ROZHODNUTÍ RADY 2012/329/SZBP
ze dne 25. června 2012
o prodloužení mandátu zvláštního zástupce Evropské unie pro oblast Afrického rohu
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 28, čl. 31 odst. 2 a článek 33 této smlouvy,
s ohledem na návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Dne 8. prosince 2011 přijala Rada rozhodnutí 2011/819/SZBP (1) o jmenování pana Alexandra RONDOSE zvláštním zástupcem Evropské unie pro oblast Afrického rohu. Jeho mandát má skončit dne 30. června 2012.
(2)
Mandát zvláštního zástupce EU by měl být prodloužen o dalších dvanáct měsíců.
(3)
Zvláštní zástupce EU bude vykonávat svůj mandát za situace, která se může zhoršit a která by mohla bránit v dosažení cílů vnější činnosti Unie stanovených v článku 21 Smlouvy,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Zvláštní zástupce Evropské unie
Mandát pana Alexandra RONDOSE jako zvláštního zástupce Evropské unie pro oblast Afrického rohu (dále jen „zvláštní zástupce EU“) se prodlužuje do 30. června 2013. Na návrh vysokého představitele Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku (dále jen „vysoký představitel“) může být mandát zvláštního zástupce EU ukončen dříve, rozhodne-li tak Rada.
Pro účely mandátu zvláštního zástupce EU zahrnuje oblast Afrického rohu Džibutskou republiku, Stát Eritrea, Etiopskou federativní demokratickou republiku, Keňskou republiku, Somálsko, Súdánskou republiku, Jihosúdánskou republiku a Ugandskou republiku. V otázkách s širšími regionálními důsledky včetně pirátství zvláštní zástupce EU podle potřeby spolupracuje se zeměmi a regionálními subjekty mimo oblast Afrického rohu.
Vzhledem k potřebě regionálního přístupu ke vzájemně souvisejícím výzvám, jimž tato oblast čelí, zvláštní zástupce EU pro oblast Afrického rohu působí v úzké konzultaci se zvláštním zástupcem EU pro Súdán a Jižní Súdán, který bude nadále vést činnost týkající se těchto dvou zemí.
Článek 2
Cíle politiky
1. Mandát zvláštního zástupce EU vychází z cílů politiky Unie ve vztahu k oblasti Afrického rohu, jak jsou stanoveny ve strategickém rámci přijatém dne 14. listopadu 2011, a jeho účelem je aktivně přispívat k regionálnímu a mezinárodnímu úsilí o dosažení trvalého míru, bezpečnosti a rozvoje v regionu. Zvláštní zástupce EU rovněž usiluje o zvýšení kvality, intenzity, dopadu a viditelnosti mnohostranného zapojení Unie v oblasti Afrického rohu.
2. Prioritou je i nadále Somálsko, regionální rozměr konfliktu a pirátství, jehož základní příčinou je nestabilita Somálska.
3. Ve vztahu k Somálsku je cílem politiky Unie podpořit prostřednictvím koordinovaného a efektivního využití všech svých nástrojů návrat Somálska a jeho lidu na cestu míru a prosperity. Za tímto účelem Unie podporuje úlohu OSN při usnadňování věrohodného a integrujícího politického procesu pod vedením Somálska a společně s regionálními a mezinárodními partnery bude nadále aktivně přispívat k provádění mírové dohody z Džibuti a v ní obsažených ujednání pro období po transformaci.
4. V souvislosti s pirátstvím je úlohou zvláštního zástupce EU přispívat k rozvoji a uplatňování soudržného, účinného a vyváženého přístupu Unie vůči pirátství, jehož původci jsou ze Somálska, zahrnujícího všechny aspekty činnosti Unie, zejména aspekty politické, bezpečnostní i rozvojové, a působit jako hlavní prostředník Unie v otázkách týkajících se pirátství pro mezinárodní společenství, včetně regionu východní a jižní Afriky a Indického oceánu.
