SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2011/35/EU
ze dne 5. dubna 2011
o fúzích akciových společností
(kodifikované znění)
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 50 odst. 2 písm. g) této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Třetí směrnice Evropského parlamentu a Rady 78/855/EHS ze dne 9. října 1978 založená na čl. 54 odst. 3 písm. g) Smlouvy o fúzích akciových společností (3) byla několikrát podstatně změněna (4). Z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti by měla být uvedená směrnice kodifikována.
(2)
Koordinace stanovená v čl. 50 odst. 2 písm. g) Smlouvy a v Obecném programu pro odstranění omezení svobody usazování (5) započala první směrnicí Rady 68/151/EHS ze dne 9. března 1968 o koordinaci ochranných opatření, která jsou na ochranu zájmů společníků a třetích osob vyžadována v členských státech od společností ve smyslu čl. 58 druhého pododstavce Smlouvy, za účelem dosažení rovnocennosti těchto opatření (6).
(3)
Tato koordinace pokračovala druhou směrnicí Rady 77/91/EHS ze dne 13. prosince 1976 o koordinaci ochranných opatření, která jsou na ochranu zájmů společníků a třetích osob vyžadována v členských státech od společností ve smyslu čl. 58 druhého pododstavce Smlouvy při zakládání akciových společností a při udržování a změně jejich základního kapitálu, za účelem dosažení rovnocennosti těchto opatření (7), pokud jde o zakládání akciových společností a udržování a změnu jejich základního kapitálu, a čtvrtou směrnicí Rady 78/660/EHS ze dne 25. července 1978, založené na čl. 54 odst. 3 písm. g) Smlouvy, o ročních účetních závěrkách některých forem společností (8), pokud jde o roční účetní závěrky některých forem společností.
(4)
Ochrana zájmů společníků a třetích osob vyžaduje koordinaci právních předpisů členských států týkajících se fúzí akciových společností a je vhodné zavést do právních řádů všech členských států institut fúze.
(5)
V rámci této koordinace je zvláště důležité zajistit přiměřenou a co nejobjektivnější informovanost akcionářů fúzujících společností a zajistit přiměřenou ochranu jejich práv. Není však důvod vyžadovat přezkoumání nezávislým znalcem, jestliže všichni akcionáři projevili souhlas s tím, že takové přezkoumání není nutné.
(6)
Ochrana práv pracovníků v případě převodů podniků, provozoven nebo částí podniků nebo provozoven je v současnosti upravena směrnicí Rady 2001/23/ES ze dne 12. března 2001 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se zachování práv zaměstnanců v případě převodů podniků, závodů nebo částí podniků nebo závodů (9).
(7)
Věřitelé, včetně majitelů dluhopisů, a držitelé jiných cenných papírů fúzujících společností by měli být chráněni před škodou způsobenou fúzí.
(8)
Požadavky na zveřejňování stanovené směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2009/101/ES ze dne 16. září 2009 o koordinaci ochranných opatření, která jsou na ochranu zájmů společníků a třetích osob vyžadována v členských státech od společností ve smyslu čl. 48 druhého pododstavce Smlouvy, za účelem dosažení rovnocennosti těchto opatření (10) by měly být rozšířeny na fúze, aby o nich byly třetí osoby dostatečně informovány.
(9)
Je nutné rozšířit záruky pro společníky a třetí osoby při provádění fúze i na některé právní operace, které v podstatných bodech vykazují znaky podobné fúzi tak, aby obcházení ochrany nebylo možné.
(10)
Pro zajištění právní jistoty ve vztazích mezi dotčenými společnostmi, mezi dotčenými společnostmi a třetími osobami a mezi akcionáři je třeba omezit případy neplatnosti fúze a stanovit na jedné straně zásadu zjednání nápravy pokaždé, kdy je to možné, a na druhé straně krátkou lhůtu pro uplatnění neplatnosti.
