ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 30. listopadu 2010
o schválení účetních závěrek některých platebních agentur v Německu týkajících se výdajů financovaných z Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) za rozpočtový rok 2009
(oznámeno pod číslem K(2010) 8277)
(Pouze německé znění je závazné)
(2010/730/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1290/2005 ze dne 21. června 2005 o financování společné zemědělské politiky (1), a zejména na článek 30 a čl. 32 odst. 8 uvedeného nařízení,
po konzultaci s Výborem zemědělských fondů,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Rozhodnutím Komise 2010/258/EU (2) byly pro rozpočtový rok 2009 schváleny účetní závěrky všech platebních agentur kromě německých platebních agentur „Baden-Württemberg“, „Hessen“, „IBH“ a „Helaba“, italských platebních agentur „AGEA“ a „ARBEA“ a rumunské platební agentury „PIAA“.
(2)
Po předání nových informací a po dodatečných kontrolách může nyní Komise rozhodnout o úplnosti, přesnosti a věcné správnosti účetních závěrek předložených německými platebními agenturami „Baden-Württemberg“, „Hessen“, „IBH“ a „Helaba“.
(3)
Ustanovení čl. 10 odst. 2 prvního pododstavce nařízení Komise (ES) č. 885/2006 ze dne 21. června 2006, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1290/2005, pokud jde o akreditaci platebních agentur a dalších subjektů a schválení účetní závěrky EZZF a EZFRV (3), stanoví, že částky, které mají být v souladu s rozhodnutím o schválení účetní závěrky uvedeným v čl. 10 odst. 1 prvním pododstavci výše jmenovaného nařízení od každého členského státu získány zpět či mu mají být uhrazeny, se stanoví odečtením měsíčních plateb za daný finanční rok, tj. za rok 2009, od výdajů uznaných pro tentýž rok v souladu s odstavcem 1. Komise tuto částku odečte od měsíční platby týkající se výdajů uskutečněných za druhý měsíc následující po měsíci, v němž bylo přijato rozhodnutí o schválení účetní závěrky, nebo ji k ní přičte.
(4)
Podle čl. 32 odst. 5 nařízení (ES) č. 1290/2005 nese finanční důsledky toho, že nedošlo ke zpětnému získání částek v důsledku nesrovnalostí, z 50 % dotyčný členský stát a z 50 % rozpočet Společenství, pokud částky v důsledku nesrovnalostí nebyly získány zpět během čtyř let následujících po dni prvotního zjištění správním orgánem nebo soudem nebo během osmi let, jestliže je zpětné získání předmětem vnitrostátního soudního řízení. Ustanovení čl. 32 odst. 3 uvedeného nařízení zavazuje členské státy, aby předložily Komisi roční účetní závěrku a souhrnný seznam řízení o zpětném získání částek zahájených v důsledku nesrovnalostí. Prováděcí pravidla týkající se povinnosti členských států oznamovat částky, které mají být získány zpět, jsou stanovena v nařízení (ES) č. 885/2006. Příloha III uvedeného nařízení stanoví vzorovou tabulku, kterou měly členské státy předložit v roce 2010. Na základě tabulek vyplněných členskými státy by měla Komise rozhodnout o finančních důsledcích toho, že částky v důsledku nesrovnalostí nebyly ve lhůtě čtyř, popřípadě osmi let získány zpět. Tímto rozhodnutím nejsou dotčena budoucí rozhodnutí o shodě podle čl. 32 odst. 8 nařízení (ES) č. 1290/2005.
(5)
Podle čl. 32 odst. 6 nařízení (ES) č. 1290/2005 mohou členské státy rozhodnout, že nebudou ve zpětném získávání pokračovat. Takové rozhodnutí lze přijmout pouze tehdy, pokud je souhrn vynaložených a odhadovaných nákladů vyšší než částka, která má být získána, nebo pokud se ukáže, že zpětné získání není možné proto, že dlužník nebo osoba právně odpovědná za nesrovnalost vykazují platební neschopnost zjištěnou a uznanou v souladu s vnitrostátním právem. Pokud k takovému rozhodnutí dojde během čtyř let následujících po dni prvotního zjištění správním orgánem nebo soudem nebo během osmi let, jestliže je zpětné získání předmětem vnitrostátního soudního řízení, nese 100 % finančních důsledků rozpočet Společenství. V souhrnném seznamu uvedeném v čl. 32 odst. 3 nařízení (ES) č. 1290/2005 jsou uvedeny částky, které se členský stát rozhodl nezískávat zpět, a důvody tohoto rozhodnutí. Tyto částky nejsou účtovány k tíži dotyčných členských států, a nese je proto rozpočet Společenství. Tímto rozhodnutím nejsou dotčena budoucí rozhodnutí o shodě podle čl. 32 odst. 8 uvedeného nařízení.
