PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 307/2012
ze dne 11. dubna 2012,
kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 8 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1925/2006 o přidávání vitaminů a minerálních látek a některých dalších látek do potravin
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1925/2006 ze dne 20. prosince 2006 o přidávání vitaminů a minerálních látek a některých dalších látek do potravin (1), a zejména na čl. 8 odst. 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Žádosti členských států nebo podnět Komise ohledně zahájení postupu podle čl. 8 odst. 2 nařízení (ES) č. 1925/2006 za účelem zákazu, omezení nebo přezkumu ze strany Unie týkajícího se jiné látky než vitaminů nebo minerálních látek anebo složky obsahující jinou látku než vitaminy a minerální látky, která se přidává do potravin nebo se používá při výrobě potravin, by měly splňovat určité podmínky a rovněž by se měla stanovit jednotná pravidla kontroly, zda jsou tyto podmínky splněny. Jedna z podmínek podle čl. 8 odst. 1 nařízení (ES) č. 1925/2006 stanoví, že příjem látky by měl podstatně překračovat běžné množství při vyvážené a pestré stravě a rovněž by měl představovat pro spotřebitele možné nebezpečí prokázané příslušnými vědeckými údaji. V čl. 8 odst. 1 nařízení (ES) č. 1925/2006 se dále stanoví, že postup by měl být uplatněn také v případě, jestliže látka představuje možné ohrožení zdraví z jiných důvodů, než je podstatné překročení běžného příjmu této látky. Podle dalšího ustanovení čl. 8 odst. 1 nařízení (ES) č. 1925/2006 se má látka přidávat do potravin nebo používat při výrobě potravin.
(2)
Pro účely uplatnění výše uvedených zásad by měl příjem dotčené látky ve stravě, který podstatně překračuje příjem předpokládaný za běžných podmínek spotřeby při vyvážené a pestré stravě, odrážet skutečný příjem látky, a nikoli teoretický předpoklad příjmu, a rovněž by měl být posuzován případ od případu v porovnání s průměrným příjmem této látky u běžné dospělé populace nebo jiných populačních skupin, u nichž byla zjištěna možná nebezpečí pro spotřebitele.
(3)
Členský stát by měl při předložení žádosti uvést nezbytné informace prokazující, že byly splněny podmínky požadované nařízením (ES) č. 1925/2006. Měl by uvést informace o uvedení potravin obsahujících předmětnou látku na trh a dostupný a příslušný obecně uznávaný vědecký důkaz souvislosti mezi látkou a možným nebezpečím pro spotřebitele. Pouze žádosti shledané jako úplné by měly být zaslány Evropskému úřadu pro bezpečnost potravin (dále jen „úřad“) k posouzení bezpečnosti na základě dostupných informací. Úřad by měl podle ustanovení čl. 29 odst. 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002 (2) zaujmout ve vymezené lhůtě stanovisko ohledně bezpečnosti látky. Po zveřejnění stanoviska úřadu by zúčastněné strany měly mít možnost předložit Komisi připomínky.
(4)
Ustanovení čl. 8 odst. 4 nařízení (ES) č. 1925/2006 stanoví, že provozovatelé potravinářských podniků nebo jiné zúčastněné osoby mohou kdykoli předložit úřadu k posouzení dokumentaci obsahující vědecké údaje prokazující bezpečnost látky uvedené v části C přílohy III uvedeného nařízení za podmínek jejího použití v potravinách nebo ve skupině potravin a vysvětlující účel takového použití. Každá taková dokumentace předložená provozovatelem potravinářského podniku nebo zúčastněnou stranou by měla být zpracována na základě pokynů přijatých nebo schválených úřadem, např. pokynů pro předkládání žádostí o hodnocení bezpečnosti zdrojů živin nebo jiných složek navrhovaných k použití při výrobě potravin, nebo jakékoli pozdější opravené verze takových pokynů.
(5)
Aby Komise mohla přijmout rozhodnutí ohledně látky uvedené v části C přílohy III nařízení (ES) č. 1925/2006 v požadované lhůtě, je nezbytné vzít v úvahu pouze dokumentace předložené do 18 měsíců od data, kdy byla látka do této přílohy zařazena. Aby dále Komise mohla rozhodnout do stanoveného termínu, měl by úřad předložit své stanovisko k bezpečnosti látky ve lhůtě 9 měsíců ode dne obdržení dokumentace, která je považována za platnou a úplnou podle pokynů přijatých nebo schválených úřadem.
