NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 142/2011
ze dne 25. února 2011,
kterým se provádí nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1069/2009 o hygienických pravidlech pro vedlejší produkty živočišného původu a získané produkty, které nejsou určeny k lidské spotřebě, a provádí směrnice Rady 97/78/ES, pokud jde o určité vzorky a předměty osvobozené od veterinárních kontrol na hranici podle uvedené směrnice
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1069/2009 ze dne 21. října 2009 o hygienických pravidlech pro vedlejší produkty živočišného původu a získané produkty, které nejsou určeny k lidské spotřebě, a o zrušení nařízení (ES) č. 1774/2002 (nařízení o vedlejších produktech živočišného původu) (1), a zejména na čl. 5 odst. 2 a čl. 6 odst. 1 písm. b) bod ii) a čl. 6 odst. 1 druhý pododstavec, čl. 6 odst. 2 druhý pododstavec, čl. 11 odst. 2 písm. b) a (c) a čl. 11 odst. 2 druhý pododstavec, čl. 15 odst. 1 písm. b), d), e), h) a i) a čl. 15 odst. 1 druhý pododstavec, čl. 17 odst. 2 a čl. 18 odst. 3, čl. 19 odst. 4 písm. a), b) a c) a čl. 19 odst. 4 druhý pododstavec, čl. 20 odst. 10 a 11, čl. 21 odst. 5 a 6, čl. 22 odst. 3 a čl. 23 odst. 3, čl. 27 písm. a), b), c) a e) až h) a článek 27 druhý pododstavec, čl. 31 odst. 2, čl. 32 odst. 3, článek 40, čl. 41 odst. 3 první a třetí pododstavec, článek 42, čl. 43 odst. 3, čl. 45 odst. 4, čl. 47 odst. 2, čl. 48 odst. 2, čl. 48 odst. 7 písm. a), čl. 48 odst. 8 písm. a) a čl. 48 odst. 8 druhý pododstavec uvedeného nařízení,
s ohledem na směrnici Rady 97/78/ES ze dne 18. prosince 1997, kterou se stanoví základní pravidla pro veterinární kontroly produktů ze třetích zemí dovážených do Společenství (2), a zejména na čl. 16 odst. 3 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (ES) č. 1069/2009 stanoví veterinární a hygienická pravidla pro vedlejší produkty živočišného původu a produkty z nich získané. Uvedené nařízení určuje okolnosti, za nichž mají být vedlejší produkty živočišného původu neškodně odstraněny, aby se zabránilo šíření rizik pro zdraví lidí a zvířat. Nařízení navíc upřesňuje, za jakých podmínek lze vedlejší produkty živočišného původu používat v krmivech a pro různé jiné účely, například v kosmetických prostředcích, léčivých přípravcích a pro technická použití. Rovněž stanoví povinnosti pro provozovatele, podle nichž mají s vedlejšími produkty živočišného původu manipulovat v zařízeních a podnicích, které podléhají úředním kontrolám.
(2)
Nařízení (ES) č. 1069/2009 stanoví, že by podrobná pravidla pro manipulaci s vedlejšími produkty živočišného původu a získanými produkty, například normy zpracování, hygienické podmínky a formát dokumentace, která musí být přiložena k zásilkám vedlejších produktů živočišného původu a získaných produktů pro účely sledovatelnosti, měla být přijata prostřednictvím prováděcích opatření.
(3)
Podrobná pravidla pro používání a neškodné odstraňování vedlejších produktů živočišného původu v tomto nařízení by měla být stanovena tak, aby bylo dosaženo cílů nařízení (ES) č. 1069/2009, zejména udržitelného využívání materiálů živočišného původu, a vysoké úrovně ochrany zdraví lidí a zvířat v Evropské unii.
(4)
Nařízení (ES) č. 1069/2009 se nevztahuje na celá těla volně žijících zvířat nebo jejich části, u nichž neexistuje podezření na infekci ani postižení onemocněním přenosným na člověka nebo zvířata, s výjimkou vodních živočichů vylovených k obchodním účelům. Navíc se nevztahuje na celá těla zvěře nebo jejich části, které nebyly po zabití sebrány v souladu se správnou mysliveckou praxí. Pokud jde o vedlejší produkty živočišného původu získané při lovu, měly by být neškodně odstraňovány způsobem, který brání přenosu rizik, odpovídá konkrétní myslivecké praxi a je v souladu se správnou praxí popsanou odborníky v oboru myslivosti.
(5)
Nařízení (ES) č. 1069/2009 se vztahuje na vedlejší produkty živočišného původu používané ke zhotovení loveckých trofejí. Zhotovování takovýchto trofejí, jakož i preparátů ze zvířat a jejich částí, pro které jsou používány jiné metody, například plastinace, by mělo probíhat za podmínek, které brání přenosu rizik pro zdraví lidí nebo zvířat.
(6)
Nařízení (ES) č. 1069/2009 se vztahuje na odpad ze stravovacích zařízení, pokud tento odpad pochází z dopravních prostředků mezinárodní přepravy, například materiály z potravin podávaných na palubě letadel či lodí, které přilétají nebo připlouvají do Evropské unie ze třetí země. Odpad ze stravovacích zařízení rovněž spadá do oblasti uvedeného nařízení, pokud je určen ke krmným účelům, ke zpracování v souladu s jednou z povolených zpracovatelských metod popsaných v tomto nařízení nebo k přeměně na bioplyn nebo ke kompostování. Nařízení (ES) č. 1069/2009 zakazuje, aby byla odpadem ze stravovacích zařízení krmena jiná hospodářská zvířata než zvířata kožešinová. Z toho důvodu lze v souladu s nařízením (ES) č. 1069/2009 odpad ze stravovacích zařízení zpracovávat a následně používat za předpokladu, že tato zvířata nejsou krmena produktem, který je z tohoto odpadu získán.
(7)
V zájmu jednotnosti právních předpisů Unie by jako základ definice krmných surovin živočišného původu v tomto nařízení měla být použita definice krmných surovin v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 767/2009 ze dne 13. července 2009 o uvádění na trh a používání krmiv, o změně nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1831/2003 a o zrušení směrnice Rady 79/373/EHS, směrnice Komise 80/511/EHS, směrnic Rady 82/471/EHS, 83/228/EHS, 93/74/EHS, 93/113/EHS a 96/25/ES a rozhodnutí Komise 2004/217/ES (3).
(8)
Nařízení (ES) č. 1069/2009 zakazuje, aby byly vedlejší produkty živočišného původu a získané produkty z vnímavých živočišných druhů odesílány z hospodářství, zařízení, podniků nebo oblastí, které podléhají omezením z důvodu výskytu závažného přenosného onemocnění. Aby byla zaručena vysoká úroveň ochrany zdraví zvířat v Unii, měl by být jako seznam závažných přenosných onemocnění pro účely stanovení rozsahu tohoto zákazu určen seznam nákaz uvedený v Kodexu zdraví suchozemských živočichů a Kodexu zdraví vodních živočichů Světové organizace pro zdraví zvířat (OIE).
(9)
Jelikož spalování a spoluspalování některých vedlejších produktů živočišného původu nespadá do oblasti působnosti směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/76/ES ze dne 4. prosince 2000 o spalování odpadů (4), měla by být v tomto nařízení stanovena odpovídající pravidla pro prevenci zdravotních rizik vyplývajících z takovýchto činností, a to s ohledem na možné dopady na životní prostředí. Zbytky ze spalování nebo spoluspalování vedlejších produktů živočišného původu nebo získaných produktů by měly být recyklovány nebo neškodně odstraněny v souladu s právními předpisy Unie v oblasti životního prostředí, jelikož tyto právní předpisy zejména umožňují, aby byla fosforová složka popela použita v hnojivech a aby byl popel zvířat v zájmovém chovu předáván majitelům těchto zvířat.
(10)
Aby se zmírnila možná zdravotní rizika, měly by být produkty živočišného původu nebo potraviny, které takovéto produkty obsahují, neškodně odstraňovány pouze na skládku v souladu se směrnicí Rady 1999/31/ES ze dne 26. dubna 1999 o skládkách odpadů (5), pokud byly zpracovány způsobem, který je vymezen v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 852/2004 ze dne 29. dubna 2004 o hygieně potravin (6).
(11)
Mělo by být zakázáno neškodně odstraňovat vedlejší produkty živočišného původu nebo získané produkty do toku odpadních vod, jelikož na takovýto tok se nevztahují požadavky, které by zajistily, že jsou odpovídajícím způsobem zvládána rizika pro zdraví lidí a zvířat. Měla by být přijata odpovídající opatření, aby se zabránilo nepřijatelným rizikům vyplývajícím z neúmyslného odstranění tekutých vedlejších produktů živočišného původu, které vznikají například při mytí podlah a čištění vybavení používaného při zpracování.
(12)
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/98/ES ze dne 19. listopadu 2008 o odpadech a o zrušení některých směrnic (7) stanoví určitá opatření na ochranu životního prostředí a lidského zdraví. V čl. 2 odst. 2 písm. b) uvedené směrnice se stanoví, že z oblasti působnosti uvedené směrnice jsou vyňaty určité látky, a to v rozsahu, v jakém se na ně vztahují jiné právní předpisy Unie, včetně vedlejších produktů živočišného původu upravených nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1774/2002 ze dne 3. října 2002 o hygienických pravidlech pro vedlejší produkty živočišného původu, které nejsou určeny pro lidskou spotřebu (8), kromě těch, které jsou určeny ke spalování, skládkování nebo využití v zařízení na výrobu bioplynu nebo kompostování. Uvedené nařízení bylo ke dni 4. března 2011 zrušeno a nahrazeno nařízením (ES) č. 1069/2009. V zájmu soudržnosti právních předpisů Unie by procesy, při nichž jsou vedlejší produkty živočišného původu a získané produkty přeměňovány na bioplyn a kompostovány, měly být v souladu s hygienickými pravidly stanovenými v tomto nařízení, jakož i s opatřeními na ochranu životního prostředí, která jsou stanovena ve směrnici 2008/98/ES.
(13)
Příslušný orgán členského státu by měl mít možnost povolit alternativní parametry pro přeměnu vedlejších produktů živočišného původu na bioplyn a pro jejich kompostování, a to na základě ověření podle harmonizovaného vzoru. V takovém případě by mělo být možné uvádět zbytky rozkladu a kompost na trh v celé Evropské unii. Příslušný orgán členského státu by navíc měl mít možnost povolit určité parametry pro specifické vedlejší produkty živočišného původu, například odpad ze stravovacích zařízení a směsi odpadu ze stravovacích zařízení s některými jinými materiály, které jsou přeměňovány na bioplyn nebo kompostovány. Jelikož takováto povolení nejsou vydávána podle harmonizovaného vzoru, měly by být zbytky rozkladu a kompost uváděny na trh pouze ve členském státě, v němž byly dané parametry povoleny.
(14)
Aby se zabránilo kontaminaci potravin patogenními původci, měly by zařízení nebo podniky, které zpracovávají vedlejší produkty živočišného původu, provádět činnosti v místě odděleném od jatek nebo jiných zařízení, v nichž jsou zpracovávány potraviny, a to zejména v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 853/2004 ze dne 29. dubna 2004, kterým se stanoví zvláštní hygienická pravidla pro potraviny živočišného původu (9), pokud ke zpracování vedlejších produktů živočišného původu nedochází za podmínek schválených příslušným orgánem, aby se zabránilo přenosu rizik pro zdraví lidí a zvířat do zařízení pro zpracování potravin.
(15)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 999/2001 ze dne 22. května 2001 o stanovení pravidel pro prevenci, tlumení a eradikaci některých přenosných spongiformních encefalopatií (10) stanoví, že členské státy mají provádět roční programy sledování přenosných spongiformních encefalopatií (TSE). Do těchto programů sledování by měla být zařazena těla zvířat, jimiž jsou v zájmu zvyšování biologické rozmanitosti krmeny určité druhy, a to v rozsahu, který je nutný, aby se zaručilo, že tyto programy zajišťují dostatek informací o prevalenci TSE v konkrétních členských státech.
(16)
Za účelem podpory biologické rozmanitosti povoluje nařízení (ES) č. 1069/2009 krmení ohrožených či chráněných druhů mrchožravých ptáků a dalších druhů žijících ve svém přírodním stanovišti určitým materiálem kategorie 1. Takovéto krmení by mělo být povoleno u některých druhů masožravých živočichů uvedených ve směrnici Rady 92/43/EHS ze dne 21. května 1992 o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin (11) a některých druhů dravých ptáků uvedených ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2009/147/ES ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně volně žijících ptáků (12), aby se zohlednily přirozené způsoby krmení těchto druhů.
(17)
Nařízení (ES) č. 1069/2009 zavedlo řízení o povolení alternativních metod pro využívání nebo neškodné odstranění vedlejších produktů živočišného původu nebo získaných produktů. Takovéto metody může Komise povolit po obdržení stanoviska od Evropského úřadu pro bezpečnost potravin (dále jen „EFSA“). Aby se úřadu EFSA usnadnilo hodnocení žádostí, měl by být stanoven standardní formát, který by žadatelům objasňoval povahu důkazů, které je třeba předložit. V souladu se Smlouvami by mělo být možné předkládat žádosti o alternativní metody v úředních jazycích Unie, jak stanoví nařízení Rady EHS č. 1 o užívání jazyků v Evropském hospodářském společenství (13).
(18)
V souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 183/2005 ze dne 12. ledna 2005, kterým se stanoví požadavky na hygienu krmiv (14), se od provozovatelů potravinářských podniků s výjimkou primárních producentů požaduje, aby skladovali a přepravovali krmiva za určitých hygienických podmínek. Jelikož tyto podmínky zajišťují rovnocenné zmírnění možných rizik, neměly by se na krmné směsi získané z vedlejších produktů živočišného původu vztahovat požadavky tohoto nařízení týkající skladování a přepravy.
(19)
S cílem podpořit vědu a výzkum a zaručit, aby byly vedlejší produkty živočišného původu a získané produkty co nejlépe využívány při diagnostice onemocnění lidí a zvířat, by příslušný orgán měl být oprávněn stanovit podmínky pro odběr vzorků z těchto materiálů pro výzkumné, vzdělávací a diagnostické účely. Takovéto podmínky by však neměly být stanoveny pro vzorky patogenních původců, pro něž jsou stanovena zvláštní pravidla ve směrnici Rady 92/118/EHS ze dne 17. prosince 1992 o veterinárních a hygienických předpisech pro obchod s produkty živočišného původu ve Společenství a jejich dovoz do Společenství, pokud se na ně nevztahují zvláštní předpisy Společenství uvedené v kapitole I přílohy A směrnice 89/662/EHS, a pokud jde o patogenní původce, směrnice 90/425/EHS (15).
(20)
Směrnice 97/78/ES osvobozuje vedlejší produkty živočišného původu, které jsou určeny pro výstavy, ovšem za předpokladu, že nejsou určeny k uvádění na trh, a vedlejší produkty živočišného původu, které jsou určeny pro zvláštní studie nebo analýzy, od veterinárních kontrol na stanovišti hraniční kontroly v místě vstupu do Unie. Uvedená směrnice umožňuje přijmout pro výše uvedené případy osvobození prováděcí opatření. V tomto nařízení by měly být stanoveny odpovídající podmínky pro dovoz vedlejších produktů živočišného původu a získaných produktů určených pro výstavy a zvláštní studie nebo analýzy, aby bylo zaručeno, že při vstupu takovýchto produktů do Unie nedojde k rozšíření nepřijatelných rizik pro zdraví lidí nebo zvířat. V zájmu soudržnosti právních předpisů Unie a s cílem poskytnout provozovatelům právní jistotu by tyto podmínky a prováděcí opatření pro směrnici 97/78/ES měly být stanoveny v tomto nařízení.
(21)
Po sběru by mělo být s vedlejšími produkty živočišného původu manipulováno za odpovídajících podmínek, které zaručují, že nedojde k přenosu nepřijatelných rizik pro zdraví lidí nebo zvířat. Zařízení nebo podniky, v nichž jsou prováděny určité úkony ještě před tím, než jsou vedlejší produkty živočišného původu podrobeny dalšímu zpracování, by měly být zkonstruovány a provozovány způsobem, který brání takovému přenosu rizik. To by se mělo týkat také zařízení nebo podniků, v nichž jsou prováděny úkony, při nichž dochází k manipulaci s vedlejšími produkty živočišného původu podle veterinárních předpisů Unie kromě manipulace s vedlejšími produkty živočišného původu při léčebných činnostech soukromých veterinárních lékařů.
(22)
Podle nařízení (ES) č. 1069/2009 mají provozovatelé zaručit, že vedlejší produkty živočišného původu a získané produkty jsou ve všech fázích řetězce výroby, používání a neškodného odstranění sledovatelné, aby se zabránilo zbytečnému narušování vnitřního trhu, dojde-li k událostem, které souvisejí se skutečnými nebo možnými riziky pro zdraví lidí a zvířat. Sledovatelnost by tudíž neměli zaručovat pouze provozovatelé, kteří vyrábějí, sbírají nebo přepravují vedlejší produkty živočišného původu, ale také provozovatelé, kteří vedlejší produkty živočišného původu nebo získané produkty neškodně odstraňují, a to spalováním, spoluspalováním nebo na skládky.
(23)
Nádoby nebo dopravní prostředky, které se používají pro vedlejší produkty živočišného původu nebo získané produkty, by měly být udržovány v čistém stavu, aby se zamezilo kontaminaci. Jsou-li určeny pro přepravu specifického materiálu, například tekutého vedlejšího produktu živočišného původu, který nepředstavuje nepřijatelné riziko pro zdraví, mohou provozovatelé přizpůsobit svá opatření, která mají zabránit kontaminaci, skutečnému riziku, které daný materiál představuje.
(24)
Členské státy by měly být oprávněny požadovat od provozovatelů, aby k předkládání důkazu o tom, že zásilka vedlejších produktů živočišného původu nebo získaných produktů byla doručena na místo určení, používali integrovaný počítačový veterinární systém (Traces), který byl zaveden rozhodnutím Komise 2004/292/ES ze dne 30. března 2004 o zavedení systému Traces a o změně rozhodnutí 92/486/EHS (16) (dále jen „systém TRACES“). Jinak by důkaz o doručení zásilek měl být předkládán prostřednictvím čtvrté kopie obchodního dokladu, která se vrátí výrobci. Po prvním roce provádění tohoto nařízení by měly být zkušenosti s oběma možnostmi vyhodnoceny.
(25)
Nařízení (ES) č. 853/2004 stanoví určité parametry pro ošetřování tavených/škvařených tuků, rybího tuku a vaječných výrobků, které zajišťují, že jsou odpovídajícím způsobem zvládána možná rizika pro zdraví v případech, kdy jsou takovéto produkty používány k jiným účelům než k lidské spotřebě. Uvedené parametry by tudíž měly být povoleny jako alternativy k ošetření vedlejších produktů živočišného původu, která jsou stanovena v tomto nařízení.
(26)
Mlezivo a výrobky z mleziva by proto měly být získávány od stád skotu, která jsou prostá určitých nákaz uvedených ve směrnici Rady 64/432/EHS ze dne 26. června 1964 o veterinárních otázkách obchodu se skotem a prasaty uvnitř Společenství (17).
(27)
Měly by být aktualizovány odkazy na směrnici Rady 76/768/EHS ze dne 27. července 1976 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se kosmetických prostředků (18), směrnici Rady 96/22/ES ze dne 29. dubna 1996 o zákazu používání některých látek s hormonálním nebo tyreostatickým účinkem a beta-sympatomimetik v chovech zvířat (19) a na směrnici Rady 96/23/ES ze dne 29. dubna 1996 o kontrolních opatřeních u některých látek a jejich reziduí v živých zvířatech a živočišných produktech (20) a v hygienických pravidlech pro obchod s nezpracovaným hnojem by měl být aktualizován odkaz na směrnici Rady 2009/158/ES ze dne 30. listopadu 2009 o veterinárních podmínkách pro obchod s drůbeží a násadovými vejci uvnitř Společenství a jejich dovoz ze třetích zemí (21).
(28)
S některými dováženými materiály určenými k výrobě krmiva pro zvířata v zájmovém chovu by mělo být manipulováno a měly by být používány za podmínek, jež odpovídají riziku, které mohou takovéto materiály představovat. Zejména by mělo být vypracováno ustanovení pro jejich bezpečnou přepravu do zařízení nebo podniků určení, v nichž jsou takovéto materiály a materiál kategorie 3 zapracovány do krmiva pro zvířata v zájmovém chovu. Pokud jde o zařízení nebo podniky určení, měl by být příslušný orgán oprávněn povolovat skladování dovezených materiálů společně s materiálem kategorie 3, pokud je možné dovezené materiály sledovat.
