ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 18. dubna 2012,
kterým se prodlužuje lhůta uvedená v čl. 114 odst. 6 Smlouvy o fungování Evropské unie ohledně vnitrostátních předpisů týkajících se maximálního přípustného obsahu kadmia v hnojivech oznámených Švédským královstvím podle čl. 114 odst. 5 Smlouvy o fungování Evropské unie
(oznámeno pod číslem C(2012) 2461)
(Pouze švédské znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2012/230/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 114 odst. 6 této smlouvy,
vzhledem k těmto důvodům:
I. SKUTEČNOSTI
(1)
Dne 17. října 2011 Švédské království oznámilo Komisi podle čl. 114 odst. 5 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „SFEU“) svůj úmysl zavést vnitrostátní předpisy ke snížení povoleného obsahu kadmia ve fosforečných hnojivech na maximální úroveň 46 gramů kadmia na tunu fosforu (což odpovídá 20 mg Cd/kg P2O5). Tato opatření by se odchylovala od nařízení (ES) č. 2003/2003 Evropského parlamentu a Rady ze dne 13. října 2003 o hnojivech (1) a snížila by maximální úroveň 100 gramů kadmia na tunu fosforu (což odpovídá 44 mg Cd/kg P2O5), pro kterou již Švédskému království byla výjimka udělena.
1. Ustanovení čl. 114 odst. 5 a 6 SFEU
(2)
Ustanovení čl. 114 odst. 5 a 6 SFEU uvádí:
„5. (…P)okládá-li členský stát poté, co Evropský parlament a Rada, Rada nebo Komise přijaly harmonizační opatření, za nezbytné zavést vnitrostátní předpisy, opírající se o nové vědecké poznatky k ochraně životního prostředí nebo pracovního prostředí, z důvodu zvláštního problému, který se objeví v tomto členském státě po přijetí harmonizačních opatření, oznámí zamýšlené předpisy Komisi spolu s důvody pro jejich zavedení.
6. Komise do šesti měsíců po oznámení dotyčné vnitrostátní právní předpisy schválí nebo zamítne poté, co prověří, zda neslouží jako prostředek svévolné diskriminace nebo zastřeného omezování obchodu mezi členskými státy a nenarušují fungování vnitřního trhu.
Nerozhodne-li Komise v této lhůtě, pokládají se vnitrostátní předpisy uvedené v odstavcích (…) 5 za schválené.
Je-li to opodstatněné složitostí věci a není-li to nebezpečné pro lidské zdraví, může Komise oznámit dotyčnému členskému státu, že lhůta uvedená v tomto odstavci může být prodloužena o další lhůtu až šesti měsíců.“
2. Právní předpisy EU
(3)
Ve směrnici Rady 76/116/EHS ze dne 18. prosince 1975 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se hnojiv (2) se stanovily požadavky, které musí hnojiva splňovat, aby mohla být uváděna na trh s označením „hnojivo ES“.
(4)
V příloze I směrnice 76/116/EHS byla stanovena označení typu a příslušné požadavky, např. pokud jde o složení, které musí splňovat každé hnojivo, aby bylo způsobilé pro označení „hnojivo ES“. Označení typu zařazená do tohoto seznamu jsou roztříděna do kategorií podle obsahu hlavních živin, tj. dusíku, fosforu a draslíku.
(5)
Podle článku 7 směrnice 76/116/EHS (3) nesměly členské státy zakázat, omezovat nebo bránit uvádění na trh hnojiv označených jako „hnojivo ES“, která splňovala požadavky uvedené směrnice, z důvodu jejich složení, označení nebo balení.
(6)
Rozhodnutím Komise 2002/399/ES ze dne 24. května 2002 o vnitrostátních ustanoveních oznámených Švédským královstvím podle čl. 95 odst. 4 Smlouvy o ES týkajících se maximálního přípustného obsahu kadmia v hnojivech (4) byla udělena odchylka od směrnice 76/116/EHS, přičemž byly schváleny švédské předpisy, jimiž se zakazuje uvádět na švédský trh hnojiva obsahující více než 100 gramů kadmia na tunu fosforu. Tato odchylka byla použitelná do 31. prosince 2005.
(7)
Směrnice 76/116/EHS byla nahrazena nařízením (ES) č. 2003/2003 o hnojivech.
(8)
V čl. 35 odst. 2 nařízení (ES) č. 2003/2003 se stanoví, že odchylky od článku 7 směrnice 76/116/EHS udělené Komisí podle čl. 95 odst. 6 bývalé Smlouvy o ES se považují za odchylky od článku 5 uvedeného nařízení a jsou nadále platné bez ohledu na vstup uvedeného nařízení v platnost.
(9)
V 15. bodě odůvodnění nařízení (ES) č. 2003/2003 se uvádí, že se Komise bude zabývat otázkou nezáměrného obsahu kadmia v minerálních hnojivech a podle potřeby vypracuje návrh nařízení, který předloží Evropskému parlamentu a Radě. Komise provedla rozsáhlé přípravné práce, ale vzhledem ke složitosti různých faktorů, které je třeba vzít v úvahu, dosud uvedený návrh nepřijala.
(10)
Vzhledem k tomu, že odchylka byla Švédsku udělena pouze do 31. prosince 2005, požádalo Švédsko v červnu 2005 o prodloužení stávající odchylky. Rozhodnutí Komise 2006/347/ES ze dne 3. ledna 2006 o vnitrostátních předpisech oznámených Švédským královstvím podle čl. 95 odst. 4 Smlouvy o ES týkajících se maximálního přípustného obsahu kadmia v hnojivech (5) povoluje švédským orgánům zachovat vnitrostátní opatření do doby, než budou na úrovni EU použitelná harmonizovaná opatření týkající se kadmia v hnojivech.