(6)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví prováděcí pravidla k článku 8 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1925/2006, jmenovitě:
a)
podmínky pro použití postupu podle čl. 8 odst. 1 a 2 nařízení (ES) č. 1925/2006 a
b)
postup podle čl. 8 odst. 4 a 5 nařízení (ES) č. 1925/2006 ohledně látek uvedených v části C přílohy III uvedeného nařízení.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a)
„žádostí“ informace předložená Komisi členským státem a obsahující vědecké údaje pro účely zahájení postupu podle čl. 8 odst. 2 nařízení (ES) č. 1925/2006;
b)
„dokumentací“ dokumentace podle čl. 8 odst. 4 a 5 nařízení (ES) č. 1925/2006, kterou provozovatel potravinářského podniku nebo zúčastněná osoba předloží úřadu;
c)
„uvedením na trh“ postup podle čl. 3 odst. 8 nařízení (ES) č. 178/2002.
Článek 3
Podmínky, které je nutno u žádosti splnit
1. Při posuzování podmínek, za nichž lze dotčenou látku přidávat do potravin nebo používat při výrobě potravin podle ustanovení čl. 8 odst. 1 nařízení (ES) č. 1925/2006, je nutno vzít v úvahu uvedení potraviny, do níž byla látka přidána, na trh v jednom či více členských státech.
2. Členské státy mohou Komisi předložit žádost, jestliže z posouzení podle odstavce 1 vyplývá nejméně jedna z těchto skutečností:
a)
možné nebezpečí pro spotřebitele je spojeno s požitím látky v množství, které podstatně překračuje množství v rozumné míře předpokládaná při požívání za běžných podmínek spotřeby při vyvážené a pestré stravě v důsledku podmínek, za nichž je látka přidávána do potravin nebo využívána při výrobě potravin;
b)
možné nebezpečí pro spotřebitele je spojeno se spotřebou této látky u běžné dospělé populace nebo u jiné populační skupiny, u níž bylo zjištěno možné nebezpečí.
3. Pro účely tohoto nařízení musí podmínky, které by vedly k požívání této látky v množství, které podstatně překračuje množství v rozumné míře předpokládaná při požívání za běžných podmínek spotřeby při vyvážené a pestré stravě, nastat za skutečných okolností a je nutno je posuzovat případ od případu v porovnání s průměrným příjmem této látky u běžné dospělé populace nebo u jiné populační skupiny, u které byla zjištěna zdravotní rizika.
4. Podmínky a požadavky stanovené v odstavcích 1, 2 a 3 tohoto článku a požadavky podle článku 4 tohoto nařízení se uplatní obdobně v případech, kdy Komise zahájí postup podle článku 8 nařízení (ES) č. 1925/2006.
Článek 4
Obsah žádosti
1. Je nutné, aby žádost obsahovala dostupný a příslušný obecně uznávaný vědecký důkaz prokazující, že byly splněny podmínky uvedené v čl. 8 odst. 1 nařízení (ES) č. 1925/2006, a dále aby obsahovala tyto náležitosti:
a)
Důkaz prokazující přidávání látky do potravin nebo její využití při výrobě potravin.
Takový důkaz by měl uvádět informace o současném uvedení potraviny obsahují předmětnou látku na trh podle čl. 3 odst. 1 tohoto nařízení.
b)
V případech uvedených v čl. 3 odst. 2 písm. a), důkaz prokazující, že příjem látky podstatně překračuje množství předpokládaná při požívání za běžných podmínek spotřeby při vyvážené a pestré stravě, na základě posouzení podle čl. 3 odst. 3.
Takový důkaz musí zahrnovat vědecké údaje uvádějící skutečný příjem látky ve stravě, které byly získány z nejnovějších dostupných průzkumů v oblasti stravování nebo spotřeby potravin. Zvážit lze také zařazení potravin, do nichž se látka přidává, a/nebo doplňky stravy obsahující danou látku. Členské státy předloží při přípravě žádosti zdůvodnění, na jakém základě provedly své posouzení „běžných podmínek spotřeby při vyvážené a pestré stravě“.
c)
Důkaz prokazující možné nebezpečí pro spotřebitele v důsledku požívání látky.
