ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 27. října 2010
o státní podpoře č. C 15/08 (ex N 318/07, N 319/07, N 544/07 a N 70/08), kterou Itálie hodlá poskytnout ve prospěch podniku Cantiere Navale De Poli
(oznámeno pod číslem K(2010) 7253)
(Pouze italské znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2013/197/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
po vyzvání zúčastněných stran, aby podle výše uvedených ustanovení (1) předložily své připomínky, a s ohledem na tyto připomínky,
vzhledem k těmto důvodům:
I. POSTUP
(1)
Dopisy ze dne 6. června 2007, 24. září 2007 a ze dne 6. února 2008 oznámila Itálie žádosti o prodloužení tříleté dodací lhůty na čtyři tankery na chemikálie (s názvy C 241, C 242, C 243 a C 244), které měly být vyrobené společností Cantiere Navale de Poli (dále jen „De Poli“ nebo „loděnice“) (2). Itálie požádala konkrétně o prodloužení dodací lhůty o osm měsíců pro plavidlo C 241, o šest měsíců pro plavidlo C 242, o devět měsíců pro plavidlo C 243 a o deset měsíců pro plavidlo C 244.
(2)
Oznámení se týkala podpor poskytnutých Itálií společnosti De Poli v rámci vnitrostátního režimu podpor N 59/2004 schváleného Komisí dne 19. května 2004 (3) na základě nařízení Rady č. 1177/2002 (ES) ze dne 27. června 2002 o dočasném obranném mechanismu pro stavbu lodí (4), pozměněném nařízením Rady č. 502/2004 (ES) (5) (dále jen „italský režim podpor“ a „nařízení o dočasném obranném mechanismu“).
(3)
Dopisy ze dne 31. července 2007, 31. srpna 2007, 7. září 2007, 12. listopadu 2007 a 25. ledna 2008 poskytla Itálie Komisi doplňující informace týkající se zmíněných oznámení.
(4)
Dopisem ze dne 16. dubna 2008 Komise italským orgánům sdělila rozhodnutí o zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) (6) ve vztahu k oznámeným žádostem o prodloužení dodacích lhůt. Rozhodnutí Komise o zahájení řízení bylo uveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (7). Zúčastněné strany byly vyzvány, aby se vyjádřily k tomuto záměru.
(5)
Itálie zaslala své připomínky k rozhodnutí o zahájení řízení dopisem datovaným dne 16. června 2008, zaevidovaným dne 17. června 2008. Komise obdržela připomínky od společnosti De Poli dopisem datovaným rovněž dne 16. června 2008, zaevidovaným dne 17. června 2008. Itálie zaslala doplňující informace dopisem ze dne 30. června 2008, zaevidovaným stejného dne, a dopisem ze dne 29. října 2008, zaevidovaným dne 3. listopadu 2008.
(6)
Dopisem ze dne 15. července 2008, zaevidovaným dne 22. července 2008, Itálie zažádala o druhé prodloužení dodací lhůty dvou plavidel, totiž: do 30. září 2008 pro plavidlo C 242 a do 30. září 2008 pro plavidlo C 244.
(7)
Dopisem ze dne 20. ledna 2009, zaevidovaným dne 22. ledna 2009, Itálie zažádala o třetí prodloužení dodací lhůty, totiž do 31. prosince 2008 pro plavidlo C 242 a do 28. února 2009 pro plavidlo C 243. Dopisem ze dne 14. dubna 2009, zaevidovaným dne 15. dubna 2009, Itálie zažádala o poslední (čtvrté) prodloužení dodací lhůty, totiž do 30. června 2009 pro plavidlo C 242, do 30. září 2009 pro plavidla C 243 a do 30. listopadu 2009 pro plavidlo C 244.
(8)
Dopisem ze dne 8. května 2009, zaevidovaným stejného dne, Komise Itálii požádala o doplňující informace, urgované dopisem ze dne 12. června 2009. Itálie odpověděla dopisem ze dne 23. září 2009 (8), v němž Komisi pouze sdělila, že v případě společnosti De Poli bylo zahájeno vyrovnací řízení (9).
(9)
Dopisem ze dne 28. ledna 2010, zaevidovaným dne 1. února 2010, Itálie formálně stáhla žádosti o prodloužení podané pro plavidla C 242 a C 243 (10).
(10)
Prostřednictvím elektronické pošty dne 2. března 2010 Komise Itálii požádala o objasnění stavu oznámení týkajících se plavidel C 241 a C 244.
(11)
Prostřednictvím elektronické pošty dne 10. června 2010, zaevidované dne 17. června 2010, Itálie Komisi sdělila, že plavidlo C 241 bylo zhotoveno dne 31. srpna 2008 a dodáno dne 3. listopadu 2008 a že oznámení žádosti o prodloužení dodací lhůty pro jmenované plavidlo bylo zachováno.
(12)
Dopisem ze dne 16. června 2010, zaevidovaným dne 28. června 2010, Itálie formálně stáhla žádosti o prodloužení týkající se plavidla C 244.
II. SOUVISLOSTI
(13)
Dále uvedené skutečnosti se týkají pouze plavidla C 241, neboť Itálie stáhla žádosti o prodloužení pro plavidla C 242, C 243 a C 244.
(14)
Společnost De Poli je italskou loděnicí, která sídlí ve městě Pellestrina (Benátky) a od devadesátých let se specializuje na výrobu chemických tankerů a tankerů. V roce 2007 loděnice čítala 320 zaměstnanců, včetně subdodavatelů, a její roční obrat činil 70 milionů EUR. Dne 11. února 2010 příslušný italský soudce povolil vyrovnací řízení týkající se loděnice (11).
(15)
Dne 28. ledna 2005 si společnost Arcotur S.r.l. u společnosti De Poli objednala zhotovení plavidla C 241. Podle smlouvy má tanker na chemikálie C 241 tyto technické specifikace: celková délka 125 metrů, šířka mezi vnějšími hranami žeber 19 metrů, hrubá nosnost 7 300 tun a rychlost o výkonu odpovídajícímu 85 % trvalého maximálního výkonu 15 uzlů. Prodejní smlouva stanovila dodání plavidla C 241 zadavateli Arcotur S.r.l. do 31. prosince 2007 za celkovou cenu 30 milionů EUR.
(16)
Dne 26. května 2006 loděnice objednala u jednoho dodavatele (dále jen „dodavatel“) lodní převodovku. Tato objednávka, kterou dodavatel potvrdil, měla být vyřízena dne 3. září 2007. Dle informací poskytnutých společností De Poli je převodovka pro plavidlo C 241 specifickým modelem s ojedinělými vlastnostmi, který se v mnoha technických aspektech liší od standardního modelu vyráběného stejným dodavatelem.
(17)
Dne 6. července 2006 společnost Arcoin S.p.A. (dříve Arcotur S.r.l.) a společnost De Poli upravily smlouvu podepsanou dne 28. ledna 2005 následujícími změnami v objednávce plavidla C 241: celková délka 112 metrů, šířka mezi vnějšími hranami žeber 16,8 metru, hrubá nosnost 5 300 tun a snížení ceny na 23 milionů EUR.
(18)
Dne 20. července 2006 společnost Arcoin S.p.A. postoupila zakázku na stavbu plavidla C 241 společnosti Elbana di Navigazione S.p.A.
(19)
V dohodnutý den splatnosti, dne 3. září 2007, nebyla převodovka objednaná dne 26. května 2006 hotova. Dopisem ze dne 23. října 2007 dodavatel společnosti De Poli sdělil, že z důvodu nedostatku surovin na trhu a následného opoždění dodávek ze strany subdodavatelů převodovka nemůže být dodána včas. Dne 18. ledna 2008 dodavatel potvrdil, že datum dodání převodovky bylo přeloženo na únor 2008 se šestiměsíčním zpožděním vůči původnímu datu dodání.
(20)
Italské orgány proto požádaly o prodloužení dodací lhůty plavidla C 241 až do 31. srpna 2008, tedy o prodloužení o osm měsíců od konce smluvní lhůty pro dodání plavidla (31. prosince 2007).
(21)
S ohledem na obdržené informace Komise nakonec shledala, že plavidlo C 241 bylo dodáno dne 3. listopadu 2008 (12).
III. PODPORA
(22)
Nařízení o dočasném obranném mechanismu (13) definuje dočasná a výjimečná opatření na podporu loděnic Unie činných v oblastech, které svého času utrpěly velkou ztrátu z důvodu nekalé korejské hospodářské soutěže (14).
(23)
Nařízení o dočasném obranném mechanismu považuje poskytnutí přímé pomoci až do 6 % hodnoty transakce před poskytnutím pomoci (15) na podporu smluv ke stavbě určitých kategorií obchodních plavidel (kontejnerových lodí, tankerů na chemikálie, ropných tankerů a tankerů na zemní plyn (16)) za slučitelné s vnitřním trhem za těchto podmínek: o smlouvu usilovala korejská loděnice nabízející nižší cenu (17), konečné znění smlouvy bylo uzavřeno před koncem použitelnosti samotného nařízení (31. března 2005) (18) a plavidlo bude dodáno do tří let ode dne podepsání konečné smlouvy (19).