3. Vnitrostátní předpisy
(11)
„Nařízení o chemických látkách (zákazy týkající se manipulace, dovozu a vývozu)“ (1998:944) (6) obsahuje ustanovení týkající se mimo jiné maximálního přípustného obsahu kadmia v hnojivech, včetně hnojiv s označením ES. V oddíle 3 odstavci 1 se stanoví, že hnojiva čísel 25.10, 28.09, 28.35, 31.03 a 31.05 celního sazebníku obsahující více než 100 gramů kadmia na tunu fosforu nesmějí být nabízena k prodeji ani šířena.
(12)
Zamýšlené vnitrostátní opatření oznámené podle čl. 114 odst. 5 SFEU by snížilo povolený obsah kadmia ve fosforečných hnojivech ze současné maximální úrovně 100 gramů kadmia na tunu fosforu na úroveň 46 gramů kadmia na tunu fosforu (46 mg Cd/kg P, což odpovídá 20 mg Cd/kg P2O5).
II. POSTUP
(13)
Dopisem ze dne 17. května 2011 Švédské království Komisi oznámilo, že podle čl. 114 odst. 5 SFEU žádá o povolení zavést vnitrostátní předpisy, které by snížily povolený obsah kadmia ve fosforečných hnojivech na maximální koncentraci 46 gramů na tunu fosforu. Švédské orgány tedy požadují snížení obsahu kadmia povoleného odchylkou stanovenou v rozhodnutí 2006/347/ES.
(14)
Dopisem ze dne 17. října 2011 švédské orgány zaslaly Komisi dodatečné informace, přičemž poskytly znění platných vnitrostátních právních předpisů odrážejících změny zavedené nařízeními 2008:255 a 2009:654 (7).
(15)
Dopisem ze dne 14. listopadu 2011 Komise informovala švédské orgány, že šestiměsíční lhůta pro její zkoumání podle čl. 114 odst. 6 započala dnem 18. října 2011.
(16)
Dopisem ze dne 17. října 2011 Komise informovala ostatní členské státy o žádosti, kterou obdržela od Švédska. Komise rovněž zveřejnila sdělení o žádosti v Úředním věstníku Evropské unie (8), aby byly i ostatní zainteresované strany informovány o vnitrostátních předpisech, které Švédsko hodlá zavést, jakož i o důvodech, na které se odvolává. V reakci na sdělení Lotyšsko podpořilo žádost Švédska. Komise neobdržela žádné jiné připomínky.
III. HODNOCENÍ
1. Posouzení přípustnosti
(17)
Ustanovení čl. 114 odst. 5 SFEU se týká případů, ve kterých jsou oznámeny vnitrostátní předpisy v souvislosti s harmonizačním opatřením EU a ve kterých mají být vnitrostátní předpisy zavedeny poté, co bylo harmonizační opatření přijato a prosazováno a nové vnitrostátní opatření by nebylo slučitelné s harmonizačním opatřením EU. Vnitrostátní právní předpisy byly oznámeny v souvislosti s nařízením (ES) č. 2003/2003, které bylo přijato na základě článku 95 bývalé Smlouvy o ES a stanoví harmonizovaná pravidla týkající se složení, identifikace, označování a balení hnojiv ES. Podle článku 5 uvedeného nařízení nesmí členské státy na základě jakéhokoli z uvedených důvodů vytvářet překážky, které brání volnému pohybu hnojiv.
(18)
Kromě toho čl. 114 odst. 5 SFEU vyžaduje, aby se oznámení zamýšlených vnitrostátních opatření opíralo o nové vědecké poznatky k ochraně životního prostředí nebo pracovního prostředí z důvodu zvláštního problému, který se v oznamujícím členském státě objeví po přijetí harmonizačního opatření, a aby byly současně popsány důvody pro zavedení zamýšlených vnitrostátních opatření.
(19)
Na podporu žádosti o nižší maximální úroveň kadmia ve fosforečných hnojivech předložily švédské orgány vnitrostátní posouzení rizik a několik studií. Toto posouzení zohledňuje obecné posouzení rizik kadmia a oxidu kademnatého Evropskou unií vypracované v roce 2007 v souladu s nařízením Rady (EHS) č. 793/93 (9), vědecké stanovisko Evropského úřadu pro bezpečnost potravin týkající se kadmia v potravinách (10), jakož i staré a nové údaje týkající se posouzení rizik pro lidské zdraví a životní prostředí vyplývajících z kadmia v hnojivech ve Švédsku. Švédské posouzení rizik je zveřejněno na internetu (11).
(20)
Podle Švédských orgánů z nového posouzení rizik vyplývá, že je třeba v zájmu dlouhodobé ochrany zdraví švédské populace snížit expozici kadmiu. Expozice závisí na příjmu kadmia prostřednictvím potravin, zejména z rostlin, a proto je nutno snížit riziko vysokého obsahu kadmia v plodinách. Orná půda je ve Švédsku zpravidla kyselejší než ve střední Evropě, a proto zemědělské plodiny tuto látku snáze vstřebávají.
(21)
Snížení vnitrostátní mezní hodnoty ze 100 gramů kadmia na tunu fosforu na 46 gramů kadmia na tunu fosforu je navíc opatřením, které má snížit hromadění kadmia v půdě a také rizika pro vodní organismy žijící v mimořádně měkkých vodách, které se ve Švédsku vyskytují.