Článek 3
Mandát
1. K dosažení politických cílů Unie ve vztahu k oblasti Afrického rohu se zvláštnímu zástupci EU uděluje mandát:
a)
spolupracovat se všemi zúčastněnými stranami regionu, s vládami, stávajícími regionálními orgány, mezinárodními a regionálními organizacemi, občanskou společností a diasporami s cílem podpořit dosažení cílů Unie a přispět k lepšímu chápání úlohy Unie v regionu;
b)
zastupovat Unii podle potřeby na příslušných mezinárodních fórech a zajišťovat viditelnost podpory Unie při řešení krizí a jejich předcházení;
c)
podněcovat a podporovat efektivní politickou spolupráci a hospodářskou integraci v regionu prostřednictvím partnerství Unie s Africkou unií (AU) a subregionálními organizacemi;
d)
přispívat k provádění politiky Unie vůči oblasti Afrického rohu, a to v úzké spolupráci s Evropskou službou pro vnější činnost (ESVČ), delegacemi Unie v regionu a Komisí;
e)
ve vztahu k Somálsku v úzké koordinaci s příslušnými regionálními a mezinárodními partnery aktivně přispívat k opatřením a iniciativám, které povedou k provádění mírové dohody z Džibuti a jejích ustanoveních týkajících se období po transformaci, podporovat budování institucí, právní stát a vytváření způsobilých vládních struktur na všech úrovních, posilovat bezpečnost, prosazovat spravedlnost, národní usmíření a dodržování lidských práv a zlepšovat přístup humanitární pomoci zejména v jižní a střední části Somálska prostřednictvím vhodné činnosti na podporu dodržování mezinárodního humanitárního práva, a to při zajištění souladu s humanitárními zásadami lidskosti, neutrality, nestrannosti a nezávislosti;
f)
úzce a aktivně spolupracovat se zvláštním zástupcem generálního tajemníka OSN pro Somálsko, účastnit se práce mezinárodní kontaktní skupiny pro Somálsko a dalších příslušných fór a prosazovat koordinovaný a soudržný přístup mezinárodního společenství k Somálsku, mimo jiné prostřednictvím vojenské mise Evropské unie s cílem přispět k výcviku somálských bezpečnostních sil (EUTM Somalia), operace EUNAVFOR Atalanta, EUCAP Nestor a pokračující podpory Unie pro misi Africké unie v Somálsku (AMISOM), a to v úzké spolupráci s členskými státy;
g)
pozorně sledovat regionální rozměr somálské krize, včetně terorismu, pašování zbraní, uprchlických a migračních toků a námořní bezpečnosti, pirátství a souvisejících finančních toků;
h)
v souvislosti s pirátstvím vést přehled o všech opatřeních Unie v rámci ESVČ, Komise a členských států a udržovat pravidelné politické kontakty na vysoké úrovni se zeměmi v regionu postiženými pirátstvím, které má původ v Somálsku, s regionálními organizacemi, kontaktní skupinou OSN pro pirátství při pobřeží Somálska, OSN a dalšími klíčovými aktéry za účelem zajištění soudržného a komplexního přístupu k pirátství a klíčové úlohy Unie v rámci mezinárodního úsilí v boji proti pirátství. To zahrnuje aktivní podporu ze strany Unie za účelem budování regionálních námořních kapacit a soudního stíhání pirátů a zajištění toho, aby byly odpovídajícím způsobem řešeny základní příčiny pirátství v Somálsku. Mezi tyto činnosti patří i nepřetržitá podpora regionu východní a jižní Afriky a Indického oceánu při provádění její strategie a akčního plánu pro boj proti pirátství, jakož i kodexu chování z Džibuti;
i)
sledovat politický vývoj v regionu a přispívat k rozvoji politiky Unie vůči tomuto regionu, mimo jiné v souvislosti s otázkou etiopsko-eritrejské hranice a prováděním alžírské dohody, iniciativou pro povodí Nilu a dalšími znepokojivými otázkami v regionu, které mají dopad na jeho bezpečnost, stabilitu a prosperitu;
j)
pozorně sledovat přeshraniční výzvy s dopadem na oblast Afrického rohu, včetně veškerých politických a bezpečnostních důsledků humanitárních krizí;
k)
přispívat k provádění politiky Unie v oblasti lidských práv v oblasti Afrického rohu, včetně obecných zásad EU pro lidská práva, zejména obecných zásad EU týkajících se dětí a ozbrojených konfliktů a obecných zásad EU týkajících se násilí páchaného na ženách a dívkách a boje proti všem formám jejich diskriminace, a politiky Unie týkající se žen, míru a bezpečnosti, včetně sledování vývoje situace v tomto ohledu, podávání zpráv a vypracovávání příslušných doporučení.
2. Za účelem plnění svého mandátu zvláštní zástupce EU mimo jiné:
a)
podle potřeby poskytuje poradenství při formulaci postojů Unie na mezinárodních fórech a v souvislosti s tím podává zprávy za účelem proaktivní podpory komplexního politického přístupu Unie k oblasti Afrického rohu;
b)
vede přehled o veškeré činnosti Unie a úzce spolupracuje se všemi příslušnými delegacemi Unie;
c)
zajistí přítomnost Unie v Mogadišu.
Článek 4
Provádění mandátu
1. Zvláštní zástupce EU provádí svůj mandát pod vedením vysokého představitele.
2. Politický a bezpečnostní výbor udržuje se zvláštním zástupcem EU výsadní spojení a je pro něho hlavním orgánem pro styk s Radou. Politický a bezpečnostní výbor poskytuje zvláštnímu zástupci EU strategické a politické vedení v rámci mandátu, aniž jsou dotčeny pravomoci vysokého představitele.