Důkaz bude sestávat z příslušných vědeckých údajů zahrnujících např. nezveřejněné validované zprávy, vědecká stanoviska vydaná veřejným orgánem pro hodnocení rizik nebo nezávislé a odborně posouzené články. Je nutno předložit shrnutí vědeckých údajů a seznam literatury k vědeckým údajům.
2. Komise může členský stát požádat o objasnění nebo dodání dalších informací, jestliže je žádost neúplná.
3. Komise zveřejní každou úplnou žádost podanou členským státem na svých oficiálních webových stránkách.
4. Po konzultaci s členskými státy Komise zašle žádost úřadu společně se všemi dostupnými informacemi. Úřad přijme vědecké stanovisko ve stanovené lhůtě podle čl. 29 odst. 3 nařízení (ES) č. 178/2002.
5. Zúčastněné strany mohou Komisi předložit připomínky do 30 dnů ode dne, kdy úřad zveřejní své stanovisko.
Článek 5
Látka uvedená v části C přílohy III
1. Aby byla dokumentace předložená úřadu provozovatelem potravinářského podniku nebo jinou zúčastněnou stranou k posouzení bezpečnosti látky uvedené v části C přílohy III nařízení (ES) č. 1925/2006 postupem podle čl. 8 odst. 4 nařízení (ES) č. 1925/2006 považována za platnou, musí být založena na příslušných pokynech přijatých či schválených úřadem.
V případě, kdy úřad nepovažuje dokumentaci za platnou pro účely prvního pododstavce, uvědomí provozovatele potravinářského podniku nebo zúčastněnou stranu, kteří předložili dokumentaci, a Komisi s uvedením důvodů, proč není dokumentace považována za platnou.
2. Úřad se bude zabývat pouze dokumentací předloženou do osmnácti měsíců od vstupu v platnost rozhodnutí o zařazení látky do části C přílohy III nařízení (ES) č. 1925/2006 podle čl. 8 odst. 2 nařízení (ES) č. 1925/2006, pokud bude platnou dokumentací pro účely rozhodnutí podle čl. 8 odst. 5 nařízení (ES) č. 1925/2006.
Článek 6
Stanovisko úřadu
1. Úřad vydá své stanovisko k dokumentaci podle čl. 5 odst. 1 tohoto nařízení do devíti měsíců ode dne přijetí platné dokumentace. Úřad posoudí platnost dokumentace do 30 dnů od jejího přijetí.
2. Úřad může požádat provozovatele potravinářského podniku nebo zúčastněnou stranu o doplnění údajů či informací předložených v dokumentaci a stanoví ke splnění tohoto požadavku příslušnou lhůtu. Pokud bude úřad požadovat po provozovateli potravinářského podniku či jiné zúčastněné straně doplňující informace, lhůta podle odstavce 1 se pouze jednou prodlouží až o tři měsíce a měla by pokrýt čas, který bude potřebovat provozovatel potravinářského podniku nebo jiná zúčastněná strana k dodání těchto doplňujících informací. Provozovatel potravinářského podniku nebo zúčastněná strana předloží požadované informace do 15 dnů od obdržení žádosti úřadu.
Článek 7
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 11. dubna 2012.
KOMISIJOS ĮGYVENDINIMO REGLAMENTAS (ES) Nr. 307/2012
2012 m. balandžio 11 d.