(22)
S ohledem na výše uvedené se Komise domnívá, že žádost Švédského království podaná s cílem získat schválení pro snížení obsahu kadmia v hnojivech na maximální úroveň 46 gramů kadmia na tunu fosforu je přípustná.
2. Použití čl. 114 odst. 6 třetího pododstavce SFEU
2.1 Opodstatnění založené na složitosti věci
(23)
Na podporu své žádosti Švédsko provedlo nové posouzení rizik, které bylo dokončeno v lednu 2011, ve kterém srovnává předpokládané koncentrace bez účinku (dále jen „PNEC“) pro organismy reprezentativní pro různé složky životního prostředí s koncentracemi kadmia ve švédském životním prostředí. V jeho oznámení se také odkazuje na některé studie, které byly dány k dispozici v rámci předchozích žádostí předložených Komisi v souladu s čl. 114 odst. 4 Smlouvy, a na posouzení rizik EU týkající se kadmia a oxidu kademnatého.
(24)
PNEC pro sladkou vodu závisí na tvrdosti. Jelikož má Švédsko velmi měkké sladké vody, výskyt toxicity pro vodní organismy se očekává za nižších koncentrací kadmia ve srovnání s ostatními částmi Evropy. Švédské orgány se proto domnívají, že je pravděpodobné, že vodní organismy ve švédských vodách jsou ve srovnání s vodami ve střední a jižní Evropě obecně citlivější na přidané kadmium.
(25)
Z výsledků programů monitorování ve Švédských povrchových vodách v letech 2006 a 2009 rovněž vyplývá, že přibližně 1 % jezer a 7 % pobřežních vod vykazuje vyšší koncentrace kadmia než jsou hodnoty PNEC. Přezkum provedený v roce 2008 dospěl k závěru, že opatření na snížení emisí vedla u vodních organismů k výraznému snížení koncentrací většiny kovů, avšak v případě kadmia je situace méně jasná. Zdá se, že tendence rostoucích účinků na imunitní systém ryb (slimule) během posledních let souvisí s rostoucí koncentrací kadmia v rybách. Další zpráva byla vypracována v roce 2011 s cílem popsat budoucí trendy ohledně kadmia v orných půdách a plodinách pro odhad koncentrací za 100 let a výsledky byly použity při modelování nejhoršího případu k odhadu rizika pro vodní organismy žijící ve vodách v blízkosti polí hnojených v průběhu příštích 100 let.
(26)
Švédské orgány ve svém posouzení dospěly k závěru, že by v dlouhodobém horizontu mohlo dojít ke zvýšení rizika pro vodní organismy žijící v mimořádně měkkých vodách (s tvrdostí nižší než 5 mg CaCO3/l). To je však pravděpodobné pouze v malých potocích s nízkým zředěním drenážní vody ze zemědělské půdy. Žádné další riziko pro životní prostředí vyplývající z používání kadmia v hnojivech nebylo švédskými orgány zjištěno.
(27)
S ohledem na složitost vztahů týkajících se kontaminace kadmiem prostřednictvím fosfátových hnojiv, možného hromadění a rizik pro životní prostředí, jak již bylo prokázáno v průběhu hodnocení podobných žádostí o udělení odchylky obdržených od Rakouska, Finska a České republiky, jakož i na dřívější žádosti Švédska požádala Komise Vědecký výbor pro zdravotní a environmentální rizika (dále jen „SCHER“) o stanovisko ohledně celkové kvality švédského posouzení rizik, případných významných nedostatků, vhodnosti zkoumaných scénářů a učiněných předpokladů, jakož i spolehlivosti a platnosti závěrů týkajících se zjištěných rizik pro životní prostředí.
(28)
SCHER zaujal své stanovisko dne 27. února 2012 (12). Dospěl k závěru, že zpráva o posouzení rizik vypracovaná švédskými orgány má řádnou vědeckou kvalitu, zkoumané scénáře jsou obecně vhodné a většina hodnot parametrů použitých ve scénářích je přijatelná. SCHER se nicméně domnívá, že řada tvrzení a/nebo předpokladů ve zprávě není podpořena dostatečnými důkazy. Například připomínky uvedené ve studiích o monitorování ryb předpokládají vztah mezi příčinami a důsledky, který není prokázán. Dalším příkladem je důležitý (pro posouzení rizik klíčový) předpoklad použití faktoru ředění 1/2 pro výpočet koncentrace kadmia v povrchových vodách potoků. Tento faktor není podpořen žádným vědeckým důkazem či opodstatněním. SCHER rovněž poznamenává, že pro některé scénáře byly použity spíše nejhorší podmínky. Například při výpočtech používání fosfátů na zemědělských půdách jsou použity míry používání, které jsou ve skutečnosti platné pro méně než 25 % švédských půd. Výpočty koncentrací povrchových vod potoků po drenáži se zdají být problematické a navrhované úrovně neodpovídají naměřeným koncentracím uvedeným jinde ve zprávě. Hodnoty PNEC použité ve švédském posouzení rizik odpovídají hodnotám navrženým ve zprávě EU o posouzení rizik týkající se kadmia a jako takové je může SCHER podpořit. Předložené míry charakterizace rizika (RCR) jsou proto výhradně závislé na posouzení expozice, tj. předpokládaných koncentracích kadmia ve švédských povrchových vodách. Uvedené koncentrace jsou závislé na - nepodloženém - faktoru zředění v půdě/potoce. SCHER nesouhlasí s předpokladem, že nedochází k žádné adsorpci kadmia v půdě. To nastane pouze tehdy, je-li půda již silně kontaminována a k žádné čisté adsorpci nedochází za rovnovážného stavu, a to situaci ve Švédsku neodpovídá. Švédská zpráva rovněž předpokládá, že k žádné adsorpci kadmia v půdě nedochází v hloubce větší než 30 cm, což rovněž neodpovídá skutečnosti. Proto SCHER nepodporuje výsledky předložené švédskými orgány, pokud jde o potoky, což je jediná složka životního prostředí, u které švédské orgány zjistily rizika.