3. Zvláštní zástupce EU pracuje v úzké koordinaci s ESVČ a jejími příslušnými útvary.
Článek 5
Financování
1. Finanční referenční částka určená na krytí výdajů souvisejících s mandátem zvláštního zástupce EU v období od 1. července 2012 do 30. června 2013 činí 4 900 000 EUR.
2. Výdaje jsou spravovány v souladu s postupy a pravidly použitelnými na souhrnný rozpočet Unie.
3. Správa výdajů se řídí smlouvou mezi zvláštním zástupcem EU a Komisí. Zvláštní zástupce EU za veškeré výdaje odpovídá Komisi.
Článek 6
Sestavení a složení týmu
1. V mezích svého mandátu a odpovídajících finančních prostředků, které má k dispozici, odpovídá zvláštní zástupce EU za sestavení týmu. Tento tým zahrnuje odborníky na konkrétní politické a bezpečnostní otázky podle požadavků mandátu. Zvláštní zástupce EU neprodleně informuje o složení svého týmu Radu a Komisi.
2. Členské státy, orgány Unie a ESVČ mohou navrhnout vyslání personálu ke zvláštnímu zástupci EU. Plat takto vyslaného personálu hradí dotyčný členský stát, dotyčný orgán Unie nebo ESVČ. Zvláštnímu zástupci EU mohou být rovněž přiděleni odborníci vyslaní členskými státy do orgánů Unie nebo do ESVČ. Mezinárodní smluvní pracovníci musí být státními příslušníky některého členského státu.
3. Veškerý vyslaný personál je nadále administrativně podřízen vysílajícímu členskému státu, vysílajícímu orgánu Unie nebo ESVČ a vykonává své povinnosti a jedná v zájmu mandátu zvláštního zástupce EU.
Článek 7
Výsady a imunity zvláštního zástupce EU a jeho personálu
Výsady, imunity a další záruky nezbytné pro završení a řádné působení mise zvláštního zástupce EU a jeho personálu se podle potřeby dohodnou s hostitelskou zemí nebo zeměmi. Členské státy a Komise poskytují k tomuto účelu veškerou nezbytnou podporu.
Článek 8
Bezpečnost utajovaných informací EU
Zvláštní zástupce EU a členové jeho týmu dodržují bezpečnostní zásady a minimální bezpečnostní normy zavedené rozhodnutím Rady 2011/292/EU ze dne 31. března 2011 o bezpečnostních pravidlech na ochranu utajovaných informací EU (2).
Článek 9
Přístup k informacím a logistická podpora
1. Členské státy, Komise, ESVČ a generální sekretariát Rady zajistí, aby měl zvláštní zástupce EU přístup k veškerým důležitým informacím.
2. Logistickou podporu v regionu poskytují podle okolností delegace Unie nebo členské státy.
Článek 10
Bezpečnost
V souladu s politikou Unie pro bezpečnost personálu vyslaného mimo Unii při provádění operací podle hlavy V Smlouvy přijme zvláštní zástupce EU v souladu se svým mandátem a s ohledem na bezpečnostní situaci ve své územní působnosti veškerá rozumně proveditelná opatření k zajištění bezpečnosti veškerého personálu, který je mu přímo podřízen, zejména tím, že:
a)
podle pokynů ESVČ vypracuje bezpečnostní plán pro danou misi zahrnující fyzická, organizační a procedurální bezpečnostní opatření pro danou misi, řízení bezpečných přesunů personálu do oblasti mise a uvnitř této oblasti, jakož i řízení bezpečnostních událostí, a dále pohotovostní plán a evakuační plán mise;
b)
zajistí, aby byl veškerý personál vyslaný mimo Unii pojištěn pro případ zvýšeného rizika, jak vyžaduje situace v oblasti mise;
c)
zajistí, aby všichni členové jeho týmu, kteří mají být vysláni mimo Unii, včetně najatého místního personálu, prošli před příjezdem nebo bezprostředně po příjezdu do oblasti mise náležitým bezpečnostním školením, a to na základě stupně rizika vyhodnoceného pro oblast mise ze strany ESVČ;
d)
zajistí, aby byla provedena veškerá schválená doporučení vydaná na základě pravidelných posouzení bezpečnosti, a předkládá Radě, vysokému představiteli a Komisi písemné zprávy o provádění těchto doporučení a o dalších bezpečnostních otázkách v rámci zprávy o pokroku a zprávy o provádění mandátu.
