NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 699/2012
ze dne 30. července 2012
o uložení prozatímního antidumpingového cla na dovoz některých potrubních tvarovek ze železa nebo oceli pocházejících z Ruska a Turecka
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 7 uvedeného nařízení,
po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. Zahájení
(1)
Dne 1. listopadu 2011 informovala Evropská komise (dále jen „Komise“) prostřednictvím zveřejnění oznámení v Úředním věstníku Evropské unie (2) (dále jen „oznámení o zahájení řízení“) o zahájení antidumpingového řízení týkajícího se dovozu některých potrubních tvarovek ze železa nebo oceli pocházejících z Ruska a Turecka (dále též „dotčené země“).
(2)
Řízení bylo zahájeno na základě podnětu podaného dne 20. září 2011 Výborem na obranu výrobního odvětví Evropské unie vyrábějícího ocelové tvarovky pro svařování natupo (dále jen „žadatel“) jménem výrobců představujících významný podíl, v tomto případě více než 40 % celkové výroby některých potrubních tvarovek ze železa nebo oceli v Unii. Podnět obsahoval důkazy prima facie o dumpingu uvedeného výrobku a o podstatné újmě z něj vyplývající, což bylo považováno za dostačující pro zahájení řízení.
2. Strany dotčené řízením
(3)
Komise o zahájení řízení úředně vyrozuměla žadatele, další známé výrobce v Unii, známé vyvážející výrobce a zástupce dotčených zemí, známé dovozce a uživatele. Zúčastněné strany dostaly možnost, aby ve lhůtách stanovených v oznámení o zahájení řízení písemně sdělily svá stanoviska a požádaly o slyšení.
(4)
Všechny zúčastněné strany, které o to požádaly a které prokázaly, že mají zvláštní důvody ke slyšení, byly vyslechnuty.
a) Výběr vzorku výrobců v Unii
(5)
V souladu s článkem 17 základního nařízení a s ohledem na zjevně velký počet výrobců v Unii se v oznámení o zahájení řízení počítalo s výběrem vzorku pro účely zjištění újmy.
(6)
V oznámení o zahájení řízení Komise uvedla, že předběžně vybrala vzorek výrobců v Unii. Tento vzorek sestával ze tří společností z celkového počtu 22 výrobců v Unii, o nichž bylo známo před zahájením šetření, že vyrábí obdobný výrobek.
(7)
Vzorek byl vybrán na základě objemu prodeje a výroby, jež mohou být přiměřeně prošetřeny v daném časovém rámci. Do vzorku byli zařazeni výrobci se sídlem ve čtyřech členských státech, přičemž na ně připadá 48 % celkového prodeje všech výrobců z Unie, které se uskutečnily v Unii, a představují 64 % výrobců, kteří se přihlásili. Žádná ze zúčastněných stran nevyjádřila nesouhlas s navrženým vzorkem.
b) Výběr vzorku dovozců, kteří nejsou ve spojení
(8)
Vzhledem k potenciálně vysokému počtu dovozců, kteří nejsou ve spojení, se v souladu s článkem 17 základního nařízení v oznámení o zahájení řízení předpokládal výběr vzorku. Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, tak vzorek vybrat, byli všichni dovozci požádáni, aby se Komisi přihlásili a aby v souladu se zněním oznámení o zahájení řízení uvedli základní údaje týkající se jejich činností souvisejících s výrobkem, který je předmětem šetření, během období šetření (od 1. října 2010 do 30. září 2011).
(9)
Z celkem 38 dovozců, kteří nejsou ve spojení a na něž se Komise obrátila, odpovědělo ve stanovené lhůtě na dotazník pro výběr vzorku pouze pět společností. Jedna společnost se ukázala být spíše uživatelem, než dovozcem výrobku. Proto se mělo za to, že výběr vzorku není nutný, a dotazníky byly zaslány všem čtyřem dovozcům, kteří se přihlásili. Na dotazník nakonec odpověděli pouze dva dovozci, kteří při šetření plně spolupracovali.
c) Výběr vzorku vyvážejících výrobců
(10)
Vzhledem k zřejmému vysokému počtu vyvážejících výrobců se v oznámení o zahájení řízení počítalo v souladu s článkem 17 základního nařízení s výběrem vzorku pro stanovení dumpingu. Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný a pokud ano, tak vzorek vybrat, byli všichni vyvážející výrobci požádáni, aby se Komisi přihlásili a aby v souladu se zněním oznámení o zahájení řízení uvedli aby v souladu se zněním oznámení o zahájení uvedli základní údaje týkající se jejich činností souvisejících s výrobkem, který je předmětem šetření, během období šetření (od 1. října 2010 do 30. září 2011). Konzultovány byly rovněž orgány dotčených zemí.
(11)
Pokud jde o Rusko, při šetření nespolupracovali žádní vyvážející výrobci. Pokud jde o turecké vyvážející výrobce, přihlásily se tři společnosti, a Komise proto rozhodla, že výběr vzorku není v případě Turecka nutný. Dané tři spolupracující turecké společnosti představují většinu tureckého vývozu do Unie během období šetření.
d) Odpovědi na dotazník a ověření informací na místě
(12)
Aby mohla Komise provést svou analýzu, zaslala dotazníky všem třem spolupracujícím tureckým vyvážejícím výrobcům, jakož i výrobcům v Unii zařazeným do vzorku a spolupracujícím dovozcům a uživatelům, kteří nejsou ve spojení.
(13)
Odpovědi na dotazník přišly od všech tří spolupracujících tureckých vyvážejících výrobců, od všech výrobců v Unii zařazených do vzorku, dvou dovozců v Unii, kteří nejsou ve spojení, a čtyř uživatelů.
(14)
Komise si vyžádala a ověřila všechny informace, které považovala za nezbytné k předběžnému stanovení dumpingu, výsledné újmy a zájmu Unie. V prostorách těchto společností se uskutečnily inspekce na místě:
Vyvážející výrobci v Turecku
-
RSA Tesisat Malzemeleri San ve Ticaret AȘ, Küçükköy, Istanbul, Turecko,
-
SARDOĞAN Endüstri ve Ticaret, Kurtköy Pendik, Istanbul, Turecko,
-
UNIFIT Boru Baglanti Elemanlari Ltd. Sti, Tuzla, Istanbul, Turecko.
Výrobci v Unii
-
ERNE Fittings, Schlinz, Rakousko,
-
Virgilio CENA & Figli S.p.A., Brescia, Itálie.
3. Období šetření
(15)
Šetření dumpingu a újmy se týkalo období od 1. října 2010 do 30. září 2011 (dále jen „období šetření“ nebo „OŠ“). Zkoumání trendů významných pro posouzení újmy se týkalo období od roku 2008 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
4. Platná opatření vztahující se na další třetí země
(16)
V platnosti jsou antidumpingová opatření vztahující se na některé potrubní tvarovky ze železa nebo oceli pocházející z Malajsie, Čínské lidové republiky, Korejské republiky a Thajska a v důsledku praktik obcházení rovněž na některé potrubní tvarovky ze železa nebo oceli pocházející z Čínské lidové republiky a zasílané z Indonésie, Srí Lanky, Filipín a Tchaj-wanu (s určitými výjimkami) (3). Země uvedené v předchozí větě se dále označují jako „země v režimu antidumpingových opatření“.
B. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
1. Dotčený výrobek
(17)
Dotčeným výrobkem jsou potrubní tvarovky (jiné nežli lité tvarovky, příruby a tvarovky se závitem) ze železa nebo oceli (kromě korozivzdorné oceli) o největším vnějším průměru nepřesahujícím 609,6 mm, používané ke svařování natupo a jiným účelům, v současnosti kódů KN ex 7307 93 11, ex 7307 93 19 a ex 7307 99 80 („dotčený výrobek“).
(18)
V rámci výrobního procesu se pro výrobu kolen, přechodek a profilů tvaru T používají bezešvé nebo svařované ocelové trubky, zatímco pro výrobu uzávěrů se obvykle jako surovina používají ocelové plechy. Kolena a přechodky se vyrábějí řezáním a tvarováním, ohýbáním nebo krácením. Profily tvaru T se vyrábějí za použití hydrostatického tlaku a uzávěry jsou vyráběny tvarováním plechů nebo desek. Před zabalením výrobku dále obvykle dochází k srážení hran a otryskávání pískem. V určitých případech se též provádí galvanizace výrobku. Všechny typy výrobků mají stejné základní fyzikální, chemické a technické charakteristiky a stejná základní užití.
(19)
Potrubní tvarovky se používají v petrochemickém průmyslu, stavebnictví, při výrobě energie, stavbě lodí a v průmyslových zařízeních. Ve všech výše uvedených aplikacích jsou používány za účelem spojování trubek nebo rour.
2. Obdobný výrobek
(20)
Bylo zjištěno, že dotčený výrobek a některé potrubní tvarovky ze železa nebo oceli prodávané na domácím trhu v dotčených zemích a rovněž některé potrubní tvarovky ze železa nebo oceli prodávané v Unii výrobním odvětvím Unie mají stejné základní fyzické, chemické a technické vlastnosti a stejná základní užití. Předběžně se tedy považují za obdobný výrobek ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení.
C. DUMPING
1. Rusko
(21)
Jak je uvedeno v 11. bodě odůvodnění výše, žádný ruský vyvážející výrobce při šetření nespolupracoval. Proto byly v souladu s článkem 18 základního nařízení výpočty související s dumpingem v případě Ruska byly provedeny na základě dostupných údajů, jak je vysvětleno níže.
1.1 Běžná hodnota
(22)
V důsledku neexistující spolupráce ze strany ruských vyvážejících výrobců byla běžná hodnota pro Rusko vypočtena na základě dostupných údajů.
(23)
Je třeba připomenout, že podnět obsahoval důkazy prima facie o dumpingu v souvislosti s ruským dovozem dotčeného výrobku. V důsledku chybějících podrobnějších informací byl výpočet, jenž vedl k uvedeným důkazům, založen na početně zjištěné běžné hodnotě pro Rusko. Nicméně za účelem přesnějšího stanovení běžné hodnoty Komise předběžně rozhodla, že běžná hodnota pro Rusko má být stanovena na základě informací získaných během šetření od těch tureckých vyvážejících výrobců, kteří používají ruské bezešvé trubky a roury jako vstupy pro výrobu dotčeného výrobku. Náklady na suroviny skutečně představují převážnou část celkových výrobních nákladů dotčeného výrobku, a proto byla tato metoda považována za nejvíce přiměřenou pro stanovení běžné hodnoty pro Rusko na základě dostupných skutečností.
(24)
Běžná hodnota pro Rusko byla tudíž vypočtena určením váženého průměru běžné hodnoty těch spolupracujících tureckých vyvážejících výrobců, kteří kupují část svých surovin z Ruska.
(25)
Je důležité poznamenat, že výsledná běžná hodnota byla místo všech typů dotčeného výrobku stanovena pro typ výrobku (kolena), který představuje nejvyšší objem dovozu, s cílem umožnit reprezentativní srovnání s vývozní cenou (viz následující body odůvodnění).
1.2 Vývozní cena
(26)
V důsledku chybějících podrobnějších informací o cenách byla vývozní cena pro dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z Ruska stanovena na základě údajů Eurostatu o dovozu. Vzhledem k velké škále sortimentní skladby spadající pod určité kódy KN byla vývozní cena určena omezením využití údajů Eurostatu na typ výrobku (kolena) představující nejvyšší objem dovozu, což je považováno za reprezentativní pro všechny typy dotčeného výrobku. Vývozní cena byla proto založena na kódu KN 7307 93 11.
(27)
Výše zmíněné údaje Eurostatu o dovozu musely být upraveny s ohledem na skutečnost, že některé dovozní transakce z Ruska do Bulharska, Estonska a Litvy obsahovaly chybná celní prohlášení, s největší pravděpodobností v důsledku chybného zařazení výrobků. Tyto transakce byly určeny s využitím statistiky dovozu dostupné v databázi podle čl. 14 odst. 6 základního nařízení a byly vyňaty z výpočtu vývozní ceny s cílem vyhnout se při výpočtu dumpingu použití zkreslené vývozní ceny.
1.3 Srovnání
(28)
Dumpingové rozpětí bylo stanoveno srovnáním vývozní ceny ze závodu na základě údajů Eurostatu s běžnou hodnotou pro Rusko stanovenou, jak je uvedeno výše.
(29)
Pro účely stanovení vývozní ceny ze závodu byla vývozní cena CIF vycházející z údajů Eurostatu (s korekcí pro eliminaci zkreslení, jak je uvedeno výše) upravena o náklady na přepravu. Pro tento účel byly použity náklady na přepravu, jak jsou vypočítány v podnětu, což bylo považováno za přiměřený odhad.
1.4 Dumpingové rozpětí
(30)
Celostátní dumpingové rozpětí bylo vyjádřeno jako procentní podíl z ceny CIF na hranice Unie před proclením.
(31)
Na základě výše uvedeného celostátní prozatímní dumpingové rozpětí vyjádřené jako procentní podíl z ceny CIF na hranice Unie před proclením činí:
Společnost
Prozatímní dumpingové rozpětí
Všechny společnosti
23,8 %
2. Turecko
2.1 Běžná hodnota
(32)
V souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení Komise u každého ze tří spolupracujících vyvážejících výrobců nejdříve stanovila, zda je jejich celkový domácí prodej obdobného výrobku reprezentativní, tj. zda celkový objem těchto prodejů představuje alespoň 5 % jejich celkového objemu prodeje dotčeného výrobku na vývoz do Unie. Šetření stanovilo, že domácí prodej obdobného výrobku byl u všech spolupracujících vyvážejících výrobců reprezentativní.
(33)
Komise následně určila ty typy výrobků prodávané na domácím trhu společnostmi s celkově reprezentativním domácím prodejem, které byly shodné s typy prodávanými na vývoz do Unie nebo jim byly velmi podobné.
(34)
Dále bylo pro každý typ obdobného výrobku, který prodali vyvážející výrobci na domácím trhu a který je srovnatelný s typem dotyčného výrobku, jenž je prodáván na vývoz do Unie, zjištěno, zda byl domácí prodej dostatečně reprezentativní pro účely čl. 2 odst. 2 základního nařízení. Prodej konkrétního typu výrobku na domácím trhu byl považován za dostatečně reprezentativní, pokud objem prodeje tohoto typu výrobku na domácím trhu nezávislým odběratelům v období šetření představoval přibližně 5 % celkového objemu prodeje srovnatelného typu výrobku prodávaného na vývoz do Unie. Šetřením bylo zjištěno, že v případě všech tří společností byl domácí prodej pro většinu typů výrobku reprezentativní.
(35)
Komise následně zkoumala, zda je možné prodej každého typu dotčeného výrobku na domácím trhu v reprezentativním množství považovat za prodej uskutečněný v běžném obchodním styku v souladu s čl. 2 odst. 4 základního nařízení. Tento přezkum proběhl tak, že byl pro každý typ výrobku stanoven podíl ziskového prodeje nezávislým odběratelům na domácím trhu během období šetření.
(36)
Pokud objem prodeje určitého typu výrobku prodávaného za čistou prodejní cenu nejméně ve výši vypočítaných výrobních nákladů představoval více než 80 % celkového objemu prodeje daného typu výrobku a pokud vážený průměr prodejní ceny dosahoval nejméně výše jednotkových výrobních nákladů, byla běžná hodnota podle typu výrobku vypočítána jako vážený průměr cen veškerého domácího prodeje daného typu výrobku.
(37)
Pokud objem ziskového prodeje určitého typu výrobku představoval nejvýše 80 % celkového objemu prodeje daného typu výrobku nebo pokud vážený průměr ceny daného typu výrobku nedosahoval jednotkových výrobních nákladů, vycházela běžná hodnota ze skutečné ceny na domácím trhu, která byla vypočítána jako vážený průměr ceny pouze ziskového domácího prodeje daného typu výrobku.