(29)
Nicméně SCHER připomíná dřívější posouzení Vědeckého výboru pro toxicitu, ekotoxicitu a životní prostředí z roku 2002, ve kterém bylo odhadnuto, že se u většiny evropských půd neočekává zvýšení koncentrace kadmia v půdě na mezní hodnotu 46 mg Cd/kg P. SCHER potvrzuje, že tento odhad je stále obhajitelný i pro švédské zemědělské půdy, a poznamenává, že odvození bylo založeno na zásadě stávajícího stavu („stand-still“), nikoli na posouzení rizik provedeném švédskými orgány v jejich současném opodstatnění.
(30)
Ačkoli se SCHER ve svém stanovisku ze dne 27. února 2012 domnívá, že zpráva o posouzení rizik vypracovaná švédskými orgány má řádnou vědeckou kvalitu a obsahuje nové a relevantní údaje, přetrvávají některé nejasnosti ohledně určitých klíčových předpokladů, na jejichž základě švédské orgány dospěly k závěru, že existuje riziko pro vodní organismy v malých potocích ve Švédsku. K tomu, aby Komise mohla zaujmout konečný postoj, bude zapotřebí další objasnění ze strany švédských orgánů.
2.2 Neexistence rizika pro lidské zdraví
(31)
Ve svém opodstatnění švédské orgány uvedly rizika pro zdraví citlivých skupin populace (diabetiky, lidé trpící osteoporózou či nedostatkem železa). Tato rizika jsou způsobena dlouhodobou expozicí kadmiu prostřednictvím stravy. Z tohoto důvodu neexistuje žádné nebezpečí pro lidské zdraví spojené s rozhodnutím prodloužit posuzování situace ve Švédsku o další lhůtu šesti měsíců. Tato další lhůta umožní Komisi zohlednit další objasnění, která mají poskytnout švédské orgány, aby mohlo být přijato konečné rozhodnutí.
(32)
Na základě výše uvedených informací je Komise názoru, že podmínky stanovené v čl. 114 odst. 6 třetím pododstavci jsou splněny, a že tedy může využít možnost prodloužit šestiměsíční lhůtu, ve které musí schválit nebo zamítnout vnitrostátní předpisy oznámené Švédskem.
IV. ZÁVĚR
(33)
Na základě výše uvedených skutečností lze učinit závěr, že žádost Švédského království o zavedení vnitrostátních předpisů, které se odchylují od nařízení (ES) č. 2003/2003, je přípustná.
(34)
Nicméně vzhledem ke složitosti této věci a neexistenci nebezpečí pro lidské zdraví, které by bylo způsobeno přijetím tohoto rozhodnutí, zastává Komise názor, že je opodstatněné prodloužit lhůtu uvedenou v čl. 114 odst. 6 prvním pododstavci SFEU o další lhůtu končící dnem 18. října 2012,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Podle čl. 114 odst. 6 třetího pododstavce Smlouvy o fungování Evropské unie se lhůta pro schválení nebo zamítnutí zamýšlených vnitrostátních předpisů týkajících se kadmia v hnojivech, které Švédské království oznámilo dne 17. října 2011 podle čl. 114 odst. 5 Smlouvy o fungování Evropské unie, prodlužuje do 18. října 2012.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno Švédskému království.
V Bruselu dne 18. dubna 2012.
KOMISIJOS SPRENDIMAS
2012 m. balandžio 18 d.
kuriuo pratęsiamas Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 114 straipsnio 6 dalyje nurodytas laikotarpis, susijęs su nacionalinėmis nuostatomis dėl didžiausios leidžiamos kadmio koncentracijos trąšose, apie kurias Švedijos Karalystė pranešė pagal SESV 114 straipsnio 5 dalį
(pranešta dokumentu Nr. C(2012) 2461)
(Tekstas autentiškas tik švedų kalba)
(Tekstas svarbus EEE)
(2012/230/ES)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 114 straipsnio 6 dalį,
kadangi:
I. FAKTAI
(1)
2011 m. spalio 17 d. Švedijos Karalystė pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 114 straipsnio 5 dalį pranešė Komisijai apie ketinimą nustatyti nacionalines nuostatas, kuriomis fosforo trąšose leidžiama kadmio koncentracija būtų sumažinta iki ne daugiau kaip 46 g vienoje fosforo tonoje (tai prilygsta 20 mg Cd/kg P2O5). Šiomis priemonėmis būtų nukrypstama nuo 2003 m. spalio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 2003/2003 dėl trąšų (1) ir jas taikant būtų sumažinta didžiausia kadmio koncentracija, kuri dabar yra 100 g kadmio vienoje tonoje fosforo (tai prilygsta 44 mg Cd/kg P2O5), dėl kurio Švedijos Karalystei jau suteikta teisė taikyti nukrypti leidžiančią nuostatą.