(24)
Ustanovení čl. 2 odst. 4 nařízení o dočasném obranném mechanismu zmocňuje Komisi schválit poslední prodloužení tříleté dodací lhůty, „pokud to uzná za zdůvodněné technickou složitostí dotyčného projektu stavby lodi nebo prodleními způsobenými neočekávanými, podstatnými a zdůvodnitelnými narušeními pracovního programu loděnice v důsledku výjimečných okolností nepředvídatelných a neovlivnitelných tímto podnikem“.
(25)
V květnu 2004 Komise na základě nařízení o dočasném obranném mechanismu schválila italský režim podpor loděnicím (20), který stanoví podmínky, jež odpovídají podmínkám uvedeným ve shora citovaném nařízení. Italský režim podpor stanoví zejména přiznání podpory až do 6 % smluvní hodnoty před poskytnutím podpory na výrobu plavidel dodaných do tří let ode dne podpisu konečné smlouvy a možnost prodloužení dodací lhůty ze strany Komise, pouze „pokud to uzná za zdůvodněné technickou složitostí dotyčného projektu stavby lodi nebo prodleními způsobenými neočekávanými, podstatnými a zdůvodnitelnými narušeními pracovního programu loděnice v důsledku výjimečných okolností nepředvídatelných a neovlivnitelných tímto podnikem“ (odstavec 29 italského režimu pomoci).
(26)
Dne 31. ledna 2005 předložila loděnice De Poli italským orgánům žádost o poskytnutí příspěvku podle právě citovaného režimu na stavbu plavidla C 241 ve výši 1,3 milionu EUR.
(27)
Dne 25. ledna 2008 společnost De Poli požádala, aby datum dodání plavidla C 241 bylo přeloženo z 31. prosince 2007 na 31. srpen 2008.
(28)
Italské orgány potvrdily, že pomoc nebyla vyplacena, a zdůraznily, že v důsledku rozhodnutí ze dne 21. října 2008 (21), ve kterém Komise shledala další přidělení prostředků ve výši 10 milionů EUR na pokrytí italského režimu podpor jako nepřípustné, v současnosti nedisponují dostatečnými prostředky na vyplacení takové pomoci.
IV. ROZHODNUTÍ O ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ
(29)
Ve svém rozhodnutí o zahájení řízení Komise pochybuje, že okolnosti, které podle italských orgánů a společnosti De Poli ospravedlňují pozdní dodání plavidla C 241 (jakož i plavidel C 242, C 243 a C 244, která nejsou předmětem stávajícího posouzení), lze kvalifikovat jako „prodlení způsobená neočekávanými, podstatnými a zdůvodnitelnými narušeními pracovního programu loděnice v důsledku výjimečných okolností nepředvídatelných a neovlivnitelných tímto podnikem“ ve smyslu odstavce 29 italského režimu podpor.
(30)
Ačkoli se pochybnosti týkají všech čtyř plavidel (C 241, C 242, C 243 a C 244), pochybnosti vyjádřené v rozhodnutí o zahájení řízení stále platí pro posouzení pouze jednoho plavidla C 241.
(31)
Ve svém rozhodnutí se Komise především táže, zda jsou smlouvy uzavřené se společností Arcoin S.p.A. konečné, či zda pro společnost De Poli nepředstavují pouze způsob, jak si zajistit dodržení dodací lhůty k získání podpor a konečné zákazníky hledat pouze později.
(32)
Komise si dále klade otázku, zda samo převedení obchodních smluv mezi majiteli lodí nebylo jednou z příčin zdržení dodávky.
(33)
Dále má Komise dojem, že společnost De Poli přijala objednávky nad rámec jejích vlastních výrobních možností, neboť loděnice v období 2005-2008 plánovala stavbu osmnácti lodí, z nichž jedna polovina měla být zhotovena ve dvou hlavních přístavech a druhá v menší loděnici.
(34)
Nakonec Komise zpochybňuje tvrzení italských orgánů, že se údajná zdržení dodávek nezbytných komponent ve skutečnosti nedala předvídat, a má za to, že se jednalo o běžná obchodní rizika, se kterými plán výroby odpovědné loděnice musí počítat. Komise je toho názoru, že příliš pozdní objednávkou některých lodních komponent mohla společnost De Poli zvýšit riziko zpoždění dodávek.
(35)
Pokud jde o plavidlo C 241, italské orgány se v připomínkách k rozhodnutí o zahájení řízení ze dne 16. června 2008 domnívají, že společnost De Poli disponovala potencionální výrobní kapacitou potřebnou k dodání plavidel během 36 měsíců ode dne uzavření kupní smlouvy. Zdržení bylo způsobeno pouze opožděným dodáním převodovky ze strany dodavatele, což je skutečnost, kterou Itálie hodnotí ve smyslu odstavce 29 italského režimu podpor jako vážnou a výjimečnou okolnost nepředvídatelnou a neovlivnitelnou tímto podnikem.
(36)
V připomínkách zaslaných ve stejný den společnost De Poli tvrdí, že ke zpochybnění účinnosti smlouvy původně uzavřené dne 28. ledna 2005 nedostačuje skutečnost, že v čele loděnice a společnosti Arcoin S.p.A. stojí členové rodiny De Poli. Toto tvrzení má podporu italských orgánů, které zdůrazňují, že v okamžiku uzavření smlouvy pro plavidlo C 241 mezi loděnicí a společností Arcoin S.p.A. neexistovaly přímé vazby na podnikové úrovni (k čemuž ještě přistupuje skutečnost, že společnost Arcoin S.p.A. je ve vlastnictví členů rodiny De Poli, kteří nejsou plně totožní s akcionáři společnosti De Poli).
(37)
K tomu společnost De Poli poznamenává, že ve světě majitelů lodí se nezřídka objednávají plavidla ještě během výroby nebo ta, která pak na trhu podstupují konečné úpravy.
(38)
Pokud jde o rozvrh prací u plavidla C 241, společnost De Poli upozorňuje, že z důvodu náročnosti stavby lodí uplyne od okamžiku uzavření zakázky do začátku prací zpravidla několik měsíců. Dle loděnice je běžné, že v období mezi podpisem smlouvy a skutečným začátkem prací je loděnice zaměstnána přípravou zahájení výroby, k níž patří stanovení prováděcího projektu a vyjednávání s různými dodavateli.
(39)
Podle původního rozvrhu prací, který společnost De Poli předložila italským orgánům (22), stavba plavidla C 241 měla být zahájena během prvního čtvrtletí roku 2006 a jeho dodání se předpokládalo v druhé polovině roku 2007. Podle pozměněného rozvrhu prací měly práce na plavidle C 241 začít dne 28. září 2006 (v jižním přístavu, což je jeden z přístavů loděnice).
(40)
Dodání převodovky je podle společnosti De Poli důležitou etapou v průběhu stavby lodi, na kterou následuje smontování převodovky s motorem, upevnění lodního šroubu a dokončení trupu plavidla. Různé druhy montáží a přípravy/stavby je možno provést až po instalaci převodovky. Společnost De Poli tvrdí, že komponenty jako převodovka se zpravidla neobjednávají předem, aby se tak zabránilo nákladům na skladování a předchozím platbám, a dále zdůrazňuje, že dodavatel, na kterého se loděnice obrátila, je v této oblasti předním výrobcem s bohatou zkušeností, a proto neexistoval důvod se domnívat, že by převodovka nebyla dodána včas.
(41)
Společnost De Poli tvrdí, že byla schopna dodat včas osmnáct lodí objednaných během let 2005-2008, neboť zatímco jejich hrubá hmotnost obnášela 10 000 tun ročně, disponovala loděnice v minulosti kapacitou převyšující 12 000 tun ročně. Loděnice dále tvrdí, že devět z osmnácti lodí objednaných ve zmíněném období bylo menších rozměrů (20 metrů celkové délky a 25 tun hrubé váhy), kdežto pouze zbylých devět mělo stejnou velikost jako plavidlo C 241. To podle společnosti De Poli dokazuje, že kapacita loděnice dostačovala ke splnění všech uzavřených objednávek v rámci stanovených lhůt a že loděnice na sebe nebrala závazky překračující výrobní kapacitu společnosti De Poli.
(42)
Společnost De Poli nakonec připomíná, že v různých případech (rovněž v případě společnosti De Poli) Komise vyhověla žádostem o prodloužení dodací lhůty z důvodů opožděného dodání nezbytných komponent.