(38)
Šetřením bylo stanoveno, že ziskový prodej některých srovnatelných typů výrobků činil více než 80 % celkového domácího prodeje, a proto byl u tohoto prodeje pro výpočet průměrné ceny pro běžnou hodnotu použit veškerý domácí prodej. Pro ostatní typy výrobků rovněž považované za prodávané v běžném obchodním styku byl použit pouze ziskový prodej.
(39)
Pokud byly všechny typy výrobků prodány se ztrátou, mělo se za to, že nebyly prodány v běžném obchodním styku. Pro prodeje typů výrobků neuskutečněné v běžném obchodním styku, jakož i pro typy výrobků, které nebyly prodány na domácím trhu v reprezentativním množství, bylo nezbytné běžnou hodnotu stanovit početně. Všechny tři šetřené společnosti prodávaly tyto typy výrobků na vývoz do Unie, i když pouze v omezeném množství.
(40)
Pro stanovení běžné hodnoty podle čl. 2 odst. 6 základního nařízení byly vzniklé prodejní, správní a režijní náklady a vážený průměrný zisk realizovaný příslušnými spolupracujícími vyvážejícími výrobci při domácím prodeji obdobného výrobku na domácím trhu v běžném obchodním styku během období šetření přičteny k jejich průměrným výrobním nákladům během období šetření. Pro typy výrobku prodávané na domácím trhu v nereprezentativním množství byl ke stanovení běžné hodnoty použit vážený průměr zisku a prodejní, správní a režijní náklady na tento nereprezentativní prodej v běžném obchodním styku.
2.2 Vývozní cena
(41)
Ve všech případech byl dotčený výrobek vyvážen pro nezávislé odběratele v Unii, a proto byla vývozní cena stanovena v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení, tj. na základě vývozních cen skutečně zaplacených nebo vývozních cen, které je třeba zaplatit.
(42)
Jedna ze tří spolupracujících tureckých společností během období šetření uskutečnila prodej na vývoz do Unie pouze ve velmi omezeném množství. Dotyčná společnost tvrdila, že chce zvýšit svůj vývoz do Unie, avšak nebyla schopna nabízet dovozcům dostatečně nízké ceny, a požádala, aby tato skutečnost byla při analýze vzata v úvahu.
(43)
Pokud však jde o výpočet dumpingu pro tuto společnost, bylo nutné vycházet z jejího omezeného prodeje. Ačkoli byl prodej této společnosti do Unie omezený, musí být brán v potaz a použit jako jediný možný základ pro výpočet individuálního dumpingového rozpětí pro tuto společnost. V žádném případě nelze neschopnost společnosti prodat více kvůli své údajně vysoké ceně posuzovat jako faktor, který by měl ovlivnit výpočet dumpingu ve vztahu k této společnosti.
2.3 Srovnání
(44)
Běžná hodnota a vývozní ceny byly porovnány na základě ceny ze závodu. Za účelem zajištění spravedlivého porovnání běžné hodnoty a vývozní ceny byly podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení provedeny náležité úpravy o rozdíly ovlivňující ceny a srovnatelnost cen. Příslušné úpravy byly provedeny ve všech případech, kdy to bylo považováno za přiměřené, přesné a podložené ověřenými důkazy. Zejména byla umožněna úprava zohledňující náklady na přepravu a pojištění včetně přepravy ve vyvážející zemi, slev, provizí, úvěrových nákladů a bankovních poplatků.
2.4 Dumpingová rozpětí
(45)
Prozatímní dumpingová rozpětí byla vyjádřena jako procentní podíl z ceny CIF s dodáním na hranice Unie před proclením.
a) Dumpingové rozpětí u prošetřovaných společností
(46)
Individuální dumpingové rozpětí u jednoho ze tří spolupracujících vyvážejících výrobců bylo stanoveno v souladu s čl. 2 odst. 11 a 12 základního nařízení na základě srovnání váženého průměru běžné hodnoty s váženým průměrem ceny společností za dotčený výrobek při vývozu do Unie.
(47)
Pokud však jde o zbývající dva spolupracující turecké výrobce, výpočty týkající se dumpingu v jejich případě ukázaly, že společnosti prováděly cílený dumping, a sice pokud jde o konkrétní období, jakož i konkrétní zákazníky a regiony. Ukázalo se, že jejich vývozní ceny byly jasně strukturované a lišily se pro různé zákazníky, regiony i časová období. Kromě toho výpočet dumpingu na základě srovnání váženého průměru běžné hodnoty s váženým průměrem vývozních cen neodráží plný rozsah dumpingu, kterého se dopouštěli oba dotčení výrobci.
(48)
Za účelem zohlednění plného rozsahu dumpingu prováděného oběma dotčenými společnostmi byla proto v souladu s čl. 2 odst. 11 základního nařízení běžná hodnota stanovená na základě váženého průměru v jejich případě porovnána s cenami všech jednotlivých vývozních transakcí směřujících do Unie.
b) Dumpingové rozpětí u nespolupracujících společností
(49)
Pokud jde o všechny nespolupracující turecké vyvážející výrobce, bylo stanoveno zbytkové dumpingové rozpětí. Vzhledem k tomu, že úroveň spolupráce byla považována za poměrně nízkou (objem vývozu tří spolupracujících tureckých společností představoval méně než 80 % celkového tureckého vývozu do Unie během období šetření), bylo zbytkové dumpingové rozpětí určeno na základě odpovídající metody vedoucí k rozpětí, které je vyšší než nejvyšší z individuálních rozpětí uvedených tří spolupracujících společností. Toto rozpětí bylo stanoveno na základě prodeje reprezentativních typů výrobku, který uskutečnil turecký spolupracující výrobce s nejvyšším dumpingovým rozpětím z uvedených tří spolupracujících společností.
(50)
Na základě výše uvedeného prozatímní dumpingová rozpětí vyjádřená jako procentní podíl z ceny CIF na hranice Unie před proclením činí:
Společnost
Prozatímní dumpingové rozpětí
RSA
9,6 %
Sardogan
2,9 %
Unifit
12,1 %
Všechny ostatní společnosti
16,7 %
D. ÚJMA
1. Výroba v Unii a výrobní odvětví Unie
(51)
V průběhu období šetření vyrábělo obdobný výrobek 22 výrobců v Unii. Všech 22 výrobců v Unii představuje výrobní odvětví Unie ve smyslu čl. 4 odst. 1 a čl. 5 odst. 4 základního nařízení, a bude tudíž dále souhrnně označováno jako „výrobní odvětví Unie“.
(52)
Jak je uvedeno v 7. bodě odůvodnění výše, tři výrobci v Unii vybraní do vzorku představují přibližně 50 % celkového prodeje obdobného výrobku uskutečněného výrobci z Unie.
2. Spotřeba v Unii
(53)
Spotřeba v Unii byla stanovena na základě objemů prodeje výrobního odvětví Unie na trhu Unie podle informací získaných z odpovědí společností vybraných do vzorku na dotazník, na základě odhadů uvedených v podnětu týkajících se zbývajících výrobců v Unii a na základě údajů Eurostatu o objemu dovozu.
(54)
Spotřeba v Unii mezi rokem 2008 a obdobím šetření výrazně poklesla, a sice o 40 %. V roce 2009 se snížila o 44 % a na dané úrovni se udržela i v roce 2010 a poté se v období šetření mírně zvýšila o 4 procentní body.
Tabulka 1
Spotřeba v Unii
2008
2009
2010
OŠ
Jednotky (v t)
98 197
55 172
54 878
58 706
Index (2008 = 100)
100
56
56
60
3. Dovoz z dotčených zemí
3.1 Souhrnné posouzení účinků dotčeného dovozu
(55)
Komise zjišťovala, zda by dovozy dotčeného výrobku pocházejícího z Ruska a Turecka neměly být posouzeny souhrnně v souladu s čl. 3 odst. 4 základního nařízení.
(56)
Šetření v případě obou dotčených zemí ukázalo, že dumpingová rozpětí byla nad úrovní minimální hranice určené v čl. 9 odst. 3 základního nařízení a že objem dumpingového dovozu z těchto dvou zemí nebyl zanedbatelný ve smyslu čl. 5 odst. 7 základního nařízení.
(57)
Pokud jde o podmínky hospodářské soutěže mezi dovozem z Ruska a Turecka v případě obdobného výrobku, z šetření vyplynulo, že výrobci z těchto zemí využívají stejné prodejní kanály a prodávají obdobným kategoriím odběratelů. Z šetření navíc vyplynulo, že dovoz z obou těchto zemí vykazoval v posuzovaném období stoupající trend, pokud jde o podíly na trhu.
(58)
Dva spolupracující turečtí vývozci tvrdili, že kumulace dovozu z Ruska a Turecka není v tomto případě vhodná, neboť dovoz z obou těchto zemí vykazuje různé trendy, pokud jde o objem a ceny.
(59)
V tomto ohledu je třeba poznamenat, že šetřením bylo stanoveno, že zatímco dovoz z Turecka je relativně stabilní, pokud jde o objemy, dovoz z Ruska narůstá. Vzhledem k poklesu poptávky v posuzovaném období však podíl dovozu z obou zemí na trhu roste. Zároveň se nezdá, že jejich ceny přinejmenším v období mezi rokem 2009 a obdobím šetření (vysoká průměrná cena u dovozu z Ruska v roce 2008 byla pravděpodobně důsledkem nesprávného vykazování), byly významně odlišné, přičemž průměrné ruské ceny jsou poněkud nižší, ale velmi blízké průměrným tureckým cenám.
(60)
S ohledem na výše uvedené se má předběžně za to, že všechna kritéria stanovená v čl. 3 odst. 4 základního nařízení jsou splněna a že dovoz z Ruska a Turecka by měl být posuzován souhrnně.
3.2 Objem dumpingového dovozu
(61)
Objem dumpingového dovozu dotčeného výrobku z dotčených zemí na trh Unie v posuzovaném období vzrostl o 46 %. Konkrétně se dovoz v roce 2009 snížil o 31 %, a poté se v roce 2010 prudce zvýšil o 89 procentních bodů a v období šetření mírně klesl přibližně o 12 procentních bodů. Objem dumpingového dovozu v období šetření dosáhl 2 935 tun.
Tabulka 2
Dumpingový dovoz z dotčených zemí
2008
2009
2010
OŠ
Jednotky (v t)
2 009
1 392
3 174
2 935
Index (2008 = 100)
100
69
158
146
Podíl na trhu
2 %
3 %
6 %
5 %
Zdroj: Eurostat.
3.3 Podíl dumpingového dovozu na trhu
(62)
Podíl dumpingového dovozu z dotčených zemí na trhu se v průběhu posuzovaného období více než zdvojnásobil, když vzrostl z 2 % na 5 %.
3.4 Ceny
a) Vývoj cen
(63)
Níže uvedená tabulka udává průměrnou cenu dumpingového dovozu z dotčených zemí s dodáním na hranice Unie před proclením, a to na základě údajů Eurostatu. Během posuzovaného období průměrná cena dovozu z dotčených zemí zůstala obecně na stabilní úrovni 1 961 EUR za tunu, s výjimkou roku 2010, kdy se snížila o zhruba 150 EUR.
Tabulka 3
Průměrné ceny dumpingového dovozu
2008
2009
2010
OŠ
Průměrné prodejní ceny za tunu
1 961
1 936
1 788
1 961
Index (2008 = 100)
100
99
91
100
Zdroj: Eurostat.
b) Cenové podbízení
(64)
Bylo provedeno cenové srovnání jednotlivých typů výrobku z hlediska prodejních cen spolupracujících tureckých vyvážejících výrobců a prodejních cen výrobců z Unie zařazených do vzorku. Vzhledem k tomu, že ruští vývozci při šetření nespolupracovali, byl proveden výpočet podbízení za použití průměrných cen CIF uváděných Eurostatem a průměrných prodejních cen unijních výrobců v rámci Unie. V případě potřeby byly učiněny úpravy s ohledem na obě dotčené země, aby se zohlednila úroveň obchodu a náklady vynaložené po dovozu, včetně cla v případě Ruska.
(65)
Srovnání ukázalo, že u dotčeného výrobku pocházejícího z dotčených zemí a prodávaného v Unii za dumpingové ceny docházelo během období šetření k cenovému podbízení vůči cenám výrobního odvětví Unie až o cca 30 %.
4. Situace výrobního odvětví Unie
(66)
Podle čl. 3 odst. 5 základního nařízení zahrnuje zkoumání dopadu dumpingového dovozu na výrobní odvětví Unie posouzení všech hospodářských činitelů a ukazatelů, které ovlivňovaly stav výrobního odvětví Unie v průběhu posuzovaného období.
(67)
Jak je vysvětleno výše, Komise v případě výrobců v Unii využila výběr vzorku. Pro účely analýzy újmy byly stanoveny ukazatele újmy na těchto dvou úrovních:
-
Makroekonomické prvky (výroba, výrobní kapacita, objem prodeje, podíl na trhu, růst, zaměstnanost, produktivita, ceny a velikost dumpingových rozpětí a překonání účinků dřívějšího dumpingu) byly posouzeny na úrovni celkové výroby v Unii na základě posouzení údajů od spolupracujících výrobců a v případě ostatních výrobců v Unii na základě odhadu vycházejícího z údajů z podnětu.
-
Analýza mikroekonomických prvků (zásoby, mzdy, ziskovost, návratnost investic, peněžní tok, schopnost navýšit kapitál a investice) byla provedena u výrobců zařazených do vzorku na základě jimi dodaných údajů.
4.1 Makroekonomické prvky
a) Výroba
(68)
Výroba v Unii mezi rokem 2008 a obdobím šetření klesla o 44 %. Konkrétně v roce 2009 šlo o pokles o 47 % a v roce 2010 o další 2 procentní body, načež v období šetření následoval mírný nárůst o 5 procentních bodů a výroba dosáhla hodnoty 53 653 tun.
Tabulka 4
Výroba
2008
2009
2010
OŠ
Jednotky (t)
95 079
49 917
48 017
53 653
Index (2008 = 100)
100
53
51
56
Zdroj: odpovědi na dotazník a podnět.
b) Výrobní kapacita a využití kapacity
(69)
Výrobní kapacita výrobců v Unii vykazovala v posuzovaném období stálou úroveň a dosahovala hodnoty 179 912 tun.
Tabulka 5
Výrobní kapacita a využití kapacity
2008
2009
2010
OŠ
Jednotky (t)
179 912
179 912
179 912
179 912
Index (2008 = 100)
100
100
100
100
Míra využití
53 %
28 %
27 %
30 %
Index (2008 = 100)
100
53
51
56
Zdroj: odpovědi na dotazník a podnět.
(70)
Využití kapacity v roce 2008 odpovídalo 53 %, v roce 2009 se snížilo na 28 %, v roce 2010 na 27 % a v období šetření mírně stouplo na 30 %. Vývoj míry využití jasně odráží trend výroby, neboť výrobní kapacita zůstávala stejná.
c) Objem prodeje
(71)
Objem prodeje uskutečněného výrobci v Unii odběratelům na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, v průběhu posuzovaného období klesl o 38 %. V roce 2009 klesl prodej o 45 %, v roce 2010 zůstal na této úrovni a v období šetření mírně stoupl o 7 procentních bodů. Během období šetření prodej výrobního odvětví Unie činil 42 379 tun.
Tabulka 6
Prodej výrobního odvětví Unie
2008
2009
2010
OŠ
Jednotky (t)
68 870
37 649
37 890
42 379
Index (2008 = 100)
100
55
55
62
Zdroj: odpovědi na dotazník a podnět.
d) Podíl na trhu
(72)
Podíl výrobců z Unie na trhu byl během posuzovaného období poměrně stálý a v období šetření dokonce narostl na 72 %. Větší podíl na trhu je odrazem skutečnosti, že se objem prodeje výrobců z Unie snížil o něco méně nežli spotřeba v daném období.