(29)
Nařízení (ES) č. 1069/2009 poukazuje na určité získané produkty, které lze uvádět na trh v souladu podmínkami stanovenými v některých jiných právních předpisech Unie. Tyto právní předpisy rovněž stanoví podmínky pro dovoz, sběr a přemísťování vedlejších produktů živočišného původu a získaných produktů pro účely výroby takovýchto získaných produktů. Nařízení (ES) č. 1069/2009 se však použije v případech, kdy tyto jiné právní předpisy Unie nestanoví podmínky týkající se rizik pro zdraví lidí a zvířat, která mohou takovéto suroviny představovat. Jelikož takovéto podmínky nebyly stanoveny pro materiály, které před tím, než začaly splňovat podmínky pro uvedení na trh stanovené v těchto jiných právních předpisech Unie, prošly určitými fázemi zpracování, měly by být stanoveny v tomto nařízení. Zejména by měly být stanoveny podmínky upravující dovoz takovýchto materiálů a manipulaci s nimi v Unii, a to za přísné kontroly, a požadavky na dokumentaci, aby se zabránilo přenosu možných zdravotních rizik z takovýchto materiálů.
(30)
V tomto nařízení by zejména měly být stanoveny odpovídající hygienické podmínky pro materiály, které se používají pro výrobu léčivých přípravků v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2001/83/ES ze dne 6. listopadu 2001 o kodexu Společenství týkajícím se humánních léčivých přípravků (22), veterinárních léčivých přípravků v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2001/82/ES ze dne 6. listopadu 2001 o kodexu Společenství týkajícím se veterinárních léčivých přípravků (23), zdravotnických prostředků v souladu se směrnicí Rady 93/42/EHS ze dne 14. června 1993 o zdravotnických prostředcích (24), diagnostických zdravotnických prostředků in vitro v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 98/79/ES ze dne 27. října 1998 o diagnostických zdravotnických prostředcích in vitro (25), aktivních implantabilních zdravotnických prostředků v souladu se směrnicí 90/385/EHS ze dne 20. června 1990 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se aktivních implantabilních zdravotnických prostředků (26) nebo laboratorních činidel („hotové výrobky“). Pokud jsou rizika vyplývající z takovýchto materiálů zmírněna čištěním, koncentrací v produktu nebo v důsledku podmínek, za nichž je s nimi manipulováno a za nichž jsou neškodně odstraňovány, měly by se použít pouze požadavky nařízení (ES) č. 1069/2009 a tohoto nařízení, které se týkají sledovatelnosti. V takovém případě by se neměly použít požadavky týkající se oddělení různých kategorií vedlejších produktů živočišného původu v zařízení nebo podniku, které vyrábějí hotové výrobky, jelikož následné použití materiálů k jiným účelům, zejména k zapracování do potravin nebo krmiv, lze vyloučit, pokud budou provozovatelé řádně uplatňovat pravidla, za což by měl nést odpovědnost příslušný orgán. Zásilky takovýchto materiálů, které mají být dovezeny do Unie, by měly být na stanovišti hraniční kontroly vstupu v souladu se směrnicí 97/78/ES podrobeny veterinárním kontrolám, aby se zaručilo, že tyto produkty splňují požadavky, aby mohly být v Unii uvedeny na trh.
(31)
Podle směrnice Rady 2009/156/ES ze dne 30. listopadu 2009 o veterinárních pravidlech pro přesun koňovitých a jejich dovoz ze třetích zemí (27) jsou určité nákazy, vůči nimž jsou koňovití vnímaví, povinné hlášením. Krevní výrobky z koňovitých, které jsou určeny k jiným účelům než ke krmení, například krevní výrobky určené pro veterinární léčivé přípravky, by měly pocházet z koňovitých, kteří nevykazovali klinické příznaky těchto nákaz, aby se zmírnilo riziku přenosu těchto nákaz.
(32)
Mělo by být přípustné uvádět na trh čerstvé kůže a kožky určené k jiným účelům než k lidské spotřebě, pokud splňují veterinární podmínky pro čerstvé maso stanovené v souladu se směrnicí Rady 2002/99/ES ze dne 16. prosince 2002, kterou se stanoví veterinární předpisy pro produkci, zpracování, distribuci a dovoz produktů živočišného původu určených k lidské spotřebě (28), neboť tyto podmínky zajišťují odpovídající zmírnění možných rizik pro zdraví.
(33)
Hygienická pravidla stanovená v tomto nařízení pro výrobu loveckých trofejí a jiných preparátů ze zvířat a jejich uvádění na trh, která eliminují možná rizika, by měla být doplňková k pravidlům pro ochranu určitých druhů volně žijících živočichů, která jsou stanovena v nařízení Rady (ES) č. 338/97 ze dne 9. prosince 1996 o ochraně druhů volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin regulováním obchodu s nimi (29), neboť uvedené nařízení má odlišný cíl. Na anatomické preparáty ze zvířat nebo vedlejších produktů živočišného původu, jež byly podrobeny procesům, jako je například plastinace, které rovnocenně eliminují možná rizika, by se neměla vztahovat veterinární omezení, aby se usnadnilo používání těchto preparátů, zejména v rámci vzdělávání.
(34)
Vedlejší produkty včelařství, které mají být uvedeny na trh, by měly být prosté určitých nákaz, vůči nimž jsou včely vnímavé a které jsou vyjmenovány ve směrnici Rady 92/65/EHS ze dne 13. července 1992 o veterinárních předpisech pro obchod se zvířaty, spermatem, vajíčky a embryi uvnitř Společenství a jejich dovoz do Společenství, pokud se na ně nevztahují zvláštní veterinární předpisy Společenství uvedené v příloze A oddíle I směrnice 90/425/EHS (30).
(35)
Evropský parlament a Rada vyzvaly Komisi, aby stanovila konečný bod výrobního řetězce tukových produktů, za kterým se na ně již nevztahují požadavky nařízení (ES) č. 1069/2009. Rozhodnutí o konečném bodě by mělo být přijato, jakmile bude k dispozici posouzení, které zhodnotí schopnost tukových procesů zmírnit možná zdravotní rizika, která může představovat každá kategorie zpracovávaných živočišných tuků.
(36)
V tomto nařízení by měl být uveden odkaz na nařízení Komise (EU) č. 206/2010 ze dne 12. března 2010, kterým se stanoví seznamy třetích zemí, území nebo jejich částí, z nichž je povolen vstup některých zvířat a čerstvého masa na území Evropské unie, a požadavky na veterinární osvědčení (31), jelikož by z uvedených třetích zemí a ostatních území měl být povolen dovoz určitých vedlejších produktů živočišného původu nebo získaných produktů, protože rizika, která tyto produkty představují, jsou totožná s riziky, která mohou případně souviset s dovozem živých zvířat nebo čerstvého masa.
(37)
Měl by být uveden odkaz na další seznamy třetích zemí, z nichž lze dovážet určité materiály živočišného původu, aby bylo možné na základě obdobných úvah o rizicích pro zdraví a v zájmu zaručení soudržnosti právních předpisů Unie určit třetí země, z nichž je možné dovážet vedlejší produkty živočišného původu z příslušných druhů. Takovéto seznamy byly stanoveny rozhodnutím Komise 2004/211/ES ze dne 6. ledna 2004, kterým se stanoví seznam třetích zemí a částí jejich území, ze kterých členské státy povolují dovoz živých koňovitých a spermatu, vajíček a embryí druhů koňovitých, a kterým se mění rozhodnutí 93/195/EHS a 94/63/ES (32), nařízením Komise (EU) č. 605/2010 ze dne 2. července 2010, kterým se stanoví veterinární a hygienické podmínky a podmínky veterinárních osvědčení pro dovoz syrového mléka a mléčných výrobků určených k lidské spotřebě do Evropské unie (33), rozhodnutím Komise 2006/766/ES ze dne 6. listopadu 2006, kterým se stanoví seznamy třetích zemí a území, ze kterých je povolen dovoz mlžů, ostnokožců, pláštěnců, mořských plžů a produktů rybolovu (34), nařízením Komise (ES) č. 798/2008 ze dne 8. srpna 2008, kterým se stanoví seznam třetích zemí, území, oblastí nebo jednotek, z nichž lze do Společenství dovážet a přes jeho území přepravovat drůbež a drůbeží produkty, a požadavky na vydání veterinárního osvědčení (35), a nařízením Komise (ES) č. 119/2009 ze dne 9. února 2009, kterým se stanoví seznam třetích zemí nebo jejich území pro účely dovozu masa volně žijících zajícovitých, některých volně žijících suchozemských savců a králíků ve farmovém chovu do Společenství nebo jeho tranzitu přes území Společenství a požadavky týkající se veterinárního osvědčení (36).
(38)
Jelikož odpad z fotografického průmyslu, v němž jsou používány určité vedlejší produkty živočišného původu, například páteř skotu, představuje rizika nejen pro zdraví lidí a zvířat, ale také pro životní prostředí, měl by být buď neškodně odstraněn, nebo vyvezen do třetí země původu vedlejších produktů živočišného původu v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1013/2006 ze dne 14. června 2006 o přepravě odpadů (37).
(39)
V pravidlech pro tranzit určitých vedlejších produktů živočišného původu a získaných produktů přes Evropskou unii, k němuž dochází při přemísťování mezi územími Ruské federace, by měl být uveden odkaz na seznam stanovišť hraniční kontroly stanovený rozhodnutím Komise 2009/821/ES ze dne 28. září 2009, kterým se stanoví seznam schválených stanovišť hraniční kontroly, některá prováděcí pravidla týkající se inspekcí prováděných veterinárními odborníky Komise a veterinární jednotky v TRACES (38). Pro účely takového tranzitu by měl být používán společný veterinární vstupní doklad stanovený nařízením Komise (ES) č. 136/2004 ze dne 22. ledna 2004, kterým se stanoví postupy veterinárních kontrol produktů dovážených ze třetích zemí na stanovištích hraniční kontroly Společenství (39).
(40)
Toto nařízení by mělo stanovit, že veterinární osvědčení, která mají v místě vstupu do Unie, v němž probíhají veterinární kontroly, doprovázet zásilky vedlejších produktů živočišného původu nebo získaných produktů, by měla být vydávána v souladu se zásadami osvědčování, které jsou rovnocenné zásadám stanoveným ve směrnici Rady 96/93/ES ze dne 17. prosince 1996 o osvědčeních pro zvířata a živočišné produkty (40).
(41)
V zájmu jednotnosti právních předpisů Unie by úřední kontroly v celém řetězci vedlejších produktů živočišného původu a získaných produktů měly být prováděny v souladu s obecnými povinnostmi při úředních kontrolách, které jsou stanoveny v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 882/2004 ze dne 29. dubna 2004 o úředních kontrolách za účelem ověření dodržování právních předpisů týkajících se krmiv a potravin a pravidel o zdraví zvířat a dobrých životních podmínkách zvířat (41).
(42)
Z toho důvodu je nutné stanovit v tomto nařízení prováděcí opatření k nařízení (ES) č. 1069/2009.
(43)
Nařízení (ES) č. 1069/2009 s účinkem ode dne 4. března 2011 zrušuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1774/2002.
(44)
Po přijetí nařízení (ES) č. 1774/2002 byly přijaty určité prováděcí akty, konkrétně nařízení Komise (ES) č. 811/2003 o zákazu opětovného použití ryb v rámci téhož druhu a zakopání nebo spálení vedlejších produktů živočišného původu (42), rozhodnutí Komise 2003/322/ES o krmení některých druhů mrchožravých ptáků některým materiálem kategorie 1 (43), rozhodnutí Komise 2003/324/ES o odchylce od zákazu opětovného použití v rámci téhož druhu pro kožešinová zvířata (44), nařízení Komise (ES) č. 79/2005 o mléku a mléčných výrobcích (45), (ES) č. 92/2005 o způsobech zneškodňování či využití (46), (ES) č. 181/2006 o organických hnojivech a půdních přídavcích s výjimkou hnoje (47), (ES) č. 1192/2006 o seznamech schválených zařízení (48) a (ES) č. 2007/2006 o dovozu a tranzitu některých meziproduktů z materiálů kategorie 3 (49).
(45)
Kromě toho byla přijata určitá přechodná opatření, zejména nařízení Komise (ES) č. 878/2004 o dovozu některých materiálů kategorie 1 a 2 a manipulaci s nimi (50), rozhodnutí Komise 2004/407/ES o dovozu určitých materiálů pro výrobu fotografické želatiny (51) a nařízení Komise (ES) č. 197/2006 o manipulaci se zmetkovými potravinami a jejich zneškodňování (52), aby byla stanovena opatření úměrná příslušnému riziku pro určitá specifická využití vedlejších produktů živočišného původu.
(46)
V zájmu dalšího zjednodušení pravidel Unie týkajících se vedlejších produktů živočišného původu, požadovaného předsednictvím Rady v době přijetí nařízení (ES) č. 1069/2009, by měla být uvedená prováděcí a přechodná opatření podrobena přezkumu. Měla by být podle potřeby zrušena a nahrazena tímto nařízením, aby tvořila soudržný právní rámec pro vedlejší produkty živočišného původu a získané produkty.
(47)
Nařízení (ES) č. 1069/2009 se použije od 4. března 2011, a proto by se toto nařízení rovněž mělo používat od uvedeného data. Kromě toho je nezbytné stanovit přechodné období, aby zúčastněné subjekty měly čas přizpůsobit se novým pravidlům stanoveným v tomto nařízení a uvést na trh určité produkty, jež byly vyrobeny podle hygienických pravidel Unie, která byla použitelná před uvedeným datem, a aby mohl nadále probíhat dovoz, až budou požadavky stanovené tímto nařízením použitelné.
(48)
Uvádění určitých produktů uvedených v nařízení (ES) č. 878/2004 na trh a jejich vývoz by měly být nadále prováděny v souladu s vnitrostátními opatřeními, jelikož rizika spojená s omezeným množstvím dotčených materiálů je v současné době možné regulovat na vnitrostátní úrovni, a to až do případné budoucí harmonizace. Dokud nebudou na základě dalších důkazů přijata opatření pro sběr a neškodné odstraňování určitých omezených množství produktů živočišného původu z maloobchodního sektoru, měl by mít příslušný orgán nadále možnost povolovat sběr a neškodné odstraňování takovýchto produktů jinými způsoby, a to pod podmínkou, že je zaručena rovnocenná ochrana zdraví lidí a zvířat.
(49)
V souladu s žádostí, kterou vyjádřil Evropský parlament při souhlasu s nařízením (ES) č. 1069/2009, jehož dosáhl při prvním čtení, a s ohledem na konkrétnější návrhy Parlamentu na řešení určitých technických otázek byla předloha tohoto nařízení dne 27. září 2010 předložena Výboru pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin k výměně názorů.
(50)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
Toto nařízení stanoví prováděcí opatření:
a)
pro hygienická a veterinární pravidla pro vedlejší produkty živočišného původu a získané produkty stanovená nařízením (ES) č. 1069/2009;
b)
týkající se určitých vzorků a předmětů osvobozených od veterinárních kontrol na stanovištích hraniční kontroly stanovených v čl. 16 odst. 1 písm. e) a f) směrnice 97/78/ES.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí definice stanovené v příloze I.
Článek 3
Konečný bod výrobního řetězce pro některé získané produkty
Následující získané produkty je možné uvádět na trh, jinak než dovozem, bez omezení, jak stanoví čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 1069/2009:
a)
bionaftu, která splňuje požadavky na neškodné odstraňování a využívání získaných produktů stanovené v odst. 2 písm. b) oddílu 3 kapitoly IV přílohy IV;
b)
zpracované krmivo pro zvířata v zájmovém chovu, které splňuje zvláštní požadavky na zpracované krmivo pro zvířata v zájmovém chovu stanovené v odst. 7 písm. a) kapitoly II přílohy XIII;
c)
žvýkací pamlsky pro psy, které splňují zvláštní požadavky na žvýkací pamlsky pro psy stanovené v odst. 7 písm. b) kapitoly II přílohy XIII;
d)
kůže kopytníků, které splňují zvláštní požadavky na konečný bod pro tyto produkty stanovené v bodě C kapitoly V přílohy XIII;
e)
vlnu a srst, které splňují zvláštní požadavky na konečný bod pro tyto produkty stanovené v bodě B kapitoly VII přílohy XIII;
f)
peří a prachové peří, které splňuje zvláštní požadavky na konečný bod pro tyto produkty stanovené v bodě C kapitoly VII přílohy XIII;
g)
kožešinu, která splňuje podmínky kapitoly VIII přílohy XIII.
Článek 4
Závažná přenosná onemocnění
Pro účely obecných veterinárních omezení podle čl. 6 odst. 1 písm. b) bodu ii) nařízení (ES) č. 1069/2009 jsou za závažná přenosná onemocnění považovány nákazy uvedené organizací OIE v článku 1.2.3 Kodexu zdraví suchozemských živočichů ve vydání z roku 2010 a v kapitole 1.3 Kodexu zdraví vodních živočichů ve vydání z roku 2010.
KAPITOLA II
NEŠKODNÉ ODSTRAŇOVÁNÍ A POUŽÍVÁNÍ VEDLEJŠÍCH PRODUKTŮ ŽIVOČIŠNÉHO PŮVODU A ZÍSKANÝCH PRODUKTŮ
Článek 5
Omezení týkající se používání vedlejších produktů živočišného původu a získaných produktů
1. Provozovatelé v členských státech uvedených v kapitole I přílohy II musí splňovat podmínky pro krmení kožešinových zvířat určitými materiály získanými z těl zvířat stejného druhu nebo jejich částí, které jsou stanoveny v téže kapitole.
2. Provozovatelé musí dodržovat omezení pro krmení hospodářských zvířat rostlinným porostem z půdy, na níž byla aplikována určitá organická hnojiva nebo půdní přídavky, stanovená v kapitole II přílohy II.
Článek 6
Neškodné odstraňování spalováním a spoluspalováním
1. Příslušný orgán zaručí, že spalování a spoluspalování vedlejších produktů živočišného původu a získaných produktů probíhá pouze:
a)
ve spalovacích a spoluspalovacích zařízeních, kterým bylo uděleno povolení podle směrnice 2000/76/ES; nebo
b)
v případě zařízení, která nemusí mít povolení podle směrnice 2000/76/ES, ve spalovacích a spoluspalovacích zařízeních, která příslušný orgán schválil pro účely neškodného odstraňování vedlejších produktů živočišného původu nebo získaných produktů spalováním nebo neškodného odstraňování nebo využívání vedlejších produktů živočišného původu nebo získaných produktů spoluspalováním, pokud představují odpad, a to v souladu s čl. 24 odst. 1 písm. b) nebo c) nařízení (ES) č. 1069/2009.
2. V souladu s čl. 24 odst. 1 písm. b) nebo c) nařízení (ES) č. 1069/2009 příslušný orgán schválí spalovací a spoluspalovací zařízení uvedená v odst. 1 písm. b) pouze tehdy, pokud splňují požadavky stanovené v příloze III tohoto nařízení.
3. Provozovatelé spalovacích a spoluspalovacích zařízení musí splňovat obecné požadavky na spalování a spoluspalování stanovené v kapitole I přílohy III.
4. Provozovatelé vysokokapacitních spalovacích a spoluspalovacích zařízení musí splňovat požadavky stanovené v kapitole II přílohy III.
5. Provozovatelé nízkokapacitních spalovacích a spoluspalovacích zařízení musí splňovat požadavky stanovené v kapitole III přílohy III.
Článek 7
Ukládání některých materiálů kategorie 1 a 3 na skládku
Odchylně od článku 12 a čl. 14 písm. c) nařízení (ES) č. 1069/2009 může příslušný orgán povolit neškodné odstraňování následujících materiálů kategorie 1 a 3 na povolené skládce:
a)
dovezeného nebo z dovezených materiálů vyrobeného krmiva pro zvířata v zájmovém chovu získaného z materiálu kategorie 1 uvedeného v čl. 8 písm. c) nařízení (ES) č. 1069/2009;
b)
materiálu kategorie 3 uvedeného v čl. 10 písm. f) a g) nařízení (ES) č. 1069/2009 za předpokladu, že:
i)
takovéto materiály nebyly ve styku s žádnými vedlejšími produkty živočišného původu, které jsou uvedené v článcích 8 a 9 a čl. 10 písm. a) až e) a h) až p) uvedeného nařízení,
ii)
v okamžiku, kdy jsou určeny k neškodnému odstranění, materiály:
-
uvedené v čl. 10 písm. f) uvedeného nařízení prošly zpracováním, jak je definováno v čl. 2 odst. 1 písm. m) nařízení (ES) č. 852/2004, a
-
uvedené v čl. 10 písm. g) uvedeného nařízení byly zpracovány v souladu s kapitolou II přílohy X tohoto nařízení nebo v souladu se zvláštními požadavky na krmivo pro zvířata v zájmovém chovu stanovenými v kapitole II přílohy XIII tohoto nařízení, a
iii)
neškodné odstranění takovýchto materiálů nepředstavuje riziko pro zdraví lidí ani zvířat.