kuriuo nustatomos Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1925/2006 dėl maisto produktų papildymo vitaminais ir mineralais bei tam tikromis kitomis medžiagomis 8 straipsnio taikymo taisyklės
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2006 m. gruodžio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1925/2006 dėl maisto produktų papildymo vitaminais ir mineralinėmis medžiagomis bei tam tikromis kitomis medžiagomis (1), ypač į jo 8 straipsnio 6 dalį,
kadangi:
(1)
valstybių narių prašymai arba Komisijos iniciatyva pateikti prašymai inicijuoti Reglamento (EB) Nr. 1925/2006 8 straipsnio 2 dalyje nustatytą procedūrą, siekiant uždrausti, apriboti arba prižiūrėti Sąjungoje į maisto produktus dedamas arba maisto gamyboje naudojamas medžiagas, išskyrus vitaminus ar mineralus, arba sudedamąsias dalis, kurių sudėtyje yra tokių medžiagų, išskyrus vitaminus ar mineralus, turėtų atitikti tam tikras sąlygas ir reikėtų nustatyti vienodas taisykles, taikomas tikrinant, ar jų paisoma. Remiantis viena iš Reglamento (EB) Nr. 1925/2006 8 straipsnio 1 dalyje nustatytų sąlygų, suvartojamas tos medžiagos kiekis turėtų gerokai viršyti sveikai ir įvairiai maitinantis įprastai suvartojamą kiekį ir turėtų kelti potencialų pavojų vartotojams, remiantis atitinkamais moksliniais duomenimis. Be to, Reglamento (EB) Nr. 1925/2006 8 straipsnio 1 dalyje nustatyta, kad procedūra turėtų būti taikoma ir tada, kai medžiaga kelia potencialų pavojų sveikatai dėl kitų priežasčių, nei gerokai viršytas įprastai suvartojamas kiekis. Reglamento (EB) Nr. 1925/2006 8 straipsnio 1 dalyje taip pat nustatyta, kad medžiaga turėtų būti dedama į maisto produktus arba naudojama jų gamyboje;
(2)
taikant pirmiau minėtą sąlygą, su maistu suvartojamas nagrinėjamos medžiagos kiekis, gerokai viršijantis kiekį, kuris, tikėtina, gaunamas įprastomis sveikos ir įvairios mitybos sąlygomis, turėtų atitikti faktiškai suvartojamą, o ne teorinį medžiagos kiekį ir turėtų būti įvertintas atsižvelgiant į konkretų atvejį ir palyginant su bendrai suaugusiųjų arba kitos gyventojų grupės, kuriai potencialiai kyla nustatytasis pavojus, suvartojamu vidutiniu medžiagos kiekiu;
(3)
prašymą teikiančios valstybės narės turėtų pateikti visą reikalingą informaciją, kad būtų galima įrodyti, jog paisoma Reglamentu (EB) Nr. 1925/2006 nustatytų sąlygų, įskaitant informaciją apie maisto produktų, kurių sudėtyje yra tos medžiagos, pateikimą rinkai ir turimus atitinkamus ir visuotinai pripažįstamus mokslinius įrodymus, kuriais remiantis su medžiaga siejamas potencialus pavojus vartotojams. Tik įsitikinus, kad prašymai yra išsamūs, juos galima siųsti Europos maisto saugos tarnybai (toliau - Tarnyba), atliksiančiai saugos vertinimą remiantis turima informacija. Per Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 178/2002 (2) 29 straipsnio 3 dalyje nustatytą laiką Tarnyba turėtų priimti nuomonę dėl medžiagos saugos. Paskelbus Tarnybos nuomonę, suinteresuotosioms šalims turėtų būti leista pateikti savo pastabas Komisijai;
(4)
vadovaujantis Reglamento (EB) Nr. 1925/2006 8 straipsnio 4 dalimi, maisto ūkio subjektas arba bet kurios kitos suinteresuotosios šalys gali bet kuriuo metu pateikti Tarnybai įvertinti bylą su moksliniais duomenimis, rodančiais, kad į to reglamento III priedo C dalį įtrauktą medžiagą saugu naudoti maisto produkte arba maisto produktų kategorijai pagal jos naudojimo sąlygas, ir paaiškinančius tokio naudojimo paskirtį. Bet kokia tokia maisto ūkio subjekto arba suinteresuotosios šalies pateikta byla turėtų būti pagrįsta Tarnybos priimtomis arba patvirtintomis gairėmis, kaip antai gairėmis dėl maistinių medžiagų arba kitų sudedamųjų dalių, kurias siūloma naudoti maisto produktų gamyboje, šaltinių pateikimo saugos vertinimui atlikti arba bet kokia vėlesne tokių gairių redakcija;
(5)
kad per nustatytą laiką Komisija galėtų priimti sprendimą dėl Reglamento (EB) Nr. 1925/2006 III priedo C dalyje nurodytos medžiagos, būtina atsižvelgti tik į tas bylas, kurios pateikiamos per 18 mėnesių nuo medžiagos įtraukimo į tą priedą datos. Be to, kad per nustatytą laiką Komisija galėtų priimti sprendimą, Tarnyba savo nuomonę dėl medžiagos saugos turėtų pateikti per 9 mėnesius nuo bylos, pripažintos pagrįsta ir išsamia, remiantis Tarnybos priimtomis arba patvirtintomis gairėmis, gavimo;
(6)
šiame reglamente nustatytos priemonės atitinka Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatinio komiteto nuomonę,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Dalykas
Šiuo reglamentu nustatomos Reglamento (EB) Nr. 1925/2006 8 straipsnio taikymo taisyklės, visų pirma:
a)
Reglamento (EB) Nr. 1925/2006 8 straipsnio 1 ir 2 dalyse nurodytos procedūros taikymo sąlygos; ir
b)
Reglamento (EB) Nr. 1925/2006 8 straipsnio 4 ir 5 dalyse nurodyta procedūra, taikoma jo III priedo C dalyje išvardytoms medžiagoms.
