NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 801/2010
ze dne 13. září 2010,
kterým se provádí čl. 10 odst. 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/16/ES, pokud jde o kritéria státu vlajky
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2009/16/ES ze dne 23. dubna 2009 o státní přístavní inspekci (1), a zejména na čl. 10 odst. 3 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Výkon státu vlajky je jedním z obecných parametrů určujících rizikový profil lodě.
(2)
Při určování rizikového profilu lodě by se mělo přihlížet k míře zadržení v rámci Unie a v rámci oblasti, na niž se vztahuje Pařížské memorandum o porozumění o státní přístavní inspekci (dále jen „Pařížské memorandum“).
(3)
Je nutné vycházet ze zkušeností nabytých při uplatňování Pařížského memoranda s přihlédnutím k metodice používané pro vyhodnocení výkonu státu vlajky.
(4)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro námořní bezpečnost a zabránění znečištění z lodí,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Rozdělování států vlajky na základě míry zadržení
1. Při určování výkonu státu vlajky ve smyslu směrnice 2009/16/ES jsou státy vlajky zařazeny na černou, šedou nebo bílou listinu, přičemž tyto listiny jsou sestavovány podle Pařížského memoranda o porozumění o státní přístavní inspekci na základě celkového počtu inspekcí a zadržení po dobu tří let. Kromě toho jsou státy vlajky na černé listině dále roztříděny v závislosti na míře zadržení na vlajky s velmi vysokým, vysokým, středním až vysokým a středním rizikem. Roztřídění je každoročně aktualizováno.
2. Pro zařazení státu vlajky na černou, šedou nebo bílou listinu je třeba nejméně 30 státních přístavních inspekcí.
3. Metody a vzorce, které se použijí při zařazení státu vlajky, musí být v souladu s kritérii státu vlajky stanovenými v příloze.
Článek 2
Výkon státu vlajky na základě auditu IMO
Dodržování předpisů uvedené v příloze I části I bodu 1 písm. c) podbodu iii) směrnice 2009/16/ES potřebné pro to, aby mohla být loď považována za méně rizikovou, se považuje za prokázané, jakmile Komise od státu vlajky obdrží písemné potvrzení, že byla dokončena závěrečná zpráva o auditu a případně navržena nápravná opatření. Rovnocenně se přihlédne k auditům provedeným před 17. červnem 2009.
Článek 3
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské Unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2011.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 13. září 2010.
KOMISIJOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 801/2010
2010 m. rugsėjo 13 d.
kuriuo įgyvendinamos Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/16/EB 10 straipsnio 3 dalies nuostatos dėl vėliavos valstybės kriterijų
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2009 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2009/16/EB dėl uosto valstybės kontrolės (1), ypač į jos 10 straipsnio 3 dalį,
kadangi:
(1)
Vėliavos valstybės veikla yra vienas iš bendrųjų parametrų, pagal kurį galima įvertinti laivų rizikos lygį.
(2)
Vertinant laivo rizikos profilį reikia atsižvelgti į sulaikymų Sąjungoje ir regione, kuriame taikomas Paryžiaus susitarimo memorandumas dėl uosto valstybės kontrolės (Paryžiaus SM), rodiklį.
(3)
Vėliavos valstybės veiklos vertinimo metodus reikėtų nustatyti ir tobulinti remiantis Paryžiaus SM vykdymo patirtimi.
(4)
Šiame reglamente numatytos priemonės atitinka Jūrų saugumo ir teršimo iš laivų prevencijos komiteto nuomonę,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Vėliavos valstybių klasifikavimas pagal sulaikymo rodiklius
1. Direktyvoje 2009/16/EB apibrėžtai vėliavos valstybės veiklai įvertinti vėliavos valstybės skirstomos į „juodąjį“, „pilkąjį“ ir „baltąjį“ sąrašus, sudaromus pagal Paryžiaus SM remiantis bendru inspektavimų ir sulaikymų skaičiumi per trejus metus. Be to, „juodajame“ sąraše išvardytos vėliavos valstybės skirstomos į labai didelės, didelės, vidutinės-didelės ir vidutinės rizikos grupes pagal jų sulaikymų rodiklį. Klasifikacija kasmet atnaujinama.
2. Vėliavos valstybei įtraukti į „juodąjį“, „pilkąjį“ arba „baltąjį“ sąrašą reikia bent trisdešimties uosto valstybės kontrolės inspektavimų.
3. Vėliavos valstybių skirstymo metodika ir formulės atitinka priede nustatytus vėliavos valstybės kriterijus.
2 straipsnis
Vėliavos valstybės veikla atsižvelgiant į Tarptautinės jūrų organizacijos audito išvadas
Laikoma, kad Direktyvos 2009/16/EB I priedo I dalies 1 punkto c papunkčio iii dalyje nurodytas atitikimas, kurio reikalaujama, kad laivas būtų laikomas keliančiu mažesnę riziką, yra įrodytas, kai Komisija gauna vėliavos valstybės patvirtinimą raštu, kad sudaryta galutinė audito ataskaita ir prireikus pateiktas taisomųjų veiksmų planas. Lygiai atsižvelgiama ir į auditą, atliktą iki 2009 m. birželio 17 d.
3 straipsnis
Įsigaliojimas ir taikymas
Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną nuo jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Jis taikomas nuo 2011 m. sausio 1 d.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2010 m. rugsėjo 13 d.