Článek 8
Požadavky na zpracovatelská zařízení a jiná zařízení
1. Provozovatelé zaručí, že zpracovatelská zařízení a jiná zařízení, která podléhají jejich kontrole, splňují následující požadavky stanovené v kapitole I přílohy IV:
a)
obecné podmínky pro zpracování stanovené v oddíle 1;
b)
požadavky na čištění odpadních vod stanovené v oddíle 2;
c)
zvláštní požadavky na zpracování materiálů kategorie 1 a 2 stanovené v oddíle 3;
d)
zvláštní požadavky na zpracování materiálů kategorie 3 stanovené v oddíle 4.
2. Příslušný orgán schválí zpracovatelská zařízení a jiná zařízení pouze tehdy, pokud splňují podmínky stanovené v kapitole I přílohy IV.
Článek 9
Hygienické požadavky a požadavky na zpracování pro zpracovatelská zařízení a jiná zařízení
Provozovatelé zaručí, že zařízení a podniky, které podléhají jejich kontrole, splňují následující požadavky stanovené v příloze IV:
a)
hygienické požadavky a požadavky na zpracování stanovené v kapitole II;
b)
standardní zpracovatelské metody stanovené v kapitole III, pokud jsou takové metody v zařízení nebo podniku používány;
c)
alternativní zpracovatelské metody stanovené v kapitole IV, pokud jsou takové metody v zařízení nebo podniku používány.
Článek 10
Požadavky na přeměnu vedlejších produktů živočišného původu a získaných produktů na bioplyn a na kompostování
1. Provozovatelé zaručí, že zařízení a podniky, které podléhají jejich kontrole, splňují následující požadavky na přeměnu vedlejších produktů živočišného původu a získaných produktů na bioplyn nebo na kompostování stanovené v příloze V:
a)
požadavky vztahující se na zařízení na výrobu bioplynu nebo kompostování stanovené v kapitole I;
b)
hygienické požadavky vztahující se na zařízení na výrobu bioplynu nebo kompostování stanovené v kapitole II;
c)
standardní parametry přeměny stanovené v oddíle 1 kapitoly III;
d)
normy pro zbytky rozkladu a kompost stanovené v oddíle 3 kapitoly III.
2. Příslušný orgán schválí zařízení na výrobu bioplynu a kompostování pouze tehdy, pokud splňují požadavky stanovené v příloze V.
3. Příslušný orgán může zařízením na výrobu bioplynu a kompostování povolit použití alternativních parametrů přeměny, pokud jsou dodrženy požadavky stanovené v oddíle 2 kapitoly III přílohy V.
KAPITOLA III
ODCHYLKY OD URČITÝCH USTANOVENÍ NAŘÍZENÍ (ES) č. 1069/2009
Článek 11
Zvláštní pravidla pro výzkumné a diagnostické vzorky
1. Příslušný orgán může povolit přepravu, použití a neškodné odstranění výzkumných a diagnostických vzorků za podmínek, které zaručují, že jsou zvládána rizika pro zdraví lidí a zvířat.
Příslušný orgán zejména zaručí, že provozovatelé splňují požadavky kapitoly I přílohy VI.
2. Provozovatelé musí dodržovat zvláštní pravidla pro výzkumné a diagnostické vzorky stanovená v kapitole I přílohy VI.
3. Provozovatelé mohou odesílat výzkumné a diagnostické vzorky, které sestávají z následujících vedlejších produktů živočišného původu a získaných produktů, do jiného členského státu, aniž by informovali příslušný orgán členského státu původu v souladu s čl. 48 odst. 1 nařízení (ES) č. 1069/2009 a aniž by byl příslušný orgán členského státu určení informován prostřednictvím systému TRACES a aniž by tento orgán souhlasil s přijetím zásilky v souladu s čl. 48 odst. 1 a 3 uvedeného nařízení:
a)
materiálů kategorie 1 a 2 a masokostní moučky nebo živočišných tuků získaných z materiálů kategorie 1 a 2;
b)
zpracovaných živočišných bílkovin.
Článek 12
Zvláštní pravidla pro vzorky zboží a výstavní předměty
1. Příslušný orgán může povolit přepravu, použití a neškodné odstranění vzorků zboží a výstavních předmětů za podmínek, které zaručují, že jsou zvládána rizika pro zdraví lidí a zvířat.
Příslušný orgán zejména zaručí, že provozovatelé splňují požadavky bodů 2, 3 a 4 oddílu 1 kapitoly I přílohy VI.
2. Provozovatelé musí dodržovat zvláštní pravidla pro vzorky zboží a výstavní předměty stanovená v oddíle 2 kapitoly I přílohy VI.
3. Provozovatelé mohou odesílat vzorky zboží, které sestávají z následujících vedlejších produktů živočišného původu a získaných produktů, do jiného členského státu, aniž by informovali příslušný orgán členského státu původu v souladu s čl. 48 odst. 1 nařízení (ES) č. 1069/2009 a aniž by byl příslušný orgán členského státu určení informován prostřednictvím systému TRACES a aniž by tento orgán souhlasil s přijetím zásilky v souladu s čl. 48 odst. 1 a 3 uvedeného nařízení:
a)
materiálů kategorie 1 a 2 a masokostní moučky nebo živočišných tuků získaných z materiálů kategorie 1 a 2;
b)
zpracovaných živočišných bílkovin.
Článek 13
Zvláštní pravidla pro krmení
1. Provozovatelé mohou používat materiál kategorie 2 ke krmení následujících zvířat za předpokladu, že takový materiál pochází ze zvířat, která nebyla usmrcena ani neuhynula v důsledku výskytu nebo podezření na výskyt onemocnění přenosného na člověka nebo zvířata, pokud splňují obecné požadavky stanovené v oddíle 1 kapitoly II přílohy VI a veškeré další podmínky, které může stanovit příslušný orgán:
a)
zvířat chovaných v zoologických zahradách;
b)
kožešinových zvířat;
c)
psů z uznaných chovných stanic nebo smeček loveckých psů;
d)
psů a koček v útulcích;
e)
larev a červů pro rybí návnady.
2. Provozovatelé mohou používat materiál kategorie 3 ke krmení následujících zvířat, pokud splňují obecné požadavky stanovené v oddíle 1 kapitoly II přílohy VI a veškeré další podmínky, které může stanovit příslušný orgán:
a)
zvířat chovaných v zoologických zahradách;
b)
kožešinových zvířat;
c)
psů z uznaných chovných stanic nebo smeček loveckých psů;
d)
psů a koček v útulcích;
e)
larev a červů pro rybí návnady.
Článek 14
Krmení určitých druhů v krmných stanicích a mimo ně a v zoologických zahradách
1. Příslušný orgán může povolit použití materiálu kategorie 1 sestávajícího z celých těl mrtvých zvířat nebo jejich částí, který obsahuje specifikovaný rizikový materiál, ke krmení:
a)
ohrožených či chráněných druhů mrchožravých ptáků a dalších druhů žijících ve svém přírodním stanovišti v krmných stanicích za účelem podpory biologické rozmanitosti, pokud jsou splněny podmínky stanovené v oddíle 2 kapitoly II přílohy VI;
b)
volně žijících zvířat uvedených v odst. 1 písm. a) oddílu 2 kapitoly II přílohy IV mimo krmné stanice, ve vhodných případech bez předchozího sběru mrtvých zvířat, pokud jsou splněny podmínky stanovené v oddíle 3 uvedené kapitoly.
2. Příslušný orgán může povolit použití materiálu kategorie 1 sestávajícího z celých těl mrtvých zvířat nebo jejich částí, který obsahuje specifikovaný rizikový materiál, a materiálu získaného ze zvířat chovaných v zoologických zahradách ke krmení zvířat chovaných v zoologických zahradách, pokud jsou splněny podmínky stanovené v oddíle 4 kapitoly II přílohy VI.
Článek 15
Zvláštní pravidla pro sběr a neškodné odstraňování
Pokud příslušný orgán povolí neškodné odstraňování vedlejších produktů živočišného původu na základě odchylky stanovené v čl. 19 odst. 1 písm. a), b), c) a e) nařízení (ES) č. 1069/2009, provede se neškodné odstranění podle zvláštních pravidel stanovených v kapitole III přílohy VI:
a)
zvláštních pravidel pro neškodné odstraňování vedlejších produktů živočišného původu stanovených v oddíle 1;
b)
pravidel pro spálení a zahrabání vedlejších produktů živočišného původu v odlehlých oblastech stanovených v oddíle 2;
c)
pravidel pro spálení a zahrabání včel a vedlejších produktů včelařství stanovených v oddíle 3.
KAPITOLA IV
POVOLENÍ ALTERNATIVNÍCH METOD
Článek 16
Standardní formát žádosti o povolení alternativních metod
1. Žádosti o povolení alternativních metod použití nebo neškodného odstranění vedlejších produktů živočišného původu nebo získaných produktů uvedené v čl. 20 odst. 1 nařízení (ES) č. 1069/2009 předkládají členské státy nebo zainteresované subjekty v souladu s požadavky standardního formátu pro žádosti o alternativní metody stanoveného v příloze VII.
2. Členské státy určí národní kontaktní místa, která budou poskytovat informace o příslušném orgánu, který je odpovědný za hodnocení žádostí o povolení alternativních metod použití nebo neškodného odstranění vedlejších produktů živočišného původu.
3. Komise zveřejní seznam národních kontaktních míst na svých internetových stránkách.
KAPITOLA V
SBĚR, PŘEPRAVA, IDENTIFIKACE A SLEDOVATELNOST
Článek 17
Požadavky na obchodní doklady a veterinární osvědčení, identifikaci, sběr a přepravu vedlejších produktů živočišného původu a na sledovatelnost
1. Provozovatelé zaručí, že vedlejší produkty živočišného původu a získané produkty:
a)
splňují požadavky na sběr, přepravu a identifikaci stanovené v kapitolách I a II přílohy VIII;
b)
jsou během přepravy provázeny obchodními doklady nebo veterinárními osvědčeními v souladu s požadavky stanovenými v kapitole III přílohy VIII.
2. Provozovatelé, kteří zasílají, přepravují nebo přijímají vedlejší produkty živočišného původu nebo získané produkty, musí uchovávat záznamy o zásilkách a související obchodní doklady nebo veterinární osvědčení v souladu s požadavky stanovenými v kapitole IV přílohy VIII.
3. Provozovatelé musí splňovat požadavky na označování určitých získaných produktů stanovené v kapitole V přílohy VIII.
KAPITOLA VI
REGISTRACE A SCHVÁLENÍ ZAŘÍZENÍ A PODNIKŮ
Článek 18
Požadavky na schválení jednoho nebo více zařízení a podniků, které manipulují s vedlejšími produkty živočišného původu ve stejném místě
Příslušný orgán může udělit schválení více než jednomu zařízení nebo podniku, v nichž dochází k manipulaci s vedlejšími produkty živočišného původu ve stejném místě, pokud je uspořádáním zařízení nebo podniků a způsobem manipulace s vedlejšími produkty živočišného původu a získanými produkty v zařízeních nebo podnicích vyloučeno, že mezi nimi dojde k přenosu rizik pro zdraví lidí nebo zvířat.
Článek 19
Požadavky na určitá schválená zařízení a podniky, které manipulují s vedlejšími produkty živočišného původu a získanými produkty
Provozovatelé zaručí, že zařízení a podniky, které podléhají jejich kontrole, které byly schváleny příslušným orgánem, splňují požadavky stanovené v následujících kapitolách přílohy IX tohoto nařízení, pokud se v nich vykonává jedna nebo více z činností uvedených v čl. 24 odst. 1 nařízení (ES) č. 1069/2009:
a)
v kapitole I, pokud vyrábějí krmivo pro zvířata v zájmovém chovu, jak je uvedeno v čl. 24 odst. 1 písm. e) uvedeného nařízení;
b)
v kapitole II, pokud skladují vedlejší produkty živočišného původu, jak je uvedeno v čl. 24 odst. 1 písm. i) uvedeného nařízení a manipulují s vedlejšími produkty živočišného původu po jejich sběru, přičemž vykonávají jednu z následujících činností uvedených v čl. 24 odst. 1 písm. h) uvedeného nařízení:
i)
třídění,
ii)
dělení,
iii)
chlazení,
iv)
mražení,
v)
solení,
vi)
konzervování jinými postupy,
vii)
odstraňování kůží a kožek nebo odstraňování specifikovaného rizikového materiálu,
viii)
činnosti, při nichž dochází k manipulaci s vedlejšími produkty živočišného původy a které jsou prováděny v souladu s povinnostmi podle veterinárních předpisů Unie,
ix)
pasterizačně/hygienické ošetření vedlejších produktů živočišného původu určených k přeměně na bioplyn/zkompostování, a to před takovouto přeměnou nebo zkompostováním v jiném zařízení nebo podniku v souladu s přílohou V tohoto nařízení,
x)
prosévání;
c)
v kapitole III, pokud skladují získané produkty pro určitá plánovaná použití podle čl. 24 odst. 1 písm. j) uvedeného nařízení.
Článek 20
Požadavky na určitá registrovaná zařízení a podniky, které manipulují s vedlejšími produkty živočišného původu a získanými produkty
1. Provozovatelé registrovaných podniků nebo zařízení nebo jiní registrovaní provozovatelé musí manipulovat s vedlejšími produkty živočišného původu a získanými produkty za podmínek stanovených v kapitole IV přílohy IX.
2. Registrovaní provozovatelé, kteří přepravují vedlejší produkty živočišného původu nebo získané produkty jinde než mezi prostorami stejného provozovatele, musí dodržovat zejména podmínky stanovené v odst. 2 kapitoly IV přílohy IX.
3. Odstavce 1 a 2 se nevztahují na:
a)
schválené provozovatele, kteří přepravují vedlejší produkty živočišného původu nebo získané produkty v rámci vedlejší činnosti;
b)
provozovatele, kteří byli registrováni pro účely přepravních činností v souladu s nařízením (ES) č. 183/2005.
4. Příslušný orgán může následující provozovatele osvobodit od povinnosti ohlašovat informace, jak uvádí čl. 23 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 1069/2009:
a)
provozovatele, kteří manipulují s loveckými trofejemi nebo jinými preparáty uvedenými v kapitole VI přílohy XIII tohoto nařízení nebo je vyrábějí, a to pro soukromé nebo nekomerční účely;
b)
provozovatele, kteří manipulují s výzkumnými a diagnostickými vzorky pro vzdělávací účely nebo tyto vzorky neškodně odstraňují.
KAPITOLA VII
UVÁDĚNÍ NA TRH
Článek 21
Zpracování vedlejších produktů živočišného původu a získaných produktů a jejich uvádění na trh pro účely krmení hospodářských zvířat jiných než kožešinových
1. Provozovatelé musí splňovat následující požadavky týkající se uvádění vedlejších produktů živočišného původu a získaných produktů na trh, jinak než dovozem, pro účely krmení hospodářských zvířat jiných než kožešinových, jak stanoví čl. 31 odst. 2 nařízení (ES) č. 1069/2009, stanovené v příloze X tohoto nařízení:
a)
obecné požadavky na zpracování a uvádění na trh stanovené v kapitole I;
b)
zvláštní požadavky na zpracované živočišné bílkoviny a jiné získané produkty stanovené v kapitole II;
c)
požadavky na určitá krmiva pro ryby a rybí návnady stanovené v kapitole III.
2. Příslušný orgán může povolit, aby mléko, mléčné výrobky a produkty získané z mléka, které jsou klasifikovány jako materiál kategorie 3 v souladu s čl. 10 písm. e), f) a h) nařízení (ES) č. 1069/2009 a nebyly zpracovány v souladu s obecnými požadavky stanovenými v části I oddílu 4 kapitoly II přílohy X tohoto nařízení, byly uváděny na trh, jinak než dovozem, pokud tyto materiály splňují požadavky týkající se odchylky pro uvádění mléka zpracovaného v souladu s vnitrostátními normami na trh, stanovené v části II uvedeného oddílu.
Článek 22
Uvádění organických hnojiv a půdních přídavků na trh a jejich používání
1. Provozovatelé musí splňovat požadavky týkající se uvádění organických hnojiv a půdních přídavků na trh, jinak než dovozem, a používání takovýchto produktů, zejména jejich aplikace na půdu, jak stanoví čl. 15 odst. 1 písm. i) a čl. 32 odst. 1 nařízení (ES) č. 1069/2009, stanovené v příloze XI tohoto nařízení.
2. Na uvádění guána z volně žijících mořských ptáků na trh, a to i dovozem, se nevztahují žádné veterinární podmínky.
3. Příslušný orgán členského státu, v němž mají být organické hnojivo nebo půdní přídavek, které byly vyrobeny z masokostní moučky získané z materiálu kategorie 2 nebo ze zpracovaných živočišných bílkovin, aplikovány na půdu, schválí jednu nebo více složek, které mají být s těmito materiály smíchány v souladu s čl. 32 odst. 1 písm. d) nařízení (ES) č. 1069/2009, podle kritérií stanovených v odst. 3 oddílu 1 kapitoly II přílohy XI tohoto nařízení.
4. Odchylně od čl. 48 odst. 1 nařízení (ES) č. 1069/2009 mohou příslušné orgány členského státu původu a členského státu určení, které mají společnou hranici, povolit odeslání hnoje mezi dvěma hospodářstvími, která se nacházejí v pohraničních oblastech těchto dvou členských států, a to za odpovídajících podmínek umožňujících zvládání všech možných rizik pro zdraví lidí nebo zvířat, mezi něž patří například povinnost dotčených provozovatelů vést odpovídající záznamy, které jsou stanoveny ve dvoustranné dohodě.
5. Jak je stanoveno v čl. 30 odst. 1 nařízení (ES) č. 1069/2009, je-li to potřebné, příslušné orgány členských států podpoří vypracování, šíření a využívání vnitrostátních pokynů pro správnou zemědělskou praxi při aplikaci organických hnojiv a půdních přídavků na půdu.
Článek 23
Meziprodukty
1. Meziprodukty, které jsou do Unie dovezeny nebo jsou v režimu tranzitu, musí splňovat podmínky umožňující zvládat možná rizika pro zdraví lidí a zvířat, které jsou uvedeny v příloze XII tohoto nařízení.
2. S meziprodukty, které byly přepraveny do zařízení nebo podniku uvedených v odst. 3 přílohy XII tohoto nařízení, lze manipulovat bez dalších omezení podle nařízení (ES) č. 1069/2009 a tohoto nařízení, pokud:
a)
zařízení nebo podnik disponují odpovídajícím vybavením pro příjem meziproduktů, které brání přenosu onemocnění přenosných na člověka nebo zvířata;
b)
meziprodukty nepředstavují riziko přenosu onemocnění přenosných na člověka nebo zvířata v důsledku čištění nebo jiného ošetření, kterým byly vedlejší produkty živočišného původu v meziproduktu podrobeny, v důsledku koncentrace vedlejších produktů živočišného původu v meziproduktu nebo v důsledku odpovídajících opatření biologické ochrany pro manipulaci s meziprodukty;
c)
zařízení nebo podnik vedou záznamy o množství přijatých materiálů, jejich kategorii, je-li to relevantní, a o zařízení, podniku nebo provozovateli, jimž své produkty dodaly; a
d)
jsou nevyužité meziprodukty nebo jiné přebytečné materiály ze zařízení nebo podniku, například výrobky, u nichž uplynula doba trvanlivosti, neškodně odstraněny v souladu s nařízením (ES) č. 1069/2009.
3. Provozovatel nebo vlastník zařízení nebo podniku v místě určení meziproduktů nebo jeho zástupce musí meziprodukty používat a/nebo odesílat výhradně k dalšímu mísení, potažení, montáži, balení nebo označení.
Článek 24
Krmivo pro zvířata v zájmovém chovu a jiné získané produkty
1. Je zakázáno používat materiál kategorie 1 uvedený v čl. 8 písm. a), b), d) a e) nařízení (ES) č. 1069/2009 k výrobě získaných produktů, které jsou určeny k požití lidmi nebo zvířaty nebo k aplikaci na ně, kromě získaných produktů uvedených v článcích 33 a 36 uvedeného nařízení.
2. Pokud lze vedlejší produkt živočišného původu nebo získaný produkt použít ke krmení hospodářských zvířat nebo k jiným účelům uvedeným v čl. 36 písm. a) nařízení (ES) č. 1069/2009, musí být uváděny na trh, jinak než dovozem, v souladu se zvláštními požadavky týkajícími se zpracovaných živočišných bílkovin a jiných získaných produktů, které jsou stanoveny v kapitole II přílohy X tohoto nařízení, pokud příloha XIII tohoto nařízení nestanoví pro tyto produkty žádné zvláštní požadavky.