(11)
Touto směrnicí by neměly být dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt pro provedení uvedených směrnic ve vnitrostátním právu stanovených v části B přílohy I,
PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
KAPITOLA I
OBLAST PŮSOBNOSTI
Článek 1
1. Koordinační opatření stanovená touto směrnicí se použijí na právní a správní předpisy členských států, které se vztahují na tyto formy společností:
-
Belgie:
-
la société anonyme/de naamloze vennootschap,
-
Bulharsko:
-
акционерно дружество,
-
Česká republika:
-
akciová společnost,
-
Dánsko:
-
aktieselskaber,
-
Německá republika:
-
die Aktiengesellschaft,
-
Estonsko:
-
aktsiaselts,
-
Irsko:
-
public companies limited by shares, public companies limited by guarantee having a share capital,
-
Řecko:
-
ανώνυμη εταιρία,
-
Španělsko:
-
la sociedad anónima,
-
Francie:
-
la société anonyme,
-
Itálie:
-
la società per azioni,
-
Kypr:
-
Δημόσιες εταιρείες περιορισμένης ευθύνης με μετοχές, δημόσιες εταιρείες περιορισμένης ευθύνης με εγγύηση που διαθέτουν μετοχικό κεφάλαιο,
-
Lotyšsko:
-
akciju sabiedrība,
-
Litva:
-
akcinė bendrovė,
-
Lucembursko:
-
la société anonyme,
-
Maďarsko:
-
részvénytársaság,
-
Malta:
-
kumpannija pubblika/public limited liability company, kumpannija privata/private limited liability company,
-
Nizozemsko:
-
de naamloze vennootschap,
-
Rakousko:
-
die Aktiengesellschaft,
-
Polsko:
-
spółka akcyjna,
-
Portugalsku:
-
a sociedade anónima,
-
Rumunsko:
-
societate pe acțiuni,
-
Slovinsko:
-
delniška družba,
-
Slovensko:
-
akciová spoločnosť,
-
Finsko:
-
julkinen osakeyhtiö/publikt aktiebolag,
-
Švédsko:
-
aktiebolag,
-
Spojené království:
-
public companies limited by shares, public companies limited by guarantee having a share capital.
2. Členské státy nemusí uplatňovat tuto směrnici na družstva založená v podobě jedné z právních forem společností uvedených v odstavci 1. Využijí-li členské státy této možnosti, uloží těmto společnostem povinnost uvádět slovo „družstvo“ na všech dokumentech uvedených v článku 5 směrnice 2009/101/ES.
3. Členské státy nemusí uplatňovat tuto směrnici, je-li jedna nebo více zanikajících společností předmětem insolvenčního řízení nebo jiného obdobného řízení.
KAPITOLA II
ÚPRAVA FÚZE SLOUČENÍM JEDNÉ NEBO VÍCE SPOLEČNOSTÍ S JINOU SPOLEČNOSTÍ A FÚZE SPLYNUTÍM
Článek 2
Členské státy upraví pro společnosti, které se řídí jejich vnitrostátním právem, fúzi sloučením jedné nebo více společností s jinou společností a fúzi splynutím.
Článek 3
1. Pro účely této směrnice se „fúzí sloučením“ rozumí operace, kterou jedna nebo více společností převádí v důsledku zrušení bez likvidace celé své obchodní jmění na jinou společnost výměnou za přidělení akcií nástupnické společnosti akcionářům jedné nebo více zanikajících společností a případně doplatek na dorovnání, který nesmí překročit 10 % jmenovité hodnoty přidělených akcií, nebo nemají-li jmenovitou hodnotu, jejich účetní hodnoty.
2. Právní předpisy členského státu mohou stanovit, že se fúze sloučením může uskutečnit také tehdy, je-li jedna nebo více zanikajících společností v likvidaci, pokud je však tato možnost omezena pouze na společnosti, které ještě nezačaly rozdělovat své jmění mezi své akcionáře.
Článek 4
1. Pro účely této směrnice se „fúzí splynutím“ rozumí operace, kterou více společností převádí v důsledku zrušení bez likvidace celé své obchodní jmění na společnost, kterou zakládají, výměnou za přidělení akcií nové společnosti jejich akcionářům a případně doplatek na dorovnání, který nesmí překročit 10 % jmenovité hodnoty přidělených akcií, nebo nemají-li jmenovitou hodnotu, jejich účetní hodnoty.