Tabulka 7
Podíl výrobců z Unie na trhu
2008
2009
2010
OŠ
Podíl na trhu
70 %
68 %
69 %
72 %
Index (2008 = 100)
100
97
98
103
Zdroj: odpovědi na dotazník, podnět a Eurostat
e) Růst
(73)
Vzhledem k tomu, že spotřeba mezi rokem 2008 a obdobím šetření klesla o 40 %, konstatuje se, že výrobci v Unii nemohli profitovat z růstu trhu.
f) Zaměstnanost
(74)
Úroveň zaměstnanosti ve výrobním odvětví Unie mezi rokem 2008 a obdobím šetření vykazuje pokles o 18 %. Konkrétně počet zaměstnaných lidí významně poklesl mezi lety 2008 a 2009 z 982 na 824 neboli o 16 % a v roce 2010 zůstal blízko této hodnoty, než došlo k dalšímu poklesu na 801 v období šetření.
Tabulka 8
Zaměstnanost
2008
2009
2010
OŠ
Jednotky (počet osob)
982
824
833
801
Index (2008 = 100)
100
84
85
82
Zdroj: odpovědi na dotazník a podnět.
g) Produktivita
(75)
Produktivita pracovních sil výrobního odvětví Unie, měřená výstupem (v tunách) na zaměstnance a rok, poklesla v průběhu posuzovaného období o 31 %. Tento pokles odráží skutečnost, že se výroba snižovala rychleji než úroveň zaměstnanosti.
Tabulka 9
Produktivita
2008
2009
2010
OŠ
Jednotky (v tunách na zaměstnance)
194
121
115
134
Index (2008 = 100)
100
63
60
69
Zdroj: odpovědi na dotazník a podnět.
h) Prodejní ceny
(76)
Roční průměrné prodejní ceny výrobců v Unii pro nezávislé odběratele na trhu Unie poklesly v průběhu posuzovaného období o více než 10 %. Konkrétně se v roce 2009 průměrné ceny nejprve zvýšily o přibližně 12 %, aby v roce 2010 prudce poklesly o 23 procentních bodů, a na této úrovni se udržely během období šetření. V období šetření průměrná cena výrobců v Unii činila 3 096 EUR za tunu.
Tabulka 10
Průměrné ceny výrobců v Unii
2008
2009
2010
OŠ
Jednotky (EUR/t)
3 489
3 911
3 116
3 096
Index (2008 = 100)
100
112
89
89
Zdroj: odpovědi na dotazník a podnět.
(77)
Jak je uvedeno výše, u prodejních cen výrobního odvětví Unie docházelo k cenovému podbízení prostřednictvím dumpingového dovozu z Ruska a Turecka.
i) Rozsah dumpingového rozpětí a překonání účinků dřívějšího dumpingu
(78)
Vzhledem k objemu, podílu na trhu a cenám dovozu z Ruska a Turecka nelze považovat dopad skutečných dumpingových rozpětí na výrobní odvětví Unie za zanedbatelný. Je důležité připomenout, že proti osmi zemím jsou uplatňována antidumpingová opatření, jak je uvedeno v 16. bodě odůvodnění výše. Vzhledem k tomu, že v období posuzovaném v tomto šetření výrobní odvětví Unie zaznamenalo pokles prodeje a ztráty, není možné zaznamenat žádné skutečné překonání účinků dřívějšího dumpingu a má se za to, že výroba Unie je nadále zranitelná vůči poškozujícímu účinku případného dumpingového dovozu na trhu Unie.
4.2 Mikroekonomické prvky
a) Stav zásob
(79)
Konečný stav zásob výrobců v Unii zařazených do vzorku poklesl mezi rokem 2008 a obdobím šetření o 18 %. Konkrétně se stav zásob v roce 2009 mírně zvýšil o 2 % a později v roce 2010 klesl o 13 procentních bodů a v období šetření o dalších 7 procentních bodů. V období šetření činil konečný stav zásob výrobců v Unii 5 338 tun.
Tabulka 11
Konečný stav zásob
Vzorek
2008
2009
2010
OŠ
Jednotka (t)
6 526
6 661
5 822
5 338
Index (2008 = 100)
100
102
89
82
Zdroj: odpovědi na dotazník.
b) Mzdy
(80)
Roční mzdové náklady mezi rokem 2008 a obdobím šetření klesly o 10 %. Konkrétně v roce 2009 mzdové náklady významně klesly, a sice o 20 % (což odpovídalo snížení zaměstnanosti), a později v roce 2010 se zvýšily o 4 procentní body a během období šetření o dalších 5 procentních bodů.
Tabulka 12
Roční mzdové náklady
Vzorek
2008
2009
2010
OŠ
Jednotky (EUR)
26 412 013
21 500 757
22 490 982
23 860 803
Index (2008 = 100)
100
81
85
90
Zdroj: odpovědi na dotazník.
c) Ziskovost a návratnost investic
(81)
Během posuzovaného období se ziskovost prodeje obdobného výrobku nezávislým odběratelům na trhu Unie, uskutečněného výrobním odvětvím Unie, vyjádřená jako procento čistých prodejů, snížila z úrovně zdravých zisků na úroveň významných ztrát. Konkrétně se zisk propadl z 9,6 % v roce 2008 na - 1,2 % v roce 2009 a v roce 2010 následoval další propad na - 7,8 %. V období šetření se situace mírně zlepšila, když ztráty dosahovaly - 7,0 %.
Tabulka 13
Ziskovost a návratnost investic
Vzorek
2008
2009
2010
OŠ
Ziskovost prodeje v Unii
9,6 %
-1,2 %
-7,8 %
-7,0 %
Index (2008=100)
100
-12
-81
-73
Návratnost investic
23,9 %
-1,7 %
-9,4 %
-10,6 %
Index (2008=100)
100
-7
-39
-44
Zdroj: odpovědi na dotazník.
(82)
Návratnost investic, vyjádřená jako zisk v procentech vztažený k čisté účetní hodnotě investic, v zásadě odpovídala vývoji ziskovosti.
d) Peněžní tok a schopnost získat kapitál
(83)
Čistý peněžní tok z provozní činnosti byl v roce 2008 kladný ve výši 9,3 milionu EUR. V roce 2009 došlo k jeho mírnému zvýšení na 9,8 milionu EUR, avšak v roce 2010 nastal pokles až na hodnotu pouze 1,5 milionu EUR, načež v období šetření dosáhl peněžní tok záporné hodnoty - 4,6 milionu EUR.
(84)
Známky toho, že by výrobní odvětví Unie mělo problémy s navyšováním kapitálu, se neobjevily, zejména z toho důvodu, že někteří výrobci jsou součástí větších skupin.
Tabulka 14
Peněžní tok
Vzorek
2008
2009
2010
OŠ
Jednotky (EUR)
9 279 264
9 851 842
1 470 524
-4 662 347
Index (2008 = 100)
100
106
16
-50
Zdroj: odpovědi na dotazník.
e) Investice
(85)
Roční investice do výroby obdobného výrobku u společností zařazených do vzorku v průběhu posuzovaného období neustále klesaly. Největší pokles o 32 % nastal v roce 2009, načež následoval pokles o 25 procentních bodů v roce 2010 a o dalších 8 procentních bodů v období šetření. Celkově roční investice poklesly z 8,3 milionu EUR v roce 2008 na 2,9 milionu EUR v období šetření.
Tabulka 15
Čisté investice
Vzorek
2008
2009
2010
OŠ
Jednotky (EUR)
8 309 731
5 658 145
3 579 323
2 946 383
Index (2008 = 100)
100
68
43
35
Zdroj: odpovědi na dotazník.
5. Závěr ohledně újmy
(86)
Z rozboru makroekonomických údajů vyplývá, že výrobci v Unii během posuzovaného období významně snížili výrobu a prodej. To se časově shodovalo s poklesem poptávky na trhu Unie, proto došlo k mírnému zvýšení podílu výrobního odvětví Unie na trhu. Využití kapacity pokleslo z již nízké hodnoty 53 % v roce 2008 až na hodnotu 30 % v období šetření. Zaměstnanost též poklesla, a to o 18 %.
(87)
Příslušné mikroekonomické ukazatele současně ukazují na jednoznačné zhoršení ekonomické situace výrobců v Unii zařazených do vzorku. Vývoj cen, ziskovost a návratnost investic ukazují velmi negativní obrázek, kdy ze zdravých hodnot dosahovaných v roce 2008 došlo k poklesu s výraznými ztrátami v období šetření. Peněžní tok též významně poklesl.
(88)
Na základě výše uvedených skutečností se vyvozuje předběžný závěr, že výrobnímu odvětví Unie byla způsobena podstatná újma ve smyslu čl. 3 odst. 5 základního nařízení.
E. PŘÍČINNÁ SOUVISLOST
1. Úvod
(89)
V souladu s čl. 3 odst. 6 a 7 základního nařízení Komise zkoumala, zda dumpingový dovoz způsobil výrobnímu odvětví Unie újmu do té míry, že ji lze označit za podstatnou. Byly přezkoumány i jiné známé činitele, které mohly vedle dumpingového dovozu výrobnímu odvětví Unie způsobovat újmu, aby bylo zajištěno, že případná újma způsobená těmito jinými činiteli nebude připsána dumpingovému dovozu.
2. Účinek dumpingového dovozu
(90)
Mezi rokem 2008 a obdobím šetření vzrostl objem dumpingového dovozu dotčeného výrobku o 46 %, a to na trhu, který se zmenšil o 40 %, což mělo za následek zvýšení jeho podílu na trhu Unie ze 2 % na 5 %.
(91)
Nárůst dumpingového dovozu dotčeného výrobku z dotčených zemí v posuzovaném období se časově shodoval s klesající tendencí všech ukazatelů újmy zaznamenaných u výrobního odvětví Unie s výjimkou podílu na trhu. Výrobní odvětví Unie přišlo o 38 % svého prodeje v Unii a prodejní ceny klesly o 11 % kvůli cenovému tlaku, který na trhu Unie působil levný dumpingový dovoz.
(92)
Významné cenové podbízení zabránilo výrobnímu odvětví Unie dále promítnout zvýšené výrobní náklady, což mělo za následek klesající a záporné hodnoty ziskovosti během období šetření.
(93)
Na základě výše uvedených skutečností se vyvozuje předběžný závěr, že levný dumpingový dovoz z Ruska a Turecka působí výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu.
3. Účinky jiných činitelů
3.1 Dovoz z dalších třetích zemí
(94)
Během posuzovaného období byl zaznamenán významný dovoz z dalších třetích zemí, včetně zemí v režimu antidumpingových opatření. Celkový podíl dovozu z jiných zemí než z Ruska a Turecka na trhu se mezi rokem 2008 a obdobím šetření snížil z 28 % na 23 %.
(95)
Následující tabulka, která vychází z údajů Eurostatu, ukazuje vývoj dovozních objemů, cen a podílů na trhu zemí v režimu antidumpingových opatření a dalších třetích zemí.
Tabulka 16
Dovoz z dalších třetích zemí
Země
2008
2009
2010
OŠ
Země v režimu antidumpingových opatření
Objemy (v t)
20 614
13 286
9 721
9 784
Podíl na trhu (v %)
21
24
18
17
Prům. cena (v EUR)
1 639
1 749
1 468
1 563
Ostatní třetí země
Objemy (v t)
6 705
2 844
4 093
3 608
Podíl na trhu (v %)
7
5
7
6
Prům. cena (v EUR)
2 279
2 962
2 319
2 925
Souhrn všech třetích zemí s výjimkou Ruska a Turecka
Objemy (v t)
27 319
16 131
13 814
13 392
Podíl na trhu (v %)
28
29
25
23
Prům. cena (v EUR)
1 796
1 963
1 720
1 930
(96)
Jak ukazuje tabulka výše, dovoz z daných osmi zemí v režimu antidumpingových opatření nadále pronikal na trh Unie, ačkoliv jeho podíl na trhu klesl z 21 % v roce 2008 na 17 % v období šetření. Průměrné ceny u uvedeného dovozu jsou obecně nižší než ceny u dumpingového dovozu z dotčených zemí. Výše uvedená tabulka vycházející z údajů Eurostatu samozřejmě ukazuje průměrné ceny CIF před uplatněním cla. Přesto však i v případě, kdy je antidumpingové clo zohledněno, ceny těchto dovozů nadále zůstávají na nízké úrovni srovnatelné s cenami ruského a tureckého dovozu a jsou mnohem nižší než průměrné ceny výrobců v Unii.
(97)
Uznává se však, že výrobek, který je předmětem šetření, existuje ve značném množství různých typů a porovnání celkových průměrných cen možná nemusí být relevantním ukazatelem. Současně se má se za to, že v současnosti platná antidumpingová opatření odstraňují poškozující účinek uvedeného dovozu.
(98)
Vzhledem k tomu, že tržní podíl dovozu ze zemí, které jsou předmětem opatření, se snižuje, na základě uvedených skutečností se vyvozuje předběžný závěr, že jakýkoli nepříznivý účinek tohoto levného dovozu není takový, aby narušil příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem z dotčených zemí a újmou, která je působena výrobnímu odvětví Unie.
(99)
Podíl dovozu z ostatních třetích zemí na trhu během posuzovaného období mírně poklesl z 7 % v roce 2008 na 6 % v období šetření. Průměrné ceny daného dovozu jsou obecně vyšší než u dumpingového dovozu z dotčených zemí, avšak o něco nižší než průměrné ceny u výrobců v Unii.
(100)
Ačkoli porovnání celkových průměrných cen nemusí být považováno za relevantní ukazatel kvůli existenci široké škály typů výrobků, vzhledem k tomu, že uvedený dovoz vykazuje klesající trend, se předběžně konstatuje, že jakýkoli nepříznivý účinek dovozu z ostatních třetích zemí rovněž není takový, aby narušil příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem z dotčených zemí a újmou působenou výrobnímu odvětví Unie.
3.2 Dopad zmenšení trhu a hospodářské krize
(101)
Finanční a hospodářská krize z období 2008/09 je se vší pravděpodobností důvodem snížení spotřeby potrubních tvarovek. Spotřeba v letech 2008 a 2009 klesla o více než 40 % a na této nízké úrovni zůstala po celý zbytek posuzovaného období (ačkoliv v období šetření došlo k jejímu mírnému zvýšení). Vzhledem k tomu, že fixní náklady představují až 40 % výrobních nákladů výrobců v Unii, vede snížení poptávky, prodeje a výroby k výrazně vyšším jednotkovým výrobním nákladům. To má samozřejmě významný dopad na ziskovost výrobního odvětví Unie.
(102)
Ačkoliv se uznává, že pokles produkce mohl mít dopad na situaci výrobního odvětví Unie, a to zejména v roce 2009 (kdy k tomuto poklesu došlo), je možné důvodně očekávat, že výrobní odvětví Unie by za normálních mohlo zvýšit své ceny alespoň ve střednědobém až dlouhodobém horizontu a zvýšení nákladů v následujících letech dále promítnout. Jak je však patrné z klesajících cen v Unii, v tomto případě tomu tak nebylo a má se za to, že důvodem bylo závažné podbízení prostřednictvím dumpingového dovozu.
(103)
Vzhledem k výše uvedeným okolnostem se vyvozuje prozatímní závěr, že jakýkoli nepříznivý účinek poklesu poptávky není takový, aby narušil příčinnou souvislost mezi újmou způsobovanou výrobnímu odvětví Unie a dumpingovým dovozem z Ruska a Turecka.
4. Závěr týkající se příčinné souvislosti
(104)
Závěrem je třeba uvést, že dumpingový dovoz z Ruska a Turecka způsobil podstatnou újmu, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
(105)
Analyzovány byly rovněž jiné činitele, které mohly výrobnímu odvětví Unie způsobit újmu. V této souvislosti bylo zjištěno, že dovoz z ostatních třetích zemí, včetně zemí v režimu antidumpingových opatření, a dopad poklesu poptávky, které sice možná také přispěly k újmě, nenarušují příčinnou souvislost.