Článek 11
Podávání zpráv
1. Zvláštní zástupce EU pravidelně podává ústní a písemné zprávy vysokému představiteli a Politickému a bezpečnostnímu výboru. Podle potřeby podává zprávy rovněž pracovním skupinám Rady. Pravidelné písemné zprávy jsou rozesílány prostřednictvím sítě COREU. Na doporučení vysokého představitele nebo Politického a bezpečnostního výboru může zvláštní zástupce EU podávat zprávy Radě pro zahraniční věci.
2. V koordinaci s delegacemi Unie v oblasti podává zvláštní zástupce EU zprávy o tom, jakým způsobem lze nejlépe provádět iniciativy Unie, jako je příspěvek Unie k reformám, a zahrnout politické aspekty příslušných rozvojových projektů Unie.
Článek 12
Koordinace
1. Zvláštní zástupce EU přispívá k jednotnosti, důslednosti a účinnosti činnosti Unie a pomáhá zajišťovat, aby všechny nástroje Unie a činnosti členských států byly uplatňovány soudržně v zájmu dosažení cílů politiky Unie. Činnosti zvláštního zástupce EU jsou koordinovány s činnostmi delegací Unie a Komise a s činnostmi dalších zvláštních zástupců EU působících v regionu, zejména se zvláštním zástupcem EU pro Súdán a Jižní Súdán a zvláštním zástupcem EU při AU. Zvláštní zástupce EU pravidelně informuje mise členských států a delegace Unie v regionu.
2. Na místě jsou udržovány úzké vztahy s vedoucími delegací Unie a vedoucími misí členských států. Všichni se snaží být zvláštnímu zástupci EU co nejvíce nápomocni při provádění jeho mandátu. Zvláštní zástupce EU v úzké koordinaci s příslušnými delegacemi Unie poskytuje vedení v otázkách místní politické situace veliteli sil operace EUNAVFOR Atalanta, veliteli mise EUTM Somalia a vedoucímu mise EUCAP Nestor. Zvláštní zástupce EU, velitelé operace EU a velitel civilní operace se podle potřeby navzájem konzultují.
3. Zvláštní zástupce EU úzce spolupracuje s orgány zúčastněných zemí, OSN, AU, Mezivládním úřadem pro rozvoj (IGAD), dalšími vnitrostátními, regionálními a mezinárodními zúčastněnými stranami a rovněž s občanskou společností v regionu.
Článek 13
Přezkum
Provádění tohoto rozhodnutí a jeho soulad s jinými iniciativami Unie v regionu podléhají pravidelnému přezkumu. Zvláštní zástupce EU předloží Radě, vysokému představiteli a Komisi do konce prosince 2012 zprávu o pokroku a na konci svého mandátu souhrnnou zprávu o provádění mandátu.
Článek 14
Vstup v platnost
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
V Lucemburku dne 25. června 2012.
TARYBOS SPRENDIMAS 2012/329/BUSP
2012 m. birželio 25 d.
kuriuo pratęsiamas Europos Sąjungos specialiojo įgaliotinio Afrikos Kyšulyje įgaliojimų terminas
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Europos Sąjungos sutartį, ypač į jos 28 straipsnį, 31 straipsnio 2 dalį ir 33 straipsnį,
atsižvelgdama į Sąjungos vyriausiojo įgaliotinio užsienio reikalams ir saugumo politikai pasiūlymą,
kadangi:
(1)
2011 m. gruodžio 8 d. Taryba priėmė Sprendimą 2011/819/BUSP (1), kuriuo paskyrė Alexander RONDOS Europos Sąjungos specialiuoju įgaliotiniu (toliau - ES specialusis įgaliotinis) Afrikos Kyšulyje. Jo įgaliojimai baigiasi 2012 m. birželio 30 d.;
(2)
ES specialiojo įgaliotinio įgaliojimai turėtų būti pratęsti tolesniam 12 mėnesių laikotarpiui;
(3)
ES specialusis įgaliotinis vykdys įgaliojimus tokiomis aplinkybėmis, kurios gali pablogėti ir galėtų trukdyti siekti Sutarties 21 straipsnyje nustatytų Sąjungos išorės veiksmų tikslų,
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
Europos Sąjungos specialusis įgaliotinis
ES specialiojo įgaliotinio Afrikos Kyšulyje Alexander RONDOS įgaliojimai pratęsiami iki 2013 m. birželio 30 d. Tarybai priėmus sprendimą Sąjungos vyriausiojo įgaliotinio užsienio reikalams ir saugumo politikai (toliau - vyriausiasis įgaliotinis) siūlymu, ES specialiojo įgaliotinio įgaliojimų terminas gali būti nutrauktas anksčiau.