2 straipsnis
Apibrėžtys
Šiame reglamente vartojamų terminų apibrėžtys:
a) prašymas- valstybės narės Komisijai pateikiama informacija, įskaitant mokslinius duomenis, siekiant inicijuoti procedūrą remiantis Reglamento (EB) Nr. 1925/2006 8 straipsnio 2 dalimi;
b) byla- Reglamento (EB) Nr. 1925/2006 8 straipsnio 4 ir 5 dalyse nurodyta byla, kurią maisto ūkio subjektas arba suinteresuotoji šalis pateikia Tarnybai;
c) pateikimas rinkai- sąvoka, apibrėžta Reglamento (EB) Nr. 178/2002 3 straipsnio 8 dalyje.
3 straipsnis
Sąlygos, kurias turi atitikti prašymas
1. Vertinant sąlygas, kuriomis nagrinėjamosios medžiagos dedama į maisto produktus arba ji naudojama maisto produktų gamyboje, kaip nustatyta Reglamento (EB) Nr. 1925/2006 8 straipsnio 1 dalyje, atsižvelgiama į maisto produktų, į kuriuos pridėta tos medžiagos, pateikimą rinkai vienoje ar keliose valstybėse narėse.
2. Valstybės narės gali pateikti prašymą Komisijai, kai remiantis 1 dalyje minėtu vertinimu pastebimas bent vienas iš šių dalykų:
a)
vartotojams kyla potencialus pavojus dėl sąlygų, kuriomis medžiagos dedama į maisto produktus arba ji naudojama maisto produktų gamyboje, ir tas pavojus susijęs su medžiagos kiekiu, gerokai viršijantį kiekį, kuris, kaip pagrįstai tikėtina, gaunamas įprastomis sveikos ir įvairios mitybos sąlygomis;
b)
vartotojams kyla potencialus pavojus, susijęs su bendrai suaugusiųjų arba kitos gyventojų grupės, kuriai gali kilti minėtas pavojus, suvartojama šia medžiaga.
3. Taikant šį reglamentą, faktinės sąlygos, kuriomis būtų suvartojamas medžiagos kiekis, gerokai viršijantis kiekį, kuris, kaip pagrįstai tikėtina, gaunamas įprastomis sveikos ir įvairios mitybos sąlygomis, turėtų būti įvertintos atsižvelgiant į konkretų atvejį ir palyginant su bendrai suaugusiųjų asmenų arba kitos gyventojų grupės, kurios sveikatai kyla pavojus, suvartojamu vidutiniu nagrinėjamosios medžiagos kiekiu.
4. Šio straipsnio 1, 2 ir 3 dalyse nustatytos sąlygos ir reikalavimai ir šio reglamento 4 straipsnyje nustatyti reikalavimai taikomi mutatis mutandis, kai Reglamento (EB) Nr. 1925/2006 8 straipsnyje nustatytą procedūrą inicijuoja Komisija.
4 straipsnis
Prašymo turinys
1. Prašyme pateikiami turimi atitinkami ir visuotinai pripažįstami moksliniai įrodymai, patvirtinantys, kad laikomasi Reglamento (EB) Nr. 1925/2006 8 straipsnio 1 dalyje nurodytų reikalavimų, įskaitant:
a)
įrodymus, patvirtinančius, kad medžiagos dedama į maisto produktus arba ji naudojama jų gamyboje.
Į tokius įrodymus įtraukiama informacija apie šiuo metu rinkai tiekiamus maisto produktus, kurių sudėtyje, kaip nurodyta šio reglamento 3 straipsnio 1 dalyje, yra tos medžiagos;
b)
3 straipsnio 2 dalies a punkte nurodytais atvejais įrodymus, patvirtinančius po įvertinimo pagal 3 straipsnio 3 dalį, kad suvartojamas medžiagos kiekis gerokai viršija kiekį, kuris, kaip pagrįstai tikėtina, gaunamas įprastomis sveikos ir įvairios mitybos sąlygomis.
