PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ RADY
ze dne 20. června 2011,
kterým se v souladu s článkem 19 směrnice 2003/96/ES Švédsku povoluje uplatňovat sníženou sazbu daně na elektřinu dodávanou přímo plavidlům v kotvištích přístavů („pobřežní elektřina“)
(2011/384/EU)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Rady 2003/96/ES ze dne 27. října 2003, kterou se mění struktura rámcových předpisů Společenství o zdanění energetických produktů a elektřiny (1), a zejména na článek 19 uvedené směrnice,
s ohledem na návrh Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Dopisem ze dne 4. března 2010 požádalo Švédsko podle článku 19 směrnice 2003/96/ES o povolení uplatňovat sníženou sazbu daně na elektřinu dodávanou přímo plavidlům v kotvištích přístavů (dále jen „pobřežní elektřina“).
(2)
Cílem snížené daně, kterou Švédsko zamýšlí uplatňovat, je podporovat větší využívání pobřežní elektřiny jako způsobu uspokojování energetických potřeb lodí v kotvištích přístavů, který je v porovnání se spalováním lodních paliv na palubě plavidel méně škodlivý pro životní prostředí.
(3)
Jelikož používání pobřežní elektřiny zamezuje emisím látek znečišťujících ovzduší spojených se spalováním lodních paliv na palubě plavidel v kotvištích, přispívá k zlepšení kvality místního ovzduší v přístavních městech. Na základě zvláštních podmínek struktury výroby elektřiny v dotyčném regionu, tj. na severském trhu s elektřinou zahrnujícím Švédsko, Dánsko, Finsko a Norsko, se mimoto očekává, že používání elektřiny z pobřežní rozvodné sítě místo elektřiny vyráběné spalováním lodních paliv na palubě zamezí emisím CO2. Předpokládá se proto, že opatření přispěje k cílům politik Unie v oblasti ochrany životního prostředí, zdraví a klimatu.
(4)
Udělení povolení Švédsku, aby na pobřežní elektřinu uplatňovalo sníženou sazbu daně, nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné k dosažení výše uvedeného cíle, jelikož výroba elektřiny na palubě bude ve většině případů i nadále konkurenceschopnější alternativou. Z téhož důvodu a vzhledem k stávající poměrně nízké míře proniknutí této technologie na trh opatření během své doby platnosti pravděpodobně nepovede k významnému narušení hospodářské soutěže, a nebude mít tudíž nepříznivý dopad na řádné fungování vnitřního trhu.
(5)
Z ustanovení čl. 19 odst. 2 směrnice 2003/96/ES vyplývá, že každé povolení udělené na základě uvedeného ustanovení má být přesně časově omezené. Vzhledem k tomu, že tato doba musí být dostatečně dlouhá, aby provozovatele přístavů neodrazovala od uskutečnění potřebných investic, avšak nesmí narušit budoucí vývoj stávajícího právního rámce, je vhodné udělit požadované povolení na dobu tří let, avšak s výhradou vstupu obecných ustanovení v této záležitosti v platnost k dřívějšímu okamžiku, než je předpokládané skončení platnosti tohoto povolení,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Švédsku se povoluje uplatňovat sníženou sazbu daně na elektřinu dodávanou přímo plavidlům zakotveným v přístavech kromě soukromých rekreačních plavidel (dále jen „pobřežní elektřina“) za předpokladu, že jsou zachovány minimální úrovně zdanění podle článku 10 směrnice 2003/96/ES.
Článek 2
Toto rozhodnutí nabývá účinku dnem oznámení.
Pozbývá platnosti dnem 25. června 2014.
Pokud by však Rada na základě článku 113 Smlouvy stanovila obecná pravidla pro daňové zvýhodnění pobřežní elektřiny, pozbývá toto rozhodnutí platnosti dnem, k němuž tato obecná pravidla vstoupí v platnost.
Článek 3
Toto rozhodnutí je určeno Švédskému království.
V Lucemburku dne 20. června 2011.