ES specialiojo įgaliotinio įgaliojimų vykdymo tikslais Afrikos Kyšulys apibrėžiamas kaip apimantis Džibučio Respubliką, Eritrėją, Etiopijos Federacinę Demokratinę Respubliką, Kenijos Respubliką, Somalį, Sudano Respubliką, Pietų Sudano Respubliką ir Ugandos Respubliką. Spręsdamas klausimus, turinčius platesnį poveikį regionų lygiu, ES specialusis įgaliotinis atitinkamai bendradarbiaus su šalimis ir regioniniais subjektais, nepriklausantiems Afrikos Kyšuliui.
Atsižvelgiant į tai, kad dėl tarpusavyje susijusių problemų, su kuriomis susiduria regionas, reikia laikytis regioninio požiūrio, ES specialusis įgaliotinis Afrikos Kyšulyje dirbs aktyviai konsultuodamasis su ES specialiuoju įgaliotiniu Sudane ir Pietų Sudane, kuris ir toliau vadovaus veiklai šiose dviejose šalyse.
2 straipsnis
Politikos tikslai
1. ES specialiojo įgaliotinio įgaliojimai grindžiami Sąjungos politikos tikslais, susijusiais su Afrikos Kyšuliu, kurie išdėstyti 2011 m. lapkričio 14 d. priimtoje strateginėje programoje ir kuriais siekiama aktyviai prisidėti prie veiksmų regioniniu ir tarptautiniu lygiu siekiant ilgalaikės taikos, saugumo ir vystymosi šiame regione. ES specialusis įgaliotinis taip pat siekia gerinti įvairialypio Sąjungos dalyvavimo Afrikos Kyšulyje kokybę, stiprinti jo intensyvumą, poveikį ir matomumą.
2. Pirmenybė ir toliau bus teikiama Somaliui; konflikto regioniniam lygiui ir kovai su piratavimu, kurio pagrindinė priežastis yra Somalio nestabilumas.
3. Kalbant apie Somalį, Sąjungos politikos tikslais, imantis visų koordinuotų ir efektyvių priemonių, siekiama skatinti, kad Somalis ir jo gyventojai grįžtų į taikos ir gerovės kelią. Tuo tikslu Sąjunga remia Jungtinių Tautų (JT) vaidmenį sudarant palankesnes sąlygas patikimam ir visa apimančiam politiniam procesui, vadovaujamam Somalio, ir kartu su regioniniais bei tarptautiniais partneriais toliau aktyviai prisidės prie Džibučio taikos susitarimo ir tvarkos po pereinamojo laikotarpio įgyvendinimo.
4. ES specialiojo įgaliotinio vaidmuo iš Somalio kylančio piratavimo klausimu yra padėti parengti ir įgyvendinti darnų, veiksmingą ir subalansuotą Sąjungos požiūrį į piratavimą, apimantį visus Sąjungos veiksmų aspektus, įskaitant politinius, saugumo ir vystymosi sritis, ir tarptautinėje bendruomenėje, įskaitant Rytų ir Pietų Afrikos bei Indijos vandenyno regioną (RPR/IV), būti svarbiausiu Sąjungai atstovaujančiu partneriu.
3 straipsnis
Įgaliojimai
1. Kad būtų pasiekti su Afrikos Kyšuliu susiję Sąjungos politikos tikslai, ES specialiajam įgaliotiniui suteikiami šie įgaliojimai:
a)
siekiant įgyvendinti Sąjungos tikslus ir prisidėti prie to, kad būtų geriau suvokiamas Sąjungos vaidmuo regione, bendradarbiauti su visais suinteresuotaisiais regiono subjektais, vyriausybėmis, veikiančiomis regioninės valdžios institucijomis, tarptautinėmis ir regioninėmis organizacijomis, pilietine visuomene ir diasporomis;
b)
atstovauti Sąjungai atitinkamuose tarptautiniuose forumuose, kai reikia, ir užtikrinti Sąjungos paramos krizių valdymui ir prevencijai matomumą;
c)
skatinti ir remti veiksmingą politinį bendradarbiavimą ir ekonominę integraciją regione, Sąjungai palaikant partnerystę su Afrikos Sąjungos (AS) ir subregioninėmis organizacijomis;
d)
glaudžiai bendradarbiaujant su Europos išorės veiksmų tarnyba (EIVT), Sąjungos delegacijomis regione ir Komisija, prisidėti prie Sąjungos politikos Afrikos Kyšulyje įgyvendinimo;
e)