(106)
Na základě výše uvedené analýzy, v jejímž rámci byly účinky všech známých činitelů, které mají vliv na situaci výrobního odvětví Unie, náležitě rozlišeny a odděleny od poškozujícího účinku dumpingového dovozu, se vyvozuje předběžný závěr, že dumpingový dovoz z dotčených zemí způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu ve smyslu čl. 3 odst. 6 základního nařízení.
F. ZÁJEM UNIE
(107)
V souladu s článkem 21 základního nařízení Komise zkoumala, zda navzdory předběžnému závěru o dumpingu působícím újmu neexistují přesvědčivé důvody pro závěr, že v tomto konkrétním případě není v zájmu Unie přijímat antidumpingová opatření. Analýza zájmu Unie vycházela z posouzení všech různých relevantních zájmů, včetně zájmů výrobního odvětví Unie, dovozců a uživatelů dotčeného výrobku.
1. Zájem výrobního odvětví Unie
(108)
V případě uložení opatření se očekává, že dojde ke zmírnění poklesu cen a ztrát a že se prodejní ceny výrobního odvětví Unie začnou narovnávat, což povede k významnému zlepšení finanční situace výrobního odvětví Unie.
(109)
Pokud by na druhou stranu antidumpingová opatření uložena nebyla, s největší pravděpodobností by se situace výrobního odvětví Unie nadále zhoršovala. Při takovém vývoji by výrobní odvětví Unie mohlo přijít o další podíl na trhu, jelikož není schopno držet krok s tržními cenami určovanými dumpingovým dovozem z dotčených zemí. Pravděpodobným dopadem by bylo další nikoli nezbytné snižování nákladů a zavírání výrobních zařízení v Unii s následným značným úbytkem pracovních míst.
(110)
S přihlédnutím k výše uvedeným činitelům se vyvozuje předběžný závěr, že uložení antidumpingových opatření by bylo v zájmu výrobního odvětví Unie.
2. Zájem dovozců v Unii, kteří nejsou ve spojení
(111)
Jak je uvedeno výše, pouze dva dovozci, kteří nejsou ve spojení, při tomto šetření plně spolupracovali a poskytli odpověď na dotazník. Pouze malá část obratu těchto dvou dovozců souvisela s dalším prodejem dotčeného výrobku. Proto je pravděpodobné, že dopad opatření bude minimální.
3. Zájem uživatelů
(112)
Čtyři uživatelé spolupracovali v tomto šetření tím, že předložili odpověď na dotazník. Žádný z nich nedováží předmětný výrobek z dotčených zemí a všichni uvedli, že dopad případných opatření nebude významný.
(113)
Vzhledem k tomu, že se nepřihlásil žádný uživatel dovážející z dotčených zemí a při neexistenci jakýchkoli informací, které by naznačovaly opak, lze vyvodit předběžný závěr, že dopad opatření na ziskovost uživatelských výrobních odvětví a hospodářskou situaci bude spíše omezený.
4. Závěr ohledně zájmu Unie
(114)
Lze vyvodit závěr, že uložení opatření na dumpingový dovoz dotčeného výrobku z Ruska a Turecka umožní výrobnímu odvětví Unie podle očekávání zlepšit jeho situaci skrze vyšší objem prodeje, prodejní ceny a zisky. Ačkoliv se mohou objevit určité nepříznivé dopady v podobě vyšších nákladů pro některé dovozce, budou pravděpodobně omezené.
(115)
Dva spolupracující turečtí vývozci uvedli, že uložení opatření proti malé vyvážející zemi, jako je Turecko, by celý trh Unie prakticky ponechalo několika málo výrobcům, s výsledným negativním dopadem na konkurenční prostředí.
(116)
V této souvislosti je třeba uvést, že platí, že antidumpingové clo nemá být omezujícím prostředkem a bránit obchodním tokům ze zemí, které jsou předmětem šetření. Opatření mají zajistit narovnání podmínek pro různé účastníky na trhu. Zároveň je třeba poznamenat, že na trhu Unie je přítomno více než 20 evropských výrobců a dovoz z dalších třetích zemí je značný. Proto se jakékoli výhrady týkající se konkurenčního prostředí na trhu Unie nezdají být odůvodněné.
(117)
Na základě výše uvedených skutečností se vyvozuje předběžný závěr, že neexistují žádné přesvědčivé důvody proti uložení prozatímních opatření na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z Ruska a Turecka.
G. PROZATÍMNÍ ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
(118)
S ohledem na závěry, k nimž se dospělo v souvislosti s dumpingem, újmou, příčinnou souvislostí a zájmem Unie, je třeba uložit prozatímní opatření na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z Ruska a Turecka, aby se zabránilo další újmě způsobované výrobnímu odvětví Unie dumpingovým dovozem.
1. Úroveň pro odstranění újmy
(119)
Prozatímní opatření na dovoz pocházející z dotčených zemí by měla být uložena ve výši dostatečné k odstranění dumpingu, aniž by přitom přesahovala výši újmy, která je výrobnímu odvětví Unie působena dumpingovým dovozem. Při výpočtu výše cla nezbytného pro odstranění účinků dumpingu působícího újmu se má za to, že by případná opatření měla výrobnímu odvětví Unie umožnit pokrýt výrobní náklady a dosáhnout celkově zisku před zdaněním, kterého by bylo možné přiměřeně dosáhnout za běžných podmínek hospodářské soutěže, tj. bez přítomnosti dumpingového dovozu.
(120)
Vzhledem k tomu, že zjištěná rozpětí cenového podbízení jsou ve všech případech vyšší než příslušná dumpingová rozpětí a že výrobní odvětví Unie utrpělo v období šetření ztráty, byla by jakákoli vypočtená úroveň pro odstranění újmy sama o sobě vždy ještě vyšší. Proto se mělo za to, že podrobný výpočet výše újmy není nutný.
2. Prozatímní opatření
(121)
Vzhledem k výše uvedenému a v souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení se usuzuje, že by mělo být uloženo prozatímní antidumpingové clo na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z Ruska a Turecka, a to ve výši odpovídající nižší ze zjištěných hodnot dumpingového rozpětí a úrovně pro odstranění újmy, podle pravidla nižšího cla, jímž je ve všech případech zjištěné dumpingové rozpětí.
(122)
S ohledem na to, že žádný z ruských vyvážejících výrobců nespolupracoval, bylo pro Rusko vypočteno celostátní dumpingové rozpětí, jak bylo vysvětleno výše v 21. až 31. bodě odůvodnění.
(123)
Na základě skutečnosti, že v případě Turecka byla úroveň spolupráce posouzena jako poměrně nízká, bylo zbytkové dumpingové rozpětí založeno na přiměřené metodě vedoucí ke stanovení rozpětí, které je vyšší než nejvyšší individuální dumpingové rozpětí tří spolupracujících společností, jak je vysvětleno ve 49. bodě odůvodnění výše.
(124)
Na základě výše uvedených skutečností navrhované celní sazby činí:
Země
Společnost
Prozatímní antidumpingové clo
Rusko
Všechny společnosti
23,8 %
Turecko
RSA
9,6 %
Sardogan
2,9 %
Unifit
12,1 %
Všechny ostatní společnosti
16,7 %
(125)
Individuální sazby antidumpingového cla, stanovené pro jednotlivé společnosti a uvedené v tomto nařízení, byly stanoveny na základě zjištění současného šetření. Odrážejí tedy stav týkající se těchto společností zjištěný během šetření. Tyto celní sazby (oproti celostátnímu clu použitelnému na „všechny ostatní společnosti“) jsou proto výlučně použitelné na dovoz výrobků pocházejících z dotčených zemí a vyrobených uvedenými společnostmi, tedy konkrétně uvedenými právnickými osobami. Na dovážené výrobky vyrobené jakoukoli jinou společností, jejíž název a adresa nejsou konkrétně uvedeny v normativní části tohoto nařízení, včetně subjektů ve spojení se společnostmi konkrétně uvedenými, se tyto sazby nevztahují a tyto výrobky podléhají celní sazbě vztahující se na „všechny ostatní společnosti“.
(126)
Všechny žádosti o uplatňování těchto sazeb antidumpingových cel pro jednotlivé společnosti (např. po změně názvu subjektu nebo po založení nových výrobních nebo prodejních subjektů) by měly být zaslány Komisi (4) se všemi náležitými údaji, zejména s údaji o jakýchkoli změnách činností společnosti, které se týkají výroby, domácích prodejů a prodejů na vývoz a které souvisejí např. s uvedenou změnou názvu nebo změnou výrobních a prodejních subjektů. Bude-li to vhodné, bude nařízení odpovídajícím způsobem změněno formou aktualizace seznamu společností, na něž se vztahují individuální celní sazby.
(127)
Aby bylo zajištěno řádné vymáhání antidumpingového cla, neměla by se výše cla pro všechny ostatní společnosti vztahovat jen na nespolupracující vyvážející výrobce, nýbrž rovněž na výrobce, kteří během období šetření neuskutečnili žádný vývoz do Unie.
H. ZÁVĚREČNÉ USTANOVENÍ
(128)
V zájmu řádného úředního postupu je nutno stanovit období, během kterého mohou zúčastněné strany, které se přihlásily ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení, písemně předložit svá stanoviska a požádat o slyšení. Je třeba rovněž uvést, že zjištění týkající se uložení cel, k nimž se dospělo pro účely tohoto nařízení, jsou prozatímní a za účelem uložení případného konečného cla mohou být znovu posouzena,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se prozatímní antidumpingové clo na dovoz potrubních tvarovek (jiných než litých tvarovek, přírub a závitových tvarovek) ze železa nebo oceli (kromě korozivzdorné oceli) s největším vnějším průměrem nejvýše 609,6 mm, druhu používaného pro svařování natupo nebo jiné účely, v současnosti kódů KN ex 7307 93 11, ex 7307 93 19 a ex 7307 99 80 (kódy TARIC 7307931191, 7307931193, 7307931194, 7307931195, 7307931199, 7307931991, 7307931993, 7307931994, 7307931995, 7307931999, 7307998092, 7307998093, 7307998094, 7307998095 a 7307998098), pocházejících z Ruska a Turecka.
2. Sazba prozatímního antidumpingového cla, která se vztahuje na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením, pro výrobek popsaný v odstavci 1 a vyrobený níže uvedenými společnostmi činí:
Země
Společnost
Prozatímní antidumpingové clo
Doplňkový kód TARIC
Rusko
Všechny společnosti
23,8 %
-
Turecko
RSA Tesisat Malzemeleri San ve Ticaret AȘ, Küçükköy, Istanbul
9,6 %
B295
SARDOĞAN Endüstri ve Ticaret, Kurtköy Pendik, Istanbul
2,9 %
B296
UNIFIT Boru Baglanti Elemanlari Ltd. Sti, Tuzla, Istanbul
12,1 %
B297
Všechny ostatní společnosti
16,7 %
B999
3. Propuštění výrobku uvedeného v odstavci 1 do volného oběhu v Unii je podmíněno složením jistoty odpovídající výši prozatímního cla.
4. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Aniž je dotčen článek 20 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009, mohou zúčastněné strany požádat o poskytnutí informací o nejdůležitějších skutečnostech a úvahách, na jejichž základě bylo toto nařízení přijato, předložit písemně svá stanoviska a požádat o ústní slyšení před Komisí ve lhůtě jednoho měsíce ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.
V souladu s čl. 21 odst. 4 nařízení (ES) č. 1225/2009 se zúčastněné strany mohou vyjádřit k uplatňování tohoto nařízení ve lhůtě jednoho měsíce ode dne jeho vstupu v platnost.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 1 tohoto nařízení se použije po dobu šesti měsíců.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 30. července 2012.
KOMISIJOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 699/2012
2012 m. liepos 30 d.
kuriuo tam tikroms importuojamoms Rusijos ir Turkijos kilmės vamzdžių ir vamzdelių jungiamosioms detalėms iš geležies arba plieno nustatomas laikinasis antidempingo muitas
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2009 m. lapkričio 30 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1225/2009 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių (1) (toliau - pagrindinis reglamentas), ypač į jo 7 straipsnį,
pasikonsultavusi su Patariamuoju komitetu,
kadangi:
A. PROCEDŪRA
1. Inicijavimas
(1)
2011 m. lapkričio 1 d.Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje Europos Komisija (toliau - Komisija) paskelbė pranešimą (2) apie antidempingo tyrimo dėl tam tikrų Rusijos ir Turkijos (toliau - nagrinėjamosios šalys) kilmės vamzdžių ir vamzdelių jungiamųjų detalių iš geležies arba plieno importo inicijavimą (toliau - pranešimas apie inicijavimą).
(2)
Tyrimas inicijuotas 2011 m. rugsėjo 20 d. Europos Sąjungos plieninių sandūriniu būdu privirinamų jungiamųjų detalių apsaugos komitetui Sąjungos gamintojų, kurie pagamina didžiąją (šiuo atveju daugiau nei 40 proc.) visų Sąjungoje pagaminamų tam tikrų vamzdžių arba vamzdelių jungiamųjų detalių iš geležies arba plieno dalį, (toliau - skundo pateikėjai) vardu pateikus skundą. Skunde pateikti šio produkto dempingo ir dėl to daromos materialinės žalos prima facie įrodymai, kurių pakako tyrimo inicijavimui pagrįsti.
2. Su tyrimu susijusios šalys
(3)
Komisija apie tyrimo inicijavimą oficialiai pranešė skundo pateikėjams, kitiems žinomiems Sąjungos gamintojams, žinomiems eksportuojantiems gamintojams, nagrinėjamųjų šalių atstovams ir žinomiems importuotojams bei naudotojams. Suinteresuotosioms šalims buvo suteikta galimybė raštu pareikšti savo nuomonę ir prašyti jas išklausyti per pranešime apie inicijavimą nustatytą terminą.
(4)
Visos suinteresuotosios šalys, pateikusios prašymą jas išklausyti ir jame nurodžiusios svarbias priežastis, dėl kurių reikėtų jas išklausyti, buvo išklausytos.
a) Sąjungos gamintojų atranka
(5)
Atsižvelgiant į akivaizdžiai didelį Sąjungos gamintojų skaičių, pranešime apie inicijavimą buvo numatyta vadovaujantis pagrindinio reglamento 17 straipsniu atlikti atranką žalai nustatyti.
(6)
Pranešime apie inicijavimą Komisija paskelbė preliminariai atlikusi Sąjungos gamintojų atranką. Iš 22 Sąjungos gamintojų, kurie prieš inicijuojant tyrimą buvo žinomi kaip panašaus produkto gamintojai, atrinktos trys bendrovės.
(7)
Bendrovės atrinktos remiantis pardavimo ir gamybos apimtimis, kurias įmanoma tinkamai išnagrinėti per turimą laikotarpį. Atrinktų Sąjungos gamintojų, įsikūrusių keturiose valstybėse narėse, pardavimo apimtis sudarė 48 proc. visų Sąjungos gamintojų bendros pardavimo apimties Sąjungoje ir 64 proc. gamintojų, kurie pranešė apie save, pardavimo apimties. Nė viena suinteresuotoji šalis neprieštaravo dėl siūlomų atrinktų bendrovių.
b) Nesusijusių importuotojų atranka
(8)
Atsižvelgiant į galimai didelį nesusijusių importuotojų skaičių, pranešime apie inicijavimą buvo numatyta, kad pagal pagrindinio reglamento 17 straipsnį gali būti vykdoma atranka. Kad Komisija galėtų nuspręsti, ar atranka yra būtina (o jei būtina, kad galėtų atrinkti bendroves), prašyta, kad visi importuotojai Komisijai praneštų apie save ir pateiktų, kaip nurodyta pranešime apie inicijavimą, pagrindinę informaciją apie savo veiklą tiriamuoju laikotarpiu (2010 m. spalio 1 d.-2011 m. rugsėjo 30 d.), susijusią su nagrinėjamuoju produktu.