VI. POSOUZENÍ
(43)
Vzhledem k formálnímu stažení oznámení žádosti o prodloužení dodací lhůty plavidel C 242, C 243 a C 244 a vzhledem k tomu, že nebyly poskytnuty žádné finanční prostředky je postup formálního zkoumání žádostí vznesených z italské strany ve prospěch tří shora uvedených plavidel napříště bezpředmětný a bude uzavřen bez dalšího hodnocení.
(44)
Předkládané posouzení se tak týká pouze plavidla C 241 a na plavidla C 242, C 243 a C 244 odkazuje, pouze pokud je to nutné pro účely samotného posouzení.
(45)
Podle čl. 107 odst. 1 SFEU podpory poskytované státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné s vnitřním trhem. Ustanovení čl. 107 odst. 1 SFEU určuje tudíž kumulativní podmínky, za kterých se určité vnitrostátní opatření stává státní podporou: opatření skýtá selektivní výhody, odčerpává státní zdroje, má negativní účinky na hospodářskou soutěž a negativně působí na obchod mezi členskými státy.
(46)
Opatření, které Itálie hodlá uskutečnit ve prospěch společnosti De Poli na podporu stavby plavidla C 241 spočívající ve finančním příspěvku až do 6 % (zhruba 1,3 milionu EUR) smluvní hodnoty před poskytnutím podpory, je nepopíratelně státní podporou ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU. Opatření je financováno italským státem. Finanční prostředky určené na pokrytí nákladů, které během stavby lodi nese zpravidla loděnice, zvýhodňují společnost De Poli. Opatření je selektivní, jelikož je zamýšleno výlučně ve prospěch společnosti De Poli, narušuje hospodářskou soutěž na evropském trhu pro stavbu lodí a má dopad na obchod mezi členskými státy.
(47)
Zkoumaný případ obsahuje dva aspekty, které Komisi daly důvod k pochybnostem, zda je podpora ve prospěch společnosti De Poli slučitelná s vnitřním trhem. Italský režim podpor na jedné straně v odstavci 29 stanoví, že podporu je možno poskytnout ve prospěch plavidel dodaných do tří let ode dne podepsání konečné smlouvy, a na druhé straně v odstavci 33 stanoví, že konečné smlouvy musí být uzavřeny před dnem ukončení použitelnosti nařízení o dočasném obranném mechanismu, tedy před 31. březnem 2005.
(48)
Pokud jde o tento poslední bod, italské orgány vysvětlily, že postoupení smluv mezi majiteli lodí, ke kterému došlo po skončení použitelnosti nařízení o dočasném obranném mechanismu, nelze vykládat tak, že původní smlouva na plavidlo C 241 podepsaná dne 28. ledna 2005 nepředstavuje „konečnou smlouvu“ ve smyslu odstavce 29 italského režimu podpor.
(49)
Komise uznává, že postoupení smlouvy třetí straně je podle všeho běžnou praxí v loďařském průmyslu. Ve svém předchozím rozhodnutí (23) týkajícím se rovněž prodloužení tříleté dodací lhůty dvou plavidel dospěla Komise například k závěru, že i přes postoupení smluv je možno první smlouvu považovat za smlouvu konečnou, neboť druh výrobku zůstal stejný a nový vlastník vystřídal předchozího s jeho právy a povinnostmi. V citovaném případě proto Komise usoudila, že změna ve vlastnictví sama o sobě nemění povahu smluv a spolu s ní podmínky k získání podpor.
(50)
Rovněž v právě zkoumaném případě neznamenalo postoupení smlouvy mezi majiteli lodí změny v druhu výrobku nebo povaze smlouvy a nový vlastník v podstatě jen vystřídal původní smluvní stranu s jejími právy a povinnostmi. V tomto smyslu má Komise za to, že původní smlouva je smlouvou konečnou, a proto považuje podpory v rámci italského režimu podpor za přijatelné.
(51)
Vzhledem k pochybnostem vzneseným ohledně podmínek prodloužení tříleté dodací lhůty italský režim podpor stanoví, že Komise má možnost povolit takové prodloužení, pokud to uzná za zdůvodněné „technickou složitostí dotyčného projektu stavby lodi nebo prodleními způsobenými neočekávanými, podstatnými a zdůvodnitelnými narušeními pracovního programu loděnice v důsledku výjimečných okolností nepředvídatelných a neovlivnitelných tímto podnikem“.
(52)
Komise proto musí posoudit, zda italské orgány dostatečně prokázaly, že prodlení, ke kterým došlo u dodávky plavidla C 241, splňují podmínky pro prodloužení dodací lhůty, jak je stanoví italský režim podpor.
(53)
Před posouzením informací poskytnutých italskou stranou Komise předběžně poznamenává, že Tribunál Evropské unie ve svém rozhodnutí Astilleros Zamacona ze dne 16. března 2000 (24) stanovil, že „uvedené ustanovení [týkající se mimořádných okolností], které počítá se systémem odchylným od zásad uvedených v prvním pododstavci stejného ustanovení [tříletá lhůta], je třeba vykládat restriktivně“. Podle tribunálu ve výroku použitý výraz „mimořádné okolnosti“ vyjadřuje úmysl evropského zákonodárce vyhradit jeho aplikaci na velmi specifické situace. Tribunál proto usoudil, že zúčastněný členský stát musí dokázat, že údajné mimořádné okolnosti způsobily narušení pracovního plánu loděnice a opoždění dodávky lodi, a to tím, že prokáže příčinnou souvislost mezi těmito dvěma událostmi.
(54)
Italské orgány tvrdí, že opoždění dodávky plavidla C 241 bylo zapříčiněno zpožděným dodáním převodovky (šest měsíců) a následným skluzem montážních prací o jeden měsíc. Komise upozorňuje, že toto je jediný důvod uplatněný Itálií ke zdůvodnění zpoždění, a zdůrazňuje, že žádost o prodloužení neuvádí ke svému zdůvodnění nové specifikace vyplývající z postoupení smlouvy.
(55)
Podle praxe Komise (25) podmínka stanovující, které okolnosti je třeba považovat za „mimořádné“, vylučuje běžné či více méně normální situace, s nimiž by měl pracovní plán loděnice přiměřeným způsobem počítat. Za mimořádná je možno považovat dlouhá zdržení dodávek nezbytných komponent, ale kratší zpoždění se za mimořádná nutně nepovažují, ať již jsou plány na stavbu lodí jakkoli dlouhé a náročné. Komise ve smyslu restriktivního výkladu platného pro takovou výjimku pozorně posoudí eventuální náznaky toho, že loděnice měla možnost předjímat, vyhnout se nebo alespoň minimalizovat zpoždění s odkazem např. na harmonogram objednávek vzhledem k danému pracovnímu plánu. Podmínka nepředvídatelnosti události totiž vylučuje jakýkoli faktor, který může být zúčastněnými stranami předvídán.
(56)
Komise uznává možnou existenci příčinné souvislosti mezi opožděnou dodávkou nezbytných komponent pro stavbu lodi a žádostí o prodloužení její dodací lhůty (26). Ve specifické situaci zkoumaného případu Komise nicméně zásadně zpochybňuje existenci údajných mimořádných a nepředvídatelných okolností: v tomto případě se nezdá, že by existovaly skutečnosti vedoucí nutně k závěru, že způsobené zdržení splňuje podmínky uvedené v odstavci 29 italského režimu podpor.
(57)
Jak již bylo zmíněno, uznala Komise v minulosti možnost považovat dlouhá zdržení dodávek nezbytných komponent za mimořádná. Žádost o prodloužení je však třeba vždy posuzovat ve světle specifických okolností každého případu. Jelikož se společnost De Poli potýkala se stejným druhem problémů při různých příležitostech (nejen protože společnost De Poli již v minulosti podávala podobné žádosti o prodloužení (27), ale i proto, že ostatní tři smlouvy uzavřené ve stejný den jako smlouva o stavbě plavidla C 241 byly předmětem opakovaných žádostí o prodloužení, viz body 1, 6 a 7), je Komise toho názoru, že shora uvedená zdržení nelze považovat za opravdu mimořádná. Jimi způsobená opakovaná narušení nelze považovat za zcela nepředvídatelná.
(58)
Právě ve světle těchto posledních narušení se zdá, že společnost De Poli nepostupovala při plánování výroby rozvážně.
(59)
Původní pracovní plán stanovil, že plavidlo C 241 bude vzato do výroby v prvním čtvrtletí roku 2006 a bude dodáno v druhé polovině roku 2007, tedy v časovém horizontu výroby rozvrženém na období mezi 15 a 24 měsíci.
(60)
Podle pozměněného pracovního plánu měla být výroba naopak zahájena až dne 28. září 2006 a loď dodána dne 30. prosince 2007, tedy pouhý jeden měsíc před koncem dodací lhůty dne 28. ledna 2008. Takto pozměněný pracovní plán počítal s časovým horizontem pouhých patnácti měsíců pro stavbu lodi v souladu se smlouvou. Podle informací poskytnutých italskými orgány se pro stavbu lodí totožných nebo dokonce menších parametrů ve stejném jižním přístavu (C 229 a C 240) počítalo s 22 resp. 20 měsíci od spuštění výroby do dodání lodi.