TARYBOS ĮGYVENDINIMO SPRENDIMAS
2011 m. birželio 20 d.
kuriuo, vadovaujantis Direktyvos 2003/96/EB 19 straipsniu, Švedijai leidžiama taikyti lengvatinį elektros energijos mokesčio tarifą už uoste prisišvartavusiems laivams tiesiogiai tiekiamą elektros energiją (krante tiekiama elektros energija)
(2011/384/ES)
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2003 m. spalio 27 d. Tarybos direktyvą 2003/96/EB, pakeičiančią Bendrijos energetikos produktų ir elektros energijos mokesčių struktūrą (1), ypač į jos 19 straipsnį,
atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,
kadangi:
(1)
2010 m. kovo 4 d. raštu Švedija siekė gauti leidimą taikyti lengvatinį elektros energijos mokesčio tarifą už uoste prisišvartavusiems laivams tiesiogiai tiekiamą elektros energiją (krante tiekiamą elektros energiją) remiantis Direktyvos 2003/96/EB 19 straipsniu.
(2)
Ketinamu taikyti mokesčių sumažinimu Švedija siekia skatinti plačiau vartoti krante tiekiamą elektros energiją kaip aplinkai mažiau kenksmingą būdą, palyginti su laivams bunkeriuoti skirto kuro deginimu laivuose, aprūpinti trūkstama elektros energija uostuose prisišvartavusius laivus.
(3)
Naudojant krante tiekiamą elektros energiją į orą nepatenka teršalų, išmetamų deginant laivams bunkeriuoti skirtą kurą prisišvartavusiuose laivuose, dėl to gerėja oro kokybė uostamiesčiuose. Be to, tikimasi, kad dėl elektros energijos gamybos svarstomame regione, t. y. Šiaurės šalių, įskaitant Švediją, Daniją, Suomiją ir Norvegiją, elektros energijos rinkoje, ypatumų ir dėl to, kad vietoj elektros energijos, gaminamos deginant laivams bunkeriuoti skirtą kurą laivuose, bus vartojama elektros energijos tinklais sausumoje tiekiama elektros energija, bus sumažintas išmetamas CO2 kiekis. Todėl tikimasi, kad priemone bus prisidėta prie Sąjungos aplinkos, sveikatos ir kovos su klimato kaita politikos uždavinių įgyvendinimo.
(4)
Leidžiant Švedijai taikyti lengvatinį elektros energijos mokesčio tarifą neviršijama to, kas būtina minėtiesiems tikslams pasiekti, kadangi daugeliu atvejų elektros energijos gamyba laivuose išliks kaip konkurencingesnė alternatyva. Dėl tos pačios priežasties ir dėl to, kad šiuo metu šios technologijos patekimo į rinką galimybės yra palyginti mažos, vargu, ar šios priemonės taikymo metu bus labai iškraipyta konkurencija, tad ji neturės padarinių tinkamam vidaus rinkos veikimui.
(5)
Remiantis Direktyvos 2003/96/EB 19 straipsnio 2 dalimi, kiekvieno leidimo, suteikto remiantis minėta nuostata, galiojimo laikotarpis turi būti griežtai apribotas. Atsižvelgiant į tai, kad minėtas laikotarpis turi būti pakankamai ilgas, kad uosto operatoriai nebūtų atgrasyti nuo reikiamų investicijų, ir į tai, kad nebūtų pakenkta būsimai esamos teisinės sistemos raidai, prašomą leidimą reikėtų suteikti trejiems metams, tačiau su sąlyga, kad dar prieš numatytą jo galiojimo pabaigos datą bus imta taikyti bendras šios srities nuostatas,
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
Švedijai suteikiamas leidimas taikyti lengvatinį elektros energijos mokesčio tarifą už uoste prisišvartavusiems laivams, išskyrus privačius pramoginius laivus, tiesiogiai tiekiamą elektros energiją (krante tiekiamą elektros energiją) su sąlyga, kad laikomasi mažiausio apmokestinimo lygio pagal Direktyvos 2003/96/EB 10 straipsnį.
2 straipsnis
Šis sprendimas įsigalioja pranešimo apie jį dieną.
Jis nustoja galioti 2014 m. birželio 25 d.
Tačiau jeigu Taryba, remdamasi Sutarties 113 straipsniu, nustato bendras taisykles dėl krante tiekiamai elektros energijai taikomų mokesčių lengvatų, šis sprendimas nustoja galioti tą dieną, kai pradedamos taikyti minėtos bendros taisyklės.
3 straipsnis
Šis sprendimas skirtas Švedijos Karalystei.
Priimta Liuksemburge 2011 m. birželio 20 d.