Somalio klausimu, glaudžiai bendradarbiaujant su atitinkamais regioniniais ir tarptautiniais partneriais, aktyviai prisidėti prie veiksmų ir iniciatyvų, kuriais įgyvendinamas Džibučio taikos susitarimas ir tvarka po pereinamojo laikotarpio, remiamas institucijų stiprinimas, teisinės valstybės ir veiksmingų visų lygių valdymo struktūrų kūrimas; didinamas saugumas; skatinamas teisingumas, nacionalinis susitaikymas ir pagarba žmogaus teisėms; sudaromos sąlygos patekti į vietovę humanitarinę pagalbą teikiantiems darbuotojams, ypač Somalio pietų ir centriniame regione, vykdant atitinkamą veiklą, kuria propaguojama pagarba tarptautinei humanitarinei teisei; ir užtikrinant, kad būtų laikomasi humanitarinių žmoniškumo, neutralumo, nešališkumo ir nepriklausomumo principų;
f)
glaudžiai ir aktyviai bendradarbiauti su Jungtinių Tautų Generalinio Sekretoriaus specialiuoju įgaliotiniu Somalyje, dalyvauti Tarptautinės kontaktinės grupės Somalio klausimu veikloje bei kituose svarbiuose forumuose ir, be kita ko, pasitelkiant Europos Sąjungos karinę misiją siekiant prisidėti prie Somalio saugumo pajėgų mokymo (EUTM Somalia), operaciją „EUNAVFOR Atalanta“, EUCAP Nestor bei Sąjungai toliau remiant Afrikos Sąjungos misiją Somalyje (AMISOM), glaudžiai bendradarbiaujant su valstybėmis narėmis, skatinti, kad būtų laikomasi suderinto ir nuoseklaus tarptautinio požiūrio Somalio klausimu;
g)
atidžiai stebėti Somalio krizės regioninį aspektą, įskaitant terorizmą, ginklų kontrabandą, pabėgėlių ir migracijos srautus, taip pat jūrų saugumą, piratavimą ir susijusius finansinius srautus;
h)
kalbant apie piratavimą, siekiant užtikrinti, kad būtų laikomasi nuoseklaus bei visapusiško požiūrio į piratavimo problemą ir kad Sąjunga atliktų pagrindinį vaidmenį tarptautinėje kovoje su piratavimu, apžvelgti visus Sąjungos veiksmus, kurių imasi EIVT, Komisija ir valstybės narės, ir palaikyti nuolatinius aukšto lygio politinius ryšius su regiono šalimis, susidūrusiomis su Somalyje prasidėjusio piratavimo problema, regioninėmis organizacijomis, JT kontaktine grupe dėl piratavimo jūroje prie Somalio krantų, JT ir kitais pagrindiniais subjektais. Tai apima aktyvią Sąjungos paramą regiono jūrinių gebėjimų stiprinimui ir teisminių priemonių taikymui piratams, taip pat užtikrinimą, kad būtų imamasi deramų veiksmų dėl pagrindinių piratavimo Somalyje priežasčių. Be to, tai apima tęsiamą paramą Rytų ir Pietų Afrikos bei Indijos vandenyno regionui jam įgyvendinant kovos su piratavimu strategiją ir veiksmų planą, taip pat Džibučio elgesio kodeksą;
i)
stebėti politinius pokyčius regione ir prisidėti prie Sąjungos politikos regione vystymo, įskaitant kiek tai susiję su Etiopijos ir Eritrėjos sienos problema, taip pat Alžyro susitarimo įgyvendinimu, Nilo baseino iniciatyvos vykdymo klausimu bei kitais susirūpinimą keliančiais klausimais regione, kurie daro poveikį jo saugumui, stabilumui ir gerovei;
j)
atidžiai stebėti tarpvalstybinius iššūkius, kurie turi įtakos Afrikos Kyšuliui, įskaitant humanitarinių krizių politines ir saugumo pasekmes;
k)
prisidėti prie Sąjungos žmogaus teisių politikos įgyvendinimo Afrikos Kyšulyje, įskaitant Sąjungos gaires dėl žmogaus teisių, visų pirma ES gaires dėl vaikų ir ginkluoto konflikto, taip pat dėl smurto prieš moteris ir mergaites ir kovos su visų formų moterų ir mergaičių diskriminacija, ir Sąjungos moterų, taikos ir saugumo politiką, be kita ko, vykdant pokyčių stebėseną ir teikiant ataskaitas apie juos bei rengiant rekomendacijas šioje srityje.
2. Vykdydamas savo įgaliojimus, ES specialusis įgaliotinis, inter alia:
a)
konsultuoja ir teikia ataskaitas Sąjungos pozicijos tarptautiniuose forumuose, kai reikia, nustatymo klausimu, siekdamas aktyviai skatinti, kad Sąjungoje būtų laikomasi visapusiško politikos požiūrio dėl Afrikos Kyšulio;
b)
apžvelgia visą Sąjungos veiklą ir glaudžiai bendradarbiauja su visomis atitinkamomis Sąjungos delegacijomis;
c)
įkuria Mogadiše atstovybę.