(61)
Skutečnost, že výroba měla být zahájena až dne 28. září 2006 a loď dodána dne 30. prosince 2007, tedy pouhý jeden měsíc před koncem dodací lhůty dne 28. ledna 2008, neponechávala žádný volný prostor pro možná zdržení výrobního procesu tam, kde se loděnice již v minulosti potýkala se zpožděními zapříčiněnými jak dodáním komponent, tak výrobním procesem samým, jak lze vyčíst z jiných prodloužení dodacích lhůt vyžádaných společností De Poli.
(62)
Období zvýšené poptávky (italské orgány poskytly důkazy o tom, že mezi roky 2003 a 2005 se objednávky vznětových motorů zvýšily o 60 %) vede k domnění, že objednávky nezbytných komponent, jako jsou převodovky, a příslušná data dohodnutých dodávek měly být stanoveny s přiměřeným předstihem. Tvrzení společnosti De Poli, že se nejedná o opětovnou praxi, nestačí k závěru, že loděnice jednala obhajitelným způsobem a podnikla přiměřené kroky k tomu, aby se vyvarovala nebo zmenšila zpoždění, zvláště když se vezme v úvahu zvýšená poptávka a zpoždění, k nimž docházelo již v minulosti.
(63)
Komise naopak poznamenává, že převodovka byla objednána dne 26. května 2006 s dodací lhůtou v září 2007, čímž byl ponechán úzký, ne-li žádný volný prostor pro případná zdržení, když dodací lhůta plavidla C 241 končila ke dni 31. prosince 2007. Společnost De Poli sama zmiňuje, že množství práce po dodání převodovky je značné (viz bod 39), což jak se zdá potvrzuje, že plánování ze strany loděnice mělo počítat s určitým prostorem pro zpoždění dodání nezbytných lodních komponent.
(64)
Co se týče pochybností vznesených Komisí v rozhodnutí o zahájení řízení týkajících se skutečnosti, že postoupení zakázky novému vlastníku by samo o sobě mohlo představovat příčinu zpoždění, Komise zejména poznamenává, že postoupení zakázky společností Arcoin S.p.A. společnosti Elbana Navigazione S.p.A. se uskutečnilo až 20. července 2006, tedy několik měsíců od původního data spuštění prací (první čtvrtletí roku 2006). Ve zkoumaném případě proto nelze vyloučit, že postoupení zakázky mezi vlastníky lodí nebylo samo o sobě příčinou zpožděného spuštění výroby a následného dodání plavidla, zejména když se vezme v úvahu, že postoupení zakázky jinému vlastníku lodi mělo za následek některé změny specifických parametrů plavidla.
(65)
Na závěr Komise ve smyslu restriktivního výkladu platného pro výjimečné žádosti o prodloužení shledává, že italské orgány nebyly schopny koherentním způsobem ospravedlnit, proč se nedalo vyhnout uvedeným okolnostem nebo proč se za pomoci rozvážného plánování a správy objednávek nedalo význačně zamezit negativním dopadům těchto okolností. S tímto vědomím Komise soudí, že uvedené okolnosti na podporu žádosti o prodloužení nelze považovat za mimořádné a nepředvídatelné, neboť zpoždění dodávky plavidla C 241 nebylo neočekávané či obhajitelné podle odstavce 29 italského režimu podpor.
(66)
Italské orgány sice oznámily žádost o prodloužení dodací lhůty plavidla C 241 o osm měsíců ze dne 31. prosince 2007 na 31. srpna 2008, ale určité ospravedlnění poskytly jen pro sedm z uvedených osmi měsíců.
(67)
Na rozdíl od předchozích žádostí o prodloužení týkajících se lodí, které společnost De Poli měla postavit (28), je ve zkoumaném případě délka prodloužení požadovaná italskými orgány delší než zpoždění, které orgány samy uvedly jako jediný důvod (opožděné dodání převodovky); proto nelze tvrdit, že byla prokázána příčinná souvislost mezi původním zpožděním žádosti o prodloužení a opožděným dodáním nezbytných komponent.
(68)
K dodávce lodi společností De Poli došlo ve skutečnosti až dne 3. listopadu 2008. Jinými slovy zpoždění nebylo jen delší než to, které by se dalo přičíst faktorům uvedeným jako jeho důvod, ale přesáhlo dokonce i lhůtu žádaného prodloužení. Itálie neposkytla žádné vysvětlení dvouměsíčního opoždění dodávky lodi a Komise neobdržela žádnou žádost o prodloužení o tyto dva měsíce.
(69)
Z toho plyne, že i přes obhajitelnost počátečního zdržení a navzdory skutečnosti, že by Komise žádost o prodloužení povolila, by podpory pro stavbu plavidla C 241 nebyly v rámci italského režimu podpor přípustné, neboť by nebyla dodržena ani prodloužená lhůta.
VII. ZÁVĚR
(70)
Co se týče plavidel C 242, C 243 a C 244, vzhledem k formálnímu stažení oznámení žádosti o prodloužení dodací lhůty z italské strany a vzhledem k tomu, že nebyly poskytnuty žádné finanční prostředky je postup formálního zkoumání bezpředmětný a bude uzavřen jako takový.
(71)
Co se týče plavidla C 241, z provedeného posouzení vyplynulo, že nebyly prokázány podmínky požadované pro povolení prodloužení tříleté dodací lhůty, a že ke skutečnému dodání plavidla došlo v každém případě až po lhůtě, která by byla stanovena v případě schválení žádaného prodloužení. Podpory v rámci italského režimu podpor N 59/04, který se opírá o nařízení o dočasném obranném mechanismu, nejsou proto pro stavbu plavidla C 241 přípustné.
(72)
Navrácení podpory není poté, co italské orgány potvrdily, že společnosti De Poli podpora vyplacena nebyla, nutné.
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Státní podpora, kterou Itálie hodlá poskytnout ve prospěch společnosti De Poli, totiž prodloužení tříleté dodací lhůty plavidla C 241 v rámci italského režimu podpor N 59/04, který se opírá o nařízení o dočasném obranném mechanismu, není slučitelná s vnitřním trhem.
Uvedená podpora tudíž nemůže být poskytnuta.
Článek 2
Do dvou měsíců ode dne oznámení tohoto rozhodnutí informuje Itálie Komisi o přijetí příslušných opatření k jeho naplnění.
Článek 3
Co se týče plavidel C 242, C 243 a C 244, vzhledem k formálnímu stažení oznámení žádosti o prodloužení dodací lhůty z italské strany je postup formálního zkoumání bezpředmětný a bude uzavřen jako takový.
Článek 4
Toto rozhodnutí je určeno Italské republice.
V Bruselu dne 27. října 2010.
KOMISIJOS SPRENDIMAS
2010 m. spalio 27 d.
dėl valstybės pagalbos Nr. C 15/08 (ex N 318/07, N 319/07, N 544/07 ir N 70/08), kurią Italija ketina suteikti įmonei „Cantiere Navale De Poli“
(pranešta dokumentu Nr. C(2010) 7253)
(Tekstas autentiškas tik italų kalba)
(Tekstas svarbus EEE)
(2013/197/ES)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 108 straipsnio 2 dalies pirmąją pastraipą,
atsižvelgdama į Europos ekonominės erdvės susitarimą, ypač į jo 62 straipsnio 1 dalies a punktą,
pakvietusi suinteresuotąsias šalis pateikti savo pastabas pagal minėtas nuostatas (1) ir atsižvelgdama į jų pastabas,
kadangi:
I. PROCEDŪRA
(1)
2007 m. birželio 6 d., 2007 m. rugsėjo 24 d. ir 2008 m. vasario 6 d. raštuose Italija pranešė apie prašymus pratęsti keturių chemikalų tanklaivių (laivai C 241, C 242, C 243 ir C 244), kuriuos turėjo pastatyti „Cantiere Navale De Poli“ (toliau - De Poli arba laivų statykla) (2), trejų metų pristatymo terminą. Visų pirma Italija paprašė pratęsti laivo C 241 pristatymo terminą 8 mėn., laivo C 242 - 6 mėn., laivo C 243 - 9 mėn. ir laivo C 244 - 10 mėn.
(2)
Pranešimai susiję su pagalba, kurią Italija suteikė De Poli pagal nacionalinę pagalbos schemą N 59/2004, Komisijos patvirtintą 2004 m. gegužės 19 d. (3), remiantis 2002 m. birželio 27 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1177/2002 dėl laikinojo laivų statybos apsaugos mechanizmo (4), iš dalies pakeisto Tarybos reglamentu (EB) Nr. 502/2004 (5) (toliau atitinkamai - Italijos schema ir Reglamentas dėl laikinojo apsaugos mechanizmo).