(9)
Iš 38 nesusijusių importuotojų, į kuriuos kreipėsi Komisija, iki nustatyto termino klausimyno atsakymus pateikė tik penkios bendrovės. Paaiškėjo, kad viena bendrovė turėtų būti laikoma naudotoja, o ne importuotoja. Todėl laikyta, kad atranka nebūtina, ir visiems keturiems apie save pranešusiems importuotojams buvo nusiųsti klausimynai. Galiausiai tik du importuotojai pateikė klausimyno atsakymus ir atliekant tyrimą visapusiškai bendradarbiavo.
c) Eksportuojančių gamintojų atranka
(10)
Atsižvelgiant į akivaizdžiai didelį eksportuojančių gamintojų skaičių, pranešime apie inicijavimą buvo numatyta, kad, siekiant nustatyti dempingą, pagal pagrindinio reglamento 17 straipsnį gali būti atliekama atranka. Kad Komisija galėtų nuspręsti, ar atranka yra būtina (o jei būtina, kad galėtų atrinkti bendroves), prašyta, kad visi eksportuojantys gamintojai Komisijai praneštų apie save ir pateiktų, kaip nurodyta pranešime apie inicijavimą, pagrindinę informaciją apie savo veiklą tiriamuoju laikotarpiu (2010 m. spalio 1 d.-2011 m. rugsėjo 30 d.), susijusią su nagrinėjamuoju produktu. Be to, konsultuotasi su nagrinėjamųjų šalių valdžios institucijomis.
(11)
Rusijos atveju atliekant tyrimą nebendradarbiavo nė vienas eksportuojantis gamintojas. Kalbant apie eksportuojančius Turkijos gamintojus, apie save pranešė trys bendrovės, todėl Komisija nusprendė, kad Turkijos atveju atranka nėra būtina. Trims bendradarbiaujančioms Turkijos bendrovėms tenka didžioji dalis Turkijos eksporto į Sąjungą nagrinėjamuoju laikotarpiu.
d) Klausimyno atsakymai ir tikrinimai
(12)
Kad galėtų atlikti tyrimą Komisija nusiuntė klausimynus visiems trims bendradarbiaujantiems eksportuojantiems Turkijos gamintojams ir atrinktiems Sąjungos gamintojams bei bendradarbiaujantiems nesusijusiems importuotojams ir naudotojams.
(13)
Klausimyno atsakymus pateikė visi trys bendradarbiaujantys eksportuojantys Turkijos gamintojai, visi atrinkti Sąjungos gamintojai, du nesusiję Sąjungos importuotojai ir keturi naudotojai.
(14)
Komisija rinko ir tikrino visą informaciją, kuri, jos manymu, buvo reikalinga norint padaryti preliminarias išvadas dėl dempingo, jo daromos žalos ir Sąjungos interesų. Tikrinamieji vizitai surengti toliau išvardytų bendrovių patalpose.
Eksportuojantys Turkijos gamintojai:
-
RSA Tesisat Malzemeleri San ve Ticaret AȘ, Küçükköy, Stambulas, Turkija;
-
SARDOĞAN Endüstri ve Ticaret, Kurtköy Pendik, Stambulas, Turkija;
-
UNIFIT Boru Baglanti Elemanlari Ltd. Sti, Tuzla, Stambulas, Turkija.
Sąjungos gamintojai:
-
ERNE Fittings, Šlincas, Austrija;
-
Virgilio CENA & Figli S.p.A., Breša, Italija.
3. Tiriamasis laikotarpis
(15)
Tyrimas dėl dempingo ir žalos truko nuo 2010 m. spalio 1 d. iki 2011 m. rugsėjo 30 d. (toliau - tiriamasis laikotarpis arba TL). Tiriant žalai įvertinti svarbias tendencijas buvo nagrinėjamas laikotarpis nuo 2008 m. iki tiriamojo laikotarpio pabaigos (toliau - nagrinėjamasis laikotarpis).
4. Galiojančios priemonės, taikomos kitoms trečiosioms šalims
(16)
Galiojančios antidempingo priemonės taikomos tam tikroms Malaizijos, Kinijos Liaudies Respublikos, Korėjos Respublikos ir Tailando kilmės vamzdžių ir vamzdelių jungiamosioms detalėms iš geležies arba plieno ir toliau nurodytiems priemonių vengimo atvejams, taip pat susijusiems su tam tikromis Kinijos Liaudies Respublikos kilmės vamzdžių ir vamzdelių jungiamosiomis detalėmis siunčiamomis iš Indonezijos, Šri Lankos, Filipinų ir Taivano (su tam tikromis išimtimis) (3). Pirmiau minėtos šalys toliau bus vadinamos „šalimis, kurioms taikomos antidempingo priemonės“.
B. NAGRINĖJAMASIS PRODUKTAS IR PANAŠUS PRODUKTAS
1. Nagrinėjamasis produktas
(17)
Nagrinėjamasis produktas - vamzdžių ir vamzdelių jungiamosios detalės (išskyrus lietines jungiamąsias detales, junges ir jungiamąsias detales su įsriegtais sriegiais) iš geležies arba plieno (neįskaitant nerūdijančio plieno), kurių didžiausias išorinis skersmuo neviršija 609,6 mm ir kurios naudojamos privirinimui sandūriniu būdu arba kitiems tikslams, kurių KN kodai šiuo metu yra ex 7307 93 11, ex 7307 93 19 ir ex 7307 99 80 (toliau - nagrinėjamasis produktas).
(18)
Gamybos procese besiūliai arba suvirinti plieno vamzdžiai naudojami gaminti alkūnėms, reduktoriams ir trišakiams, o movoms gaminti paprastai naudojami plieno lakštai. Alkūnės ir reduktoriai gaminami pjaunant ir formuojant, lenkiant arba redukuojant. Trišakiai gaminami hidraulinio spaudimo būdu, o movos gaminamos formuojant lakštus arba plokštes. Paprastai prieš pakuojant nusklembiami produkto kraštai ir jis šlifuojamas. Tam tikrais atvejais produktas galvanizuojamas. Visų rūšių produktų pagrindinės fizinės, cheminės ir techninės savybės bei pagrindinė naudojimo paskirtis yra tokios pačios.
(19)
Vamzdžių ir vamzdelių jungiamosios detalės daugiausia naudojamos naftos chemijos pramonėje, statyboje, energetikoje, laivų statyboje ir pramonės įrenginiuose. Jos naudojamos vamzdžiams ir vamzdeliams sujungti visoms minėtoms paskirtims.
2. Panašus produktas
(20)
Nustatyta, kad nagrinėjamojo produkto ir tam tikrų vamzdžių ir vamzdelių iš geležies arba plieno, parduodamų nagrinėjamųjų šalių vidaus rinkoje, ir tam tikrų vamzdžių ir vamzdelių iš geležies arba plieno, kuriuos Sąjungos pramonė parduoda Sąjungoje, pagrindinės fizinės, cheminės ir techninės charakteristikos bei naudojimo paskirtys yra tokios pačios. Todėl šie produktai preliminariai laikomi panašiais, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 1 straipsnio 4 dalyje.
C. DEMPINGAS
1. Rusija
(21)
Kaip minėta 11 konstatuojamojoje dalyje, nė vienas Rusijos eksportuojantis gamintojas nebendradarbiavo atliekant tyrimą. Todėl pagal pagrindinio reglamento 18 straipsnį Rusijos dempingas apskaičiuotas remiantis turima informacija, kaip paaiškinta toliau.
1.1. Normalioji vertė
(22)
Nebendradarbiaujant nė vienam eksportuojančiam Rusijos gamintojui Rusijos normalioji vertė apskaičiuota remiantis turima informacija.
(23)
Reikėtų priminti, kad skunde pateikta dempingo prima facie įrodymų, susijusių su nagrinėjamojo produkto importu iš Rusijos. Su šiais įrodymais susijęs skaičiavimas trūkstant išsamesnės informacijos pagrįstas apskaičiuota Rusijos normaliąja verte. Nepaisant to, siekdama nustatyti tikslesnę normaliąją vertę Komisija preliminariai nusprendė Rusijos normaliąją vertę nustatyti pagal informaciją, gautą tyrimo metu iš eksportuojančių Turkijos gamintojų, naudojančių Rusijos besiūlius plieno vamzdžius ir vamzdelius nagrinėjamojo produkto gamybai. Iš tiesų, žaliavų sąnaudos sudaro didžiąją dalį bendrų gamybos išlaidų, todėl šis metodas laikytas labiausiai pagrįstu Rusijos normaliajai vertei nustatyti pagal turimą informaciją.
(24)
Todėl Rusijos normalioji vertė apskaičiuota nustatant tų bendradarbiaujančių eksportuojančių Turkijos gamintojų, perkančių dalį žaliavų Rusijoje, svertinę vidutinę normaliąją vertę.
(25)
Svarbu paminėti, kad gauta normalioji vertė nustatyta tos rūšies produktui (alkūnėms), kurio importo apimtis buvo didžiausia, o ne visų rūšių nagrinėjamajam produktui, siekiant tinkamai palyginti su eksporto kaina (žr. tolesnes konstatuojamąsias dalis).
1.2. Eksporto kaina
(26)
Trūkstant išsamesnės informacijos apie kainas, importuoto Rusijos kilmės nagrinėjamojo produkto eksporto kaina nustatyta pagal Eurostato importo duomenis. Atsižvelgiant į tai, kad pagal tam tikrus KN kodus deklaruojami įvairūs produktai, eksporto kaina nustatyta pasirinkus tik tos rūšies produkto (alkūnių), kurio importo apimtis buvo didžiausia ir laikyta tipiška visam nagrinėjamajam produktui, Eurostato duomenis. Todėl eksporto kaina pagrįsta KN kodu 7307 93 11.
(27)
Minėtus Eurostato importo duomenis reikėjo koreguoti atsižvelgiant į tai, kad tam tikruose importo iš Rusijos į Bulgariją, Estiją ir Lietuvą sandoriuose deklaracijos buvo neteisingos; labiausiai tikėtina, kad dėl neteisingai klasifikuoto produkto. Šie sandoriai nustatyti taikant importo statistinius duomenis, pateiktus duomenų bazėje pagal pagrindinio reglamento 14 straipsnio 6 dalį, ir vengiant taikyti iškreiptą eksporto kainą dempingui apskaičiuoti skaičiuojant eksporto kainą į juos neatsižvelgta.
1.3. Palyginimas
(28)
Dempingo skirtumas nustatytas palyginus Eurostato duomenimis pagrįstą eksporto kainą EXW sąlygomis su pirmiau nustatyta Rusijos normaliąja verte.
(29)
Siekiant nustatyti eksporto kainą EXW sąlygomis Eurostato duomenimis pagrįsta (ir koreguota, kad pašalinti pirmiau minėtus iškraipymus) CIF eksporto kaina buvo koreguota atsižvelgiant į transporto išlaidas. Šiuo tikslu taikytos skundo pateikėjo apskaičiuotos transporto išlaidos, nes jos laikytos pagrįstomis.
1.4. Dempingo skirtumas
(30)
Visos šalies dempingo skirtumas išreikštas CIF kainos Sąjungos pasienyje prieš sumokant muitą procentine dalimi.
(31)
Remiantis tuo, kas išdėstyta, procentais išreikštas laikinasis CIF kainos Sąjungos pasienyje prieš sumokant muitą visos šalies dempingo skirtumas yra toks:
Bendrovė
Laikinasis dempingo skirtumas
Visoms bendrovėms
23,8 %
2. Turkija
2.1. Normalioji vertė
(32)
Pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 2 dalį Komisija iš pradžių nustatė, ar kiekvieno iš trijų bendradarbiaujančių eksportuojančių gamintojų bendras panašaus produkto vidaus pardavimas yra tipiškas, t. y. ar bendras tokio pardavimo kiekis sudaro bent 5 proc. nagrinėjamojo produkto pardavimo eksportui į Sąjungą apimties. Atlikus tyrimą nustatyta, kad panašaus produkto pardavimas vidaus rinkoje buvo tipiškas visiems bendradarbiaujantiems eksportuojantiems gamintojams.
(33)
Vėliau Komisija nustatė bendrovių, kurių pardavimas vidaus rinkoje iš esmės buvo tipiškas, vidaus rinkoje parduodamus rūšių produktus, kurie yra tokie patys arba labai panašūs į eksportui į Sąjungą parduodamų rūšių produktus.
(34)
Buvo nustatyta, ar kiekvienos rūšies panašaus produkto, kurį eksportuojantys gamintojai pardavė savo vidaus rinkoje ir kurį, kaip nustatyta, galima palyginti su nagrinėjamuoju produktu, parduodamu eksportui į Sąjungą, pardavimas vidaus rinkoje buvo pakankamai tipiškas, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 2 straipsnio 2 dalyje. Konkrečios rūšies produkto pardavimas vidaus rinkoje buvo laikomas pakankamai tipišku, jeigu per TL tos rūšies produkto nepriklausomiems pirkėjams vidaus rinkoje parduota apie 5 proc. viso panašios rūšies produkto eksportui į Sąjungą parduoto kiekio. Atlikus tyrimą nustatyta, kad kiekvienos iš trijų bendrovių atveju daugumos rūšių produkto vidaus pardavimas buvo tipiškas.
(35)
Po to Komisija nagrinėjo, ar galima manyti, kad kiekvienos rūšies nagrinėjamas produktas, kurio tipiškas kiekis yra parduodamas vidaus rinkoje, pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 4 dalį buvo parduodamas įprastomis prekybos sąlygomis. Tai buvo padaryta nustatant kiekvienos rūšies produkto pelningo pardavimo nepriklausomiems pirkėjams vidaus rinkoje per tiriamąjį laikotarpį santykį.
(36)
Jeigu tam tikros rūšies produkto, kuris buvo parduotas už grynąją pardavimo kainą, lygią jo apskaičiuotosioms gamybos sąnaudoms arba už jas didesnę, parduotas kiekis sudarė daugiau kaip 80 proc. viso tos rūšies produkto parduoto kiekio ir jeigu tos rūšies produkto vidutinė svertinė kaina buvo lygi vieneto gamybos sąnaudoms arba už jas didesnė, kiekvienos rūšies produkto normalioji vertė apskaičiuota kaip visų tos rūšies produkto pardavimo vidaus rinkoje kainų svertinis vidurkis.
(37)
Jeigu tam tikros rūšies produkto pelningo pardavimo apimtis sudarė ne daugiau kaip 80 proc. viso tos rūšies produkto pardavimo apimties arba jeigu tos rūšies produkto vidutinė svertinė kaina buvo mažesnė už vieneto gamybos sąnaudas, normalioji vertė buvo nustatoma pagal faktinę kainą vidaus rinkoje, kuri buvo apskaičiuota kaip tik pelningo tos rūšies produkto pardavimo vidaus rinkoje per TL vidutinė svertinė kaina.
(38)
Atlikus tyrimą nustatyta, kad tam tikrų palyginamų rūšių produkto pelningai parduotas kiekis sudarė daugiau kaip 80 proc. viso vidaus rinkoje parduoto kiekio, taigi, skaičiuojant normaliosios vertės vidutinę kainą buvo naudojamas visas vidaus rinkoje parduotas kiekis. Kitų rūšių produktų, kurie laikyti parduotais įprastomis prekybos sąlygomis, atveju naudoti tik pelningo pardavimo duomenys.
(39)
Jei visų rūšių produktų pardavimas buvo nuostolingas, laikyta, kad jie nebuvo parduoti įprastomis prekybos sąlygomis. Tų rūšių produktams, kurie nebuvo parduodami įprastomis prekybos sąlygomis, taip pat tų rūšių produktams, kurie vidaus rinkoje parduodamas kiekis nebuvo tipiškas, reikėjo apskaičiuota normaliąją vertę. Vis trys nagrinėtos bendrovės pardavė tokių rūšių produktus eksportui į Sąjungą, nors ir nedidelius kiekius.