4 straipsnis
Įgaliojimų vykdymas
1. ES specialusis įgaliotinis yra atsakingas už įgaliojimų vykdymą; jo veiklą prižiūri vyriausiasis įgaliotinis.
2. Politinis ir saugumo komitetas (toliau - PSK) palaiko ypatingus ryšius su ES specialiuoju įgaliotiniu; visų pirma per šį komitetą ES specialusis įgaliotinis bendrauja su Taryba. PSK teikia ES specialiajam įgaliotiniui strategines gaires ir politinius nurodymus pagal jo įgaliojimus, nepažeisdamas vyriausiojo įgaliotinio kompetencijos.
3. ES specialusis įgaliotinis savo veiklą glaudžiai koordinuoja su EIVT ir jos atitinkamais padaliniais.
5 straipsnis
Finansavimas
1. Su ES specialiojo įgaliotinio įgaliojimų vykdymu laikotarpiu nuo 2012 m. liepos 1 d. iki 2013 m. birželio 30 d. susijusioms išlaidoms padengti skiriama orientacinė finansavimo suma yra 4 900 000 EUR.
2. Šios išlaidos tvarkomos pagal Sąjungos bendrajam biudžetui taikomas procedūras ir taisykles.
3. Išlaidos tvarkomos pagal ES specialiojo įgaliotinio ir Komisijos sudarytą sutartį. Už visas išlaidas ES specialusis įgaliotinis atsiskaito Komisijai.
6 straipsnis
Darbuotojų grupės sudarymas ir sudėtis
1. ES specialusis įgaliotinis yra atsakingas už savo darbuotojų grupės sudarymą neviršijant savo įgaliojimų ir turimų atitinkamų finansinių išteklių. Į darbuotojų grupę įtraukiami darbuotojai, turintys profesinės patirties konkrečiose politikos ir saugumo srityse, kaip reikalaujama įgaliojimuose. ES specialusis įgaliotinis nedelsdamas praneša Tarybai ir Komisijai apie darbuotojų grupės sudėtį.
2. Valstybės narės, Sąjungos institucijos ir EIVT gali pasiūlyti komandiruoti darbuotojus dirbti su ES specialiuoju įgaliotiniu. Tokiems komandiruotiems darbuotojams atlyginimą moka atitinkamai ta valstybė narė, Sąjungos institucija arba EIVT. ES specialiajam įgaliotiniui taip pat gali būti priskirti valstybių narių į Sąjungos institucijas arba EIVT komandiruoti ekspertai. Pagal sutartį pasamdyti kitų šalių darbuotojai turi turėti vienos iš valstybių narių pilietybę.
3. Visi komandiruoti darbuotojai administraciniu požiūriu lieka pavaldūs siunčiančiajai valstybei narei, siunčiančiajai Sąjungos institucijai arba EIVT ir vykdo savo pareigas bei veikia ES specialiojo įgaliotinio įgaliojimų interesais.
7 straipsnis
ES specialiojo įgaliotinio ir ES specialiojo įgaliotinio personalo privilegijos ir imunitetai
Su priimančiąja šalimi ar priimančiosiomis šalimis atitinkamai susitariama dėl ES specialiojo įgaliotinio ir ES specialiojo įgaliotinio personalo narių misijos įvykdymui ir sklandžiam darbui užtikrinti būtinų privilegijų, imunitetų ir kitų garantijų. Valstybės narės ir Komisija šiuo tikslu teikia visą reikalingą paramą.
8 straipsnis
ES įslaptintos informacijos saugumas
ES specialusis įgaliotinis ir ES specialiojo įgaliotinio darbuotojų grupės nariai laikosi saugumo principų ir būtiniausių standartų, nustatytų 2011 m. kovo 31 d. Tarybos sprendimu 2011/292/ES dėl ES įslaptintos informacijos apsaugai užtikrinti skirtų saugumo taisyklių (2).
9 straipsnis
Galimybė susipažinti su informacija ir logistinė parama
1. Valstybės narės, Komisija, EIVT ir Tarybos Generalinis sekretoriatas užtikrina, kad ES specialiajam įgaliotiniui būtų sudaryta galimybė susipažinti su bet kokia reikiama informacija.