(3)
2007 m. liepos 31 d., 2007 m. rugpjūčio 31 d., 2007 m. rugsėjo 7 d., 2007 m. lapkričio 12 d. ir 2008 m. sausio 25 d. raštuose Italija Komisijai pateikė papildomos informacijos, susijusios su pranešimais.
(4)
2008 m. balandžio 16 d. rašte Komisija pranešė Italijos valdžios institucijoms apie sprendimą pradėti Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 108 straipsnio 2 dalyje nustatytą procedūrą (6) dėl prašymų pratęsti terminą, apie kuriuos buvo pranešta. Komisijos sprendimas pradėti procedūrą paskelbtas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje (7). Suinteresuotosios šalys pakviestos pateikti susijusias pastabas.
(5)
2008 m. birželio 16 d. rašte, užregistruotame 2008 m. birželio 17 d., Italija pateikė pastabas dėl sprendimo pradėti procedūrą. Komisija gavo pastabų iš De Poli taip pat 2008 m. birželio 16 d. raštu, užregistruotu 2008 m. birželio 17 d.2008 m. birželio 30 d. rašte, užregistruotame tą pačią dieną, ir 2008 m. spalio 29 d. rašte, užregistruotame 2008 m. lapkričio 3 d., Italija pateikė papildomos informacijos.
(6)
2008 m. liepos 15 d. rašte, užregistruotame 2008 m. liepos 22 d., Italija antrą kartą paprašė pratęsti dviejų laivų pristatymo terminą: laivo C 242 iki 2008 m. rugsėjo 30 d. ir laivo C 244 iki 2008 m. rugsėjo 30 d.
(7)
2009 m. sausio 20 d. rašte, užregistruotame 2009 m. sausio 22 d., Italija trečią kartą paprašė pratęsti pristatymo terminus: laivo C 242 iki 2008 m. gruodžio 31 d. ir laivo C 243 iki 2009 m. vasario 28 d.2009 m. balandžio 14 d. rašte, užregistruotame 2009 m. balandžio 15 d., Italija dar kartą (ketvirtąjį) paprašė pratęsti pristatymo terminus: laivo C 242 iki 2009 m. birželio 30 d., laivo C 243 iki 2009 m. rugsėjo 30 d. ir laivo C 244 iki 2009 m. lapkričio 30 d.
(8)
Komisija 2009 m. gegužės 8 d. raštu, užregistruotu tą pačią dieną, paprašė Italijos papildomos informacijos ir nusiuntė priminimą 2009 m. birželio 12 d. raštu. Italija atsakė 2009 m. rugsėjo 23 d. raštu (8), kuriuo tik informavo Komisiją, kad De Poli pradėjo susitarimo su kreditoriais procedūrą (9).
(9)
2010 m. sausio 28 d. raštu, užregistruotu 2010 m. vasario 1 d., Italija oficialiai atsiėmė prašymus pratęsti terminą, pateiktus dėl laivų C 242 ir C 243 (10).
(10)
2010 m. kovo 2 d. elektroniniu laišku Komisija paprašė Italijos patikslinti pranešimų dėl laivų C 241 ir C 244 statusą.
(11)
2010 m. birželio 10 d. elektroniniu laišku, užregistruotu 2010 m. birželio 17 d.) Italija informavo Komisiją, kad laivas C 241 buvo baigtas 2008 m. rugpjūčio 31 d. ir pristatytas 2008 m. lapkričio 3 d. ir kad pranešimas dėl prašymo pratęsti šio laivo pristatymo terminą nebuvo atsiimtas.
(12)
2010 m. birželio 16 d. raštu, užregistruotu 2010 m. birželio 28 d., Italija oficialiai atsiėmė prašymus pratęsti terminą, susijusius su laivu C 244.
II. BENDROSIOS APLINKYBĖS
(13)
Kadangi Italija atsiėmė prašymus pratęsti terminą dėl laivų C 242, C 243 ir C 244, toliau išdėstyti faktai susiję tik su laivu C 241.
(14)
De Poli - tai Pelestrinoje (Venecija) įsikūrusi Italijos laivų statykla, užsiimanti nuo paskutiniojo dvidešimto amžiaus dešimtmečio laivų cheminiams produktams vežti ir tanklaivių statyba. 2007 m. laivų statykloje dirbo 320 darbuotojų, įskaitant subrangovus, o metinė apyvarta sudarė 70 mln. EUR. 2010 m. vasario 11 d. kompetentingas Italijos teisėjas patvirtino laivų statyklos susitarimą su kreditoriais (11).
(15)
2005 m. sausio 28 d.„Arcotur S.r.l.“ sudarė sutartį su De Poli laivui C 241 pastatyti. Pagal sutartį chemikalų tanklaivis C 241 turėjo pasižymėti šiomis techninėmis savybėmis: bendras ilgis 125 m; plotis nuo kairiojo iki dešiniojo špantų išorinių kraštų 19 m; dedveitas maždaug 7 300 t ir greitis, siekiant 85 % maksimalaus nekintančio galingumo, 15 mazgų. Pardavimo sutartyje numatyta pristatyti laivą C 241 pirkėjui „Arcotur S.r.l.“, iki 2007 m. gruodžio 31 d. už bendrą 30 mln. EUR sumą.
(16)
2006 m. gegužės 26 d. laivų statykla pateikė tiekėjui (toliau tiekėjas) laivo reduktoriaus užsakymą, kuris, tiekėjui patvirtinus, turėjo būti įvykdytas 2007 m. rugsėjo 3 d. Remiantis De Poli pateikta informacija, laivo C 241 reduktorius yra konkretaus išskirtinėmis savybėmis pasižyminčio modelio reduktorius, kuris įvairiais techniniais aspektais skiriasi nuo to paties tiekėjo gaminamo standartinio modelio.
(17)
2006 m. liepos 6 d.„Arcoin S.p.A.“ (buvusi „Arcotur S.r.l.“) ir De Poli pakeitė 2005 m. sausio 28 d. pasirašytą sutartį, padarydamos šiuos laivo C 241 užsakymo pakeitimus: bendras ilgis 112 m; plotis nuo kairiojo iki dešiniojo špantų išorinių kraštų 16,8 m; dedveitas 5 300 t, kaina sumažinta iki 23 mln. EUR.
(18)
2006 m. liepos 20 d.„Arcoin S.p.A.“ perleido laivo C 241 statymo sutartį „Elbana di Navigazione S.p.A.“
(19)
2006 m. gegužės 26 d. užsakytas reduktorius sutartą 2007 m. rugsėjo 3 d. nebuvo paruoštas. Iš tikrųjų 2007 m. spalio 23 d. raštu tiekėjas informavo De Poli, kad dėl žaliavų trūkumo rinkoje ir dėl to vėluojančių subrangovų pristatymų, reduktorius negalėjo būti pristatytas laiku. 2008 m. sausio 18 d. tiekėjas patvirtino, kad reduktoriaus pristatymo data perkelta į 2008 m. vasario mėn., t. y. maždaug šešiais mėnesiais vėliau, palyginti su pradiniu terminu.
(20)
Todėl Italijos valdžios institucijos paprašė pratęsti laivo C 241 pristatymo terminą iki 2008 m. rugpjūčio 31 d., t. y. 8 mėn., palyginti su sutartyje numatytu laivo pristatymo terminu (2007 m. gruodžio 31 d.)
(21)
Galiausiai, atsižvelgdama į gautą informaciją, Komisija konstatavo, kad laivas C 241 buvo pristatytas 2008 m. lapkričio 3 d. (12)
III. PAGALBA
(22)
Reglamente dėl laikinojo apsaugos mechanizmo (13) apibrėžtos laikinosios ir išimtinės priemonės, kuriomis siekiama padėti Europos Sąjungos laivų statykloms tuose segmentuose, kurie patyrė didelę žalą dėl nesąžiningos Korėjos konkurencijos (14).
(23)
Pagal Reglamentą dėl laikinojo apsaugos mechanizmo su vidaus rinka yra suderinama ne daugiau kaip 6 % sutarties sumos tiesioginė pagalba (15), skirta tam tikrų kategorijų prekybinių laivų (konteinervežių, chemikalų bei produktų tanklaivių ir SGD (suskystintųjų gamtinių dujų) transporterių (16)) statybos sutartims tokiomis sąlygomis: jei sutarties siekia konkuruojanti Korėjos laivų statykla, siūlanti žemesnę kainą (17), jei galutinė sutartis pasirašyta nesibaigus paties reglamento galiojimui (2005 m. kovo 31 d.) (18), jei laivas pristatomas per trejus metus nuo galutinės sutarties pasirašymo dienos (19).
(24)
Reglamento dėl laikinojo apsaugos mechanizmo 2 straipsnio 4 dalimi Komisijai suteikiama teisė pratęsti galutinį trejų metų pristatymo terminą, jei tai būtų pateisinama dėl atskiro laivų statybos projekto techninio sudėtingumo arba sutrukdymų, atsiradusių dėl didelių ir pateisinamų netikėtų statyklos darbo programos sutrikimų, kuriuos sukėlė išskirtinės nenumatomos ir nuo įmonės nepriklausančios aplinkybės.