(6)
Při schvalování účetních závěrek dotyčných platebních agentur musí Komise zohlednit částky, které již byly dotyčným členským státům sraženy na základě rozhodnutí 2010/258/EU.
(7)
V souladu s čl. 30 odst. 2 nařízení (ES) č. 1290/2005 nejsou tímto rozhodnutím dotčena rozhodnutí následně přijatá Komisí, která vylučují z financování z prostředků Společenství výdaje, jež nebyly uskutečněny v souladu s pravidly Společenství,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Schvalují se účetní závěrky německých platebních agentur „Baden-Württemberg“, „Hessen“, „IBH“ a „Helaba“ týkající se výdajů financovaných z Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) za rozpočtový rok 2009.
Částky, které mají být podle tohoto rozhodnutí všemi dotčenými členskými státy navráceny nebo jim vyplaceny, včetně částek vyplývajících z použití čl. 32 odst. 5 nařízení (ES) č. 1290/2005, jsou stanoveny v příloze.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno Spolkové republice Německo.
V Bruselu dne 30. listopadu 2010.
KOMISIJOS SPRENDIMAS
2010 m. lapkričio 30 d.
dėl tam tikrų Vokietijos mokėjimo agentūrų 2009 finansinių metų sąskaitų, susijusių su Europos žemės ūkio garantijų fondo (EŽŪGF) lėšomis finansuojamomis išlaidomis, patvirtinimo
(pranešta dokumentu Nr. C(2010) 8277)
(Tekstas autentiškas tik vokiečių kalba)
(2010/730/ES)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2005 m. birželio 21 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1290/2005 dėl bendrosios žemės ūkio politikos finansavimo (1), ypač į jo 30 straipsnį ir 32 straipsnio 8 dalį,
pasikonsultavusi su Žemės ūkio fondų komitetu,
kadangi:
(1)
Komisijos sprendimu 2010/258/ES (2) patvirtintos visų mokėjimo agentūrų, išskyrus Vokietijos mokėjimo agentūras „Baden-Württemberg“, „Hessen“, „IBH“ ir „Helaba“, Italijos mokėjimo agentūras „AGEA“ ir „ARBEA“, ir Rumunijos mokėjimo agentūrą „PIAA“, 2009 finansinių metų sąskaitos.
(2)
Gavusi naujos informacijos ir atlikusi papildomus patikrinimus, Komisija dabar gali priimti sprendimą dėl Vokietijos mokėjimo agentūrų „Baden-Württemberg“, „Hessen“, „IBH“ ir „Helaba“ pateiktų sąskaitų išsamumo, tikslumo ir teisingumo.
(3)
2006 m. birželio 21 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 885/2006, nustatančio išsamias Tarybos reglamento (EB) Nr. 1290/2005 nuostatų dėl mokėjimo agentūrų ir kitų įstaigų akreditavimo bei EŽŪGF ir EŽŪFKP sąskaitų patikrinimo ir patvirtinimo taikymo taisykles (3), 10 straipsnio 2 dalies pirmoje pastraipoje nustatyta, kad pagal minėto reglamento 10 straipsnio 1 dalies pirmoje pastraipoje nurodytą sąskaitų patikrinimo ir patvirtinimo sprendimą iš kiekvienos valstybės narės susigrąžintinos arba jai mokėtinos sumos nustatomos išskaičiuojant konkrečių - t. y. 2009 - finansinių metų, mėnesio mokėjimus iš pagal 1 dalį tiems patiems finansiniams metams pripažintų išlaidų. Komisija išskaičiuoja šią sumą arba prideda ją prie mėnesio mokėjimo, kuris susijęs su antrojo mėnesio po sąskaitų patikrinimo ir patvirtinimo sprendimo priėmimo išlaidomis.