(40)
Apskaičiuojant normaliąją vertę pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6 dalį, panašaus produkto pardavimo, bendrosios ir administracinės išlaidos (toliau - PBA) ir bendradarbiaujančių eksportuojančių gamintojų gauto pelno už vidaus rinkoje parduotą panašų produktą svertinis vidurkis įprastomis prekybos sąlygomis per tiriamąjį laikotarpį buvo susumuoti su jų vidutinėmis gamybos sąnaudomis per tiriamąjį laikotarpį. Tų rūšių produktų, kurių vidaus rinkoje parduotas kiekis buvo netipiškas, tokio netipiško pardavimo svertinis vidutinis pelnas ir PBA išlaidos įprastomis prekybos sąlygomis naudoti normaliajai vertei apskaičiuoti.
2.2. Eksporto kaina
(41)
Visais atvejais nagrinėjamasis produktas buvo eksportuotas nepriklausomiems Sąjungos pirkėjams, todėl eksporto kaina buvo nustatyta pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 8 dalį, t. y. remiantis faktiškai sumokėtomis arba mokėtinomis eksporto kainomis.
(42)
Vienos iš trijų bendradarbiaujančių Turkijos bendrovių eksporto į Sąjungą nagrinėjamuoju laikotarpiu apimtis buvo labai nedidelė. Minėta bendrovė teigė, kad jie pageidautų daugiau eksportuoti į Sąjungą, bet negalėjo importuotojams pasiūlyti pakankamai žemų kainų ir prašė, kad tyrime būtų į tai atsižvelgta.
(43)
Tačiau, kalbant apie šios bendrovės dempingo skaičiavimą, remtasi nedidele pardavimo apimtimi. Iš tiesų nors bendrovės pardavimas į Sąjungą buvo nedidelės apimties, į jį negalima neatsižvelgti ir tai yra vienintelis pagrindas skaičiuojant individualų šios bendrovės dempingo skirtumą. Bet kokiu atveju bendrovės nesugebėjimas parduoti daugiau dėl tariamai aukštų jos kainų negali būti laikomas svarbiu veiksniu skaičiuojant šios bendrovės dempingą.
2.3. Palyginimas
(44)
Normalioji vertė ir eksporto kainos palygintos remiantis gamintojo kainomis EXW sąlygomis. Siekiant užtikrinti teisingą normaliosios vertės ir eksporto kainos palyginimą, pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 10 dalį koreguojant deramai atsižvelgta į skirtumus, turinčius poveikio kainoms ir kainų palyginamumui. Visais atvejais buvo atliktas atitinkamas koregavimas, kai buvo nustatyta, kad jis yra pagrįstas, tikslus ir paremtas patikrintais įrodymais. Konkrečiai koreguota atsižvelgiant į transporto ir draudimo išlaidas, įskaitant transportą eksportuojančioje šalyje, nuolaidas, komisinius, kredito išlaidas ir banko mokesčius.
2.4. Dempingo skirtumai
(45)
Laikinieji dempingo skirtumai išreikšti CIF kainos Sąjungos pasienyje prieš sumokant muitą procentine dalimi.
a) Tiriamų bendrovių dempingo skirtumai
(46)
Vadovaujantis pagrindinio reglamento 2 straipsnio 11 ir 12 dalimis individualus dempingo skirtumas vienam iš trijų bendradarbiaujančių eksportuojančių gamintojų nustatytas palyginus vidutinę svertinę normaliąją vertę ir bendrovės vidutinę svertinę nagrinėjamojo produkto eksporto į Sąjungą kainą.
(47)
Tačiau, kalbant apie kitus du bendradarbiaujančius Turkijos gamintojus, apskaičiavus jų dempingą nustatyta, kad bendrovės vykdė tikslinį dempingą tiek pasirinkto laikotarpio, tiek ir pasirinktų klientų ir regionų atžvilgiu. Iš tiesų nustatyta aiški jų eksporto kainų tendencija - skirtingiems pirkėjams, regionams ir skirtingu laikotarpiu taikomos kainos labai skyrėsi. Be to, palyginus vidutinę svertinę normaliąją vertę ir vidutinę svertinę eksporto kainą apskaičiuotas dempingas neatspindėjo viso dviejų minėtų gamintojų vykdomo dempingo masto.
(48)
Todėl siekiant atsižvelgti į visą dviejų minėtų gamintojų vykdomo dempingo mastą pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 11 dalį pagal svertinį vidurkį nustatyta normalioji vertė šių bendrovių atveju palyginta su visų individualių eksporto į Sąjungą sandorių kainomis.
b) Nebendradarbiaujančioms bendrovėms nustatytas dempingo skirtumas
(49)
Nebendradarbiaujantiems eksportuojantiems Turkijos gamintojams nustatyti kitoms bendrovėms nustatytą dempingo skirtumą. Atsižvelgiant į tai, kad bendradarbiavimo lygis laikytas ganėtinai žemu (trijų bendradarbiaujančių Turkijos bendrovių eksporto apimtis sudarė mažiau nei 80 proc. viso Turkijos eksporto į Sąjungą per TL), kitoms bendrovėms nustatytas dempingo skirtumas nustatytas pagrįstu metodu, o gautas skirtumas buvo didesnis už didžiausią iš trims bendradarbiaujančioms bendrovėms nustatytų individualių skirtumų. Šis skirtumas nustatytas remiantis bendradarbiaujančio Turkijos gamintojo, kurio dempingo skirtumas buvo didžiausias iš visų trijų bendradarbiaujančių bendrovių, tipiškų rūšių produktų pardavimu.
(50)
Remiantis tuo kas išdėstyta, nustatyti tokie laikinieji procentais išreikšti CIF kainos Sąjungos pasienyje prieš sumokant muitą dempingo skirtumai:
Bendrovė
Laikinasis dempingo skirtumas
RSA
9,6 %
Sardogan
2,9 %
Unifit
12,1 %
Visoms kitoms bendrovėms
16,7 %
D. ŽALA
1. Sąjungos gamyba ir Sąjungos pramonė
(51)
Per TL Sąjungoje panašų produktą gamino 22 gamintojai. Visi 22 Sąjungos gamintojai sudaro Sąjungos pramonę, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 4 straipsnio 1 dalyje ir 5 straipsnio 4 dalyje (toliau - Sąjungos pramonė).
(52)
Kaip nurodyta 7 konstatuojamojoje dalyje, trims atrinktiems Sąjungos gamintojams tenka maždaug 50 proc. viso panašaus produkto pardavimo Sąjungoje.
2. Sąjungos suvartojimas
(53)
Sąjungos suvartojimas nustatytas remiantis Sąjungos pramonės pardavimo Sąjungos rinkoje apimtimi, pagrįsta duomenimis, kuriuos atrinktos bendrovės pateikė klausimyno atsakymuose, skunde pateiktais skaičiavimais, susijusiais su kitais Sąjungos gamintojais, ir Eurostato pateiktais duomenimis apie importo apimtį.
(54)
Nuo 2008 m. iki TL Sąjungos suvartojimas labai sumažėjo - 40 proc. 2009 m. jis sumažėjo 44 proc., išliko tokio pat lygio 2010 m., o TL šiek tiek padidėjo - 4 procentiniais punktais.
1 lentelė
Sąjungos suvartojimas
2008 m.
2009 m.
2010 m.
TL
Vienetai (tonomis)
98 197
55 172
54 878
58 706
Indeksas (2008 m. = 100)
100
56
56
60
3. Importas iš nagrinėjamųjų šalių
3.1. Suvestinis nagrinėjamo importo poveikio vertinimas
(55)
Komisija nagrinėjo, ar Rusijos ir Turkijos nagrinėjamojo produkto importą reikėtų vertinti bendrai pagal pagrindinio reglamento 3 straipsnio 4 dalį.
(56)
Abiejų nagrinėjamųjų šalių atveju atliekant tyrimą nustatyta, kad dempingo skirtumai buvo didesni už de minimis ribą, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 9 straipsnio 3 dalyje, o importo dempingo kainomis apimtis iš šių dviejų šalių nebuvo nežymi, kaip nurodyta pagrindinio reglamento 5 straipsnio 7 dalyje.
(57)
Dėl importo iš Rusijos ir Turkijos bei panašaus produkto konkurencijos sąlygų atliekant tyrimą nustatyta, kad šių šalių gamintojai naudojasi tais pačiais pardavimo kanalais ir produktą parduoda tų pačių kategorijų pirkėjams. Be to, atlikus tyrimą nustatyta, kad importo iš šių abiejų šalių apimtis vertinant rinkos dalimi per nagrinėjamąjį laikotarpį didėjo.
(58)
Du bendradarbiaujantys Turkijos eksportuotojai teigė, kad šiuo atveju netinka bendrai vertinti importą iš Rusijos ir Turkijos, nes importo iš šių šalių apimtys ir kainos labai skiriasi.
(59)
Šiuo atžvilgiu pažymima, kad atlikus tyrimą nustatyta, kad nors importo iš Turkijos apimtis išliko panaši, importo iš Rusijos apimtis didėja. Tačiau, atsižvelgiant į paklausos sumažėjimą nagrinėjamuoju laikotarpiu, abiejų šalių importui tenkančios rinkos dalys didėja. Tuo pat metu jų kainodara nėra labai skirtinga, bent jau laikotarpiu nuo 2009 m. iki TL (tikėtina, kad didelė vidutinė Rusijos importo kaina 2008 m. nustatyta dėl neteisingų duomenų), o vidutinės Rusijos kainos yra šiek tiek mažesnės, bet labai panašios į vidutines Turkijos kainas.
(60)
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, daroma preliminari išvada, kad laikytasi visų pagrindinio reglamento 3 straipsnio 4 dalyje išvardytų kriterijų ir kad importas iš Rusijos ir Turkijos turėtų būti nagrinėjamas bendrai.
3.2. Importo dempingo kainomis apimtis
(61)
Nagrinėjamojo produkto importo dempingo kaina iš nagrinėjamųjų šalių į Sąjungos rinką apimtis nagrinėjamuoju laikotarpiu padidėjo 46 proc. Konkrečiai, 2009 m. importas sumažėjo 31 proc. prieš staigų padidėjimą 2010 m. (89 procentiniais punktais), o TL šiek tiek sumažėjo - 12 procentinių punktų. TL importo dempingo kaina apimtis buvo 2 935 tonos.
2 lentelė
Importas dempingo kaina iš nagrinėjamųjų šalių
2008 m.
2009 m.
2010 m.
TL
Vienetai (tonomis)
2 009
1 392
3 174
2 935
Indeksas (2008 m. = 100)
100
69
158
146
Rinkos dalis
2 %
3 %
6 %
5 %
Šaltinis. Eurostato duomenys
3.3. Importo dempingo kainomis rinkos dalis
(62)
Atitinkama importo iš nagrinėjamųjų šalių dempingo kaina rinkos dalis nagrinėjamuoju laikotarpiu išaugo daugiau nei du kartus, padidėdama nuo 2 proc. iki 5 proc.
3.4. Kainos
a) Kainų raida
(63)
Toliau lentelėje pateikiama Eurostato nurodyta vidutinė importo iš nagrinėjamųjų šalių dempingo kaina Sąjungos pasienyje prieš sumokant muitą. Nagrinėjamuoju laikotarpiu vidutinė importo iš nagrinėjamųjų šalių kaina išliko iš esmės panaši - 1 961 EUR už toną, išskyrus 2010 m., kuomet ji sumažėjo 150 EUR.
3 lentelė
Vidutinės importo dempingo kainos
2008 m.
2009 m.
2010 m.
TL
Vidutinės pardavimo kainos už toną
1 961
1 936
1 788
1 961
Indeksas (2008 m. = 100)
100
99
91
100
Šaltinis. Eurostato duomenys
b) Priverstinis kainų mažinimas
(64)
Kainų palyginimas pagal rūšį buvo atliktas lyginant bendradarbiaujančių eksportuojančių Turkijos gamintojų pardavimo kainas ir Sąjungos gamintojų pardavimo kainas Sąjungoje. Atsižvelgiant į tai, kad Rusijos eksportuotojai nebendradarbiavo atliekant tyrimą, priverstinis kainų mažinimas apskaičiuotas taikant Eurostato nurodytas vidutines CIF kainas ir vidutines Sąjungos gamintojų pardavimo Sąjungoje kainas. Prireikus abiejų nagrinėjamųjų šalių duomenys koreguoti atsižvelgiant į prekybos lygį ir išlaidas po importo, įskaitant muitą (Rusijos atveju).
(65)
Palyginus nustatyta, kad per TL dėl nagrinėjamųjų šalių kilmės nagrinėjamojo produkto pardavimo Sąjungoje dempingo kainomis Sąjungos pramonės kainos priverstinai sumažintos net maždaug 30 proc.
4. Sąjungos pramonės padėtis
(66)
Pagal pagrindinio reglamento 3 straipsnio 5 dalį nagrinėjant importo dempingo kaina poveikį Sąjungos pramonei buvo įvertinti visi ekonominiai veiksniai ir rodikliai, kurie nagrinėjamuoju laikotarpiu turėjo įtakos Sąjungos pramonės būklei.
(67)
Kaip paaiškinta pirmiau, Komisija vykdė Sąjungos gamintojų atranką. Siekiant išnagrinėti žalą, toliau nurodytais dviem lygmenimis buvo nustatyti žalos rodikliai:
-
makroekonominiai rodikliai (gamyba, pajėgumai, pardavimo apimtis, rinkos dalis, augimas, užimtumas, našumas, kainos, dempingo skirtumų dydis ir atsigavimas nuo buvusio dempingo poveikio) įvertinti visos Sąjungos gamybos lygiu, remiantis iš bendradarbiaujančių gamintojų surinkta informacija, o kitų Sąjungos gamintojų atveju - remiantis vertinimu, pagrįstu skunde pateiktais duomenimis;
-
atrinktų Sąjungos gamintojų mikroekonominiai rodikliai (atsargos, darbo užmokestis, pelningumas, investicijų grąža, grynųjų pinigų srautas, pajėgumas padidinti kapitalą ir investicijos) analizuoti remiantis tų gamintojų pateikta informacija.
4.1. Makroekonominiai rodikliai
a) Gamyba
(68)
Sąjungos gamybos apimtis nuo 2008 m. iki TL sumažėjo 44 proc. Tiksliau 2009 m. ji sumažėjo 47 proc., 2010 m. - dar 2 procentiniais punktais, o TL šiek tiek padidėjo - 5 procentiniais punktais ir sudarė 53 653 tonas.
4 lentelė
Gamyba
2008 m.
2009 m.
2010 m.
TL
Vienetai (tonomis)
95 079
49 917
48 017
53 653
Indeksas (2008 m. = 100)
100
53
51
56
Šaltinis. Klausimyno atsakymai ir skundas
b) Gamybos pajėgumai ir pajėgumų naudojimas
(69)
Nagrinėjamuoju laikotarpiu Sąjungos gamintojų gamybos pajėgumai išliko tokie patys ir sudarė 179 912 tonas.
5 lentelė
Gamybos pajėgumai ir jų panaudojimas
2008 m.
2009 m.
2010 m.
TL
Vienetai (tonomis)
179 912
179 912
179 912
179 912
Indeksas (2008 m. = 100)
100
100
100
100
Panaudojamų pajėgumų dalis
53 %
28 %
27 %
30 %
Indeksas (2008 m. = 100)
100
53
51
56
Šaltinis. Klausimyno atsakymai ir skundas
(70)
Pajėgumų naudojimas 2008 m. sudarė 53 proc., 2009 m. sumažėjo iki 28 proc., 2010 m. sumažėjo iki 27 proc., o TL šiek tiek padidėjo - iki 30 proc. Pajėgumų panaudojimo raida aiškiai atspindi gamybos tendenciją, nes pajėgumų apimtis nekito.
c) Pardavimo apimtis
(71)
Sąjungos gamintojų pardavimo nesusijusiems pirkėjams Sąjungos rinkoje apimtis nagrinėjamuoju laikotarpiu sumažėjo 38 proc. 2009 m. pardavimas sumažėjo 45 proc., 2010 m. išliko tokio paties lygio ir TL šiek tiek padidėjo - 7 procentiniais punktais. Per TL Sąjungos pardavimas sudarė 42 379 tonas.