(25)
2004 m. gegužės mėn. Komisija, remdamasi Reglamentu dėl laikinojo apsaugos mechanizmo, patvirtino Italijos pagalbos schemą, skirtą laivų statykloms (20), kurioje numatytos sąlygos atitiko minėto reglamento sąlygas. Visų pirma Italijos schemoje numatyta suteikti ne daugiau kaip 6 % sutarties sumos pagalbą, skirtą laivams, pristatytiems per trejus metus nuo galutinės sutarties pasirašymo dienos, su galimybe, Komisijai leidus, pratęsti galutinį terminą tik, jei tai būtų pateisinama dėl atskiro laivų statybos projekto techninio sudėtingumo arba sutrukdymų, atsiradusių dėl didelių ir pateisinamų netikėtų statyklos darbo programos sutrikimų, kuriuos sukėlė išskirtinės nenumatomos ir nuo įmonės nepriklausančios aplinkybės (Italijos schemos 29 dalis).
(26)
2005 m. sausio 31 d. laivų statykla De Poli pateikė Italijos valdžios institucijoms paraišką suteikti minėtoje schemoje numatytą 1,3 mln. EUR paramą laivo C 241 statybai.
(27)
2008 m. sausio 25 d.De Poli paprašė, kad laivo C 241 pristatymo terminas būtų pratęstas nuo 2007 m. gruodžio 31 d. iki 2008 m. rugpjūčio 31 d.
(28)
Italijos valdžios institucijos patvirtino, kad pagalba nebuvo suteikta, ir pažymėjo, kad dėl 2008 m. spalio 21 d. sprendimo (21), kuriame Komisija nusprendė, kad Italijos schemai skirtas papildomas 10 mln. EUR įnašas yra nesuderinamas, šiuo metu neturima pakankamai lėšų šiai pagalbai suteikti.
IV. SPRENDIMAS PRADĖTI PROCEDŪRĄ
(29)
Sprendime pradėti procedūrą Komisija abejoja, ar aplinkybės, kurios pagal Italijos valdžios institucijas ir De Poli pateisina pavėluotą laivo C 241 pristatymą (taip pat laivų C 242, C 243 ir C 244, kurie šiame vertinime nenagrinėjami), yra susijusios su „sutrukdymais, atsiradusiais dėl didelių ir pateisinamų netikėtų statyklos darbo programos sutrikimų, kuriuos sukėlė išskirtinės nenumatomos ir nuo įmonės nepriklausančios aplinkybės“ pagal Italijos schemos 29 dalį.
(30)
Nors abejonės, išreikštos sprendime pradėti procedūrą, susijusios su visais keturiais laivais (C 241, C 242, C 243 ir C 244), jos taip pat svarbios atskiram laivo C 241 vertinimui.
(31)
Sprendime Komisija pirmiausiai kelia klausimą, ar su „Arcoin S.p.A.“ sudarytos sutartys yra galutinės ar sudarytos daugiau tam, kad De Poli užsitikrintų galutinį terminą, atitinkantį pagalbos reikalavimus, ir tik tada ieškotų galutinių pirkėjų.
(32)
Antra, Komisija išreiškė abejonę, ar pats pirkimo sutarčių perdavimas kitam laivo savininkui nebuvo viena iš pavėluoto pristatymo priežasčių.
(33)
Trečia, Komisija daro prielaidą, kad De Poli priimti užsakymai viršijo jos faktinį gamybos pajėgumą, atsižvelgiant į tai, kad 2005-2008 m. laivų statykla planavo pastatyti 18 laivų, kurių pusė turėjo būti statoma dviejuose pagrindiniuose stapeliuose, o kita pusė mažesniame įrenginyje.
(34)
Galiausiai Komisija abejoja, ar iš tikrųjų nebuvo įmanoma numatyti esminių dalių tiekėjo tariamų vėlavimų, kaip teigia Italijos valdžios institucijos, ir daro prielaidą, kad jie daugiau susiję su įprasta verslo rizika, į kurią atidžiai dirbanti laivų statykla, planuodama darbus, turėtų atsižvelgti. Visų pirma Komisija mano, kad De Poli galėjo padidinti vėlavimo riziką, per vėlai užsakydama kai kurias laivų dalis.
(35)
Dėl laivo C 241 Italijos valdžios institucijos 2008 m. birželio 16 d. pastabose dėl sprendimo pradėti procedūrą teigia, kad De Poli turėjo visą būtiną gamybos pajėgumą laivams pastatyti per 36 mėn. nuo pardavimo sutarties sudarymo dienos. Vėluota tik dėl to, kad tiekėjas vėlavo pristatyti reduktorių; šį faktą Italija laiko dideliu išskirtiniu nenumatomu ir nuo įmonės nepriklausančiu veiksniu pagal Italijos schemos 29 dalį.
(36)
Tą pačią dieną išsiųstose pastabose De Poli teigia, kad faktas, jog laivų statykla ir „Arcoin S.p.A.“ susijusios su De Poli šeimos nariais, nėra pakankamas abejonėms dėl 2005 m. sausio 28 d. sudarytos pradinės sutarties. Šį argumentą patvirtina Italijos valdžios institucijos, kurios pažymi, kad, sudarant sutartį dėl laivo C 241, laivų statyklos ir „Arcoin S.p.A.“ nesiejo jokie tiesioginiai bendrovių ryšiai (išskyrus faktą, kad „Arcoin S.p.A.“ priklausė De Poli šeimos nariams, kurie ne visiškai sutapo su De Poli akcininkais).
(37)
Šiuo atžvilgiu De Poli tvirtina, kad laivų sektoriuje neretai užsakomi laivai, kurie vėliau, statant ar užbaigus darbus, parduodami rinkoje.
(38)
Dėl laivo C 241 darbo programos De Poli pažymi, kad dėl laivų statybos projektų techninio sudėtingumo nuo statybos sutarčių sudarymo iki darbų pradžios įprastai praeina nemažai mėnesių. Pasak laivų statyklos, yra įprasta, jog pasirašius sutartį iki faktinės darbų pradžios laivų statykla užsiimtų paruošiamąja veikla, kuri apima vykdomojo projekto rengimą ir derybas su įvairiais tiekėjais.
(39)
Pagal pradinę darbo programą, kurią De Poli pateikė Italijos valdžios institucijoms (22), laivo C 241 statyba turėjo prasidėti pirmą 2006 m. ketvirtį, o pristatymas buvo numatytas 2007 m. antrą pusmetį. Tačiau pagal pakeistą darbo programą laivo C 241 darbai turėjo prasidėti 2006 m. rugsėjo 28 d. (viename iš dviejų laivų statyklos pietų stapelyje).
(40)
De Poli nuomone, reduktoriaus pristatymas yra esminis laivo statybos etapas, po kurio renkamas reduktorius su varikliu, tvirtinamas laivasraigtis ir užbaigiamas laivo korpusas. Įvairūs surinkimo ir paruošimo ir (arba) statybos darbai gali būti atliekami tik įrengus reduktorių. De Poli tvirtina, kad tokios dalys kaip reduktorius paprastai neužsakomos iš anksto, siekiant išvengti sandėliavimo išlaidų ir išankstinių mokėjimų, ir galiausiai pabrėžia, kad tiekėjas, į kurį kreipėsi, yra šiame sektoriuje pirmaujanti įmonė, turinti patvirtintą patirtį, todėl nebuvo priežasčių manyti, kad reduktorius nebus pristatytas laiku.
(41)
De Poli tvirtina, kad ji visada buvo pajėgi laiku pristatyti 18 laivų, užsakytų 2005-2008 m., kadangi, nors šių dedveitas siekė 10 000 t per metus, istorinis laivų statyklos pajėgumas viršijo 12 000 t per metus. Be to, laivų statykla tvirtina, kad devyni iš 18 nagrinėjamu laikotarpiu užsakytų laivų buvo mažo dydžio (bendras ilgis 20 m ir dedveitas 25 t), ir tik likusieji devyni buvo tokio pat dydžio kaip laivas C 241. De Poli nuomone, tai turėtų įrodyti, kad laivų statykla buvo pajėgi atlikti visus sudarytus užsakymus per nustatytą terminą ir kad prisiimti įsipareigojimai neviršijo De Poli gamybos pajėgumo.
(42)
Galiausiai De Poli primena, kad praeityje Komisija ne kartą patenkino (taip pat ir De Poli) prašymus pratęsti pristatymo terminą, pateisintus pavėluotu esminių dalių pristatymu.
VI. VERTINIMAS
(43)
Pirmiausia, atsižvelgiant į tai, kad Italija oficialiai atsiėmė pranešimus dėl prašymų pratęsti laivų C 242, C 243 ir C 244 pristatymo terminą, ir į faktą, kad lėšos nebuvo suteiktos, oficialaus tyrimo procedūra dėl Italijos pateiktų prašymų, susijusių su minėtais trimis laivais, neteko pagrindo ir bus baigta neatliekant papildomų vertinimų.