1. SESV 114 straipsnio 5 ir 6 dalys
(2)
SESV 114 straipsnio 5 ir 6 dalyse nustatyta:
„5. (…) Jei Europos Parlamentui ir Tarybai, Tarybai arba Komisijai nustačius kurią nors derinimo priemonę valstybė narė mano, kad dėl jos iškyla jai būdingų problemų ir todėl jai reikia priimti naujais moksliniais įrodymais pagrįstas nacionalines nuostatas, reglamentuojančias aplinkos ar darbo aplinkos apsaugą, apie numatytas nuostatas ir jų priėmimo motyvus ji praneša Komisijai.
6. Komisija per šešis mėnesius nuo pranešimo gavimo patvirtina arba atmeta aptartąsias nacionalines nuostatas, patikrinusi, ar jos nėra savavališkos diskriminacijos priemonė arba užslėptas valstybių narių tarpusavio prekybos apribojimas ir ar jos netrukdo veikti vidaus rinkai.
Komisijai per šį terminą nepriėmus sprendimo, (…) 5 dalyse nurodytos nacionalinės nuostatos laikomos patvirtintomis.
Kai klausimas sudėtingas ir nėra pavojaus žmonių sveikatai, Komisija gali atitinkamai valstybei narei pranešti, kad šioje dalyje nurodytas terminas gali būti pratęstas dar vienam iki šešių mėnesių trunkančiam laikotarpiui.“
2. ES teisės aktai
(3)
1975 m. gruodžio 18 d. Tarybos direktyvoje 76/116/EEB dėl valstybių narių įstatymų, reglamentuojančių trąšas, suderinimo (2) nustatyti reikalavimai, kuriuos trąšos turi atitikti, kad jas būtų galima teikti rinkai su žymeniu „EB trąšos“.
(4)
Direktyvos 76/116/EEB I priede nurodytas rūšies pavadinimas ir atitinkami, pvz., sudėties, reikalavimai, kuriuos turi atitikti visos trąšos, kad jas būtų galima ženklinti žymeniu „EB trąšos“. Į šį sąrašą įtraukti rūšies pavadinimai buvo suskirstyti į kategorijas pagal pagrindinių maistinių medžiagų, t. y. azoto, fosforo ir kalio, kiekį.
(5)
Pagal Direktyvos 76/116/EEB (3) 7 straipsnį valstybėms narėms nebuvo leidžiama, remiantis trąšų sudėtimi, identifikavimu, ženklinimu arba pakavimu, drausti, riboti prekybą „EB trąša“ žymeniu pažymėtomis trąšomis, atitikusiomis Direktyvos nuostatas, arba jai trukdyti.
(6)
2002 m. gegužės 24 d. Komisijos sprendimu 2002/399/EB dėl nacionalinių nuostatų dėl didžiausios leidžiamos kadmio koncentracijos trąšose, apie kurias Švedijos Karalystė pranešė pagal EB sutarties 95 straipsnio 4 dalį (4), pritarus Švedijos nuostatoms, kuriomis Švedijos rinkai draudžiama teikti trąšas, kuriose kadmio koncentracija viršija 100 g vienoje fosforo tonoje, leista taikyti nuo Direktyvos 76/116/EEB nukrypti leidžiančią nuostatą. Ši nukrypti leidžianti nuostata taikyta iki 2005 m. gruodžio 31 d.
(7)
Direktyva 76/116/EEB pakeista Reglamentu (EB) Nr. 2003/2003 dėl trąšų.
(8)
Reglamento (EB) Nr. 2003/2003 35 straipsnio 2 dalyje teigiama, kad nuostatos, leidžiančios nukrypti nuo Direktyvos 76/116/EEB 7 straipsnio, kurias Komisija leido taikyti pagal ankstesnę EB sutarties 95 straipsnio 6 dalį, suprantamos kaip nuostatos, leidžiančios nukrypti nuo to reglamento 5 straipsnio, ir toliau taikomos neatsižvelgiant į Reglamento įsigaliojimą.
(9)
Reglamento (EB) Nr. 2003/2003 15 konstatuojamojoje dalyje nustatyta, kad Komisija spręs atsitiktinės kadmio koncentracijos mineralinėse trąšose klausimą ir prireikus parengs reglamento pasiūlymą bei jį pateiks Europos Parlamentui ir Tarybai. Komisija atliko išsamų parengiamąjį darbą, tačiau dėl įvairių sudėtingų veiksnių, į kuriuos būtina atsižvelgti, dar nepriėmė pasiūlymo.
(10)
Kadangi nukrypti leidžianti nuostata Švedijai suteikta tik iki 2005 m. gruodžio 31 d., 2005 m. birželio mėn. Švedija paprašė pratęsti galiojančios nukrypti leidžiančios nuostatos taikymo laiką. 2006 m. sausio 3 d. Komisijos sprendimu 2006/347/EB dėl nacionalinių nuostatų dėl didžiausio leidžiamo kadmio kiekio trąšose, apie kurias Švedijos Karalystė pranešė pagal EB sutarties 95 straipsnio 4 dalį (5), Švedijos valdžios institucijoms leista taikyti nacionalines priemones tol, kol ES lygmeniu bus taikomos suderintos priemonės dėl kadmio koncentracijos trąšose.
3. Nacionalinės nuostatos
(11)
„Potvarkyje dėl chemijos produktų (tvarkymo, importo ir eksporto draudimų)“ (1998:944) (6) pateiktos nuostatos dėl, inter alia, didžiausios leidžiamos kadmio koncentracijos trąšose, įskaitant EB žymeniu paženklintas trąšas. 3 skirsnio 1 dalyje nustatyta, kad muitų tarifų punktuose 25.10, 28.09, 28.35, 31.03 ir 31.05 išvardytas trąšas, kurių sudėtyje esančio kadmio koncentracija viršija 100 g vienoje fosforo tonoje, negalima parduoti arba perleisti.