Į tokius įrodymus įtraukiami naujausių mokslinių mitybos ar maisto vartojimo tyrimų duomenys apie faktinį medžiagos kiekį, suvartojamą su maistu. Gali būti atsižvelgta į tai, kad įtraukiami maisto produktai, į kuriuos įdėta medžiagos, ir (arba) maisto papildai, kurių sudėtyje yra tos medžiagos. Pateikdamos prašymą, valstybės narės nurodo motyvus, kuriais grindžia „įprastų sveikos ir įvairios mitybos sąlygų“ vertinimą;
c)
įrodymus, patvirtinančius, kad medžiagą vartojantiems vartotojams dėl to kyla potencialus pavojus.
Į šiuos įrodymus įtraukiami atitinkami moksliniai duomenys, įskaitant neskelbtas patvirtintas ataskaitas, viešojo sektoriaus institucijų, atliekančių rizikos vertinimą, mokslines nuomones arba nepriklausomų ekspertų ir tarpusavio vertinimo straipsnius. Pateikiama mokslinių duomenų ir mokslinių duomenų nuorodų sąrašo santrauka.
2. Jeigu prašymas yra neišsamus, Komisija gali paprašyti valstybės narės pateikti paaiškinimus arba papildomą informaciją.
3. Komisija savo oficialioje interneto svetainėje paskelbia bet kokį išsamų valstybės narės prašymą.
4. Pasikonsultavusi su valstybėmis narėmis, Komisija nusiunčia prašymą Tarnybai kartu su visa turima informacija. Tarnyba priima mokslinę nuomonę per Reglamento (EB) Nr. 178/2002 29 straipsnio 3 dalyje nustatytą laiką.
5. Suinteresuotosios šalys gali pateikti Komisijai savo pastabas per 30 dienų nuo Tarnybos nuomonės paskelbimo.
5 straipsnis
Į III priedo C dalį įtraukta medžiaga
1. Kad maisto ūkio subjekto arba bet kurios kitos suinteresuotosios šalies byla, pateikiama Tarnybai, kad pastaroji įvertintų į Reglamento (EB) Nr. 1925/2006 III priedo C dalį įtrauktos medžiagos saugą, laikydamasi Reglamento (EB) Nr. 1925/2006 8 straipsnio 4 dalyje nustatytos procedūros, būtų pripažinta pagrįsta, ji turi būti pagrįsta Tarnybos priimtomis arba patvirtintomis atitinkamomis gairėmis.
Jeigu Tarnyba, remdamasi pirma dalimi, nutaria, kad byla nėra pagrįsta, ji apie tai praneša bylą pateikusiam maisto ūkio subjektui arba suinteresuotajai šaliai ir Komisijai, nurodydama priežastis, dėl kurių byla laikoma nepagrįsta.
2. Priimdama sprendimą pagal Reglamento (EB) Nr. 1925/2006 8 straipsnio 5 dalį, Tarnyba atsižvelgia tik į tas pagrįstomis laikomas bylas, kurios pateikiamos per 18 mėnesių nuo sprendimo, kuriuo medžiaga įtraukiama į Reglamento (EB) Nr. 1925/2006 III priedo C dalį, remiantis Reglamento (EB) Nr. 1925/2006 8 straipsnio 2 dalimi, įsigaliojimo.
6 straipsnis
Tarnybos nuomonė
1. Tarnyba pateikia nuomonę dėl šio reglamento 5 straipsnio 1 dalyje nurodytų bylų per 9 mėnesius nuo pagrįstos bylos gavimo dienos. Tarnyba įvertina bylos pagrįstumą per 30 dienų nuo bylos gavimo.
2. Tarnyba gali paprašyti maisto ūkio subjekto arba suinteresuotosios šalies per nustatytą laiką papildyti byloje pateiktus duomenis arba informaciją. Kai Tarnyba iš maisto ūkio subjekto arba bet kurios kitos suinteresuotosios šalies paprašo papildomos informacijos, 1 dalyje nurodytas laikotarpis pratęsiamas tik kartą iki trijų mėnesių ir apima laiką, kurio reikia, kad maisto ūkio subjektas arba bet kokia suinteresuotoji šalis pateiktų papildomą informaciją. Maisto ūkio subjektas arba suinteresuotoji šalis prašomą informaciją pateikia per 15 dienų nuo Tarnybos prašymo gavimo dienos.
7 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2012 m. balandžio 11 d.