(44)
Todėl šis vertinimas susijęs tik su laivu C 241, o nuorodos į laivus C 242, C 243 ir C 244 bus daromos tik paties vertinimo tikslais.
(45)
SESV 107 straipsnio 1 dalyje nurodyta, kad valstybės narės arba iš jos valstybinių išteklių bet kokia forma suteikta pagalba, kuri, palaikydama tam tikras įmones arba tam tikrų prekių gamybą, iškraipo konkurenciją arba gali ją iškraipyti, yra nesuderinama su vidaus rinka, kai ji daro įtaką valstybių narių tarpusavio prekybai. Todėl SESV 107 straipsnio 1 dalyje nurodytos bendrosios sąlygos, kad nacionalinė priemonė būtų laikoma valstybės pagalba: priemonė suteikia atrankinį pranašumą, naudoja valstybinius išteklius, daro konkurenciją iškraipantį poveikį ir neigiamai veikia valstybių narių tarpusavio prekybą.
(46)
Priemonė, kurią Italija ketina taikyti De Poli, skirta laivo C 241 statybai ir sudaranti ne daugiau kaip 6 % (maždaug 1,3 mln. EUR) pirminės sutarties sumos finansinį įnašą, yra neabejotinai valstybės pagalba pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį. Priemonę finansuoja Italijos valstybė. Lėšos, skirtos padengti laivų statyklos įprastai patiriamas išlaidas, suteikia De Poli pranašumą. Priemonė yra atrankinė, kadangi yra skirta tik De Poli ir palaiko šią laivų statyklą kitų Europos konkurentų atžvilgiu, todėl galėtų iškraipyti konkurenciją ir daryti įtaką valstybių narių tarpusavio prekybai.
(47)
Du nagrinėjamo atvejo aspektai pastūmėjo Komisiją suabejoti, ar pagalba De Poli suderinama su vidaus rinka. Pirma, Italijos schemos 29 dalyje numatyta, kad pagalba gali būti suteikta laivams, pristatytiems per trejus metus nuo galutinės sutarties pasirašymo dienos; antra, 33 dalyje nurodyta, kad galutinė sutartis turi būti sudaryta nesibaigus reglamento dėl laikinosios apsaugos mechanizmo galiojimui, t. y. iki 2005 m. kovo 31 d.
(48)
Dėl paskutiniojo punkto Italijos valdžios institucijos paaiškino, kad pasibaigus reglamento dėl laikinosios apsaugos mechanizmo galiojimui įvykęs sutarties perleidimas kitam laivų savininkui negali būti aiškinamas kaip nuoroda, kad 2005 m. sausio 28 d. pasirašyta pradinė sutartis dėl laivo C 241, nebuvo galutinė sutartis pagal Italijos schemos 29 dalį.
(49)
Komisija pripažįsta, kad sutarties perleidimas trečiosioms šalims akivaizdžiai yra bendras reiškinys laivų statybos pramonėje. Pavyzdžiui, ankstesniame sprendime (23) taip pat dėl dviejų laivų trejų metų pristatymo termino pratęsimo Komisija padarė išvadą, kad net ir perleidus sutartis pirmoji sutartis gali būti laikoma galutine, nes produkto rūšis nesikeitė, o naujasis savininkas pakeitė ankstesnįjį perimdamas jo teises ir pareigas. Todėl minėtu atveju Komisija padarė išvadą, kad dėl nuosavybės perdavimo sutarčių pobūdis ir pagalbos atitikimo sąlygos nepasikeitė.
(50)
Nagrinėjamu atveju, perleidžiant sutartį kitam laivų savininkui, produkto rūšis ar sutarties pobūdis taip pat nesikeitė, o naujasis savininkas iš esmės pakeitė pradinę sutarties šalį, perimdamas jos teises ir pareigas. Tuo remdamasi, Komisija mano, kad pradinė sutartis yra galutinė, todėl pagalbą pagal Italijos schemą laiko atitinkančia reikalavimus.
(51)
Dėl abejonių, išreikštų dėl trejų metų pristatymo termino pratęsimo sąlygų, Italijos schemoje numatyta, kad Komisija turi teisę pratęsti šį terminą, jei tai būtų pateisinama dėl atskiro laivų statybos projekto techninio sudėtingumo arba sutrukdymų, atsiradusių dėl didelių ir pateisinamų netikėtų statyklos darbo programos sutrikimų, kuriuos sukėlė išskirtinės nenumatomos ir nuo įmonės nepriklausančios aplinkybės.
(52)
Todėl Komisija turi įvertinti, ar Italijos valdžios institucijos pakankamai įrodė, kad įvykę vėlavimai pristatant laivą C 241 atitinka Italijos schemoje numatytas termino pratęsimo sąlygas.
(53)
Prieš pradėdama Italijos pareiškimų vertinimą, Komisija pirmiausia konstatuoja, kad 2000 m. kovo 16 d. sprendime Astilleros Zamacona (24) Europos Sąjungos Teisingumo Teismas nustatė, jog „nuostata [dėl išskirtinių aplinkybių], kurioje numatyta išimčių sistema tos pat nuostatos pirmoje pastraipoje nurodytų principų atžvilgiu [trejų metų terminas], turėtų būti aiškinama siaurai“. Teismo nuomone, rezoliucinėje dalyje pateikta formuluotė „išskirtinės aplinkybės“ nurodo, kad Bendrijos teisės aktų leidėjas siekė, jog jos būtų taikomos tik labai konkrečiose situacijose. Todėl Teismas nusprendė, kad suinteresuotoji valstybė narė turėtų įrodyti, jog teigtos išskirtinės sąlygos lėmė sutrikimą, kuris paveikė laivų statyklos darbo programą ir pavėlino laivo pristatymą, nustatydama priežastinį ryšį tarp šių dviejų įvykių.
(54)
Italijos valdžios institucijos tvirtina, kad laivo C 241 pristatymas vėlavo dėl pavėluoto reduktoriaus pristatymo (6 mėn.) ir dėl to mėnesiui nukeltų surinkimo darbų. Komisija konstatuoja, kad tai vienintelis Italijos argumentas dėl vėlavimo; visų pirma prašyme pratęsti terminą neminimos (kaip argumentas) naujos nuostatos, susijusios su sutarties perleidimu.
(55)
Vadovaujantis Komisijos praktika (25), išskirtinių aplinkybių sąlyga netaikoma bendriems ar bent jau įprastiems įvykiams, į kuriuos laivų statyklos darbo programoje turėtų būti pagrįstai atsižvelgiama. Gali būti laikomi išskirtiniais dideli vėlavimai, pristatant esmines dalis, tačiau mažesni vėlavimai nebūtinai laikomi išskirtiniais, nesvarbu, kokios trukmės ar sudėtingumo būtų laivų statyklos projektai. Be to, atsižvelgiant į tai, kad šią išimtį reikia aiškinti siaurai, Komisija atidžiai vertina, ar yra požymių, kad laivų statykla galėjo paankstinti, išvengti ar bent sutrumpinti vėlavimus, pavyzdžiui, atsižvelgdama į užsakymų terminus susijusios darbo programos atžvilgiu. Įvykio nenumatomumo sąlyga iš tikrųjų netaikoma jokiam veiksniui, kurį šalys gali pagrįstai numatyti.
(56)
Komisija pripažįsta, kad gali būti, jog priežastinis ryšys tarp esminių laivo dalių pavėluoto pristatymo ir prašymo pratęsti paties laivo pristatymo terminą yra (26). Tačiau šioje konkrečioje situacijoje Komisija daugiausia abejoja, ar susidarė teigtos išskirtinės ir nenumatomos aplinkybės: šiuo atveju neatrodo, kad egzistuoja būtinos aplinkybės, kurios leistų prieiti prie išvados, jog įvykęs vėlavimas atitinka Italijos schemos 29 dalyje nustatytas sąlygas.
(57)
Kaip minėta, praeityje Komisija yra pripažinusi, kad dideli esminių dalių pristatymo vėlavimai gali būti laikomi išskirtiniais. Tačiau prašymą pratęsti terminą reikia visada įvertinti atsižvelgiant į kiekvieno atvejo konkrečias aplinkybes. Kadangi De Poli ne kartą patyrė tokio pat pobūdžio sutrikimų (net tik todėl, kad De Poli praeityje yra pateikusi panašių prašymų pratęsti terminą (27), bet ir todėl, kad kitas tris sutartis, pasirašytas tą pačią dieną kaip ir sutartis dėl laivo C 241, ne kartą prašyta pratęsti, žr. 1, 6 ir 7 punktus), Komisija daro išvadą, kad minėti vėlavimai nebegali būti laikomi tikrai išskirtiniais. Dėl jų atsiradę pakartotiniai sutrikimai negali būti laikomi visiškai nenumatomais.