2. Právní předpisy členského státu mohou stanovit, že fúze splynutím se může uskutečnit také tehdy, je-li jedna nebo více zanikajících společností v likvidaci, pokud je však tato možnost omezena pouze na společnosti, které ještě nezačaly rozdělovat své jmění mezi své akcionáře.
KAPITOLA III
FÚZE SLOUČENÍM
Článek 5
1. Správní nebo řídící orgány fúzujících společností vypracují písemný projekt fúze.
2. V projektu fúze musí být uvedeny alespoň:
a)
právní forma, firma a sídlo fúzujících společností;
b)
výměnný poměr akcií a případně výše doplatku na dorovnání;
c)
způsoby přidělení akcií nástupnické společnosti;
d)
den, od něhož majitelům akcií vzniká právo na podíl na zisku, a případně zvláštní podmínky týkající se tohoto práva;
e)
den, od něhož se jednání zanikající společnosti považuje z účetního hlediska za jednání nástupnické společnosti;
f)
práva poskytnutá nástupnickou společností akcionářům se zvláštními právy a majitelům jiných cenných papírů než akcie nebo navrhovaná opatření, která se týkají těchto osob;
g)
všechny zvláštní výhody poskytnuté znalcům ve smyslu čl. 10 odst. 1, jakož i členům správních, řídících, dozorčích nebo kontrolních orgánů fúzujících společností.
Článek 6
Projekt fúze musí být pro každou fúzující společnost zveřejněn alespoň jeden měsíc přede dnem konání valné hromady, která má o projektu fúze rozhodnout, způsobem, který stanoví právní předpisy každého členského státu v souladu s článkem 3 směrnice 2009/101/ES.
Od povinnosti zveřejnění stanovené článkem 3 směrnice 2009/101/ES je osvobozena kterákoli z fúzujících společností, jež po nepřetržitou dobu začínající alespoň jeden měsíc před stanoveným dnem konání valné hromady, která má rozhodnout o projektu fúze, a končící nejdříve skončením této valné hromady zpřístupní projekt fúze bezplatně veřejnosti na internetové stránce. Členské státy nestanoví v souvislosti s tímto osvobozením jiné požadavky a omezení než ty, jež jsou nezbytné k zabezpečení internetové stránky a ověření pravosti dokumentů, a smějí tyto požadavky nebo omezení uložit pouze v rozsahu přiměřeném pro dosažení těchto cílů.
Odchylně od druhého pododstavce tohoto článku mohou členské státy požadovat, aby se zveřejnění uskutečnilo prostřednictvím centrální elektronické platformy uvedené v čl. 3 odst. 5 směrnice 2009/101/ES. Členské státy mohou případně požadovat, aby se zveřejnění uskutečnilo na kterékoli jiné internetové stránce, kterou pro tento účel stanoví. Pokud členské státy využijí některé z těchto možností, zajistí, aby společnostem za toto zveřejnění nebyly účtovány zvláštní poplatky.
Použije-li se internetová stránka jiná než centrální elektronická platforma, zveřejní se na centrální elektronické platformě alespoň jeden měsíc před stanoveným dnem konání valné hromady odkaz umožňující přístup k dané internetové stránce. Tento odkaz musí obsahovat datum zveřejnění projektu fúze na internetové stránce a být bezplatně přístupný veřejnosti. Za toto zveřejnění nesmějí být společnostem účtovány zvláštní poplatky.
Zákazem vyžadovat od společností zvláštní poplatky za zveřejnění stanoveným ve třetím a čtvrtém pododstavci není dotčena možnost členských států přenést na společnosti náklady vzniklé v souvislosti s centrální elektronickou platformou.
Členské státy mohou od společností požadovat, aby informace ponechaly na své internetové stránce nebo případně na centrální elektronické platformě nebo jiné internetové stránce určené dotčeným členským státem po určitou dobu po skončení valné hromady. Členské státy mohou stanovit, jaké následky plynou z dočasného přerušení přístupu na tuto internetovou stránku nebo do centrální elektronické platformy způsobeného technickými či jinými faktory.
Článek 7
1. Fúze musí být alespoň schválena valnou hromadou každé z fúzujících společností. Právní předpisy členských států stanoví, že toto rozhodnutí o schválení fúze vyžaduje nejméně dvoutřetinovou většinu hlasů připadajících buď na zastoupené cenné papíry, nebo na zastoupený upsaný základní kapitál.