(12)
Numatyta nacionaline priemone, apie kurią pranešta pagal SESV 114 straipsnio 5 dalį, fosforo trąšose leidžiama kadmio koncentracija nuo dabar leidžiamų 100 g kadmio vienoje tonoje fosforo būtų sumažinta iki 46 g kadmio vienoje tonoje fosforo (46 mg Cd/kg P prilygsta 20 mg Cd/kg P2O5).
II. PROCEDŪRA
(13)
2011 m. spalio 17 d. raštu Švedijos Karalystė pagal SESV 114 straipsnio 5 dalį pranešė Komisijai apie prašymą patvirtinti nacionalinių nuostatų, kuriomis fosforo trąšose leidžiama kadmio koncentracija būtų sumažinta iki ne daugiau kaip 46 g vienoje fosforo tonoje, nustatymą. Tokiu būdu Švedijos valdžios institucijos prašo sumažinti Sprendimu 2006/347/EB suteiktoje nukrypti leidžiančioje nuostatoje nustatytą kadmio koncentraciją.
(14)
2011 m. spalio 17 d. raštu Švedijos valdžios institucijos Komisijai papildomai pateikė galiojančių nacionalinių teisės aktų tekstus, kuriuose atsispindi potvarkiais 2008:255 ir 2009:654 (7) įvesti pakeitimai.
(15)
2011 m. lapkričio 14 d. raštu Komisija pranešė Švedijos valdžios institucijoms, kad 114 straipsnio 6 dalyje nustatytas šešis mėnesius truksiantis nuostatų nagrinėjimo laikotarpis prasidėjo 2011 m. spalio 18 d.
(16)
2011 m. spalio 17 d. raštu Komisija pranešė kitoms valstybėms narėms apie gautą Švedijos prašymą. Be to, apie šį pranešimą Komisija paskelbė Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje (8), kad kitos suinteresuotosios šalys būtų informuotos apie nacionalines nuostatas, kurias Švedija ketina nustatyti, ir tokio sprendimo motyvus. Latvija pritarė Švedijos prašymui. Daugiau pastabų Komisija negavo.
III. VERTINIMAS
1. Priimtinumo kriterijus
(17)
SESV 114 straipsnio 5 dalis taikoma tada, kai apie nacionalines nuostatas pranešama atsižvelgiant į ES derinimo priemonę, jei nacionalines priemones planuojama nustatyti po derinimo priemonės priėmimo bei įsigaliojimo ir jei naujoji nacionalinė priemonė būtų nesuderinama su ES derinimo priemone. Apie nacionalines priemones pranešta pagal Reglamentą (EB) Nr. 2003/2003, kuris priimtas remiantis ankstesniu EB sutarties 95 straipsniu ir kuriame nustatytos EB trąšų sudėtį, identifikavimą, ženklinimą ir pakavimą reglamentuojančios suderintos taisyklės. Pagal to reglamento 5 straipsnį valstybėms narėms neleidžiama remiantis bet kuria iš tų priežasčių nustatyti kliūtis laisvam trąšų judėjimui.
(18)
Be to, pagal SESV 114 straipsnio 5 dalį, numatytos nacionalinės priemonės, apie kurias pranešama, turi būti pagrįstos naujais moksliniais įrodymais, susijusiais su aplinkos ar darbo aplinkos apsauga, jei priėmus derinimo priemonę pranešimą pateikiančiai valstybei narei iškyla jai būdingų problemų, bei privaloma kartu pateikti numatytų nacionalinių priemonių nustatymo motyvų aprašymą.
(19)
Pagrįsdama savo prašymą nustatyti mažesnę kadmio koncentracijos fosforo trąšose ribą, Švedijos valdžios institucijos pateikė nacionalinį rizikos vertinimą ir kai kuriuos tyrimus. Atliekant šį vertinimą atsižvelgta į ES bendrąjį kadmio ir kadmio oksido rizikos vertinimą (9), kuris atliktas 2007 m. vadovaujantis Tarybos reglamentu (EEB) Nr. 793/93, į Europos maisto saugos tarnybos mokslinę nuomonę dėl kadmio maiste (10), taip pat į senus ir naujus duomenis, susijusius su dėl kadmio koncentracijos trąšose kylančio pavojaus žmonių sveikatai ir aplinkai Švedijoje vertinimu. Švedijos rizikos vertinimas skelbiamas internete (11).
(20)
Pasak Švedijos valdžios institucijų, atlikus naują rizikos vertinimą matyti, kad siekiant ilgainiui apsaugoti Švedijos gyventojų sveikatą reikia sumažinti kadmio poveikį. Poveikis priklauso nuo kadmio suvartojimo su maistu, o kadangi daugiausia kadmio kaupiasi augaluose, reikia sumažinti didelės kadmio koncentracijos pasėliuose pavojų. Švedijos ariamoji žemė apskritai yra rūgštingesnė negu Vidurio Europos, ir dėl šios specifinės padėties kadmis augaluose kaupiasi labiau.
(21)
Be to, sumažinus nacionalinę kadmio koncentracijos ribą nuo 100 g vienoje fosforo tonoje iki 46 g vienoje fosforo tonoje siekiama sumažinti kadmio kaupimąsi dirvoje ir itin minkštuose Švedijos vandenyse gyvenantiems vandens organizmams kylantį pavojų.