(58)
Atsižvelgiant būtent į pastaruosius sutrikimus, neatrodo, kad De Poli atidžiai planavo statybą.
(59)
Pradinėje darbo programoje numatyta, kad laivas C 241 bus pradėtas statyti 2006 m. pirmą ketvirtį ir bus pristatytas 2007 m. antrą pusmetį, t. y. bus pastatytas per 15-24 mėn.
(60)
Pakeistoje darbo programoje numatyta pradėti statybą tik 2006 m. rugsėjo 28 d., o laivą pristatyti 2007 m. gruodžio 30 d., t. y. likus tik vienam mėnesiui iki galutinio pristatymo termino 2008 m. sausio 28 d. Taip pakeistoje darbo programoje pagal sutarties terminus buvo nurodytas tik 15 mėn. bendras laikotarpis, skirtas laivo statybai. Atsižvelgiant į Italijos valdžios institucijų pateiktą informaciją, tokios pačios rūšies ar net mažesnių laivų statybai tame pačiame pietų stapelyje (C 229 ir C 240) buvo numatyti atitinkamai 20 ir 22 mėn. nuo statybos pradžios iki laivų pristatymo.
(61)
Be to, dėl to, kad statyba turėjo būti pradėta tik 2006 m. rugsėjo 28 d., o laivas pristatytas 2007 m. gruodžio 30 d., t. y. likus tik vienam mėnesiui iki galutinio pristatymo termino 2008 m. sausio 28 d., visiškai neliko laiko galimiems gamybos proceso vėlavimams, nors laivų statykla ir praeityje yra vėlavusi tiek dėl dalių tiekimo, tiek dėl paties gamybos proceso, kaip rodo kiti De Poli pateikti prašymai pratęsti pristatymo terminus.
(62)
Be to, didelės paklausos laikotarpis (Italijos valdžios institucijos pateikė įrodymų, kad 2003-2005 m. dyzelinių variklių užsakymų padaugėjo maždaug 60 %) verčia manyti, kad esminių dalių, tokių kaip reduktorius, užsakymai ir susitartos susijusios pristatymo datos turėtų būti pagrįstai nustatyti prieš tam tikrą laiką. De Poli tvirtinimas, kad tai yra įprasta praktika, nėra pakankamas, kad būtų galima daryti išvadą, jog laivų statykla ėmėsi pateisinamų veiksmų, taikydama pagrįstas priemones vėlavimams išvengti ar sumažinti, ypač atsižvelgiant į padidėjusią paklausą ir praeities vėlavimus.
(63)
Komisija konstatuoja, kad reduktorius buvo užsakytas 2006 m. gegužės 26 d. ir turėjo būti pristatytas 2007 m. rugsėjo mėn., paliekant labai mažai laiko, jei apskritai paliekant, galimiems vėlavimams, atsižvelgiant į tai, kad laivo C 241 pristatymo terminas baigėsi 2007 m. gruodžio 31 d. Pati De Poli pažymi, kad reikiamo darbo krūvis, pristačius reduktorių, yra didelis (žiūrėti 39 punktą); ši aplinkybė turėtų patvirtinti, kad laivų statyklos programoje turėjo būti numatytas tam tikras laikotarpis galimiems vėlavimams, pristatant laivų esmines dalis.
(64)
Dėl sprendime pradėti procedūrą Komisijos išreikštų abejonių apie tai, kad pats sutarties perleidimas naujam savininkui galėtų būti vėlavimo priežastis, Komisija visų pirma konstatuoja, kad „Arcoin S.p.A.“ sutarties perleidimas „Elba Navigazione S.p.A.“ įvyko tik 2006 m. liepos 20 d., t. y. praėjus nemažai mėnesių nuo pradžioje numatytos darbų pradžios datos (2006 m. pirmas ketvirtis). Todėl nagrinėjamu atveju negalima atmesti galimybės, kad pats sutarties perleidimas kitam laivo savininkui nebuvo vėlavimo pradėti statybą ir dėl to vėlavusio laivo pristatymo priežastis, visų pirma atsižvelgiant į tai, kad perleidžiant sutartį kitam laivo savininkui reikėjo pakeisti kai kurias konkrečias laivo savybes.
(65)
Todėl, atsižvelgiant į tai, kad išskirtinius prašymus pratęsti terminą reikia aiškinti siaurai, Italijos valdžios institucijos nesugebėjo nuosekliai pateisinti, kodėl nebuvo galima išvengti susidariusių aplinkybių ar kodėl neigiamas šių aplinkybių poveikis negalėjo būti gerokai sumažintas De Poli atidžiai planuojant ir tvarkant užsakymus. Atsižvelgdama į tai, Komisija daro išvadą, kad pateiktos aplinkybės prašymui pratęsti terminą pagrįsti negali būti laikomos išskirtinėmis ir nenumatomomis, kadangi laivo C 241 pristatymo vėlavimas nebuvo netikėtas ar pateisinamas pagal Italijos schemos 29 dalį.
(66)
Galiausiai Italijos valdžios institucijos pranešė apie prašymą pratęsti laivo C 241 pristatymo terminą 8 mėn., t. y. nuo 2007 m. gruodžio 31 d. iki 2008 m. rugpjūčio 31 d., pateikdamos pagrindimą tik dėl 7 iš 8 mėnesių.
(67)
Skirtingai nuo ankstesnių prašymų pratęsti terminą, susijusių su laivais, kuriuos De Poli turėjo statyti (28), nagrinėjamu atveju Italijos valdžios institucijų prašyto pratęsimo trukmė yra ilgesnė už vėlavimą, kurį Italijos valdžios institucijos pateikė kaip vienintelę priežastį (pavėluotas reduktoriaus pristatymas); todėl negalima teigti, kad buvo nustatytas priežastinis ryšys tarp vėlavimo, kuriuo grindžiamas prašymas pratęsti terminą, ir pavėluoto esminių dalių pristatymo.
(68)
Iš tikrųjų De Poli pristatė laivą tik 2008 m. lapkričio 3 d. Kitaip tariant, vėlavimas buvo ne tik didesnis negu vėlavimas, nurodytas kaip priežastis, bet viršijo prašyto pratęsimo terminą. Italija nepateikė jokio paaiškinimo dėl papildomo daugiau kaip 2 mėnesių vėlavimo pristatant laivą, o Komisija negavo jokio prašymo pratęsti terminą tiems 2 mėn.
(69)
Todėl, net jeigu pradinis vėlavimas būtų pateisintas, o Komisija būtų leidusi pratęsti terminą, laivo C 241 statyba vis tiek nebūtų atitikusi pagalbos reikalavimų pagal Italijos schemą, kadangi nebūtų laikytasi net ir galutinio pratęsto termino.
VII. IŠVADA
(70)
Kalbant apie laivus C 242, C 243 ir C 244, nustatoma, kad atsižvelgiant į tai, kad Italija oficialiai atsiėmė pranešimus dėl prašymų pratęsti pristatymo terminą, ir į tai, kad lėšos nebuvo suteiktos, oficiali tyrimo procedūra neteko pagrindo ir yra baigta.
(71)
Kalbant apie laivą C 241, nustatoma, kad atsižvelgiant į šį vertinimą, nebuvo įrodytos sąlygos, būtinos trejų metų terminui pratęsti, ir bet kokiu atveju faktinis laivo pristatymas įvyko pasibaigus terminui, kuris būtų nustatytas, jeigu prašymas pratęsti terminą būtų patenkintas. Todėl laivo C 241 statyba neatitinka pagalbos reikalavimų pagal Italijos schemą N 59/04, grindžiamą Reglamentu dėl laikinojo apsaugos mechanizmo.
(72)
Italijos valdžios institucijoms patvirtinus, kad pagalba De Poli nebuvo suteikta, pagalbos susigrąžinti nereikia.
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
Valstybės pagalba, kurią Italija ketina suteikti De Poli, t. y. pratęsti laivo C 241 trejų metų pristatymo terminą, pagal Italijos pagalbos schemą N 59/04, grindžiamą Reglamentu dėl laikinojo apsaugos mechanizmo, yra nesuderinama su vidaus rinka.
Todėl ši pagalba negali būti suteikta.
2 straipsnis
Per du mėnesius nuo pranešimo apie šį sprendimą Italija informuoja Komisiją apie priemones, kurių imtasi sprendimui įgyvendinti.
3 straipsnis
Kalbant apie laivus C 242, C 243 ir C 244, nustatoma, kad atsižvelgiant į tai, kad Italija oficialiai atsiėmė pranešimus dėl prašymų pratęsti pristatymo terminą, oficiali tyrimo procedūra neteko pagrindo ir yra baigta.
4 straipsnis
Šis sprendimas skirtas Italijos Respublikai.
Priimta Briuselyje 2010 m. spalio 27 d.