2. Prireikus Sąjungos delegacijos ir (arba) valstybės narės teikia logistinę paramą regione.
10 straipsnis
Saugumas
ES specialusis įgaliotinis, laikydamasis Sąjungos politikos dėl personalo, dislokuoto už Sąjungos ribų vykdyti veiksmus pagal Sutarties V antraštinę dalį, saugumo, neviršydamas savo įgaliojimų ir atsižvelgdamas į saugumo padėtį jo atsakomybei priskirtoje geografinėje teritorijoje, imasi visų praktiškai įgyvendinamų priemonių viso ES specialiajam įgaliotiniui tiesiogiai pavaldaus personalo saugumui užtikrinti, visų pirma:
a)
sudarydamas misijai skirtą saugumo planą, grindžiamą EIVT gairėmis, kuriame numatomos misijai skirtos fizinės, organizacinės ir procedūrinės saugumo priemonės, reglamentuojančios saugaus personalo atvykimo į misijos teritoriją ir judėjimo toje teritorijoje valdymą, taip pat saugumo incidentų valdymą, ir numatomas misijos nenumatytų atvejų ir evakuacijos planas;
b)
užtikrindamas, kad visi už Sąjungos ribų dislokuoti darbuotojai būtų apdrausti didelės rizikos draudimu, būtinu dėl misijos teritorijoje esančių sąlygų;
c)
užtikrindamas, kad prieš atvykstant arba atvykus į misijos teritoriją būtų organizuotas visų ES specialiojo įgaliotinio grupės narių, kurie turi būti dislokuoti už Sąjungos ribų, įskaitant vietoje pasamdytus darbuotojus, atitinkamas mokymas saugumo klausimais, atsižvelgiant į EIVT nustatytą rizikos lygį misijos teritorijoje;
d)
užtikrindamas, kad būtų įgyvendinamos visos sutartos rekomendacijos, pateiktos remiantis reguliariais saugumo įvertinimais, ir Tarybai, vyriausiajam įgaliotiniui, ir Komisijai būtų raštu teikiamos jų įgyvendinimo ir kitų saugumo klausimų ataskaitos, sudarančios pažangos ataskaitos ir įgaliojimų vykdymo ataskaitos dalį.
11 straipsnis
Ataskaitų teikimas
1. ES specialusis įgaliotinis vyriausiajam įgaliotiniui ir PSK reguliariai teikia ataskaitas žodžiu ir raštu. ES specialusis įgaliotinis taip pat prireikus teikia ataskaitas Tarybos darbo grupėms. Reguliariai teikiamos ataskaitos raštu platinamos per COREU tinklą. Vyriausiajam įgaliotiniui ar PSK rekomendavus, ES specialusis įgaliotinis gali teikti ataskaitas Užsienio reikalų tarybai.
2. Derindamas su Sąjungos delegacijomis regione, ES specialusis įgaliotinis teikia ataskaitas apie geriausius Sąjungos iniciatyvų įgyvendinimo būdus, pavyzdžiui, apie Sąjungos indėlį į reformas, įskaitant atitinkamų Sąjungos vykdomų vystymo projektų politinius aspektus.
12 straipsnis
Koordinavimas
1. ES specialusis įgaliotinis prisideda prie Sąjungos veiksmų vieningumo, suderinamumo ir efektyvumo ir padeda užtikrinti, kad visos Sąjungos priemonės ir valstybių narių veiksmai būtų naudojami suderintai siekiant Sąjungos politikos tikslų. ES specialiojo įgaliotinio veikla derinama su Sąjungos delegacijų ir Komisijos bei su kitų tame regione veikiančių ES specialiųjų įgaliotinių veikla, visų pirma su ES specialiojo įgaliotinio Sudane ir Pietų Sudane bei ES specialiojo įgaliotinio Afrikos Sąjungoje veikla. ES specialusis įgaliotinis reguliariai informuoja valstybių narių misijas ir Sąjungos delegacijas regione.
2. Vietos lygiu glaudus ryšys palaikomas su Sąjungos delegacijų vadovais ir valstybių narių atstovybių vadovais. Jie deda visas pastangas, kad padėtų ES specialiajam įgaliotiniui vykdyti savo įgaliojimus. ES specialusis įgaliotinis, glaudžiai derindamas veiklą su atitinkamomis Sąjungos delegacijomis, teikia vietos politines gaires operacijos EUNAVFOR Atalanta pajėgų vadui, misijos EUTM Somalia vadui ir projekto EUCAP Nestor vadovui. Prireikus ES specialusis įgaliotinis, ES operacijų vadas ir civilinis operacijų vadas konsultuojasi vienas su kitu.
3. ES specialusis įgaliotinis glaudžiai bendradarbiauja su susijusių šalių valdžios institucijomis, JT, AS, Tarpvyriausybine vystymo institucija (IGAD), kitais nacionaliniais, regioniniais ir tarptautiniais suinteresuotaisiais subjektais, taip pat su regiono pilietine visuomene.
13 straipsnis
Peržiūra
Šio sprendimo įgyvendinimas ir jo suderinamumas su kita Sąjungos veikla regione yra nuolat peržiūrimi. Iki 2012 m. gruodžio mėn. pabaigos ES specialusis įgaliotinis pateikia Tarybai, vyriausiajam įgaliotiniui ir Europos Komisijai pažangos ataskaitą, o pasibaigus įgaliojimų terminui - išsamią įgaliojimų vykdymo ataskaitą.
14 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.
Priimta Liuksemburge 2012 m. birželio 25 d.