Právní předpisy členského státu však mohou stanovit, že v případě, kdy je zastoupena nejméně polovina upsaného základního kapitálu, stačí prostá většina hlasů uvedených v prvním pododstavci. Dále se případně použijí předpisy týkající se změny stanov.
2. Jestliže existuje více druhů akcií, je pro rozhodnutí o fúzi nutné oddělené hlasování alespoň u každého druhu akcionářů, jejichž práva jsou operací dotčena.
3. Rozhodnutí se musí týkat schválení projektu fúze i případné změny stanov, kterou si vyžádá provedení fúze.
Článek 8
Právní předpisy členského státu nemusí vyžadovat schválení fúze valnou hromadou nástupnické společnosti, jestliže jsou splněny tyto podmínky:
a)
alespoň jeden měsíc přede dnem konání valné hromady zanikající společnosti nebo společností, která má o projektu fúze rozhodnout, dojde u nástupnické společnosti ke zveřejnění podle článku 6;
b)
všichni akcionáři nástupnické společnosti mají právo seznámit se v sídle této společnosti alespoň jeden měsíc přede dnem uvedeným v písmenu a) s dokumenty uvedenými v čl. 11 odst. 1;
c)
jeden nebo více akcionářů nástupnické společnosti, kteří disponují akciemi ve výši minimálního procentního podílu na upsaném základním kapitálu, má právo požadovat svolání valné hromady nástupnické společnosti, která má rozhodnout o schválení fúze; tento minimální procentní podíl nesmí být stanoven nad 5 %. Členské státy však mohou stanovit, že akcie bez hlasovacího práva jsou z výpočtu tohoto procentního podílu vyloučeny.
Pro účely prvního pododstavce písm. b) se použije čl. 11 odst. 2, 3 a 4.
Článek 9
1. Správní nebo řídící orgány každé z fúzujících společností vypracují podrobnou písemnou zprávu, v níž vysvětlí projekt fúze a zvláště výměnný poměr akcií a odůvodní jej z právního a hospodářského hlediska.
Tato zpráva dále uvede případné zvláštní obtíže, které se vyskytly při oceňování.
2. O veškerých podstatných změnách obchodního jmění mezi dnem vypracování projektu fúze a dnem konání valných hromad, které mají rozhodnout o projektu fúze, informují správní nebo řídící orgány každé zúčastněné společnosti valnou hromadu své společnosti a správní nebo řídící orgány ostatních zúčastněných společností tak, aby mohly informovat své příslušné valné hromady.
3. Členské státy mohou stanovit, že zpráva uvedená v odstavci 1, informace uvedené v odstavci 2 nebo obojí se nevyžadují, jestliže s tím všichni akcionáři a majitelé jiných cenných papírů, s nimiž je spojeno hlasovací právo, všech společností účastnících se fúze projevili souhlas.
Článek 10
1. Projekt fúze přezkoumá za každou fúzující společnost jeden nebo více nezávislých znalců jmenovaných nebo schválených soudem nebo správním orgánem a vypracuje písemnou zprávu určenou akcionářům. Právní předpisy členského státu však mohou stanovit jmenování jednoho nebo více nezávislých znalců pro všechny fúzující společnosti, jestliže toto jmenování provede soud nebo správní orgán na společnou žádost těchto společností. Těmito znalci mohou být podle právních předpisů každého členského státu fyzické nebo právnické osoby či společnosti.
2. Ve zprávě uvedené v odstavci 1 musí znalci v každém případě prohlásit, zda je podle jejich názoru výměnný poměr akcií vhodný a odůvodněný. Toto prohlášení musí uvést:
a)
metodu nebo metody použité při stanovení navrhovaného výměnného poměru;
b)
zda tato nebo tyto metody jsou v daném případě přiměřené, a uvést výměnné poměry, jakých by se dosáhlo při použití každé z těchto metod; k tomu je třeba uvést stanovisko, jaká váha byla přiznána jednotlivým metodám při stanovení výměnného poměru.
Zpráva dále uvede případné zvláštní obtíže, které se vyskytly při oceňování.