3. Provozovatelé musí splňovat požadavky týkající se uvádění krmiva pro zvířata v zájmovém chovu na trh, jinak než dovozem, jak stanoví článek 40 nařízení (ES) č. 1069/2009, stanovené v kapitolách I a II přílohy XIII tohoto nařízení.
4. Provozovatelé musí splňovat požadavky týkající se uvádění získaných produktů na trh, jinak než dovozem, jak stanoví článek 40 nařízení (ES) č. 1069/2009, stanovené v kapitole I a kapitolách III až XII přílohy XIII tohoto nařízení.
KAPITOLA VIII
DOVOZ, TRANZIT A VÝVOZ
Článek 25
Dovoz, tranzit a vývoz vedlejších produktů živočišného původu a získaných produktů
1. Je zakázán dovoz následujících vedlejších produktů živočišného původu do Unie a jejich tranzit přes Unii:
a)
nezpracovaného hnoje;
b)
neošetřeného peří, jeho částí a prachového peří;
c)
včelího vosku ve formě voštin.
2. Na dovoz následujících produktů do Unie a jejich tranzit přes Unii se nevztahují žádné veterinární podmínky:
a)
vlny a srsti, které byly průmyslově vyprány nebo ošetřeny jinou metodou, která zaručuje, že nepředstavují žádná nepřijatelná rizika;
b)
kožešin, které byly alespoň po dobu dvou dnů sušeny při okolní teplotě 18 °C a vlhkosti 55 %.
3. Provozovatelé musí splňovat následující zvláštní požadavky na dovoz určitých vedlejších produktů živočišného původu a získaných produktů uvedených v čl. 41 odst. 3 a článku 42 nařízení (ES) č. 1069/2009 do Unie a jejich tranzit přes Unii, stanovené v příloze XIV tohoto nařízení:
a)
zvláštní požadavky na dovoz a tranzit materiálu kategorie 3 a získaných produktů pro využití v krmivovém řetězci k jiným účelům než pro krmivo pro zvířata v zájmovém chovu nebo krmivo pro kožešinová zvířata, stanovené v kapitole I uvedené přílohy;
b)
zvláštní požadavky na dovoz a tranzit vedlejších produktů živočišného původu a získaných produktů pro využití mimo krmivový řetězec pro hospodářská zvířata, stanovené v kapitole II uvedené přílohy.
Článek 26
Uvádění určitých materiálů kategorie 1 na trh, včetně dovozu, a jejich vývoz
Příslušný orgán může povolit, aby byly uváděny na trh, včetně dovozu, a vyváženy kůže a kožky získané ze zvířat, která byla podrobena nezákonnému ošetření definovanému v čl. 1 odst. 2 písm. d) směrnice 96/22/ES nebo v čl. 2 písm. b) směrnice 96/23/ES, střeva přežvýkavců, též s obsahem, a kosti a produkty z kostí obsahující páteř a lebku, pokud jsou splněny tyto požadavky:
a)
uvedené materiály nesmí být materiály kategorie 1 získané z těchto zvířat:
i)
zvířat podezřelých z nákazy TSE v souladu s nařízením (ES) č. 999/2001,
ii)
zvířat, u nichž byla přítomnost TSE úředně potvrzena,
iii)
zvířat, která byla usmrcena v souvislosti s opatřeními k eradikaci TSE;
b)
uvedené materiály nesmí být určeny k žádnému z těchto způsobů použití:
i)
ke krmení,
ii)
k aplikaci na půdu, z níž jsou krmena hospodářská zvířata,
iii)
k výrobě:
-
kosmetických prostředků podle definice v čl. 1 odst. 1 směrnice 76/768/EHS,
-
aktivních implantabilních zdravotnických prostředků podle definice v čl. 1 odst. 2 písm. c) směrnice 90/385/EHS,
-
zdravotnických prostředků podle definice v čl. 1 odst. 2 písm. a) směrnice 93/42/EHS,
-
diagnostických zdravotnických prostředků in vitro podle definice v čl. 1 odst. 2 písm. b) směrnice 98/79/ES,
-
veterinárních léčivých přípravků podle definice v čl. 1 odst. 2 směrnice 2001/82/ES,
-
léčivých přípravků podle definice v čl. 1 odst. 2 směrnice 2001/83/ES;
c)
materiály musí být dováženy s označením a musí splňovat zvláštní požadavky pro určité přemísťování vedlejších produktů živočišného původu stanovené v oddíle 1 kapitoly IV přílohy XIV tohoto nařízení;
d)
materiály musí být dováženy v souladu s požadavky hygienického osvědčení stanovenými ve vnitrostátních právních předpisech.
Článek 27
Dovoz a tranzit výzkumných a diagnostických vzorků
1. Příslušný orgán může povolit dovoz a tranzit výzkumných a diagnostických vzorků sestávajících ze získaných produktů nebo vedlejších produktů živočišného původu včetně vedlejších produktů živočišného původu uvedených v čl. 25 odst. 1 v souladu s podmínkami, které zaručují, že jsou zvládána rizika pro zdraví lidí a zvířat.
Takovéto podmínky musí zahrnovat alespoň tyto body:
a)
dovoz zásilek musí být předem povolen příslušným orgánem členského státu určení; a
b)
zásilky musí být z místa vstupu do Unie zaslány přímo schválenému uživateli.
2. Provozovatelé předloží výzkumné a diagnostické vzorky, které jsou určeny k dovozu přes jiný členský stát než členský stát určení, na schváleném stanovišti hraniční kontroly Unie, které je uvedeno v příloze I rozhodnutí 2009/821/ES. Na stanovišti hraniční kontroly nejsou tyto výzkumné a diagnostické vzorky podrobeny veterinárním kontrolám v souladu s kapitolou I směrnice 97/78/ES. Příslušný orgán na stanovišti hraniční kontroly informuje příslušný orgán členského státu určení o dovozu výzkumných a diagnostických vzorků prostřednictvím systému TRACES.
3. Provozovatelé, kteří manipulují s výzkumnými a diagnostickými vzorky, musí splňovat zvláštní požadavky na neškodné odstraňování výzkumných a diagnostických vzorků stanovené v oddíle 1 kapitoly III přílohy XIV tohoto nařízení.
Článek 28
Dovoz a tranzit vzorků zboží a výstavních předmětů
1. Příslušný orgán může povolit dovoz a tranzit vzorků zboží v souladu se zvláštními pravidly stanovenými v odstavci 1 oddílu 2 kapitoly III přílohy XIV tohoto nařízení.
2. Provozovatelé, kteří manipulují se vzorky zboží, musí splňovat zvláštní pravidla pro manipulaci se vzorky zboží a jejich neškodné odstraňování stanovená v odstavcích 2 a 3 oddílu 2 kapitoly III přílohy XIV tohoto nařízení.
3. Příslušný orgán může povolit dovoz a tranzit výstavních předmětů v souladu se zvláštními pravidly pro výstavní předměty stanovenými v oddíle 3 kapitoly III přílohy XIV tohoto nařízení.
4. Provozovatelé, kteří manipulují s výstavními předměty, musí splňovat podmínky pro balení, manipulaci s výstavními předměty a jejich neškodné odstraňování stanovené v oddíle 3 kapitoly III přílohy XIV tohoto nařízení.
Článek 29
Zvláštní požadavky na určité přemísťování vedlejších produktů živočišného původu mezi územími Ruské federace
1. Příslušný orgán povolí specifické přemístění zásilek vedlejších produktů živočišného původu pocházejících z Ruské federace nebo do ní určených, a to přímo nebo přes jinou třetí zemi, po silnici nebo železnici přes Unii mezi schválenými stanovišti hraniční kontroly Unie, která jsou uvedena v příloze I rozhodnutí 2009/821/ES, pokud jsou splněny tyto podmínky:
a)
zásilka je na stanovišti hraniční kontroly v místě vstupu do Unie zaplombována veterinárním útvarem příslušného orgánu plombou s pořadovým číslem;
b)
doklady přiložené k zásilce a uvedené v článku 7 směrnice 97/78/ES byly úředním veterinárním lékařem příslušného orgánu, který odpovídá za stanoviště hraniční kontroly, na každé straně opatřeny razítkem „POUZE PRO TRANZIT DO RUSKA PŘES EU“;
c)
jsou splněny procesní požadavky stanovené v článku 11 směrnice 97/78/ES;
d)
zásilka je na společném veterinárním vstupním dokladu, který je stanoven v příloze III nařízení (ES) č. 136/2004, úředním veterinárním lékařem na stanovišti hraniční kontroly v místě vstupu osvědčena jako přijatelná pro tranzit.
2. Vykládání nebo skladování těchto zásilek podle čl. 12 odst. 4 nebo článku 13 směrnice 97/78/ES na území členského státu se nepovoluje.
3. Příslušný orgán provádí pravidelné audity, aby zajistil, že počet zásilek a množství produktů opouštějících území Unie odpovídá počtu a množství, které se na území Unie dostaly.
Článek 30
Seznamy zařízení a podniků ve třetích zemích
Seznam zařízení a podniků ve třetích zemích se vloží do systému TRACES v souladu s technickými specifikacemi, které Komise zveřejňuje na svých internetových stránkách.
Každý seznam je pravidelně aktualizován.
Článek 31
Vzory veterinárních osvědčení a prohlášení pro dovoz a tranzit
Zásilky vedlejších produktů živočišného původu a získaných produktů pro dovoz do Unie nebo tranzit přes Unii jsou v místě vstupu do Unie, v němž jsou prováděny veterinární kontroly stanovené směrnicí 97/78/ES, provázeny veterinárními osvědčeními a prohlášeními, které odpovídají vzorům stanoveným v příloze XV tohoto nařízení.
KAPITOLA IX
ÚŘEDNÍ KONTROLY
Článek 32
Úřední kontroly
1. Příslušný orgán přijme nezbytná opatření, aby kontroloval celý řetězec sběru, přepravy, používání a neškodného odstraňování vedlejších produktů živočišného původu a získaných produktů, jak je uvedeno v čl. 4 odst. 2 nařízení (ES) č. 1069/2009.
Uvedená opatření se provádějí v souladu se zásadami pro úřední kontroly, které jsou stanoveny v článku 3 nařízení (ES) č. 882/2004.
2. Úřední kontroly uvedené v odstavci 1 zahrnují kontroly, při nichž se ověřuje, zda jsou uchovávány záznamy a jiné doklady požadované podle pravidel stanovených tímto nařízením.
3. Příslušný orgán provádí následující úřední kontroly uvedené v čl. 45 odst. 1 nařízení (ES) č. 1069/2009 v souladu s požadavky, které jsou stanoveny v příloze XVI tohoto nařízení:
a)
úřední kontroly ve zpracovatelských zařízeních podle kapitoly I;
b)
úřední kontroly jiných činností, při nichž dochází k manipulaci s vedlejšími produkty živočišného původu a získanými produkty, podle oddílů 1 až 9 kapitoly III.
4. Příslušný orgán provádí kontroly plomb, které jsou připevněny na zásilky vedlejších produktů živočišného původu nebo získaných produktů.
Pokud příslušný orgán opatří takovou zásilku, která je přepravována do místa určení, plombou, musí o tom uvědomit příslušný orgán v místě určení.
5. Příslušný orgán sestaví seznamy zařízení, podniků a provozovatelů uvedené v čl. 47 odst. 1 nařízení (ES) č. 1069/2009 v souladu s formátem stanoveným v kapitole II přílohy XVI tohoto nařízení.
6. Příslušný orgán členského státu určení rozhodne o žádosti provozovatele o přijetí nebo zamítnutí určitého materiálu kategorie 1, kategorie 2 a masokostní moučky nebo živočišných tuků získaných z materiálů kategorie 1 a kategorie 2 do 20 kalendářních dnů ode dne obdržení žádosti, pokud je předložena jednom z úředních jazyků tohoto členského státu.
7. Provozovatelé předkládají žádosti o povolení uvedené v odstavci 6 v souladu se standardním formátem, který je stanoven v oddíle 10 kapitoly III přílohy XVI tohoto nařízení.
Článek 33
Opětovné schválení podniků a zařízení po udělení dočasného schválení
1. Pokud je podniku nebo zařízení schváleným pro zpracování materiálu kategorie 3 následně uděleno dočasné schválení pro zpracování materiálu kategorie 1 nebo materiálu kategorie 2 v souladu s čl. 24. odst. 2 písm. b) bodem ii) nařízení (ES) č. 1069/2009, nesmějí znovu začít zpracovávat materiál kategorie 3, aniž by nejprve získaly schválení příslušného orgánu, že mohou znovu začít zpracovávat materiál kategorie 3 v souladu s článkem 44 uvedeného nařízení.
2. Pokud je podniku nebo zařízení schváleným pro zpracování materiálu kategorie 2 následně uděleno dočasné schválení pro zpracování materiálu kategorie 1 v souladu s čl. 24. odst. 2 písm. b) bodem ii) nařízení (ES) č. 1069/2009, nesmějí znovu začít zpracovávat materiál kategorie 2, aniž by nejprve získaly schválení příslušného orgánu, že mohou znovu začít zpracovávat materiál kategorie 2 v souladu s článkem 44 uvedeného nařízení.
KAPITOLA X
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 34
Omezení uvádění určitých vedlejších produktů živočišného původu a získaných produktů na trh z důvodů ochrany zdraví lidí a zvířat
Příslušný orgán nezakáže ani neomezí uvádění následujících vedlejších produktů živočišného původu a získaných produktů na trh z důvodů ochrany zdraví lidí nebo zvířat kromě pravidel stanovených v právních předpisech Unie, a zejména v nařízení (ES) č. 1069/2009 a tomto nařízení:
a)
zpracovaných živočišných bílkovin a jiných získaných produktů uvedených v kapitole II přílohy X tohoto nařízení;
b)
krmiva pro zvířata v zájmovém chovu a určitých jiných získaných produktů uvedených v příloze XIII tohoto nařízení;
c)
vedlejších produktů živočišného původu a získaných produktů dovezených do Unie nebo v režimu tranzitu přes Unii podle přílohy XIV tohoto nařízení.
Článek 35
Zrušení
1. Zrušují se tyto právní akty:
a)
nařízení (ES) č. 811/2003;
b)
rozhodnutí 2003/322/ES;
c)
rozhodnutí 2003/324/ES;
d)
nařízení (ES) č. 878/2004;
e)
rozhodnutí 2004/407/ES;
f)
nařízení (ES) č. 79/2005;
g)
nařízení (ES) č. 92/2005;
h)
nařízení (ES) č. 181/2006;
i)
nařízení (ES) č. 197/2006;
j)
nařízení (ES) č. 1192/2006;
k)
nařízení (ES) č. 2007/2006.
2. Odkazy na uvedené zrušené předpisy se považují za odkazy na toto nařízení.
Článek 36
Přechodná opatření
1. Během přechodného období do 31. prosince 2011 mohou provozovatelé uvádět na trh organická hnojiva a půdní přídavky, které byly vyrobeny před 4. březnem 2011 v souladu s nařízeními (ES) č. 1774/2002 a (ES) č. 181/2006:
a)
pokud byly vyrobeny z/ze:
i)
masokostní moučky získané z materiálu kategorie 2,
ii)
zpracovaných živočišných bílkovin;
b)
i když nebyly smíchány se složkou, která vylučuje následné použití směsi ke krmným účelům.
2. Během přechodného období do 31. ledna 2012 budou zásilky vedlejších produktů živočišného původu a získaných produktů, které jsou provázeny veterinárním osvědčením, prohlášením nebo obchodním dokladem, jež byly vyplněny a podepsány v souladu s odpovídajícím vzorem stanoveným v příloze X nařízení (ES) č. 1774/2002, nadále přijímány pro dovoz do Unie, pokud tato osvědčení, prohlášení nebo doklady byly vyplněny a podepsány před 30. listopadem 2011.
3. Během přechodného období do 31. prosince 2012 a odchylně od článku 14 nařízení (ES) č. 1069/2009 mohou členské státy povolovat sběr, přepravu a neškodné odstraňování materiálů kategorie 3, které sestávají z produktů živočišného původu, nebo potravin obsahujících produkty živočišného původu, které již nejsou z obchodních důvodů nebo z důvodu problémů způsobených výrobními vadami, vadami balení nebo jinými závadami, z nichž nevzniká žádné riziko pro zdraví lidí ani zvířat, určeny k lidské spotřebě, jak je uvedeno v čl. 10 písm. f) uvedeného nařízení, a to jinými prostředky než spálením nebo zahrabáním v místě, jak uvádí čl. 19 odst. 1 písm. d) uvedeného nařízení, pokud jsou splněny požadavky na neškodné odstranění jinými prostředky stanovené v kapitole IV přílohy VI tohoto nařízení.
Článek 37
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 4. března 2011.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 25. února 2011.
KOMISIJOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 142/2011
2011 m. vasario 25 d.
kuriuo įgyvendinami Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1069/2009, kuriuo nustatomos žmonėms vartoti neskirtų šalutinių gyvūninių produktų ir jų gaminių sveikumo taisyklės, ir Tarybos direktyva 97/78/EB dėl tam tikrų mėginių ir priemonių, kuriems netaikomi veterinariniai tikrinimai pasienyje pagal tą direktyvą
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2009 m. spalio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą, kuriuo nustatomos žmonėms vartoti neskirtų šalutinių gyvūninių produktų ir jų gaminių sveikumo taisyklės ir panaikinamas Reglamentas (EB) Nr. 1774/2002 (Šalutinių gyvūninių produktų reglamentas) (1), ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį ir 6 straipsnio 1 dalies b punkto ii papunktį bei 6 straipsnio 1 dalies antrą pastraipą, 6 straipsnio 2 dalies antrą pastraipą, 11 straipsnio 2 dalies b ir c punktus ir 11 straipsnio 2 dalies antrą pastraipą, 15 straipsnio 1 dalies b, d, e, h ir i punktus ir 15 straipsnio 1 dalies antrą pastraipą, 17 straipsnio 2 dalį ir 18 straipsnio 3 dalį, 19 straipsnio 4 dalies a, b, c punktus ir 19 straipsnio 4 dalies antrą pastraipą, 20 straipsnio 10 ir 11 dalis, 21 straipsnio 5 ir 6 dalis, 22 straipsnio 3 dalį, 23 straipsnio 3 dalį, 27 straipsnio a, b, c ir e-h punktus ir 27 straipsnio antrą pastraipą, 31 straipsnio 2 dalį, 32 straipsnio 3 dalį, 40 straipsnį, 41 straipsnio 3 dalies pirmą ir trečią pastraipas, 42 straipsnį, 43 straipsnio 3 dalį, 45 straipsnio 4 dalį, 47 straipsnio 2 dalį, 48 straipsnio 2 dalį, 48 straipsnio 7 dalies a punktą ir 8 dalies a punktą ir 48 straipsnio 8 dalies antrą pastraipą,
atsižvelgdama į 1997 m. gruodžio 18 d. Tarybos direktyvą 97/78/EB, nustatančią principus, reglamentuojančius iš trečiųjų šalių į Bendriją įvežamų produktų veterinarinių patikrinimų organizavimą (2), ypač į jos 16 straipsnio 3 dalį,
kadangi:
(1)
Reglamente (EB) Nr. 1069/2009 nustatytos gyvūnų ir visuomenės sveikatos taisyklės, susijusios su gyvūninės kilmės šalutiniais produktais ir jų gaminiais. Tame reglamente nustatytos aplinkybės, kurioms esant šalutiniai gyvūniniai produktai turėtų būti naikinami siekiant išvengti pavojaus visuomenės ir gyvūnų sveikatai plitimo. Be to, tame reglamente nurodyta, kokiomis sąlygomis šalutiniai gyvūniniai produktai gali būti naudojami gyvūnams šerti ir įvairiais kitais tikslais, kaip antai kosmetikoje, vaistams ir technine paskirtimi. Juo ūkinės veiklos subjektai taip pat įpareigojami tvarkyti šalutinius gyvūninius produktus įmonėse ir gamyklose, kurios turi būti oficialiai kontroliuojamos.
(2)
Reglamente (EB) Nr. 1069/2009 nustatyta, kad priimant įgyvendinimo priemones turėtų būti nustatytos išsamios šalutinių gyvūninių produktų ir jų gaminių tvarkymo taisyklės, pavyzdžiui, perdirbimo standartai, higienos reikalavimai ir įrodančių dokumentų, kurie turi būti pridedami prie šalutinių gyvūninių produktų ir jų gaminių siuntų atsekamumo tikslais, formatas.