(4)
Pagal reglamento (EB) Nr. 1290/2005 32 straipsnio 5 dalį, jeigu išieškojimas neatliekamas per ketverius metus nuo pažeidimo nustatymo pirminiame administraciniame ar teisminiame nagrinėjime arba per aštuonerius metus, kai dėl išieškojimo pateiktas ieškinys nacionaliniuose teismuose, 50 % finansinių padarinių dėl neišieškotų sumų dengia atitinkama valstybė narė, 50 % - Bendrijos biudžetas. Minėto reglamento 32 straipsnio 3 dalimi valstybės narės įpareigojamos Komisijai kartu su metinėmis sąskaitomis teikti suvestinę ataskaitą apie išieškojimo procedūras, pradėtas dėl pažeidimų. Išsamios valstybių narių įsipareigojimo pranešti apie išieškotinas sumas taikymo taisyklės nustatytos Reglamente (EB) Nr. 885/2006. Minėto reglamento III priede pateiktas lentelės, kurią valstybės narės turėjo pateikti 2010 m., pavyzdys. Remdamasi valstybių narių užpildytomis lentelėmis, Komisija turėtų priimti sprendimą dėl atitinkamai per daugiau kaip ketverius ar aštuonerius metus neišieškotų sumų kilusių finansinių padarinių. Šis sprendimas neturi poveikio būsimiems atitikties sprendimams pagal Reglamento (EB) Nr. 1290/2005 32 straipsnio 8 dalį.
(5)
Pagal Reglamento (EB) Nr. 1290/2005 32 straipsnio 6 dalį valstybės narės gali nuspręsti nebetęsti išieškojimo. Tokį sprendimą jos gali priimti tik tais atvejais, kai patirtų ir numatomų išieškojimo išlaidų suma viršija sumą, kuri turi būti išieškota, arba kai išieškoti neįmanoma dėl skolininko ar už pažeidimą teisiškai atsakingų asmenų nemokumo, nustatyto ir pripažinto pagal nacionalinės teisės aktus. Jei toks sprendimas priimamas per ketverius metus nuo pažeidimo nustatymo per pirminį administracinį ar teisminį nagrinėjimą arba per aštuonerius metus, kai ieškinys dėl išieškojimo pateiktas nacionaliniams teismams, 100 % dėl neišieškotų sumų kilusių finansinių padarinių turėtų būti padengta iš Bendrijos biudžeto. Reglamento (EB) Nr. 1290/2005 32 straipsnio 3 dalyje minimoje suvestinėje ataskaitoje nurodomos sumos, kurių išieškojimo valstybės narės nusprendė nebetęsti, ir tokio sprendimo priežastys. Tų sumų atitinkamoms valstybėms narėms atlyginti nereikia, todėl jos padengiamos iš Bendrijos biudžeto. Šis sprendimas neturi poveikio būsimiems atitikties sprendimams pagal minėto reglamento 32 straipsnio 8 dalį.
(6)
Patvirtindama atitinkamų mokėjimo agentūrų sąskaitas, Komisija privalo atsižvelgti į iš atitinkamų valstybių narių jau atskaitytas sumas remiantis Sprendimu 2010/258/ES.
(7)
Remiantis Reglamento (EB) Nr. 1290/2005 30 straipsnio 2 dalimi, šiuo sprendimu nepažeidžiamos Komisijos vėliau priimtų sprendimų nuostatos, pagal kurias Bendrija nefinansuoja išlaidų, patirtų nesilaikant Bendrijos taisyklių,
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
Šiuo sprendimu patvirtinamos Vokietijos mokėjimo agentūrų „Baden-Württemberg“, „Hessen“, „IBH“ ir „Helaba“ 2009 finansinių metų sąskaitos, susijusios su Europos žemės ūkio garantijų fondo (EŽŪGF) lėšomis finansuojamomis išlaidomis.
Pagal šį sprendimą iš kiekvienos atitinkamos valstybės narės susigrąžintinos arba jai mokėtinos sumos, įskaitant sumas, susidariusias taikant Reglamento (EB) Nr. 1290/2005 32 straipsnio 5 dalį, yra nustatytos priede.
2 straipsnis
Šis sprendimas skirtas Vokietijos Federacinei Respublikai.
Priimta Briuselyje 2010 m. lapkričio 30 d.