(22)
Atsižvelgdama į tai, kas išdėstyta pirmiau, Komisija mano, kad Švedijos Karalystės pateiktas prašymas siekiant gauti leidimą sumažinti kadmio koncentraciją fosforo trąšose iki ne daugiau kaip 46 g kadmio vienoje fosforo tonoje, yra priimtinas.
2. SESV 114 straipsnio 6 dalies trečios pastraipos taikymas
2.1. Motyvai, atsižvelgiant į klausimo sudėtingumą
(23)
Prašymui pagrįsti Švedija atliko naują rizikos vertinimą, kuriame lyginta prognozuojama poveikio nesukelianti koncentracija (PPNK) organizmams, būdingiems įvairioms Švedijos aplinkos terpėms, kuriose esama susikaupusio kadmio. Vertinimas baigtas 2011 m. sausio mėn. Švedijos prašyme taip pat nurodomi tam tikri pagal Sutarties 114 straipsnio 4 dalį kartu su ankstesniais prašymais Komisijai pateikti tyrimai ir ES kadmio ir kadmio oksido rizikos vertinimas.
(24)
PPNK gėlam vandeniui priklauso nuo vandens kietumo. Kadangi Švedijoje gėlas vanduo yra labai minkštas, tikėtina, kad vandens organizmams toksiškumas gali pasireikšti esant mažesnei kadmio koncentracijai nei kitose Europos vietose. Todėl, Švedijos valdžios institucijų nuomone, tikėtina, jog Švedijos vandenyse gyvenantys vandens organizmai iš esmės yra jautresni didesnei kadmio koncentracijai, palyginti su gyvenančiais Vidurio ir Pietų Europos vandenyse.
(25)
Remiantis 2006 ir 2009 m. Švedijos paviršiniuose vandenyse atliktų stebėsenos programų duomenimis, apie 1 % ežerų ir 7 % pakrančių vandenyse nustatyta kadmio koncentracija yra didesnė nei PPNK vertė. Pagal 2008 m. atliktą patikrą, taikant išmetamųjų teršalų mažinimo priemones vandens organizmuose labai sumažėjo daugumos metalų koncentracija, tačiau kadmio atveju padėtis ne tokia aiški. Panašu, kad pastaraisiais metais didėjantis neigiamas poveikis žuvų (didžiųjų likodonų) imuninei sistemai susijęs su didėjančia kadmio koncentracija žuvyse. Siekiant apibrėžti būsimą kadmio koncentracijos ariamojoje žemėje ir pasėliuose tendenciją, kad galima būtų apytiksliai apskaičiuoti jo koncentraciją po 100 metų, 2011 m. parengta nauja ataskaita, kurios išvadomis pasinaudota apytiksliai apskaičiuojant vandenyse šalia tręšiamų laukų gyvenantiems vandens organizmams per ateinančius 100 metų blogiausio scenarijaus atveju kilsiantį pavojų.
(26)
Švedijos valdžios institucijų atlikto vertinimo išvadose teigiama, kad ilgainiui itin minkštuose vandenyse (ne kietesniuose nei 5 mg CaCO3/l) gyvenantiems vandens organizmams gali kilti didesnis pavojus. Tačiau tai tikėtina tik mažuose upeliuose, į kuriuos iš žemės ūkio paskirties dirvožemio nutekantis vanduo prasiskiedžia nedaug. Kitokio pavojaus aplinkai dėl kadmio koncentracijos trąšose Švedijos valdžios institucijos nenustatė.
(27)
Atsižvelgdama į sudėtingai susijusius kadmio patekimą į aplinką per fosforo trąšas, jo galimą kaupimąsi ir pavojų aplinkai, kaip jau buvo įrodyta įvertinus panašius Austrijos, Suomijos ir Čekijos bei ankstesnius Švedijos prašymus leisti taikyti nukrypti leidžiančią nuostatą, Komisija paprašė Pavojų sveikatai ir aplinkai mokslinio komiteto (SAPMK) pateikti nuomonę dėl Švedijos atlikto rizikos vertinimo bendros kokybės, bet kokių ženklių trūkumų, išnagrinėtų scenarijų ir prielaidų tinkamumo bei išvadų patikimumo ir pagrįstumo nustatyto pavojaus aplinkai atžvilgiu.