(3)
Šiame reglamente išsamios gyvūninių šalutinių produktų naudojimo ir naikinimo taisyklės turėtų būti nustatytos atsižvelgiant į Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 tikslus, būtent - tvarų gyvūninių medžiagų naudojimą ir aukšto lygio visuomenės ir gyvūnų sveikatos apsaugą Europos Sąjungoje.
(4)
Reglamentas (EB) Nr. 1069/2009 netaikomas laukinių gyvūnų kūnams arba jų dalims, įtariamiems užsikrėtus ar susirgus pavojingomis žmonėms ar gyvūnams ligomis, išskyrus prekybai sugautus vandens gyvūnus. Be to, jis netaikomas laukinių medžiojamųjų gyvūnų kūnams ar jų dalims, kurie nėra pagal gerą medžioklės praktiką surenkami po nužudymo. Šių medžioklės šalutinių gyvūninių produktų naikinimas turėtų būti atliekamas taip, kad būtų išvengta pavojaus plitimo, atsižvelgiant į konkrečią medžioklės praktiką ir vadovaujantis gerąja medžiotojų aprašyta patirtimi.
(5)
Reglamentas (EB) Nr. 1069/2009 taikomas šalutiniams gyvūniniams produktams gaminant medžiojamųjų gyvūnų trofėjus. Tokie trofėjai, kaip ir gyvūnų bei gyvūnų dalių preparatai, kuriems daryti naudojami kiti metodai, pavyzdžiui, balzamavimo, turėtų būti preparuojami tokiomis sąlygomis, kuriomis užkertamas kelias pavojaus žmonių ir gyvūnų sveikatai perdavimui.
(6)
Reglamentas (EB) Nr. 1069/2009 taikomas viešojo maitinimo atliekoms, jeigu jos yra iš tarptautinio transporto, pavyzdžiui, maisto produktų, tiekiamų lėktuvuose skrydžio metu arba laivuose, atvykstančiuose į Europos Sąjungą iš trečiosios šalies, atliekos. Viešojo maitinimo atliekoms minėtas reglamentas taikomas ir tada, jei jos skirtos gyvūnams šerti, perdirbti taikant vieną iš pagal šį reglamentą leidžiamų metodų arba transformuojant į biodujas ar kompostuojant. Reglamentu (EB) Nr. 1069/2009 draudžiama viešojo maitinimo atliekomis šerti ūkinius gyvūnus, išskyrus kailinius gyvūnus. Todėl pagal Reglamentą (EB) Nr. 1069/2009 viešojo maitinimo atliekos gali būti perdirbamos ir atitinkamai naudojamos, jeigu jų gaminiais nėra šeriami tokie gyvūnai.
(7)
Dėl Sąjungos teisės aktų aiškumo, apibrėžiant gyvūninės kilmės pašarines žaliavas šiame reglamente turėtų būti vartojama pašarinių žaliavų apibrėžtis, pateikta 2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 767/2009 dėl pašarų tiekimo rinkai ir naudojimo, iš dalies keičiančiame Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1831/2003 ir panaikinančiame Tarybos direktyvą 79/373/EEB, Komisijos direktyvą 80/511/EEB, Tarybos direktyvas 82/471/EEB, 83/228/EB, 93/74/EEB, 93/113/EB ir 96/25/EB bei Komisijos sprendimą 2004/217/EB (3).
(8)
Reglamentu (EB) Nr. 1069/2009 draudžiama ligai imlių rūšių gyvūnų šalutinius gyvūninius produktus ir jų gaminius vežti iš ūkių, įmonių, gamyklų ar teritorijų, kuriose taikomi apribojimai dėl pavojingos užkrečiamos ligos. Siekiant suteikti aukštą gyvūnų sveikatos apsaugos lygį Sąjungoje, Pasaulinės gyvūnų sveikatos organizacijos (toliau - OIE) Sausumos gyvūnų ir vandens gyvūnų sveikatos kodeksuose nustatytas ligų sąrašas turėtų būti nurodytas kaip pavojingų užkrečiamųjų ligų sąrašas, kad būtų galima nustatyti šio draudimo aprėptį.
(9)
Kadangi 2000 m. gruodžio 4 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2000/76/EB dėl atliekų deginimo (4) nėra taikoma tam tikrų šalutinių gyvūninių produktų deginimui ir deginimui kartu su kitomis medžiagomis, norint išvengti dėl tokių veiksmų kylančio pavojaus sveikatai šiame reglamente reikėtų nustatyti tinkamas taisykles atsižvelgiant ir į galimą poveikį aplinkai. Šalutinių gyvūninių produktų ir jų gaminių deginimo ir bendro deginimo likučiai turėtų būti perdirbti arba sunaikinti, laikantis Sąjungos aplinkosaugos teisės aktų, kadangi visų pirma pagal tuos teisės aktus leidžiama naudoti pelenų fosforo junginius trąšoms ir perduoti kremuotų gyvūnų augintinių pelenus savininkams.
(10)
Gyvūninės kilmės produktai arba jų turintys maisto produktai turėtų būti šalinami sąvartynuose pagal 1999 m. balandžio 26 d. Tarybos direktyvą 1999/31/EB dėl atliekų sąvartynų (5), jeigu jie buvo perdirbti pagal 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 852/2004 dėl maisto produktų higienos (6) siekiant sumažinti potencialų pavojų sveikatai.
(11)
Šalutinių gyvūninių produktų ar jų gaminių naikinimas pasinaudojant nuotekomis turėtų būti draudžiamas, kadangi nuotekoms nėra taikomi reikalavimai, kurie leistų užtikrinti tinkamą pavojaus visuomenės ir gyvūnų sveikatai kontrolę. Reikėtų imtis atitinkamų priemonių siekiant išvengti nepriimtinos rizikos dėl atsitiktinio skystų šalutinių gyvūninių produktų nutekėjimo, pavyzdžiui, valant grindis ir perdirbimui naudojamą įrangą.
(12)
2008 m. lapkričio 19 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2008/98/EB dėl atliekų ir panaikinančioje kai kurias direktyvas (7) nustatomos tam tikros priemonės aplinkai ir žmonių sveikatai apsaugoti. Tos direktyvos 2 straipsnio 2 dalies b punkte nustatyta, kad tam tikroms medžiagoms ta direktyva netaikoma tokiu mastu, kiek jas reglamentuoja kiti Sąjungos teisės aktai, įskaitant šalutinius gyvūninius produktus, reglamentuojamus 2002 m. spalio 3 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1774/2002, nustatančiu sveikatos taisykles gyvūninės kilmės šalutiniams produktams, neskirtiems vartoti žmonėms (8), išskyrus tuos, kurie yra skirti sudeginti, šalinti sąvartynuose ar naudoti biodujų ar kompostavimo įmonėse. Tas reglamentas dabar yra panaikintas ir bus pakeistas Reglamentu (EB) Nr. 1069/2009 nuo 2011 m. kovo 4 d. Siekiant Sąjungos teisės aktų derėjimo, procesai, kuriais šalutiniai gyvūniniai produktai ir jų gaminiai transformuojami į biodujas ir kompostuojami, turėtų atitikti šiame reglamente nustatytas sveikatos taisykles ir aplinkosaugos priemones, nustatytas Direktyvoje 2008/98/EB.
(13)
Valstybės narės kompetentinga institucija turėtų sugebėti leisti naudoti alternatyvius šalutinių gyvūninių produktų transformacijos į biodujas ar kompostavimo parametrus remiantis tinkamumo patvirtinimu pagal suderintą modelį. Tuo atveju turėtų būti įmanoma tiekti irimo atliekas ir kompostą rinkai visoje Europos Sąjungoje. Be to, valstybės narės kompetentinga institucija turėtų galėti leisti naudoti tam tikrus konkrečių į biodujas transformuojamų ar kompostuojamų šalutinių gyvūninių produktų, pavyzdžiui, viešojo maitinimo atliekų ir šių atliekų mišinių su tam tikromis kitomis medžiagomis, parametrus. Kadangi tokie leidimai nėra suteikiami pagal suderintą modelį, irimo atliekos ir kompostas turėtų būti tiekiami rinkai valstybės narės viduje, kur tie parametrai leisti naudoti.
(14)
Siekiant išvengti maisto produktų užteršimo patogenais, įmonės ar gamyklos, perdirbančios šalutinius gyvūninius produktus, turėtų veikti atskirtoje nuo skerdyklų ar kitų įmonių, kuriose perdirbami maisto produktai, vietoje, visų pirma laikantis 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 853/2004, nustatančio konkrečius gyvūninės kilmės maisto produktų higienos reikalavimus (9), nebent šalutinių gyvūninių produktų perdirbimas vyktų sąlygomis, kurias patvirtino kompetentinga institucija, kad būtų išvengta pavojaus visuomenės ir gyvūnų sveikatai plitimo į maisto perdirbimo įmones.
(15)
2001 m. gegužės 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 999/2001, nustatančiame tam tikrų užkrečiamųjų spongiforminių encefalopatijų prevencijos, kontrolės ir likvidavimo taisykles (10), valstybės narės įpareigotos vykdyti užkrečiamųjų spongiforminių encefalopatijų (USE) stebėsenos programas. Gyvūnų kūnai, naudojami šerti tam tikrų rūšių gyvūnus, biologinės įvairovės skatinimo tikslais turėtų būti įtraukti į šias stebėsenos programas tiek, kiek reikia užtikrinti, kad šios programos suteiktų pakankamai informacijos dėl USE paplitimo tam tikroje valstybėje narėje.
(16)
Reglamentu (EB) Nr. 1069/2009 skatinant biologinę įvairovę leidžiama šerti tam tikromis 1 kategorijos medžiagomis nykstančių ar saugomų rūšių maitlesius paukščius ar kitų rūšių gyvūnus, gyvenančius jų natūralioje buveinėje. Toks šėrimas turėtų būti leidžiamas tam tikrų plėšriųjų žinduolių rūšių, nurodytų Tarybos direktyvoje 92/43/EEB dėl natūralių buveinių ir laukinės faunos bei floros apsaugos (11), ir tam tikrų plėšrių paukščių rūšių, nurodytų 2009 m. lapkričio 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2009/147/EB dėl laukinių paukščių apsaugos (12), atvejais, kad būtų atsižvelgta į šių rūšių gyvūnų natūralios mitybos ypatumus.
(17)
Reglamente (EB) Nr. 1069/2009 nustatyta šalutinių gyvūninių produktų ar jų gaminių naudojimo ar naikinimo alternatyvių metodų taikymo leidimo suteikimo tvarka. Tokius metodus Komisija gali leisti naudoti gavus Europos maisto saugos tarnybos (toliau - EMST) nuomonę. Siekiant palengvinti EMST paraiškų vertinimą reikėtų nustatyti standartinę formą, pagal kurią pareiškėjams būtų parodytas reikalingų pateikti įrodymų pobūdis. Pagal Sutartis turėtų būti galima pateikti paraiškas dėl alternatyvių metodų oficialiomis Sąjungos kalbomis, kaip nustatyta EEB Tarybos reglamente Nr. 1, nustatančiame kalbas, kurios turi būti vartojamos Europos ekonominėje bendrijoje (13).
(18)
Pagal 2005 m. sausio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 183/2005, nustatantį pašarų higienos reikalavimus (14), pašarų verslo subjektai, išskyrus pirminius gamintojus, turi laikyti ir vežti pašarus pagal tam tikrus higienos reikalavimus. Kadangi pagal šiuos reikalavimus numatyta mažinti ir potencialius pavojus, iš gyvūninių šalutinių produktų pagamintiems kombinuotiems pašarams neturėtų būti taikomi šio reglamento reikalavimai dėl laikymo ir vežimo.
(19)
Siekiant skatinti mokslą ir mokslinius tyrimus ir užtikrinti geriausią įmanomą šalutinių gyvūninių produktų ir jų gaminių panaudojimą žmonių ir gyvūnų ligų diagnostikai, kompetentinga institucija turėtų turėti galimybę nustatyti tokių medžiagų mėginių ėmimo mokslinių tyrimų, mokymo ir diagnostikos tikslais sąlygas. Tačiau šie reikalavimai neturėtų būti nustatyti dėl patogenų, kurių (atveju) specialios taisyklės nustatytos 1992 m. gruodžio 17 d. Tarybos direktyvoje 92/118/EEB, nustatančioje gyvūnų sveikatos ir visuomenės sveikatos reikalavimus, reglamentuojančius produktų, kuriems netaikomi minėti reikalavimai, nustatyti specialiose Bendrijos taisyklėse, nurodytose Direktyvos 89/662/EEB A priedo I dalyje, ir, ligų sukėlėjų atžvilgiu, Direktyvoje 90/425/EEB, prekybą Bendrijoje ir jų importą į Bendriją (15).
(20)
Direktyvoje 97/78/EB daroma išimtis dėl šalutinių gyvūninių produktų, kurie skirti parodoms, jeigu jie nėra skirti prekybai, ir šalutinių gyvūninių produktų, kurie skirti atskiriems tyrimams, susijusiems su veterinariniais patikrinimais įvežimo į Sąjungą pasienio kontrolės poste. Toje direktyvoje leidžiama priimti šių išimčių įgyvendinimo priemones. Šiame reglamente turėtų būti nustatytos atitinkamos šalutinių gyvūninių produktų ir jų gaminių, skirtų parodoms ir atskiriems tyrimams, importo sąlygos siekiant užtikrinti, kad nebūtų nepriimtino pavojaus visuomenės ar gyvūnų sveikatai plitimo, kai šie produktai įvežami į Sąjungą. Siekiant Sąjungos teisės aktų derėjimo ir teisinio aiškumo ūkio subjektams, šias sąlygas ir Direktyvos 97/78/EB įgyvendinimo priemones reikėtų nustatyti šiame reglamente.
(21)
Po surinkimo šalutiniai gyvūniniai produktai turėtų būti tvarkomi atitinkamomis sąlygomis, kuriomis užtikrinama, kad nebūtų nepriimtino pavojaus visuomenės ar gyvūnų sveikatai plitimo. Įmonės ar gamyklos, kuriose tam tikros operacijos atliekamos prieš šalutinius gyvūninius produktus pateikiant toliau perdirbti, turėtų būti pastatytos ir veikti taip, kad tokio pavojaus plitimo būtų išvengta. Tai turėtų būti taikoma įmonėms ir gamykloms, kuriose vykdomos operacijos tvarkant šalutinius gyvūninius produktus pagal Sąjungos veterinarijos teisės aktus, išskyrus privačių veterinarijos gydytojų atliekamą šalutinių gyvūninių produktų tvarkymą gydomosios veiklos metu.
(22)
Pagal Reglamentą (EB) Nr. 1069/2009 verslo subjektai užtikrina, kad šalutiniai gyvūniniai produktai ir jų gaminiai būtų atsekami visais gamybos, naudojimo ir naikinimo grandinės etapais ir taip būtų galima išvengti bereikalingų vidaus rinkos sutrikimų dėl įvykių, susijusių su faktiniais ar potencialiais pavojais visuomenės ar gyvūnų sveikatai. Todėl atsekamumą turėtų užtikrinti ne vien ūkio subjektai, gaminantys, renkantys ar vežantys šalutinius gyvūninius produktus, bet ir ūkio subjektai, kurie naikina šalutinius gyvūninius produktus ar jų gaminius degindami, degindami kartu su kitomis medžiagomis ar šalindami juos į sąvartynus.
(23)
Talpyklos ir transporto priemonės, kurios naudojamos šalutiniams gyvūniniams produktams ir jų gaminiams vežti, turėtų būti švarios, kad būtų išvengta užteršimo. Kai jos yra skirtos vežti ypatingą medžiagą, pavyzdžiui, skystus šalutinius gyvūninius produktus, kurie nekelia nepriimtino pavojaus sveikatai, ūkio subjektai gali pritaikyti jų priemones užtikrinti, kad būtų išvengta tos medžiagos keliamo užteršimo pavojaus.
(24)
Valstybėms turėtų būti leidžiama įpareigoti ūkio subjektus naudoti Komisijos sprendimu 2004/292/EB dėl Traces sistemos įvedimo ir iš dalies pakeičiančio Sprendimą 92/486/EEB (16) įvestą Traces sistemą (toliau - TRACES sistema) siekiant pateikti šalutinių gyvūninių produktų ar jų gaminių siuntų atvežimo į paskirties vietą įrodymus. Siuntų atvežimą alternatyviai turėtų būti galima įrodyti pateikiant ketvirtą prekybos dokumento kopiją, kuri būtų grąžinama gamintojui. Dviejų alternatyvų taikymo patirtis turėtų būti įvertinta po pirmųjų šio reglamento įgyvendinimo metų.
(25)
Reglamente (EB) Nr. 853/2004 nurodyti tam tikri lydytų riebalų, žuvų taukų ir kiaušinių produktų apdorojimo parametrai, kuriuos naudojant užtikrinama tinkama galimo pavojaus sveikatai kontrolė, kai tokie produktai naudojami kitais tikslais nei vartoti žmonėms. Todėl šie parametrai turėtų būti leidžiami naudoti kaip šalutinių gyvūninių produktų apdorojimo metodų, kurie yra nustatyti šiame reglamente, alternatyva.
(26)
Priešpienis ir priešpienio produktai turėtų būti gauti iš galvijų bandų, kurios nėra užkrėstos tam tikromis ligomis, kaip nurodyta 1964 m. birželio 26 d. Tarybos direktyvoje 64/432/EEB dėl gyvūnų sveikatos problemų, turinčių įtakos Bendrijos vidaus prekybai galvijais ir kiaulėmis (17).
(27)
Nuorodos į 1976 m. liepos 27 d. Tarybos direktyvą Nr. 76/768/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su kosmetikos gaminiais, suderinimo (18), į 1996 m. balandžio 29 d. Tarybos direktyvą Nr. 96/22/EB dėl draudimo vartoti gyvulininkystėje tam tikras medžiagas, turinčias hormoninį ar tirostatinį poveikį, bei beta agonistus (19), į 1996 m. balandžio 29 d. Tarybos direktyvą Nr. 96/23/EB dėl kai kurių medžiagų ir jų likučių gyvuose gyvūnuose ir gyvūninės kilmės produktuose monitoringo priemonių (20) turėtų būti atnaujintos, taip turėtų būti atnaujinta sveikatos taisyklėse, taikomose prekybai neperdirbtu mėšlu, esanti nuoroda į 2009 m. lapkričio 30 d. Tarybos direktyvą Nr. 2009/158/EB dėl gyvūnų sveikatos reikalavimų, reglamentuojančių Bendrijos vidaus prekybą naminiais paukščiais ir perinti skirtais kiaušiniais ir jų importą iš trečiųjų šalių (21).
(28)
Tam tikros importuotos medžiagos gyvūnų augintinių ėdalui gaminti turėtų būti tvarkomos tokiomis sąlygomis, kurios yra tinkamos šių medžiagų keliamo pavojaus atžvilgiu. Visų pirma, turėtų būti nustatyta, kad tokios medžiagos ir 3 kategorijos medžiagos turi būti saugiai pristatomos į paskirties įmones ar gamyklas, kur jos yra įterpiamos į gyvūnų augintinių maistą. Dėl paskirties įmonių ar gamyklų kompetentingai institucijai turėtų būti leidžiama leisti sandėliuoti importuojamas medžiagas kartu su 3 kategorijos medžiagomis, jeigu jos gali būti atsektos.
(29)
Pagal Reglamentą (EB) Nr. 1069/2009 nurodomi tam tikri šalutinių gyvūninių produktų gaminiai, kurie gali būti tiekiami rinkai laikantis tam tikrų kitų Sąjungos teisės aktų nustatytų sąlygų. Tuose teisės aktuose taip pat nustatytos šalutinių gyvūninių produktų ir jų gaminių, skirtų tokiems šalutinių gyvūninių produktų gaminiams gaminti, importo, surinkimo ir vežimo sąlygos. Tačiau Reglamentas (EB) Nr. 1069/2009 taikomas, kai kituose Sąjungos teisės aktuose nėra nustatyti reikalavimai dėl potencialių pavojų, kuriuos gali kelti tokios žaliavos. Kadangi tokie reikalavimai dėl medžiagų, kurios apdorotos tam tikrais perdirbimo etapais nebuvo nustatyti, kol joms bus pradėti taikyti pateikimo rinkai reikalavimai pagal kitus Sąjungos teisės aktus, tokius reikalavimus reikėtų nustatyti šiame reglamente. Visų pirma, turėtų būti nustatytos tokių medžiagų importo ir tvarkymo Sąjungos viduje laikantis griežtos kontrolės ir dokumentų reikalavimų sąlygos, kad būtų galima išvengti potencialaus šių medžiagų keliamo pavojaus plitimo.