6 lentelė
Sąjungos pardavimas
2008 m.
2009 m.
2010 m.
TL
Vienetai (tonomis)
68 870
37 649
37 890
42 379
Indeksas (2008 m. = 100)
100
55
55
62
Šaltinis. Klausimyno atsakymai ir skundas
d) Rinkos dalis
(72)
Sąjungos gamintojams tenkanti rinkos dalis nagrinėjamuoju laikotarpiu beveik nekito ir TL netgi padidėjo iki 72 proc. Padidėjusi rinkos dalis atspindi tai, kad tuo laikotarpiu Sąjungos gamintojų pardavimo apimtis sumažėjo šiek tiek mažiau nei vartojimas.
7 lentelė
Sąjungos gamintojų rinkos dalis
2008 m.
2009 m.
2010 m.
TL
Rinkos dalis
70 %
68 %
69 %
72 %
Indeksas (2008 m. = 100)
100
97
98
103
Šaltinis. Atsakymai į klausimyno klausimus, skundas ir Eurostatas
e) Augimas
(73)
Atsižvelgiant į tai, kad nuo 2008 m. iki TL vartojimas sumažėjo 40 proc., daroma išvada, kad Sąjungos gamintojai negalėjo pasinaudoti rinkos padidėjimu.
f) Užimtumas
(74)
Sąjungos gamintojų užimtumo lygis nuo 2008 m. iki TL sumažėjo 18 proc. Tiksliau įdarbintų žmonių skaičius sumažėjo nuo 982 (2008 m.) iki 824 (2009 m.) arba 16 proc. ir buvo labai panašus 2010 m., o TL dar labiau sumažėjo iki 801.
8 lentelė
Užimtumas
2008 m.
2009 m.
2010 m.
TL
Vienetai (asmenų sk.)
982
824
833
801
Indeksas (2008 m. = 100)
100
84
85
82
Šaltinis. Klausimyno atsakymai ir skundas
g) Našumas
(75)
Nagrinėjamuoju laikotarpiu Sąjungos gamintojų darbo jėgos našumas, vertinamas pagal darbuotojo išdirbį (tonomis) per metus, sumažėjo 31 proc. Šis sumažėjimas atspindi tai, kad gamyba mažėjo sparčiau nei užimtumas.
9 lentelė
Našumas
2008 m.
2009 m.
2010 m.
TL
Vienetai (tonomis darbuotojui)
194
121
115
134
Indeksas (2008 m. = 100)
100
63
60
69
Šaltinis. Klausimyno atsakymai ir skundas
h) Pardavimo kainos
(76)
Vidutinės metinės Sąjungos gamintojų pardavimo nesusijusiems pirkėjams Sąjungos rinkoje kainos nagrinėjamuoju laikotarpiu sumažėjo daugiau nei 10 proc. Konkrečiau, vidutinės kainos iš pradžių padidėjo 2009 m. maždaug 12 proc., o 2010 m. staiga sumažėjo 23 procentiniais punktais ir TL išliko tokio pat lygio. TL vidutinė Sąjungos gamintojų kaina buvo 3 096 EUR už toną.
10 lentelė
Vidutinės Sąjungos gamintojų kainos
2008 m.
2009 m.
2010 m.
TL
Vienetai (EUR už toną)
3 489
3 911
3 116
3 096
Indeksas (2008 m. = 100)
100
112
89
89
Šaltinis. Klausimyno atsakymai ir skundas
(77)
Kaip minėta, Sąjungos pramonės pardavimo kainos buvo priverstinai mažinamos dėl importo dempingo kainomis iš Rusijos ir Turkijos.
i) Dempingo skirtumo dydis ir atsigavimas po buvusio dempingo
(78)
Atsižvelgiant į importo iš Rusijos ir Turkijos apimtį, rinkos dalį ir kainas, faktinių dempingo skirtumų poveikio Sąjungos pramonei negalima laikyti nereikšmingu. Svarbu priminti, kad, kaip nurodyta 16 konstatuojamojoje dalyje, antidempingo priemonės taikomos aštuonioms šalims. Kadangi per šio tyrimo nagrinėjamąjį laikotarpį Sąjungos pramonės pardavimas sumažėjo ir ji patyrė nuostolių, negalima nustatyti, kad pramonė faktiškai atsigavo po buvusio dempingo, todėl manoma, kad Sąjungos gamyba dėl žalingo bet kokio importo dempingo kainomis į Sąjungos rinką poveikio yra pažeidžiama.
4.2. Mikroekonominiai rodikliai
a) Atsargos
(79)
Atrinktų Sąjungos gamintojų laikotarpio pabaigos atsargos nuo 2008 m. iki TL sumažėjo 18 proc. Tiksliau, 2009 m. atsargos šiek tiek padidėjo - 2 proc., 2010 m. sumažėjo 13 procentinių punktų, o per TL - dar 7 procentiniais punktais. TL atrinktų Sąjungos gamintojų laikotarpio pabaigos atsargos sudarė 5 338 tonas.
11 lentelė
Laikotarpio pabaigos atsargos
Atrinktos bendrovės
2008 m.
2009 m.
2010 m.
TL
Vienetai (tonomis)
6 526
6 661
5 822
5 338
Indeksas (2008 m. = 100)
100
102
89
82
Šaltinis. Klausimyno atsakymai
b) Darbo užmokestis
(80)
Metinės darbo išlaidos nuo 2008 m. iki TL sumažėjo 10 proc. Konkrečiau, darbo išlaidos labai sumažėjo 2009 m. - beveik 20 proc. (tai atitiko užimtumo sumažėjimą), o 2010 m. padidėjo 4 procentiniais punktais ir TL dar 5 procentiniais punktais.
12 lentelė
Metinės darbo išlaidos
Atrinktos bendrovės
2008 m.
2009 m.
2010 m.
TL
Vienetai (EUR)
26 412 013
21 500 757
22 490 982
23 860 803
Indeksas (2008 m. = 100)
100
81
85
90
Šaltinis. Klausimyno atsakymai
c) Pelningumas ir investicijų grąža
(81)
Nagrinėjamuoju laikotarpiu atrinktų gamintojų panašaus produkto pardavimo Sąjungos rinkoje nesusijusiems pirkėjams pelningumas, išreikštas grynojo pardavimo procentiniu dydžiu, sumažėjo nuo įprasto pelno lygio iki didelių nuostolių. Konkrečiau, pelno lygis sumažėjo nuo 9,6 proc. 2008 m. iki - 1,2 proc. 2009 m. ir toliau mažėjo 2010 m., iki - 7,8 proc. Per TL padėtis šiek tiek pagerėjo ir nuostoliai siekė - 7,0 proc.
13 lentelė
Pelningumas ir investicijų grąža
Atrinktos bendrovės
2008 m.
2009 m.
2010 m.
TL
Sąjungos pardavimo pelningumas
9,6 %
-1,2 %
-7,8 %
-7,0 %
Indeksas (2008 m. = 100)
100
-12
-81
-73
Investicijų grąža
23,9 %
-1,7 %
-9,4 %
-10,6 %
Indeksas (2008 m. = 100)
100
-7
-39
-44
Šaltinis. Klausimyno atsakymai
(82)
Iš esmės, investicijų grąža, išreikšta investicijų grynosios buhalterinės vertės procentiniu pelno dydžiu, kito taip pat, kaip pelningumas.
d) Grynųjų pinigų srautas ir pajėgumas padidinti kapitalą
(83)
Iš veiklos gaunamų grynųjų pinigų srautas 2008 m. buvo teigiamas, t. y. 9,3 mln. EUR. 2009 m. jis šiek tiek padidėjo iki 9,8 mln. EUR, bet 2010 m. sumažėjo iki 1,5 mln. EUR, o TL smuko iki - 4,6 EUR.
(84)
Požymių, kad Sąjungos pramonė būtų patyrusi sunkumų padidinti kapitalą, nebuvo iš esmės dėl to, kad kai kurie gamintojai priklauso didelėms grupėms.
14 lentelė
Grynųjų pinigų srautas
Atrinktos bendrovės
2008 m.
2009 m.
2010 m.
TL
Vienetai (EUR)
9 279 264
9 851 842
1 470 524
-4 662 347
Indeksas (2008 m. = 100)
100
106
16
-50
Šaltinis. Klausimyno atsakymai
e) Investicijos
(85)
Atrinktų bendrovių metinės investicijos į panašaus produkto gamybą nagrinėjamuoju laikotarpiu nuolatos mažėjo. Didžiausias nuosmukis patirtas 2009 m., kuomet investicijos sumažėjo 32 proc., 2010 m. - 25 procentiniais punktais, o per TL - dar 8 procentiniais punktais. Iš viso metinės investicijos sumažėjo nuo 8,3 mln. EUR 2008 m. iki 2,9 mln. EUR per TL.
15 lentelė
Grynosios investicijos
Atrinktos bendrovės
2008 m.
2009 m.
2010 m.
TL
Vienetai (EUR)
8 309 731
5 658 145
3 579 323
2 946 383
Indeksas (2008 m. = 100)
100
68
43
35
Šaltinis. Klausimyno atsakymai
5. Išvada dėl žalos
(86)
Išanalizavus makroekonominius duomenis nustatyta, kad Sąjungos gamintojai nagrinėjamuoju laikotarpiu labai sumažino gamybos ir pardavimo apimtį. Tai sutapo su paklausos sumažėjimu Sąjungos rinkoje, todėl Sąjungos pramonės rinkos dalis šiek tiek padidėjo. Pajėgumų panaudojimas sumažėjo nuo pakankamai žemo 53 proc. lygio 2008 m. iki 30 proc. per TL. Užimtumas taip pat sumažėjo 18 proc.
(87)
Tuo pačiu metu iš atitinkamų mikroekonominių rodiklių matyti, kad atrinktų Sąjungos gamintojų ekonominė padėtis akivaizdžiai blogėjo. Kainų, pelningumo ir investicijų grąžos raidos tendencijos buvo labai neigiamos - pastebimas sumažėjimas nuo įprasto lygio 2008 m. iki didelių nuostolių per TL. Grynųjų pinigų srautas taip pat gerokai sumažėjo.
(88)
Atsižvelgiant į pateiktus argumentus, daroma preliminari išvada, kad Sąjungos pramonė patyrė materialinę žalą, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 5 dalyje.
E. PRIEŽASTINIS RYŠYS
1. Įžanga
(89)
Pagal pagrindinio reglamento 3 straipsnio 6 ir 7 dalis Komisija nagrinėjo, ar dėl importo dempingo kaina Sąjungos pramonei padaryta tokia žala, kad ją būtų galima laikyti materialine. Taip pat nagrinėti kiti, su importu dempingo kainomis nesusiję žinomi veiksniai, galėję tuo pačiu metu daryti žalą Sąjungos pramonei, nes siekta užtikrinti, kad žala, kuri galėjo būti padaryta dėl tų kitų veiksnių, nebūtų priskirta importui dempingo kainomis.
2. Importo dempingo kaina poveikis
(90)
Nuo 2008 m. iki TL nagrinėjamojo produkto importo dempingo kaina apimtis išaugo 46 proc., o rinka sumažėjo 40 proc., todėl Sąjungos rinkos dalis išaugo nuo 2 proc. iki 5 proc.
(91)
Nagrinėjamojo produkto importo iš nagrinėjamųjų šalių dempingo kaina padidėjimas nagrinėjamuoju laikotarpiu sutapo su visų Sąjungos pramonės žalos rodiklių, išskyrus rinkos dalį, prastėjimo tendencija. Sąjungos pramonės pardavimas Sąjungoje sumažėjo 38 proc., o jos pardavimo kainos dėl importo dempingo kaina Sąjungos rinkoje daromo spaudimo kainoms sumažėjo 11 proc.
(92)
Kadangi kainos buvo smarkiai priverstinai mažinamos, Sąjungos pramonei nepavyko perkelti padidėjusių gamybos sąnaudų, todėl pelningumo lygis per TL mažėjo ir buvo neigiamas.
(93)
Remiantis tuo, kas išdėstyta, daroma preliminari išvada, kad dėl importo žemomis dempingo kainomis iš Rusijos ir Turkijos Sąjungos pramonei daroma materialinė žala.
3. Kitų veiksnių poveikis
3.1. Importas iš kitų trečiųjų šalių
(94)
Nagrinėjamuoju laikotarpiu importo iš kitų trečiųjų šalių, įskaitant šalis, kurioms taikomos antidempingo priemonės, apimtys buvo didelės. Bendra importo iš kitų nei Rusija ir Turkija šalių rinkos dalis nuo 2008 m. iki TL sumažėjo nuo 28 proc. iki 23 proc.
(95)
Toliau pateiktoje lentelėje nurodoma šalių, kurioms taikomos antidempingo priemonės ir kitų trečiųjų šalių importo apimties, kainų ir rinkos dalies raida; visi rodikliai pagrįsti Eurostato duomenimis.
16 lentelė
Importas iš kitų šalių
Šalis
2008 m.
2009 m.
2010 m.
TL
Šalys, kurioms taikomos antidempingo priemonės
Apimtis (tonomis)
20 614
13 286
9 721
9 784
Rinkos dalis (%)
21 %
24 %
18 %
17 %
Vidutinė kaina (EUR)
1 639
1 749
1 468
1 563
Kitos trečiosios šalys
Apimtis (tonomis)
6 705
2 844
4 093
3 608
Rinkos dalis (%)
7 %
5 %
7 %
6 %
Vidutinė kaina (EUR)
2 279
2 962
2 319
2 925
Iš viso: visos trečiosios šalys, išskyrus Rusiją ir Turkiją
Apimtis (tonomis)
27 319
16 131
13 814
13 392
Rinkos dalis (%)
28 %
29 %
25 %
23 %
Vidutinė kaina (EUR)
1 796
1 963
1 720
1 930
(96)
Kaip nurodyta pirmiau pateiktoje lentelėje, importas iš aštuonių šalių, kurioms taikomos antidempingo priemonės, toliau skverbėsi į Sąjungos rinką, nors jo rinkos dalis sumažėjo nuo 21 proc. 2008 m. iki 17 proc. per TL. Vidutinės šio importo kainos įprastai yra mažesnės už importo iš nagrinėjamųjų šalių dempingo kainas. Savaime suprantama, kad minėtoje lentelėje pateikti Eurostato duomenys atitinka vidutines CIF kainas prieš taikant muitus. Tačiau net ir atsižvelgiant į antidempingo muitą, tokio importo kainos išlieka mažos ir palygintinos su importo iš Rusijos ir Turkijos kainomis bei yra gerokai mažesnės už vidutines Sąjungos gamintojų kainas.
(97)
Tačiau pripažįstama, kad tiriamasis produktas yra daugelio skirtingų rūšių ir bendras vidutinių kainų palyginimas gali būti netinkamas rodiklis. Tuo pat metu laikoma, kad šiuo metu taikomos antidempingo priemonės pašalina tokio importo žalingą poveikį.
(98)
Dėl šios priežasties ir atsižvelgiant į tai, kad importo iš šalių, kurioms taikomos priemonės, rinkos dalis mažėja, daroma preliminari išvada, kad bet koks neigiamas tokio importo mažomis kainomis poveikis nėra toks, kad būtų nutraukiamas importo dempingo kaina iš nagrinėjamųjų šalių ir Sąjungos pramonės patirtos žalos priežastinis ryšys.
(99)
Importo iš kitų trečiųjų šalių rinkos dalis nagrinėjamuoju laikotarpiu šiek tiek sumažėjo - nuo 7 proc. 2008 m. iki 6 proc. per TL. Vidutinės šio importo kainos iš esmės yra didesnės už importo iš nagrinėjamųjų šalių dempingo kainas, bet šiek tiek mažesnės už vidutines Sąjungos gamintojų kainas.