(28)
Nuomonėje, kurią SAPMK priėmė 2012 m. vasario 27 d. (12), padaryta išvada, kad Švedijos valdžios institucijų parengtos rizikos vertinimo ataskaitos kokybė yra gera, išnagrinėti scenarijai iš esmės yra tinkami, o juose naudotos parametrų vertės yra priimtinos. Tačiau, SAPMK nuomone, kai kurie ataskaitoje pateikti teiginiai ir (arba) prielaidos nėra pagrįsti pakankamais įrodymais. Pavyzdžiui, pastabos žuvų stebėsenos tyrimuose pateiktos remiantis neįrodytu priežastiniu ryšiu. Kitas pavyzdys yra svarbi (esminė rizikos vertinimui) prielaida, pagal kurią kadmio koncentracija paviršiniame upelių vandenyje apskaičiuojama naudojant 1/2 praskiedimo koeficientą. Nepateikiami jokie šį koeficientą pagrindžiantys moksliniai įrodymai ar pagrindimas. SAPMK tai pat pažymi, kad kai kurie scenarijai paremti pernelyg blogomis sąlygomis. Pavyzdžiui, apskaičiuojant fosforo naudojimą žemės ūkio paskirties dirvožemyje remiamasi naudojimo normomis, kurios iš tikrųjų tinka mažiau nei 25 % Švedijos dirvožemio. Kyla abejonių dėl upelių paviršinio vandens koncentracijos po nutekėjimo apskaičiavimo, be to, pateikti lygiai neatitinka kitur ataskaitoje pateiktų išmatuotų koncentracijos verčių. Švedijos atliktame rizikos vertinime naudojama ES kadmio rizikos vertinimo ataskaitoje pasiūlyta PPNK, todėl SAPMK jai neprieštarauja. Taigi, pateikti rizikos apibūdinimo santykiai (RAS) priklauso tik nuo poveikio vertinimo, t. y. numatomos kadmio koncentracijos paviršiniuose Švedijos vandenyse. O ši priklauso nuo nepagrįsto dirvožemio ir upelių vandens praskiedimo koeficiento. SAPMK taip pat nepritaria prielaidai, kad dirvožemyje nevyksta kadmio adsorbcija. Taip gali atsitikti tik tokiu atveju, jei dirvožemis jau yra labai užterštas, nes pastovios būsenos sąlygomis grynosios medžiagos adsorbcija nevyksta, tačiau Švedijoje taip nėra. Švedijos parengtoje ataskaitoje taip pat daroma prielaida, kad kadmio adsorbcija dirvožemyje giliau nei 30 cm nevyksta, tačiau taip irgi nėra. Todėl SAPMK nepritaria Švedijos valdžios institucijų pateiktoms išvadoms dėl upelių - vienintelės aplinkos terpės, kuriai, kaip nustatė Švedijos valdžios institucijos, gresia pavojus.
(29)
Nepaisant to, SAPMK primena ankstesnį 2002 m. Toksiškumo, ekotoksiškumo ir aplinkos mokslinio komiteto vertinimą, kuriame apskaičiuota, kad taikant 46 mg Cd/kg P koncentraciją daugumoje Europos vietovių kadmio koncentracija dirvožemyje greičiausiai nedidės. SAPMK patvirtina, kad ir Švedijos žemės ūkio paskirties dirvožemio atveju šią prognozę vis dar galima pagrįsti, ir pažymi, kad ją nustatant buvo remiamasi esamos koncentracijos principu, o ne rizikos vertinimu, kurį Švedijos valdžios institucijos atliko siekdamos pateisinti dabartinį savo prašymą.
(30)
Nors 2012 m. vasario 27 d. SAPMK priimtoje nuomonėje padaryta išvada, kad Švedijos valdžios institucijų parengtos rizikos vertinimo ataskaitos mokslinė kokybė yra gera ir joje pateikiama naujų bei svarbių duomenų, vis dar yra neaiškumų dėl tam tikrų esminių prielaidų, kuriomis Švedijos valdžios institucijos rėmėsi pateikdamos išvadas apie mažuose Švedijos upeliuose gyvenantiems vandens organizmams kylantį pavojų. Kad Komisija galėtų priimti galutinę poziciją šiuo klausimu, Švedijos valdžios institucijos turės pateikti išsamesnius paaiškinimus.
2.2. Pavojaus žmonių sveikatai nebuvimas
(31)
Siekdamos pagrįsti numatytas priemones, Švedijos valdžios institucijos nustatė pažeidžiamoms gyventojų grupėms (diabetu arba osteoporoze sergantiems ir geležies stoka besiskundžiantiems žmonėms) kylantį pavojų. Šis pavojus gali atsirasti dėl ilgalaikio sąlyčio su kadmiu per maistą. Todėl dėl sprendimo pratęsti Švedijos padėties vertinimą dar vienam šešių mėnesių laikotarpiui priėmimo nekyla pavojus žmonių sveikatai. Per šį papildomą laikotarpį Komisija galės atsižvelgti į išsamesnius paaiškinimus, kuriuos pateiks Švedijos valdžios institucijos, ir priimti galutinį sprendimą.
(32)
Remdamasi pirmiau pateikta informacija, Komisija mano, kad 114 straipsnio 6 dalies trečioje pastraipoje nustatytos sąlygos yra įvykdytos ir ji gali pratęsti šešių mėnesių laikotarpį, per kurį patvirtintų arba atmestų nacionalines nuostatas, apie kurias pranešė Švedija.
IV. IŠVADOS
(33)
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta pirmiau, galima daryti išvadą, kad Švedijos Karalystės pateiktas prašymas nustatyti nacionalines nuostatas, kuriomis nukrypstama nuo Reglamento (EB) Nr. 2003/2003 nuostatų, yra priimtinas.
(34)
Tačiau, Komisijos nuomone, atsižvelgiant į klausimo sudėtingumą ir į tai, kad priėmus šį sprendimą nekyla pavojaus žmonių sveikatai, SESV 114 straipsnio 6 dalies pirmoje pastraipoje nurodytą laikotarpį tikslinga dar pratęsti iki 2012 m. spalio 18 d.,
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
Remiantis SESV 114 straipsnio 6 dalies trečia pastraipa, laikotarpis, per kurį reikia patvirtinti arba atmesti numatytas nacionalines nuostatas dėl kadmio koncentracijos trąšose, apie kurias Švedijos Karalystė pranešė 2011 m. spalio 17 d. pagal SESV 114 straipsnio 5 dalį, pratęsiamas iki 2012 m. spalio 18 d.
2 straipsnis
Šis sprendimas skirtas Švedijos Karalystei.
Priimta Briuselyje 2012 m. balandžio 18 d.