(30)
Visų pirma, tinkamos sveikatos sąlygos turėtų būti nustatytos šiame reglamente dėl medžiagų, kurios naudojamos vaistams gaminti pagal 2001 m. lapkričio 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą Nr. 2001/83/EB dėl Bendrijos kodekso, reglamentuojančio žmonėms skirtus vaistus (22), veterinariniams vaistams gaminti pagal 2001 m. lapkričio 6 d. Nr. 2001/82/EB dėl Bendrijos kodekso, reglamentuojančio veterinarinius vaistus (23), medicinos prietaisams gaminti pagal 1993 m. birželio 14 d. Tarybos direktyvą Nr. 93/42/EEB dėl medicinos prietaisų (24), in vitro diagnostikos medicinos prietaisams gaminti pagal 1998 m. spalio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą Nr. 98/79/EB dėl in vitro diagnostikos medicinos prietaisų (25), aktyviems implantuojamiems medicinos prietaisams gaminti pagal 1990 m. birželio 20 d. Tarybos direktyvą Nr. 90/385/EEB dėl valstybių narių įstatymų, reglamentuojančių aktyviuosius implantuojamuosius medicinos prietaisus, suderinimo (26) ar laboratoriniams reagentams gaminti (gatavi produktai). Jeigu tokių medžiagų keliami pavojai mažinami gryninant, koncentruojant produkte ar dėl sąlygų, kuriomis jie yra tvarkomi ar naikinami, turėtų būti taikomi tik Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 reikalavimai ir šio reglamento reikalavimai dėl atsekamumo. Tokiu atveju reikalavimai, susiję su įvairių kategorijų šalutinių gyvūninių produktų atskyrimu įmonės ar gamyklos, gaminančios gatavus produktus, viduje, neturėtų būti taikomi, kadangi tolesnio medžiagų naudojimo kitais tikslais, ypač jų įterpimo į maistą ar pašarus, galima išvengti ūkio subjektui tinkamai taikant taisykles prižiūrint kompetentingai institucijai. Tokių medžiagų siuntas, kurios turi būti importuojamos į Europos Sąjungą, turėtų tikrinti veterinarijos gydytojai įvežimo vietos pasienio kontrolės poste laikantis Direktyvos 97/78/EB, kad būtų užtikrinta, kad šie produktai atitiktų jų teikimo Sąjungos rinkai reikalavimus.
(31)
Pagal 2009 m. lapkričio 30 d. Tarybos direktyvą 2009/156/EB dėl gyvūnų sveikatos reikalavimų, reglamentuojančių arklinių šeimos gyvūnų importą iš trečiųjų šalių ir jų judėjimą (27) būtina pranešti apie tam tikras ligas, kurioms imlūs arklinių šeimos gyvūnai. Kad būtų galima sumažinti šių ligų perdavimo pavojų, arklinių šeimos gyvūnų kraujo produktai, skirti naudoti kitais nei šėrimas tikslais, pavyzdžiui, veterinariniams vaistams skirti kraujo produktai, turėtų būti gauti iš arklinių šeimos gyvūnų, kurie neturi šių ligų klinikinių požymių.
(32)
Turėtų būti leidžiama tiekti rinkai šviežius kailius ir odas, išskyrus žmonėms vartoti, jeigu jie atitinka gyvūnų sveikatos reikalavimus šviežiai mėsai, nustatytus 2002 m. gruodžio 16 d. Tarybos direktyvoje 2002/99/EB, nustatančioje gyvūnų sveikatos taisykles, reglamentuojančias žmonėms skirtų gyvūninių produktų gamybą, perdirbimą, paskirstymą ir importą (28), kadangi šiomis sąlygomis galima atitinkamai sumažinti galimą pavojų sveikatai.
(33)
Šiame reglamente nustatytos sveikatos taisyklės dėl medžiojamųjų gyvūnų trofėjų ir kitų gyvūnų preparatų gamybos ir tiekimo rinkai, kuriomis pašalinamas potencialus pavojus, turėtų papildyti tam tikrų rūšių laukinių gyvūnų apsaugos taisykles, nustatytas 1996 m. gruodžio 9 d. Tarybos reglamente (EB) Nr. 338/97 dėl laukinės faunos ir floros rūšių apsaugos kontroliuojant jų prekybą (29), kadangi to reglamento tikslas yra kitoks. Dėl anatominių gyvūnų preparatų ar šalutinių gyvūninių produktų, su kuriais buvo atliekamas, pavyzdžiui, balzamavimas, kurio metu irgi išvengiama potencialių pavojų, gyvūnų sveikatos apribojimai neturėtų būti taikomi, kad tokius preparatus būtų galima lengviau panaudoti, ypač mokymo tikslais.
(34)
Šalutiniai bitininkystės produktai neturėtų būti užkrėsti tam tikromis ligomis, kurioms bitės yra imlios, išvardytomis 1992 m. liepos 13 d. Tarybos direktyvoje 92/65/EEB, nustatančioje gyvūnų sveikatos reikalavimus, reglamentuojančius prekybą Bendrijoje gyvūnais, sperma, kiaušialąstėmis bei embrionais, kuriems netaikomi gyvūnų sveikatos reikalavimai, nustatyti specialiose Bendrijos taisyklėse, nurodytose Direktyvos 90/425/EEB A priedo I dalyje, bei jų importą į Bendriją (30).
(35)
Europos Parlamentas ir Taryba paragino Komisiją nustatyti oleocheminių produktų galutinį gamybos grandinės tašką, nuo kurios jiems nebetaikomi Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 reikalavimai. Toks sprendimas dėl galutinio gamybos grandinės taško turėtų būti priimtas kai tik bus atliktas vertinimas dėl oleocheminių procesų pajėgumo sumažinti potencialų pavojų sveikatai, kurį gali kelti bet kurios kategorijos gyvūniniai riebalai, kurie yra perdirbami.
(36)
Šiame reglamente nuoroda į 2010 m. kovo 12 d. Komisijos reglamentą (ES) Nr. 206/2010, kuriuo nustatomos trečiųjų šalių, teritorijų arba jų dalių, iš kurių į Europos Sąjungą leidžiama įvežti tam tikrus gyvūnus ir šviežią mėsą, sąrašai ir veterinarijos sertifikatų reikalavimai (31), turėtų būti daroma, kai iš šių trečiųjų šalių ir kitų teritorijų turėtų būti leidžiama importuoti tam tikrus šalutinius gyvūninius produktus ar jų gaminius, kadangi šių produktų keliamas pavojus yra identiškas tiems pavojams, kurie gali kilti dėl importuojamų gyvų gyvūnų ar šviežios mėsos.
(37)
Siekiant nustatyti trečiąsias šalis, iš kurių atitinkamų rūšių gyvūniniai šalutiniai produktai gali būti importuojami remiantis panašiais motyvais dėl pavojaus sveikatai ir siekiant užtikrinti Sąjungos teisės aktų derėjimą turėtų būti nurodyti kiti trečiųjų šalių, iš kurių tam tikros gyvūninės medžiagos gali būti importuojamos, sąrašai. Tokie sąrašai buvo nustatyti 2004 m. sausio 6 d. Komisijos sprendime 2004/211/EB, nustatančiame trečiųjų šalių ir jų teritorijos dalių, iš kurių leidžiama importuoti gyvus arklinių šeimos gyvūnus ir arklių rūšių spermą, kiaušialąstes ir embrionus, sąrašą ir iš dalies keičiančiame Sprendimus 93/195/EEB ir 94/63/EB (32), 2010 m. liepos 2 d. Komisijos reglamente (ES) Nr. 605/2010, kuriuo nustatomos gyvūnų sveikatos, visuomenės sveikatos ir veterinarinio sertifikavimo sąlygos, taikomos įvežant žalią pieną ir pieno gaminius, skirtus vartoti žmonėms (33), 2006 m. lapkričio 6 d. Komisijos sprendime 2006/766/EB, nustatančiame trečiųjų šalių ir teritorijų, iš kurių leidžiama importuoti dvigeldžius moliuskus, dygiaodžius, gaubtagyvius, jūrų pilvakojus ir žuvininkystės produktus, sąrašus (34), 2008 m. rugpjūčio 8 d. Komisijos reglamente (EB) Nr. 798/2008, kuriuo nustatomas trečiųjų šalių, teritorijų, zonų ar skyrių, iš kurių galima importuoti į Bendriją ar vežti tranzitu per Bendriją naminius paukščius ir naminių paukščių produktus, sąrašas ir veterinarijos sertifikatų reikalavimai (35), ir 2009 m. vasario 9 d. Komisijos reglamente (EB) Nr. 119/2009, kuriuo nustatomi trečiųjų šalių ar jų dalių, iš kurių importuojama į Bendriją arba vežama per ją tranzitu laukinių leporidae genties gyvūnų, tam tikrų laukinių sausumos žinduolių ir ūkinių triušių mėsa, sąrašas ir veterinarijos sertifikatų reikalavimai (36).
(38)
Kadangi fotografijos pramonės, kuri naudoja tam tikrus šalutinius gyvūninius produktus, pavyzdžiui, galvijų stuburą, atliekos ne tik kelia pavojų visuomenės ir gyvūnų sveikatai, bet ir aplinkai, jos turėtų būti sunaikintos arba eksportuojamos į šalutinių gyvūninių produktų kilmės šalį pagal 2006 m. birželio 14 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1013/2006 dėl atliekų vežimo (37).
(39)
Tam tikrų šalutinių gyvūninių produktų ir jų gaminių vežimo tranzitu per Europos Sąjungą tarp Rusijos Federacijos teritorijų taisyklėse turėtų būti nurodytas 2009 m. rugsėjo 28 d. Komisijos sprendime 2009/821/EB sudaryti pasienio kontrolės postų sąrašą, nustatyti tam tikras patikrinimų, kuriuos atlieka Komisijos veterinarijos ekspertai, taisykles ir patvirtinti TRACES veterinarijos padalinius (38) nustatytas pasienio kontrolės postų sąrašas. Tam tranzitui turėtų būti naudojamas bendras veterinarinis įvežimo dokumentas, nustatytas 2004 m. sausio 22 d. Komisijos reglamente Nr. 136/2004, nustatančiame produktų, importuojamų iš trečiųjų šalių, veterinarinių patikrinimų Bendrijos pasienio veterinarijos postuose tvarką (39).
(40)
Šiame reglamente reikėtų nustatyti, kad sveikumo sertifikatai, kurie turi būti pridėti prie šalutinių gyvūninių produktų ar jų gaminių siuntų, įvežimo į Sąjungą punkte, kur atliekami veterinariniai patikrinimai, turėtų būti išduodami pagal sertifikavimo principus, lygiaverčius nustatytiems 1996 m. gruodžio 17 d. Tarybos direktyvoje 96/93/EB dėl gyvūnų ir gyvūninės kilmės produktų sertifikavimo (40).
(41)
Siekiant Sąjungos teisės aktų nuoseklumo oficialūs visos šalutinių gyvūninių ir jų gaminių grandinės patikrinimai atliekami pagal bendruosius oficialios kontrolės principus, nustatytus 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 882/2004 dėl oficialios kontrolės, kuri atliekama siekiant užtikrinti, kad būtų įvertinama, ar laikomasi pašarus ir maistą reglamentuojančių teisės aktų, gyvūnų sveikatos ir gerovės taisyklių (41).
(42)
Todėl šiame reglamente reikia nustatyti Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 įgyvendinimo priemones.
(43)
Reglamentu (EB) Nr. 1069/2009 panaikinamas Reglamentas (EB) Nr. 1774/2002 nuo 2011 m. kovo 4 d.
(44)
Priėmus Reglamentą (EB) Nr. 1774/2002 priimti tam tikri įgyvendinantys teisės aktai, t. y. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 811/2003 dėl draudimo šerti žuvis tos pačios rūšies perdirbtomis žuvimis, gyvūninės kilmės atliekų laidojimo ir deginimo (42), Komisijos sprendimas 2003/322/EB dėl tam tikrų maitlesių paukščių šėrimo tam tikromis 1 kategorijos medžiagomis (43), Komisijos sprendimas 2003/324/EB dėl nukrypimo nuo tam tikro tos pačios rūšies kailinių gyvūnų perdirbimo draudimo (44), Komisijos reglamentai (EB) Nr. 79/2005 dėl pieno ir pieno pagrindo produktų (45), (EB) Nr. 92/2005 dėl šalinimo ar naudojimo būdų (46), (EB) Nr. 181/2006 dėl organinių trąšų ir dirvožemį gerinančių medžiagų, išskyrus mėšlą (47), (EB) Nr. 1192/2006 dėl patvirtintų įmonių sąrašo (48) ir (EB) Nr. 2007/2006 dėl tam tikrų 3 kategorijos tarpinių produktų importo ir tranzito (49).
(45)
Be to, priimtos tam tikros pereinamojo laikotarpio priemonės, visų pirma Komisijos reglamentas (EB) Nr. 878/2004 dėl tam tikrų 1 ir 2 kategorijų medžiagų importo ir tvarkymo (50), Komisijos sprendimas 2004/407/EB dėl tam tikrų medžiagų fotoželatinui gaminti importo (51) ir Komisijos reglamentas (EB) Nr. 197/2006 dėl buvusių maisto produktų tvarkymo ir šalinimo (52), siekiant nustatyti rizikai proporcingas priemones tam tikrais specialiais šalutinių gyvūninių produktų naudojimo atvejais.
(46)
Siekiant toliau supaprastinti Sąjungos šalutinių gyvūninių produktų taisykles, kaip to prašė pirmininkaujanti Tarybai šalis Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 priėmimo metu, šios įgyvendinimo ir pereinamojo laikotarpio priemonės buvo persvarstytos. Jos turėtų būti panaikintos ir pakeistos, jei būtina, šiuo reglamentu, kad būtų galima turėti suderintą šalutinių gyvūninių produktų ir jų gaminių teisinio reglamentavimo sistemą.
(47)
Reglamentas (EB) Nr. 1069/2009 taikomas nuo 2011 m. kovo 4 d. ir atitinkamai šis reglamentas turėtų būti taikomas nuo tos datos. Be to, reikia nustatyti pereinamąjį laikotarpį, kad suinteresuotosioms šalims būtų suteikta laiko prisitaikyti prie šiuo reglamentu nustatytų naujų taisyklių ir tiekti rinkai produktus, kurie buvo pagaminti pagal Sąjungos sveikatos taisykles, taikytas iki tos datos, ir leisti toliau importuoti, kol bus pradėti taikyti šios reglamento reikalavimai.
(48)
Kol bus pasiektas suderinimas, tam tikrų Reglamente (EB) Nr. 878/2004 nurodytų produktų tiekimas rinkai ir eksportas turėtų būti tęsiamas pagal nacionalines priemones, kadangi su ribotu naudojamų medžiagų kiekiu susijęs pavojus gali būti reguliuojamas nacionaliniu lygmeniu. Kol bus priimtos priemonės dėl tam tikrų gyvūninės kilmės produktų riboto kiekio surinkimo iš mažmeninio sektoriaus ir sunaikinimo remiantis būsimais įrodymais, kompetentinga institucija turėtų turėti galimybę leisti rinkti ir naikinti tokius produktus kitomis priemonėmis, jeigu būtų užtikrinta lygiavertė visuomenės ir gyvūnų sveikatos apsauga.
(49)
Atsižvelgiant į Europos Parlamento prašymą, pareikštą pritariant Reglamentui (EB) Nr. 1069/2009 per pirmą svarstymą, ir atsižvelgiant į konkrečius Parlamento pasiūlymus dėl tam tikrų techninių klausimų sprendimo, šio reglamento projektas 2010 m. rugsėjo 27 d. buvo pateiktas Parlamento Aplinkos, visuomenės sveikatos ir maisto saugos komitetui pasikeisti nuomonėmis.
(50)
Šiame reglamente numatytos priemonės atitinka Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatinio komiteto nuomonę,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
I SKYRIUS
BENDROSIOS NUOSTATOS
1 straipsnis
Dalykas ir taikymo sritis
Šiuo reglamentu nustatomos įgyvendinimo priemonės:
a)
gyvūnų ir visuomenės sveikatos taisyklių, taikomų šalutiniams gyvūniniams produktams ir jų gaminiams, nustatytų Reglamente (EB) Nr. 1069/2009;
b)
tam tikrų mėginių ir priemonių veterinarinių tikrinimų pasienio kontrolės postuose išimčių, kaip nustatyta Direktyvos 97/78/EB 16 straipsnio 1 dalies e ir f punktuose.
2 straipsnis
Sąvokų apibrėžtys
Šiame reglamente taikomos I priede pateikiamos sąvokų apibrėžtys.
3 straipsnis
Tam tikrų šalutinių gyvūninių produktų gaminių galutinis gamybos grandinės taškas
Šie šalutinių gyvūninių produktų gaminiai gali būti tiekiami rinkai, išskyrus importą, be apribojimų, kaip nustatyta Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 5 straipsnio 2 dalyje:
a)
biodyzelinas, atitinkantis šalutinių gyvūninių produktų gaminių naikinimo ir naudojimo reikalavimus, nustatytus IV priedo IV skyriaus 3 skirsnio 2 punkto b papunktyje;
b)
perdirbtas gyvūnų augintinių ėdalas, atitinkantis specialiuosius perdirbto gyvūnų augintinių ėdalo reikalavimus, nustatytus XIII priedo II skyriaus 7 punkto a papunktyje;
c)
šunų kramtalai, atitinkantys specialiuosius šunų kramtalų reikalavimus, nustatytus XIII priedo II skyriaus 7 punkto b papunktyje;
d)
kanopinių kailiai ir odos, kurie atitinka XIII priedo V skyriaus C punkte nustatytus specialiuosius reikalavimus dėl šių produktų galutinio gamybos grandinės taško;
e)
vilna ir plaukai, kurie atitinka XIII priedo VII skyriaus B punkte nustatytus specialiuosius reikalavimus dėl šių produktų galutinio gamybos grandinės taško;
f)
plunksnos ir pūkai, kurie atitinka XIII priedo VII skyriaus C punkte nustatytus specialiuosius reikalavimus dėl šių produktų galutinio gamybos grandinės taško;
g)
kailiai, kurie atitinka XIII priedo VIII skyriuje nustatytas sąlygas.
4 straipsnis
Pavojingos užkrečiamosios ligos
Ligos, išvardytos OIE Sausumos gyvūnų sveikatos kodekso 1.2.3 straipsnyje (2010 m. leidime) ir Vandens gyvūnų sveikatos kodekso 1.3 straipsnyje (2010 leidime) laikomos pavojingomis užkrečiamosiomis ligomis bendrų gyvūnų sveikatos apribojimų taikymo tikslais, kaip nustatyta Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 6 straipsnio 1 dalies b punkto ii papunktyje.
II SKYRIUS
ŠALUTINIŲ GYVŪNINIŲ PRODUKTŲ IR JŲ GAMINIŲ NAIKINIMAS IR NAUDOJIMAS
5 straipsnis
Šalutinių gyvūninių produktų ir jų gaminių naudojimo apribojimai
1. Ūkio subjektai II priedo I skyriuje nurodytose valstybėse narėse turi atitikti kailinių gyvūnų šėrimo tam tikromis medžiagomis, gautomis iš tos pačios rūšies gyvūnų kūnų ar jų dalių, tame pačiame skyriuje nustatytus reikalavimus.
2. Ūkio subjektai turi atitikti ūkinių gyvūnų šėrimo žolėmis iš ganyklų, kurios buvo tręšiamos tam tikromis organinėmis trąšomis ar dirvožemį gerinančiomis medžiagomis, apribojimus, nustatytus II priedo II skyriuje.
6 straipsnis
Naikinimas deginant ir deginant kartu su kitomis medžiagomis
1. Kompetentinga institucija užtikrina, kad šalutiniai gyvūniniai produktai ir jų gaminiai gali būti deginami arba deginami kartu su kitomis medžiagomis tik:
a)
deginimo įmonėse ir bendro deginimo įmonėse, kurių veiklai suteiktas leidimas pagal Direktyvą 2000/76/EB; arba
b)
jei tai įmonės, kurioms pagal Direktyvą 2000/76/EB nereikia leidimo - deginimo ir bendro deginimo įmonėse, kurias patvirtino kompetentinga institucija atlikti naikinimą deginant, šalinant ar perdirbant šalutinius gyvūninius produktus ar jų gaminius, jei jie yra atliekos, deginant kartu su kitomis medžiagomis, laikantis Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 24 straipsnio 1 dalies b ar c punktų.
2. Kompetentinga institucija patvirtina deginimo ir bendro deginimo įmones, nurodytas 1 dalies b punkte, laikantis Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 24 straipsnio b ar c punktų, jeigu jos atitinka III priede nustatytus reikalavimus.
3. Deginimo ir bendro deginimo įmonių operatoriai turi atitikti bendruosius deginimo ir bendro deginimo reikalavimus, nustatytus III priedo I skyriuje.
4. Didelio pajėgumo deginimo ir bendro deginimo įmonių operatoriai turi atitikti III priedo II skyriuje nustatytus reikalavimus.