(100)
Net jei bendrų vidutinių kainų palyginimas negali būti laikomas reikšmingu rodikliu dėl produkto rūšių įvairovės, atsižvelgiant į tai, kad toks importas mažėja, daroma preliminari išvada, kad bet koks neigiamas tokio importo mažomis kainomis poveikis nėra toks, kad būtų nutraukiamas importo dempingo kaina iš nagrinėjamųjų šalių ir Sąjungos pramonės patirtos žalos priežastinis ryšys.
3.2. Rinkos sumažėjimo ir ekonomikos krizės poveikis
(101)
Labai tikėtina, kad 2008-2009 m. finansų ir ekonomikos krizė buvo sumažėjusios jungiamųjų detalių paklausos priežastis. 2008-2009 m. laikotarpiu suvartojimas sumažėjo daugiau nei 40 proc. ir nagrinėjamuoju laikotarpiu tebeišliko tokio žemo lygio (nors per TL šiek tiek padidėjo). Atsižvelgiant į tai, kad pastovios išlaidos sudaro maždaug 40 proc. Sąjungos gamintojų gamybos išlaidų, dėl sumažėjusios paklausos, pardavimo ir našumo vieneto gamybos išlaidos gerokai padidėjo. Akivaizdu, kad tai darė reikšmingą poveikį Sąjungos pramonės pelningumui.
(102)
Nors pripažįstama, kad sumažėjęs našumas galėjo turėti įtakos Sąjungos pramonės padėčiai, ypač 2009 m. (kuomet nustatytas mažėjimas), galima pagrįstai tikėtis, kad Sąjungos pramonė galėtų padidinti savo kainas bent jau vidutinės trukmės arba ilgu laikotarpiu ir perkelti išlaidų padidėjimą kitiems metams. Tačiau, kaip akivaizdu iš mažėjančių Sąjungos kainų, tai neįvyko, ir laikoma, kad tai nebuvo įmanoma dėl didelio priverstinio kainų mažinimo dėl importo dempingo kaina.
(103)
Atsižvelgiant į minėtas aplinkybes daroma preliminari išvada, kad bet koks neigiamas paklausos sumažėjimo poveikis nėra toks, kad būtų nutraukiamas importo dempingo kaina iš nagrinėjamųjų šalių ir Sąjungos pramonės patirtos žalos priežastinis ryšys.
4. Išvada dėl priežastinio ryšio
(104)
Daroma išvada, kad importas dempingo kaina iš Rusijos ir Turkijos buvo Sąjungos pramonės patirtos materialinės žalos priežastis.
(105)
Buvo išnagrinėti ir kiti veiksniai, galėję padaryti žalą Sąjungos pramonei. Šiuo atžvilgiu nustatyta, kad importas iš kitų trečiųjų šalių, įskaitant iš šalių, kurioms taikomos antidempingo priemonės, ir paklausos sumažėjimas taip pat galėjo daryti žalą, bet nenutraukė priežastinio ryšio.
(106)
Remiantis pateikta analize, kurią atliekant buvo tinkamai nustatytas ir atskirtas visų žinomų veiksnių poveikis Sąjungos pramonės padėčiai nuo žalingo poveikio, kurį daro importas dempingo kaina, daroma preliminari išvada, kad importas dempingo kaina iš nagrinėjamųjų šalių Sąjungos pramonei padarė materialinę žalą, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 6 dalyje.
F. SĄJUNGOS INTERESAI
(107)
Remdamasi pagrindinio reglamento 21 straipsniu Komisija nagrinėjo, ar, nepaisant preliminarios išvados dėl žalingo dempingo, buvo įtikinamų priežasčių, leidžiančių daryti išvadą, kad šiuo konkrečiu atveju priemonių taikymas neatitiktų Sąjungos interesų. Sąjungos interesų nagrinėjimas buvo pagrįstas visų susijusių asmenų interesų, taip pat Sąjungos pramonės, nagrinėjamojo produkto importuotojų ir naudotojų interesų, vertinimu.
1. Sąjungos pramonės interesai
(108)
Tikimasi, kad nustačius priemones nebemažės Sąjungos pramonės kainos, sumažės nuostoliai, pradės didėti pardavimo kainos ir dėl to žymiai pagerės Sąjungos pramonės finansinė padėtis.
(109)
Kita vertus, jeigu antidempingo priemonės nebūtų nustatytos, labiausiai tikėtina, kad Sąjungos pramonės padėtis toliau blogėtų. Tokiu atveju Sąjungos pramonė tikriausiai netektų rinkos dalies, nes nebepajėgtų prisitaikyti prie importo iš nagrinėjamųjų šalių dempingo kaina nustatytų rinkos kainų. Sąjungoje tikriausiai būtų nepagrįstai mažinamos sąnaudos ir uždaromos gamyklos, dėl to gerokai sumažėtų užimtumas.
(110)
Atsižvelgiant į pirmiau nurodytus veiksnius, daroma preliminari išvada, kad nustačius antidempingo priemones nebūtų prieštaraujama Sąjungos pramonės interesams.
2. Nesusijusių Sąjungos importuotojų interesai
(111)
Kaip nurodyta pirmiau, tik du nesusiję importuotojai visapusiškai bendradarbiavo ir pateikė klausimyno atsakymus. Tik nedidelė šių dviejų importuotojų apyvartos dalis buvo susijusi su nagrinėjamojo produkto perpardavimu. Todėl tikėtina, kad priemonių poveikis bus nedidelis.
3. Naudotojų interesai
(112)
Atliekant šie tyrimą bendradarbiavo keturi naudotojai, jie pateikė klausimyno atsakymus. Nė vienas iš jų neimportuoja nagrinėjamojo produkto iš nagrinėjamųjų šalių ir visi nurodė, kad jei priemonės būtų nustatytos, jų poveikis nebūtų reikšmingas.
(113)
Atsižvelgiant į tai, kad apie save nepranešė nė vienas naudotojas, importuojantis iš nagrinėjamųjų šalių, bei negavus priešingos informacijos galima daryti preliminarią išvadą, kad priemonių poveikis naudotojų pramonės pelningumui ir ekonominei padėčiai būtų gana ribotas.
4. Išvada dėl Sąjungos interesų
(114)
Galima daryti išvadą, kad iš Rusijos ir Turkijos dempingo kaina importuojamam nagrinėjamajam produktui nustačius priemones Sąjungos pramonei būtų suteikta galimybė pagerinti padėtį didinant pardavimo apimtį, kainas ir pelną. Tam tikriems importuotojams gali būti padarytas neigiamas poveikis dėl padidėjusių sąnaudų, tačiau jis būtų nedidelis.
(115)
Du bendradarbiaujantys Turkijos eksportuotojai teigė, kad nustačius priemones Turkijai, kurios eksporto apimtis nedidelė, visa Sąjungos rinka atitektų keliems gamintojams ir būtų daromas neigiamas poveikis konkurencijai rinkoje.
(116)
Šiuo atžvilgiu pastebima, kad paprastai antidempingo muitas nėra skirtas importui iš tiriamųjų šalių riboti arba prekybos srautams blokuoti. Priemonėmis siekiama skirtingiems rinkos dalyviams sudaryti vienodas sąlygas. Tuo pačiu pažymima, kad Sąjungos rinkoje yra daugiau nei 20 Europos gamintojų ir daug importuojama iš kitų trečiųjų šalių. Todėl visos pastabos dėl Sąjungos rinkos konkurencingumo nėra pagrįstos.
(117)
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, daroma preliminari išvada, kad nėra įtikinamų priežasčių, dėl kurių importuojamam Rusijos ir Turkijos kilmės nagrinėjamajam produktui nereikėtų nustatyti laikinųjų priemonių.
G. LAIKINOSIOS ANTIDEMPINGO PRIEMONĖS
(118)
Atsižvelgiant į padarytas išvadas dėl dempingo, žalos, priežastinio ryšio ir Sąjungos interesų, importuojamam Rusijos ir Turkijos kilmės nagrinėjamajam produktui reikėtų nustatyti laikinąsias priemones tam, kad būtų sustabdyta tolesnė žala, kurią Sąjungos pramonei daro importas dempingo kaina.
1. Žalos pašalinimo lygis
(119)
Importuojamam nagrinėjamųjų šalių kilmės produktui turėtų būti nustatytos tokios laikinosios priemonės, kad jų pakaktų dempingui pašalinti, neviršijant nustatyto importu dempingo kaina Sąjungos pramonei padarytos žalos lygio. Apskaičiuojant muito, kurio reikia žalingo dempingo poveikiui pašalinti, dydį manoma, kad priemonėmis turėtų būti sudaryta galimybė Sąjungos pramonei padengti gamybos sąnaudas ir gauti tokį bendrą ikimokestinį pelną, kokį būtų galima pagrįstai gauti normaliomis konkurencijos sąlygomis, t. y. jeigu nebūtų importo dempingo kainomis.
(120)
Atsižvelgiant į tai, kad nustatyti priverstinio kainų mažinimo skirtumai visais atvejais yra didesni už atitinkamus dempingo skirtumus ir į tai, kad per TL Sąjungos pramonė patyrė nuostolių, bet koks apskaičiuotas žalos pašalinimo lygis per se visuomet būtų dar didesnis. Todėl laikyta, kad nebūtina tiksliai apskaičiuoti žalos lygių.
2. Laikinosios priemonės
(121)
Atsižvelgiant į pirmiau išdėstytus argumentus ir remiantis pagrindinio reglamento 7 straipsnio 2 dalimi, manoma, kad importuojamam Rusijos ir Turkijos kilmės nagrinėjamajam produktui nustatytino laikinojo antidempingo muito dydis turėtų prilygti mažesnio lygio iš nustatytų dempingo skirtumo ir žalos pašalinimo lygiui pagal mažesnio muito taisyklę: visais atvejais tai dempingo skirtumas.
(122)
Rusijos atveju, nebendradarbiaujant eksportuojantiems Rusijos gamintojams, apskaičiuotas visos šalies dempingo skirtumas, kaip nurodyta 21-31 konstatuojamosiose dalyse.
(123)
Dėl Turkijos, atsižvelgiant į tai, kad bendradarbiavimo lygis laikytas santykinai žemu, visoms kitoms bendrovėms nustatytas dempingo skirtumas nustatytas pagrįstu metodu, o gautas skirtumas buvo didesnis už didžiausią iš trims bendradarbiaujančioms bendrovėms nustatytų individualių skirtumų, kaip paaiškinta 49 konstatuojamojoje dalyje.
(124)
Remiantis tuo, kas išdėstyta, siūlomos tokios muito normos:
Šalis
Bendrovė
Laikinasis antidempingo muitas
Rusija
Visoms bendrovėms
23,8 %
Turkija
RSA
9,6 %
Sardogan
2,9 %
Unifit
12,1 %
Visoms kitoms bendrovėms
16,7 %
(125)
Šiame reglamente nurodytos konkrečioms bendrovėms taikomos antidempingo muito normos buvo nustatytos remiantis šio tyrimo išvadomis. Todėl jos atitinka šių bendrovių padėtį, nustatytą atliekant tyrimą. Todėl šios muitų normos (kitokios, nei visai šaliai galiojančios muito normos, taikomos „visoms kitoms bendrovėms“) išimtinai taikomos importuojamiems nagrinėjamųjų šalių kilmės produktams, kuriuos pagamino minėtos bendrovės, t. y. konkretūs juridiniai asmenys. Importuojamiems produktams, pagamintiems bet kurios kitos bendrovės, kurios pavadinimas ir adresas konkrečiai nepaminėti šio reglamento rezoliucinėje dalyje, įskaitant subjektus, susijusius su konkrečiai paminėtomis bendrovėmis, negali būti taikomos šios normos - jiems taikoma „visoms kitoms bendrovėms“ nustatyta muito norma.
(126)
Bet koks prašymas taikyti šias bendrovėms individualiai nustatytas antidempingo muito normas (pvz., pasikeitus subjekto pavadinimui arba įkūrus naują gamybos arba prekybos subjektą) turi būti nedelsiant siunčiamas Komisijai (4), pateikiant jame visą susijusią informaciją, ypač apie bendrovės veiklos pasikeitimus (kaip, pvz., gamyba, prekyba vidaus rinkoje ir pardavimas eksportui) susijusius su šiuo pavadinimo arba gamybos ir prekybos subjektų pasikeitimu. Prireikus, reglamentas bus atitinkamai iš dalies pakeistas, atnaujinant bendrovių, kurioms taikomos individualios muito normos, sąrašą.
(127)
Siekiant užtikrinti tinkamą antidempingo muito taikymą, visoms kitoms bendrovėms taikomas muito dydis turėtų būti taikomas ne tik nebendradarbiaujantiems eksportuotojams, bet ir tiems gamintojams, kurie per TL neeksportavo į Sąjungą.
H. BAIGIAMOJI NUOSTATA
(128)
Siekiant gero administravimo reikėtų nustatyti laikotarpį, per kurį suinteresuotosios šalys, pranešusios apie save per pranešime apie inicijavimą nustatytą terminą, galėtų raštu pareikšti savo nuomonę ir pateikti prašymą jas išklausyti. Be to, reikėtų pažymėti, kad šiame reglamente išvados dėl muitų nustatymo yra preliminarios ir gali reikėti jas persvarstyti, jeigu būtų nuspręsta nustatyti galutines priemones,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
1. Importuojamoms Rusijos ir Turkijos kilmės vamzdžių ir vamzdelių jungiamosioms detalėms (išskyrus lietines jungiamąsias detales, junges ir jungiamąsias detales su įsriegtais sriegiais) iš geležies ar plieno (išskyrus nerūdijantį plieną), kurių didžiausias išorinis skersmuo yra ne didesnis kaip 609,6 mm, kurios naudojamos privirinimui sandūriniu būdu ar kitiems tikslams ir kurių klasifikaciniai KN kodai šiuo metu yra ex 7307 93 11, ex 7307 93 19 ir ex 7307 99 80 (TARIC kodai 7307931191, 7307931193, 7307931194, 7307931195, 7307931199, 7307931991, 7307931993, 7307931994, 7307931995, 7307931999, 7307998092, 7307998093, 7307998094, 7307998095 ir 7307998098), nustatomas laikinasis antidempingo muitas.
2. Laikinojo antidempingo muito norma, taikoma 1 dalyje aprašytų produktų, kuriuos pagamino toliau išvardytos bendrovės, neto kainai Sąjungos pasienyje prieš sumokant muitą, yra tokia:
Šalis
Bendrovė
Laikinasis antidempingo muitas
Papildomas TARIC kodas
Rusija
Visoms bendrovėms
23,8 %
-
Turkija
RSA Tesisat Malzemeleri San ve Ticaret AȘ, Küçükköy, Stambulas
9,6 %
B295
SARDOĞAN Endüstri ve Ticaret, Kurtköy Pendik, Stambulas
2,9 %
B296
UNIFIT Boru Baglanti Elemanlari Ltd. Sti, Tuzla, Stambulas
12,1 %
B297
Visoms kitoms bendrovėms
16,7 %
B999
3. Šio straipsnio 1 dalyje nurodytas produktas į laisvą apyvartą Sąjungoje išleidžiamas tik tuo atveju, jeigu pateikiama laikinojo muito dydžio garantija.
4. Jeigu nenurodyta kitaip, taikomos galiojančios muitus reglamentuojančios nuostatos.
2 straipsnis
Nepažeisdamos Tarybos reglamento (EB) Nr. 1225/2009 20 straipsnio, suinteresuotosios šalys per mėnesį nuo šio reglamento įsigaliojimo gali prašyti atskleisti esminius faktus ir aplinkybes, kuriais remiantis buvo priimtas šis reglamentas, Komisijai raštu pareikšti savo nuomonę ir pateikti prašymą jas išklausyti.
Pagal Reglamento (EB) Nr. 1225/2009 21 straipsnio 4 dalį susijusios šalys gali teikti pastabas dėl šio reglamento taikymo vieną mėnesį nuo jo įsigaliojimo dienos.
3 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šio reglamento 1 straipsnis taikomas šešis mėnesius.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2012 m. liepos 30 d.