pagal šią sistemą taip pat gali būti analizuojamos kelionės dokumentų išdavimo sąlygos ir tvarka.
3. Vertinimo, nurodyto 1 ir 2 dalyse, rezultatai perduodami valstybėms narėms.
8 straipsnis
Komiteto procedūra
1. Komisijai padeda komitetas (Kelionės dokumentų komitetas). Šis komitetas - tai komitetas, kaip apibrėžta Reglamente (ES) Nr. 182/2011.
2. Jei yra nuoroda į šią dalį, taikomas Reglamento (ES) Nr. 182/2011 4 straipsnis.
9 straipsnis
Sąrašų paskelbimas
Komisija supažindina valstybes nares ir visuomenę su kelionės dokumentų sąrašu ir pranešimais pagal 4 straipsnį, taip pat su sąrašu, nurodytu 6 straipsnyje, šią informaciją skelbdama nuolat atnaujinamame elektroniniame leidinyje.
10 straipsnis
Panaikinimas
Sprendimai SCH/Com-ex (98) 56 ir SCH/Com-ex (99) 14 panaikinami.
11 straipsnis
Įsigaliojimas
1. Šis sprendimas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
2. Šis sprendimas taikomas nuo jo įsigaliojimo datos, išskyrus 10 straipsnį, kuris taikomas nuo dienos, kurią Komisija pirmą kartą paskelbs kelionės dokumentų sąrašą.
12 straipsnis
Adresatai
Šis sprendimas skirtas valstybėms narėms pagal Sutartis.
Priimta Strasbūre 2011 m. spalio 25 d.