5. Nedidelio pajėgumo deginimo ir bendro deginimo įmonių operatoriai turi atitikti III priedo III skyriuje nustatytus reikalavimus.
7 straipsnis
Tam tikrų 1 ir 3 kategorijų medžiagų šalinimas sąvartynuose
Nukrypdama nuo Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 12 straipsnio ir 14 straipsnio c punkto, kompetentinga institucija gali leisti šalinti šias 1 ir 3 kategorijų medžiagas registruotuose sąvartynuose:
a)
importuojamą gyvūnų augintinių ėdalą ar gyvūnų augintinių ėdalą, pagamintą iš importuotų medžiagų, iš 1 kategorijos medžiagų, nurodytų Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 8 straipsnio c punkte;
b)
3 kategorijos medžiagas, nurodytas Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 10 straipsnio f ir g punktuose, jeigu:
i)
tokios medžiagos nesilietė su nei vienu iš šalutinių gyvūninių produktų, nurodytų to reglamento 8 ir 9 straipsniuose ir 10 straipsnio a-e ir h-p punktuose;
ii)
tuo metu, kai skirtos naikinti, medžiagos:
-
nurodytos to reglamento 10 straipsnio f punkte buvo perdirbtos, kaip apibrėžta Reglamento (EB) Nr. 852/2004 2 straipsnio 1 dalies m punkte;
-
nurodytos to reglamento 10 straipsnio g punkte buvo perdirbtos pagal X priedo II skyrių arba pagal XIII priedo II skyriuje nustatytus specialiuosius gyvūnų augintinių ėdalo reikalavimus; ir
iii)
tokių medžiagų šalinimas nekelia pavojaus visuomenės ar gyvūnų sveikatai.
8 straipsnis
Perdirbimo gamyklų ir kitų įmonių reikalavimai
1. Ūkio subjektai užtikrina, kad jų kontroliuojamos perdirbimo gamyklos ir kitos įmonės atitiktų šiuos IV priedo I skirsnyje nustatytus reikalavimus:
a)
1 skirsnyje nustatytus bendruosius perdirbimo reikalavimus;
b)
2 skirsnyje nustatytus nuotekų apdorojimo reikalavimus;
c)
3 skirsnyje nustatytus 1 ir 2 kategorijos medžiagų specialiuosius perdirbimo reikalavimus;
d)
4 skirsnyje nustatytus 3 kategorijos medžiagų specialiuosius perdirbimo reikalavimus.
2. Kompetentinga institucija patvirtina perdirbimo gamyklas ir kitas įmones tik, jei jos atitinka IV priedo I skyriuje nustatytas sąlygas.
9 straipsnis
Perdirbimo gamyklų ir kitų įmonių higienos ir perdirbimo reikalavimai
Ūkio subjektai užtikrina, kad jų kontroliuojamos perdirbimo ir kitos įmonės atitiktų šiuos IV priede nustatytus reikalavimus:
a)
II skyriuje nustatytus higienos ir perdirbimo reikalavimus;
b)
standartinius perdirbimo metodus, nustatytus III skyriuje, jeigu tokie metodai naudojami įmonėje ar gamykloje;
c)
alternatyvius perdirbimo metodus, nustatytus IV skyriuje, jeigu tokie metodai naudojami įmonėje ar gamykloje.
10 straipsnis
Šalutinių gyvūninių produktų ir jų gaminių transformavimo į biodujas ir kompostavimo reikalavimai
1. Ūkio subjektai užtikrina, kad jų kontroliuojamos įmonės ir gamyklos atitiktų šiuos šalutinių gyvūninių produktų ir jų gaminių transformavimo į biodujas ar kompostavimo reikalavimus, nustatytus V priede:
a)
biodujų ir kompostavimo įmonėms taikomus I skyriuje nustatytus reikalavimus;
b)
biodujų ir kompostavimo įmonėms taikomus II skyriuje nustatytus higienos reikalavimus;
c)
III skyriaus 1 skirsnyje nustatytus standartinius transformacijos parametrus;
d)
irimo atliekų ir komposto standartus, nustatytus III skyriaus 3 skirsnyje.
2. Kompetentinga institucija patvirtina biodujų ir kompostavimo įmones tik, jei jos atitinka V priede nustatytus reikalavimus.
3. Kompetentinga institucija gali leisti naudoti alternatyvius transformacijos parametrus biodujų ir kompostavimo įmonėms laikantis V priedo III skyriaus 2 skirsnyje nustatytus reikalavimus.
III SKYRIUS
NUOSTATOS, LEIDŽIANČIOS NUKRYPTI NUO TAM TIKRŲ REGLAMENTO (EB) Nr. 1069/2009 NUOSTATŲ
11 straipsnis
Specialios taisyklės dėl mokslinių tyrimų ir diagnostinių mėginių
1. Kompetentinga institucija gali leisti vežti, naudoti ir naikinti mokslinių tyrimų ir diagnostinius mėginius sąlygomis, kuriomis užtikrinama pavojaus visuomenės ir gyvūnų sveikatai kontrolė.
Kompetentinga institucija visų pirma užtikrina, kad ūkio subjektai atitiktų VI priedo I skyriaus reikalavimus.
2. Ūkio subjektai turi atitikti specialias taisykles dėl mokslinių tyrimų ir diagnostinių mėginių, nustatytas VI priedo I skyriuje.
3. Ūkio subjektai gali išsiųsti mokslinių tyrimų ir diagnostinius mėginius, sudarytus iš šių šalutinių gyvūninių produktų ir jų gaminių, į kitą valstybę narę neinformuodami kilmės valstybės narės kompetentingos institucijos pagal Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 48 straipsnio 1 dalį ir neinformuodami paskirties valstybės narės kompetentingos institucijos per TRACES sistemą ir be jos sutikimo priimti siuntą pagal to reglamento 48 straipsnio 1 ir 3 dalis:
a)
1 ir 2 kategorijų medžiagų ir mėsos ir kaulų miltų ar gyvūninių riebalų, gautų iš 1 ir 2 kategorijos medžiagų;
b)
perdirbtų gyvūninių baltymų.
12 straipsnis
Specialios taisyklės dėl prekybos pavyzdžių ir demonstravimo priemonių
1. Kompetentinga institucija gali leisti vežti, naudoti ir naikinti prekybos pavyzdžius ir demonstravimo priemones sąlygomis, kuriomis užtikrinama pavojaus visuomenės ir gyvūnų sveikatai kontrolė.
Kompetentinga institucija visų pirma užtikrina, kad ūkio subjektai atitiktų VI priedo I skyriaus 1 skirsnio 2, 3 ir 4 punktų reikalavimus.
2. Ūkio subjektai turi atitikti specialias taisykles dėl prekybos pavyzdžių ir demonstravimo priemonių, nustatytas VI priedo I skyriaus 2 skirsnyje.
3. Ūkio subjektai gali išsiųsti prekybos pavyzdžius, sudarytus iš šių šalutinių gyvūninių produktų ir jų gaminių, į kitą valstybę narę neinformuodami kilmės valstybės narės kompetentingos institucijos pagal Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 48 straipsnio 1 dalį ir neinformuodami paskirties valstybės narės kompetentingos institucijos per TRACES sistemą ir be jos sutikimo priimti siuntą pagal to reglamento 48 straipsnio 1 ir 3 dalis:
a)
1 ir 2 kategorijų medžiagų ir mėsos ir kaulų miltų ar gyvūninių riebalų, gautų iš 1 ir 2 kategorijos medžiagų;
b)
perdirbtų gyvūninių baltymų.
13 straipsnis
Specialios šėrimo taisyklės
1. Ūkio subjektai, laikydamiesi bendrųjų reikalavimų, nustatytų VI priedo II skyriaus 1 skirsnyje ir visų kitų sąlygų, kurias gali nustatyti kompetentinga institucija, 2 kategorijos medžiagomis, jeigu jos yra gautos iš gyvūnų, kurie nebuvo užmušti ar nenugaišo dėl užkrečiamų žmonėms ar gyvūnams ligų arba įtariamų tokių ligų, gali šerti šiuos gyvūnus:
a)
zoologijos sodų gyvūnus;
b)
kailinius gyvūnus;
c)
pripažintų šunų veisyklų ar skalikų rujų šunis;
d)
prieglaudose laikomus šunis ir kates;
e)
lervas ir kirminus, naudojamus žvejybos masalui.
2. Ūkio subjektai, laikydamiesi VI priedo II skyriaus 1 skirsnyje nustatytų bendrųjų reikalavimų ir kitų sąlygų, kurias gali nustatyti kompetentinga institucija 3 kategorijos medžiagomis gali šerti šiuos gyvūnus:
a)
zoologijos sodų gyvūnus;
b)
kailinius gyvūnus;
c)
pripažintų šunų veisyklų ar skalikų rujų šunis;
d)
prieglaudose laikomus šunis ir kates;
e)
lervas ir kirminus, naudojamus žvejybos masalui.
14 straipsnis
Tam tikrų rūšių gyvūnų šėrimas šėryklose ir už jų ribų ir zoologijos soduose
1. Kompetentinga institucija gali leisti naudoti 1 kategorijos medžiagas, sudarytas iš nugaišusių gyvūnų kūnų ar jų dalių, kuriuose yra nurodytų pavojingų medžiagų, šeriant:
a)
nykstančių ar saugomų rūšių maitlesius paukščius ir kitų rūšių gyvenančius natūralioje buveinėje gyvūnus šėryklose, skatinant biologinę įvairovę, laikantis VI priedo II skyriaus 2 skirsnyje nustatytų sąlygų;
b)
už šėryklų ribų - jei tinka, prieš surenkant nugaišusius gyvūnus, laukinius gyvūnus, nurodytus VI priedo II skyriaus 2 skirsnio 1 punkto a papunktyje, laikantis to skyriaus 3 skirsnyje nustatytų sąlygų.
2. Kompetentinga institucija gali leisti naudoti 1 kategorijos medžiagas, sudarytas iš nugaišusių gyvūnų kūnų ar jų dalių, turinčių nurodytų pavojingų medžiagų, ir naudoti iš zoologijos sodų gyvūnų gautas medžiagas zoologijos sodų gyvūnams šerti laikantis VI priedo II skyriaus 4 skirsnyje nustatytų sąlygų.
15 straipsnis
Specialios rinkimo ir naikinimo taisyklės
Jeigu kompetentinga institucija leidžia šalutinius gyvūninius produktus naikinti nukrypstant nuo Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 19 straipsnio 1 dalies a, b, c ir e punktų, toks naikinimas gali vykti laikantis šių specialiųjų VI priedo III skyriuje nustatytų taisyklių:
a)
1 skirsnyje nustatytų specialiųjų šalutinių gyvūninių produktų naikinimo taisyklių;
b)
2 skirsnyje nustatytų šalutinių gyvūninių produktų deginimo ir laidojimo atokiose vietose taisyklių;
c)
3 skirsnyje nustatytų bičių ir bitininkystės šalutinių produktų deginimo ir laidojimo atokiose vietose taisyklių.
IV SKYRIUS
LEIDIMAS TAIKYTI ALTERNATYVIUS METODUS
16 straipsnis
Standartinė leidimo taikyti alternatyvius metodus paraiškų forma
1. Paraiškas dėl leidimo taikyti alternatyvius šalutinių gyvūninių produktų ar jų gaminių naudojimo ar naikinimo metodus, kaip nurodyta Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 20 straipsnio 1 dalyje, valstybės narės ar suinteresuotosios šalys turi pateikti pagal VII priede nustatytos standartinės leidimo taikyti alternatyvius metodus paraiškų formos reikalavimus.
2. Valstybės narės paskiria nacionalinius kontaktinius centrus informacijai teikti kompetentingai institucijai, atsakingai už paraiškų leisti taikyti alternatyvius šalutinių gyvūninių produktų naudojimo ar naikinimo metodus vertinimą.
3. Komisija paskelbia nacionalinių kontaktinių centrų sąrašą savo interneto svetainėje.
V SKYRIUS
SURINKIMAS, VEŽIMAS, IDENTIFIKAVIMAS IR ATSEKAMUMAS
17 straipsnis
Reikalavimai dėl šalutinių gyvūninių produktų prekybos dokumentų ir sveikumo sertifikatų, identifikavimo, rinkimo, vežimo ir atsekamumo
1. Ūkio subjektai užtikrina, kad šalutiniai gyvūniniai produktai ir jų gaminiai:
a)
atitinka VIII priedo I ir II skyriuose nustatytus rinkimo, vežimo ir identifikavimo reikalavimus;
b)
vežami su pridedamais prekybos dokumentais ar sveikumo sertifikatais pagal VIII priedo III skyriuje nustatytus reikalavimus.
2. Ūkio subjektai, siunčiantys, vežantys ar gaunantys šalutinius gyvūninius produktus ar jų gaminius saugo siuntų įrašus ir susijusius prekybos dokumentus ar sveikumo sertifikatus pagal VIII priedo IV skyriuje nustatytus reikalavimus.
3. Ūkio subjektai turi atitikti tam tikrų šalutinių gyvūninių produktų gaminių žymėjimo reikalavimus, nustatytus VIII priedo V skyriuje.
VI SKYRIUS
ĮMONIŲ IR GAMYKLŲ REGISTRAVIMAS IR TVIRTINIMAS
18 straipsnis
Reikalavimai dėl vienos ar daugiau įmonių ir gamyklų, tvarkančių šalutinius gyvūninius produktus toje pačioje vietoje, patvirtinimo
Kompetentinga institucija gali suteikti patvirtinimą kelioms įmonėms ar gamykloms, tvarkančioms šalutinius gyvūninius produktus toje pačioje vietoje, jeigu pavojaus visuomenės ir gyvūnų sveikatai perdavimas iš vienos įmonės į kitą yra neįmanomas dėl jų išdėstymo ir šalutinių gyvūninių produktų ir jų gaminių tvarkymo įmonių ar gamyklų viduje.
19 straipsnis
Reikalavimai dėl tam tikrų patvirtintų šalutinius gyvūninius produktus tvarkančių įmonių ir gamyklų
Ūkio subjektai užtikrina, kad jų kontroliuojamos įmonės ir gamyklos, patvirtintos kompetentingos institucijos, atitiktų šiuos IX priedo skyrių reikalavimus, kai jos vykdo vienos ar kelių rūšių veiklą, nurodytą Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 24 straipsnio 1 dalyje:
a)
I skyriaus, kai jos gamina gyvūnų augintinių ėdalą, kaip nurodyta to reglamento 24 straipsnio 1 dalies e punkte;
b)
II skyriaus, kai jos saugo šalutinius gyvūninius produktus, kaip nurodyta to reglamento 24 straipsnio 1 dalies i punkte ir kai jos tvarko šalutinius gyvūninius produktus po jų surinkimo, atlikdamos to reglamento 24 straipsnio 1 dalies h punkte nurodytas operacijas:
i)
rūšiuojant;
ii)
pjaustant;
iii)
atšaldant;
iv)
užšaldant;
v)
sūdant;
vi)
konservuojant kitais būdais;
vii)
lupant kailius ir odas ar šalinant nurodytą pavojingą medžiagą;
viii)
operacijas, susijusias su šalutinių gyvūninių produktų tvarkymu, kurios atliekamos laikantis įpareigojimų pagal Sąjungos veterinarijos teisės aktus;
ix)
šalutinių gyvūninių produktų, skirtų transformuoti į biodujas ir (arba) kompostuoti, higieninį tvarkymą ir (arba) pasterizavimą iki tokios transformacijos ar kompostavimo kitoje įmonėje ar gamykloje pagal V priedą;
x)
sijojant;
c)
III skyriaus, kai jos saugo šalutinių gyvūninių produktų gaminius tam tikrais numatytais tikslais, kaip nurodyta to reglamento 24 straipsnio 1 dalies j punkte.
20 straipsnis
Reikalavimai dėl tam tikrų registruotų įmonių ir gamyklų, tvarkančių šalutinius gyvūninius produktus ir jų gaminius
1. Registruotų įmonių ar gamyklų operatoriai ar kiti registruoti ūkio subjektai tvarko šalutinius gyvūninius produktus ir jų gaminius IX priedo IV skyriuje nustatytomis sąlygomis.
2. Registruoti ūkio subjektai, vežantys šalutinius gyvūninius produktus ar jų gaminius, išskyrus vežimą tarp to paties ūkio subjekto patalpų, visų pirma turi atitikti IX priedo IV skyriaus 2 punkte nustatytas sąlygas.
3. 1 ir 2 dalys netaikomos:
a)
patvirtintiems ūkio subjektams, kurie veža šalutinius gyvūninius produktus ar jų gaminius, atlikdami tai kaip pagalbinę veiklą;
b)
ūkio subjektams, kurie buvo registruoti transporto veiklai pagal Reglamentą (EB) Nr. 183/2005.
4. Kompetentinga institucija gali atleisti šiuos ūkio subjektus nuo Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 23 straipsnio 1 dalies a punkte nurodytos pareigos pranešti:
a)
ūkio subjektus, tvarkančius ar gaminančius medžiojamųjų gyvūnų trofėjus ar kitus preparatus, nurodytus XIII priedo VI skyriuje, privačiais ar nekomerciniais tikslais;
b)
ūkio subjektus, tvarkančius ar naikinančius mokslinių tyrimų ir diagnostinius mėginius mokymo tikslais.
VII SKYRIUS
PATEIKIMAS RINKAI
21 straipsnis
Ūkiniams gyvūnams, išskyrus kailinius, šerti skirtų šalutinių gyvūninių produktų ir jų gaminių perdirbimas ir tiekimas rinkai ir tiekimas rinkai
1. Ūkio subjektai turi atitikti ūkiniams gyvūnams, išskyrus kailinius, šerti skirtų šalutinių gyvūninių produktų ir jų gaminių tiekimo rinkai, išskyrus importą, reikalavimus, kaip nustatyta Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 31 straipsnio 2 dalyje, nustatytus X priede:
a)
I skyriuje nustatytus bendruosius perdirbimo ir tiekimo rinkai reikalavimus;
b)
II skyriuje nustatytus specialiuosius perdirbtų gyvūninių baltymų ir kitų šalutinių gyvūninių produktų gaminių reikalavimus;
c)
III skyriuje nustatytus tam tikrų žuvų pašarų ir žvejybos masalo reikalavimus.
2. Kompetentinga institucija gali leisti tiekti rinkai, išskyrus importą, pieną, pieno pagrindo produktus ir pieno gaminius, priskirtus 3 kategorijos medžiagoms pagal Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 10 straipsnio e, f ir h punktus, ir kurie nebuvo perdirbti pagal X priedo II skyriaus 4 skirsnio I dalyje nustatytus bendruosius reikalavimus, jeigu šios medžiagos atitinka to skirsnio II dalyje nustatytus reikalavimus dėl nukrypti leidžiančios nuostatos - tiekti rinkai pieną, perdirbtą pagal nacionalinius standartus.
22 straipsnis
Organinių trąšų ir dirvožemį gerinančių medžiagų tiekimas rinkai ir naudojimas
1. Ūkio subjektai turi atitikti organinių trąšų ir dirvožemį gerinančių medžiagų tiekimo rinkai, išskyrus importą, ir jų naudojimo, ypač beriant į dirvą, XI priede nustatytus reikalavimus, kaip nustatyta Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 15 straipsnio 1 dalies i punkte ir 32 straipsnio 1 dalyje.
2. Tiekiant laukinių jūros paukščių guaną rinkai, įskaitant importą, netaikomi jokie gyvūnų sveikatos reikalavimai.
3. Valstybės narės, kurioje organinės trąšos ar dirvožemį gerinanti medžiaga, pagaminta iš mėsos ir kaulų miltų, gautų iš 2 kategorijos medžiagų ar perdirbtų gyvūninių baltymų, numatoma berti į dirvą, kompetentinga institucija leidžia naudoti vieną ar daugiau komponentų, kurie turi būti maišomi su šiomis medžiagomis laikantis Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 32 straipsnio 1 dalies d punkto reikalavimų, pagal to reglamento XI priedo II skyriaus 1 skirsnio 3 punkte nustatytus kriterijus.
4. Nukrypstant nuo Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 48 straipsnio 1 dalies, kilmės ir paskirties valstybių narių kompetentingos institucijos gali leisti išsiųsti mėšlą iš vieno šių valstybių narių pasienio regiono ūkio į kitą jų pasienio regiono ūkį, jeigu laikomasi tinkamų galimo pavojaus visuomenės ar gyvūnų sveikatai kontrolės sąlygų, pavyzdžiui, reikalavimo atitinkamam ūkio subjektui saugoti įrašus, kurios nustatomos dvišaliame susitarime.
5. Kaip nurodyta Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 30 straipsnio 1 dalyje, valstybių narių kompetentingos institucijos skatina, jei būtina, nacionalinių gerosios žemės ūkio patirties beriant į dirvą organines trąšas ir dirvožemį gerinančias medžiagas gairių rengimą, platinimą ir naudojimą.
23 straipsnis
Tarpiniai produktai
1. Į Sąjungą importuojami ar tranzitu per ją gabenami tarpiniai produktai turi atitikti XII priede nurodytas galimo pavojaus visuomenės ir gyvūnų sveikatai kontrolės sąlygas.
2. Tarpiniai produktai, vežami į XII priedo 3 punkte nurodytą įmonę ar gamyklą, gali būti tvarkomi be Reglamente (EB) Nr. 1069/2009 ir šiame reglamente nustatytų apribojimų, jeigu:
a)
įmonė ar gamykla turi tinkamas patalpas tarpiniams produktams gauti, kurios užkerta kelią užkrečiamų žmonėms ar gyvūnams ligų plitimui;
b)
tarpiniai produktai nekelia jokio užkrečiamų žmonėms ar gyvūnams ligų plitimo pavojaus dėl jų išgryninimo ar kitokio tarpiniame produkte esančių šalutinių gyvūninių produktų apdorojimo, dėl šalutinių gyvūninių produktų koncentracijos tarpiniame produkte ar dėl tinkamų biologinio saugumo priemonių tvarkant tarpinius produktus;
c)
įmonė ar gamykla saugo įrašus dėl gautų medžiagų kiekio, jų kategorijos, jei taikoma, ir dėl įmonės, gamyklos ar ūkio subjekto, kuriam ji patiekė savo produktus; ir
d)
nepanaudoti tarpiniai produktai ar kitos perteklinės medžiagos iš įmonės ar gamyklos, pavyzdžiui, produktai, kurių galiojimo laikas pasibaigęs, naikinami pagal Reglamentą (EB) Nr. 1069/2009.
3. Tarpinių produktų paskirties įmonės ar gamyklos operatorius ar savininkas ar jo atstovas naudoja ir (arba) išsiunčia tarpinius produktus tik toliau maišyti, dengti danga, surinkti, pakuoti ar ženklinti.
24 straipsnis
Gyvūnų augintinių ėdalas ir kiti išvestiniai produktai
1. Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 8 straipsnio a, b, d ir e punktuose nurodytas 1 kategorijos medžiagas draudžiama naudoti gaminiams, kurie yra skirti žmonių ar gyvūnų maistui ar jiems vartoti, išskyrus to reglamento 33 ir 36 straipsniuose nurodytus šalutinių gyvūninių produktų gaminius, gaminti.
2. Jeigu šalutinis gyvūninis produktas ar jo gaminys gali būti naudojamas ūkiniams gyvūnams šerti ir kitais Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 36 straipsnyje nurodytais tikslais, jie tiekiami rinkai, išskyrus importą, pagal konkrečius X priedo II skyriuje nustatytus perdirbtų gyvūninių baltymų ir kitų šalutinių gyvūninių produktų gaminių reikalavimus, jeigu XIII priedo II skirsnyje nėra nustatyti jokie specialieji tokiems produktams taikomi reikalavimai.
3. Ūkio subjektai turi atitikti XIII priedo I ir II skyriuose nustatytus gyvūnų augintinių ėdalo tiekimo rinkai, išskyrus importą, reikalavimus, kaip nurodyta Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 40 straipsnyje.
4. Ūkio subjektai turi atitikti XIII priedo I ir III-XII skyriuose nustatytus šalutinių gyvūninių produktų gaminių tiekimo rinkai, išskyrus importą, reikalavimus, kaip nurodyta Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 40 straipsnyje.
VIII SKYRIUS
IMPORTAS, TRANZITAS IR EKSPORTAS
25 straipsnis
Šalutinių gyvūninių produktų ir jų gaminių importas, eksportas ir gabenimas tranzitu
1. Draudžiama importuoti į Sąjungą ir gabenti per ją tranzitu šiuos šalutinius gyvūninius produktus:
a)
neperdirbtą mėšlą;
b)
neapdorotas plunksnas, jų dalis ir pūkus;
c)
bičių vašką medaus korių pavidalu.
2. Jokie gyvūnų sveikatos reikalavimai netaikomi importuojant į Sąjungą ir gabenant per ją tranzitu šiuos produktus:
a)
vilną ir plaukus, kurie buvo nuplauti gamykloje ar kurie buvo apdoroti kitu metodu, užtikrinančiu, kad nebeliktų nepriimtino pavojaus;
b)
kailius, kurie buvo džiovinti aplinkos 18 °C temperatūroje bent dvi dienas esant 55 % drėgmei.
3. Kaip nurodyta Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 41 straipsnio 3 dalyje ir 42 straipsnyje, ūkio subjektai turi atitikti šiuos XIV priede nustatytus specialius tam tikrų šalutinių gyvūninių produktų ir jų gaminių importo į Sąjungą ar gabenimo per ją tranzitu reikalavimus:
a)
to priedo I skyriuje nustatytus specialiuosius 3 kategorijos medžiagų ir jų gaminių, skirtų naudoti pašarų grandinėje, išskyrus gyvūnų augintinių ėdalą ar kailinių gyvūnų pašarą, importo ir gabenimo tranzitu reikalavimus;
b)
to priedo II skyriuje nustatytus šalutinių gyvūninių produktų ir jų gaminių, skirtų naudoti ne ūkinių gyvūnų pašarų grandinėje, importo ir gabenimo tranzitu reikalavimus.
26 straipsnis
Tam tikrų 1 kategorijos medžiagų tiekimas rinkai, įskaitant importą, ir eksportas
Kompetentinga institucija gali leisti kailius ir odas, gautas iš gyvūnų, kurie buvo neteisėtai gydomi, kaip nurodyta Direktyvos 96/22/EB 1 straipsnio 2 dalies d punkte ar Direktyvos 96/23/EB 2 dalies b punkte, atrajotojų žarnas su turiniu ar be jo, kaulus ir kaulų produktus, kuriuose yra stuburas ir kaukolė, tiekti rinkai, įskaitant importą, ir eksportuoti, jeigu laikomasi šių reikalavimų:
a)
šios medžiagos neturi būti 1 kategorijos medžiagos, gautos iš šių gyvūnų:
i)
įtariamų užkrėstų USE pagal Reglamentą (EB) Nr. 999/2001;
ii)
kurių užkrėtimas USE buvo oficialiai patvirtintas;
iii)
vykdant USE likvidavimo priemones nužudytų gyvūnų;
b)
šios medžiagos neturi būti skirtos:
i)
šerti;
ii)
berti į dirvą, kurioje šeriami ūkiniai gyvūnai;
iii)
gaminti:
-
Direktyvos 76/768/EEB 1 straipsnio 1 dalyje apibrėžtus kosmetikos gaminius;
-
Direktyvos 90/385/EEB 1 straipsnio 2 dalies c punkte apibrėžtus aktyviuosius implantuojamus medicinos prietaisus;
-
Direktyvos 93/42/EEB 1 straipsnio 2 dalies a punkte apibrėžtus medicinos prietaisus;
-
Direktyvos 98/79/EB 1 straipsnio 2 dalies b punkte apibrėžtus in vitro diagnostikos medicinos prietaisus;
-
Direktyvos 2001/82/EB 1 straipsnio 2 dalyje apibrėžtus veterinarinius vaistus;
-
Direktyvos 2001/83/EB 1 straipsnio 2 dalyje apibrėžtus vaistus;
c)
medžiagos turi būti importuojamos paženklintos ir turi atitikti XIV priedo IV skyriaus 1 skirsnyje nustatytus specialiuosius tam tikro šalutinių gyvūninių produktų judėjimo reikalavimus;
d)
medžiagos turi būti importuojamos pagal sanitarinio sertifikavimo reikalavimus, nustatytus nacionaliniais teisės aktais.
27 straipsnis
Mokslinių tyrimų ir diagnostinių mėginių importas ir gabenimas tranzitu
1. Kompetentinga institucija gali leisti importuoti ir gabenti tranzitu mokslinių tyrimų ir diagnostinius mėginius, kuriuose yra šalutinių gyvūninių produktų ar jų gaminių, įskaitant 25 straipsnio 1 dalyje nurodytus šalutinius gyvūninius produktus, laikantis sąlygų, kuriomis užtikrinama pavojaus visuomenės ir gyvūnų sveikatai kontrolė.
Tokios sąlygos turi būti bent tokios:
a)
paskirties valstybės narės kompetentinga institucija turi būti iš anksto leidusi įvežti siuntą; ir
b)
siuntos turi būti siunčiamos tiesiogiai iš įvežimo į Europos Sąjungą punkto naudotojui, kuriam duotas toks leidimas.
2. Ūkio subjektai pristato mokslinių tyrimų ir diagnostinius mėginius, skirtus importuoti per valstybę narę, kuri nėra paskirties valstybė narė, į patvirtintą Sąjungos pasienio kontrolės postą, nurodytą Sprendimo 2009/821/EB I priede. Pasienio kontrolės poste šių mokslinių tyrimų ir diagnostinių mėginių veterinariniai patikrinimai pagal Tarybos direktyvos 97/78/EB I skyrių neatliekami. Pasienio kontrolės posto kompetentinga institucija informuoja paskirties valstybės narės, į kurią vežami mėginiai, kompetentingą instituciją apie mokslinių tyrimų ir diagnostinių mėginių įvežimą per TRACES sistemą.
3. Ūkio subjektai, tvarkantys mokslinių tyrimų ar diagnostinius mėginius, turi atitikti XIV priedo III skyriaus 1 skirsnyje nustatytus specialiuosius mokslinių tyrimų ir diagnostinių mėginių naikinimo reikalavimus.
28 straipsnis
Prekybos pavyzdžių ir demonstravimo priemonių importas ir gabenimas tranzitu
1. Kompetentinga institucija gali leisti importuoti ir gabenti tranzitu prekybos pavyzdžius pagal XIV priedo III skyriaus 2 skirsnio 1 punkte nustatytas specialias taisykles.
2. Ūkio subjektai, tvarkantys prekybos pavyzdžius, turi laikytis XIV priedo III skyriaus 2 skirsnio 2 ir 3 punktuose nustatytų prekybos pavyzdžių specialių tvarkymo ir naikinimo taisyklių.
3. Kompetentinga institucija gali leisti importuoti ir gabenti tranzitu demonstravimo priemones pagal XIV priedo III skyriaus 3 skirsnyje nustatytas specialias taisykles dėl demonstravimo priemonių.
4. Ūkio subjektai, tvarkantys demonstravimo priemones, turi atitikti XIV priedo III skyriaus 3 skirsnyje nustatytas demonstravimo priemonių pakavimo, tvarkymo ir naikinimo sąlygas.
29 straipsnis
Specialieji tam tikro šalutinių gyvūninių produktų judėjimo tarp Rusijos Federacijos teritorijų reikalavimai
1. Kompetentinga institucija leidžia šalutinių gyvūninių produktų siuntas vežti iš Rusijos Federacijos ir į šią šalį tiesiogiai ar per kitą trečiąją šalį keliais ar geležinkeliais per Sąjungą tarp patvirtintų Sąjungos pasienio kontrolės postų, nurodytų Sprendimo 2009/821/EB I priede, jeigu laikomasi šių sąlygų:
a)
kompetentingos institucijos veterinarijos tarnybos įvažiavimo į Sąjungos pasienio kontrolės poste turi užplombuoti siuntą serijiniu numeriu pažymėta plomba;
b)
už pasienio kontrolės postą atsakingos kompetentingos institucijos valstybinis veterinarijos gydytojas ant kiekvieno siuntos lydimųjų dokumentų, nurodytų Direktyvos 97/78/EB 7 straipsnyje, puslapio uždeda spaudą „TIK VEŽTI TRANZITU Į RUSIJĄ PER ES“;
c)
laikomasi procedūrinių reikalavimų, nustatytų Direktyvos 97/78/EB 11 straipsnyje;
d)
įvežimo pasienio veterinarijos posto valstybinis veterinarijos gydytojas bendrame veterinariniame įvežimo dokumente, nurodytame Reglamento (EB) Nr. 136/2004 III priede, patvirtina, kad siunta tinkama gabenti tranzitu.
2. Tokių siuntų iškrovimas arba saugojimas, kaip nurodyta Direktyvos 97/78/EB 12 straipsnio 4 dalyje arba 13 straipsnyje, valstybės narės teritorijoje neleidžiamas.
3. Kompetentinga institucija reguliariai atlieka patikrinimus, siekdama užtikrinti, kad iš Sąjungos teritorijos išvežamų ir į ją įvežamų siuntų skaičius ir produktų kiekis sutaptų.
30 straipsnis
Trečiųjų šalių įmonių ir gamyklų sąrašas
Trečiųjų šalių įmonių ir gamyklų sąrašai įvedami į TRACES sistemą pagal Komisijos interneto svetainėje paskelbtas technines specifikacijas.
Kiekvienas sąrašas reguliariai atnaujinamas.
31 straipsnis
Sveikumo sertifikatų ir importo bei tranzito deklaracijų pavyzdžiai
Įvežimo į Sąjungą punkte, kur vykdomi veterinariniai patikrinimai, kaip nustatyta Direktyvoje 97/78/EB, prie importuojamų į Sąjungą ar gabenamų per ją tranzitu šalutinių gyvūninių produktų ir jų gaminių siuntų pridedami sveikumo sertifikatai ir deklaracijos, užpildytos pagal XV priede nustatytus pavyzdžius.
IX SKYRIUS
OFICIALŪS TIKRINIMAI
32 straipsnis
Oficialūs tikrinimai
1. Kompetentinga institucija imasi būtinų priemonių kontroliuoti visą šalutinių gyvūninių produktų ir jų gaminių rinkimo, vežimo, naudojimo ir naikinimo grandinę, kaip nurodyta Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 4 straipsnio 2 dalyje.
Šios priemonės įgyvendinamos pagal Reglamento (EB) Nr. 882/2004 3 straipsnyje nustatytus oficialios kontrolės principus.
2. 1 dalyje nurodyta oficiali kontrolė apima įrašų ir kitų dokumentų, reikalaujamų pagal šiame reglamente nustatytas taisykles, patikrinimus.
3. Kompetentinga institucija pagal XVI priede nustatytus reikalavimus vykdo šiuos oficialius tikrinimus, kaip nurodyta Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 45 straipsnio 1 dalyje:
a)
I skyriuje nustatytus oficialius tikrinimus perdirbimo gamyklose;
b)
III skyriaus 1-9 skirsniuose nustatytus kitos veiklos, apimančios šalutinių gyvūninių produktų ir jų gaminių tvarkymą, oficialius tikrinimus.
4. Kompetentinga institucija tikrina plombas, kuriomis užplombuotos šalutinių gyvūninių produktų ar jų gaminių siuntos.
Jeigu kompetentinga institucija užplombuoja tokią siuntą, kuri vežama į paskirties vietą, ji turi informuoti paskirties vietos kompetentingą instituciją.
5. Kompetentinga institucija pagal XVI priedo II skyriuje nustatytus reikalavimus sudaro įmonių, gamyklų ir ūkio subjektų sąrašus, kaip nurodyta Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 47 straipsnio 1 dalyje.
6. Paskirties valstybės narės kompetentinga institucija ūkio subjekto prašymu nusprendžia leisti ar neleisti įvežti tam tikrų 1 ar 2 kategorijos medžiagų ir mėsos ir kaulų miltų ar gyvūninių riebalų, gautų iš 1 ir 2 kategorijų medžiagų, per 20 kalendorinių dienų nuo tokios paraiškos gavimo, jeigu ji buvo pateikta viena iš tos valstybės narės oficialių kalbų.
7. Ūkio subjektai pateikia paraiškas dėl leidimo, nurodytas 6 dalyje, pagal XVI priedo III skyriaus 10 skirsnyje nustatytą standartinę formą.
33 straipsnis
Gamyklų ir įmonių patvirtinimas suteikus laikiną patvirtinimą
1. Jeigu gamyklai ar įmonei, patvirtintai perdirbti 3 kategorijos medžiagas, suteiktas laikinas patvirtinimas perdirbti 1 ar 2 kategorijos medžiagas pagal Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 24 straipsnio 2 dalies b punkto ii papunktį, jai draudžiama vėl pradėti perdirbti 3 kategorijos medžiagas, negavus kompetentingos institucijos patvirtinimo vėl pradėti perdirbti 3 kategorijos medžiagas pagal to reglamento 44 straipsnį.
2. Jeigu gamyklai ar įmonei, patvirtintai perdirbti 2 kategorijos medžiagas, suteiktas laikinas patvirtinimas perdirbti 1 kategorijos medžiagas pagal Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 24 straipsnio 2 dalies b punkto ii papunktį, jai draudžiama vėl pradėti perdirbti 2 kategorijos medžiagas, negavus kompetentingos institucijos patvirtinimo vėl pradėti perdirbti 2 kategorijos medžiagas pagal to reglamento 44 straipsnį.
X SKYRIUS
BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
34 straipsnis
Tam tikrų šalutinių gyvūninių produktų ir jų gaminių tiekimo rinkai apribojimai dėl visuomenės ir gyvūnų sveikatos priežasčių
Kompetentinga institucija dėl kitų, nei Sąjungos teisės aktuose, ypač Reglamente (EB) Nr. 1069/2009 ir šiame reglamente, nustatytos taisyklės, visuomenės ar gyvūnų sveikatos priežasčių neturėtų drausti ar riboti šių šalutinių gyvūninių produktų ir jų gaminių tiekimo rinkai:
a)
X priedo II skyriuje nurodytų perdirbtų gyvūninių baltymų ir kitų gaminių;
b)
XIII priede nurodytų gyvūnų augintinių ėdalo ir tam tikrų kitų gaminių;
c)
importuojamų į Sąjungą ar gabenamų per ją tranzitu šalutinių gyvūninių produktų ir jų gaminių, kaip nurodyta XIV priede.
35 straipsnis
Panaikinimas
1. Panaikinami šie teisės aktai:
a)
Reglamentas (EB) Nr. 811/2003;
b)
Sprendimas 2003/322/EB;
c)
Sprendimas 2003/324/EB;
d)
Reglamentas (EB) Nr. 878/2004;
e)
Sprendimas 2004/407/EB;
f)
Reglamentas (EB) Nr. 79/2005;
g)
Reglamentas (EB) Nr. 92/2005;
h)
Reglamentas (EB) Nr. 181/2006;
i)
Reglamentas (EB) Nr. 197/2006;
j)
Reglamentas (EB) Nr. 1192/2006;
k)
Reglamentas (EB) Nr. 2007/2006.
2. Nuorodos į panaikintus teisės aktus laikomos nuorodomis į šį reglamentą.
36 straipsnis
Pereinamojo laikotarpio priemonės
1. Pereinamuoju laikotarpiu iki 2011 m. gruodžio 31 d. ūkio subjektai gali tiekti rinkai organines trąšas ir dirvožemį gerinančias medžiagas, kurios buvo pagamintos iki 2011 m. kovo 4 d. pagal reglamentus (EB) Nr. 1774/2002 ir (EB) Nr. 181/2006 ir:
a)
jeigu jos buvo pagamintos iš:
i)
2 kategorijos medžiagos gautų mėsos ir kaulų miltų;
ii)
perdirbtų gyvūninių baltymų;
b)
nebuvo maišomos su komponentu, kad būtų išvengta tolesnio mišinio naudojimo šėrimo tikslais.
2. Pereinamuoju laikotarpiu iki 2012 m. sausio 31 d. šalutinių gyvūninių produktų ir jų gaminių siuntos, prie kurių pridėtas sveikumo sertifikatas, deklaracija ar prekybos dokumentas, užpildytas ir pasirašytas pagal atitinkamą Reglamento (EB) Nr. 1774/2002 X priede nustatytą pavyzdį, gali būti laikomomis priimtinomis importuoti į Sąjungą, jeigu tokie sertifikatai, deklaracijos ar dokumentai buvo užpildyti ir pasirašyti iki 2011 m. lapkričio 30 d.
3. Pereinamuoju laikotarpiu iki 2012 m. gruodžio 31 d. nukrypdamos nuo Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 14 straipsnio valstybės narės pagal to reglamento 19 straipsnio 1 dalies d punktą gali leisti surinkti, transportuoti ir naikinti, išskyrus laidojimą ar laidojimą vietoje, 3 kategorijos medžiagas, apimančias gyvūninius produktus arba gyvūninių produktų turinčius maisto produktus, kurie nebetinka vartoti žmonėms dėl komercinių priežasčių arba dėl gamybos problemų ar pakavimo defektų ar kitų trūkumų, nekeliančių pavojaus visuomenės ar gyvūnų sveikatai, kaip nurodyta Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 10 straipsnio f punkte, VI priedo IV skyriuje nustatytomis priemonėmis.
37 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną nuo jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Jis taikomas nuo 2011 m. kovo 4 d.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2011 m. vasario 25 d.