3. Každý znalec má právo získat od fúzujících společností všechny vhodné informace a dokumenty a provádět nezbytná šetření.
4. Přezkoumání projektu přeshraniční fúze ani vypracování znalecké zprávy se nevyžadují, jestliže s tím všichni akcionáři a majitelé jiných cenných papírů, s nimiž je spojeno hlasovací právo, všech fúzujících společností projevili souhlas.
Článek 11
1. Každý akcionář má právo seznámit se v sídle společnosti alespoň jeden měsíc přede dnem konání valné hromady, která má rozhodnout o projektu fúze, alespoň s těmito dokumenty:
a)
projektem fúze;
b)
ročními účetními závěrkami a výročními zprávami za poslední tři účetní období fúzujících společností;
c)
případně účetním výkazem vypracovaným ke dni, který nesmí být dřívější než první den třetího měsíce, který předchází dni vypracování projektu fúze, pokud se poslední roční účetní závěrka vztahuje na účetní období, které skončilo více než šest měsíců přede dnem vypracování projektu fúze;
d)
případně zprávami správních nebo řídících orgánů fúzujících společností uvedenými v článku 9;
e)
případně zprávou uvedenou v čl. 10 odst. 1.
Pro účely prvního pododstavce písm. c) se účetní výkaz nevyžaduje, jestliže společnost zveřejňuje pololetní finanční zprávu podle článku 5 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/109/ES ze dne 15. prosince 2004 o harmonizaci požadavků na průhlednost týkajících se informací o emitentech, jejichž cenné papíry jsou přijaty k obchodování na regulovaném trhu (11), a zpřístupňuje ji podle tohoto odstavce akcionářům. Dále mohou členské státy stanovit, že se účetní výkaz nevyžaduje, jestliže s tím všichni akcionáři a majitelé jiných cenných papírů, s nimiž je spojeno hlasovací právo, všech společností účastnících se fúze projevili souhlas.
2. Účetní výkaz stanovený v odst. 1 prvním pododstavci písm. c) musí být vypracován podle stejných metod a stejného členění jako poslední roční rozvaha.
Právní předpisy členského státu však mohou stanovit:
a)
že není nutné pořizovat nový soupis majetku;
b)
že ocenění uvedená v poslední rozvaze lze měnit pouze v mezích změn v účetních zápisech, přičemž však budou zohledněny:
-
odpisy a opravné položky,
-
důležité změny skutečné hodnoty, které nejsou zachyceny v účetnictví.
3. Každý akcionář je oprávněn získat na požádání a bezplatně úplnou, nebo pokud tak požaduje, částečnou kopii dokumentů uvedených v odstavci 1.
Pokud akcionář souhlasil s tím, že společnost bude k poskytování informací využívat elektronické prostředky, mohou mu být takové kopie zasílány elektronickou poštou.
4. Společnost je osvobozena od povinnosti zpřístupnit dokumenty uvedené v odstavci 1 ve svém sídle, pokud je po nepřetržitou dobu začínající alespoň jeden měsíc před stanoveným dnem konání valné hromady, která má rozhodnout o projektu fúze, a končící nejdříve skončením této valné hromady zpřístupní na své internetové stránce. Členské státy nestanoví v souvislosti s tímto osvobozením jiné požadavky a omezení než ty, jež jsou nezbytné k zabezpečení internetové stránky a ověření pravosti dokumentů, a smějí tyto požadavky nebo omezení uložit pouze v rozsahu přiměřeném pro dosažení těchto cílů.
Odstavec 3 se nepoužije, jestliže internetová stránka umožňuje akcionářům po celou dobu uvedenou v prvním pododstavci tohoto odstavce stažení a vytištění dokumentů uvedených v odstavci 1. V tomto případě však mohou členské státy stanovit, že společnost tyto dokumenty zpřístupní akcionářům ve svém sídle k nahlédnutí.
Členské státy mohou od společností požadovat, aby informace ponechaly na své internetové stránce po určitou dobu po skončení valné hromady. Členské státy mohou stanovit, jaké následky plynou z dočasného přerušení přístupu na tuto internetovou stránku způsobeného technickými či jinými faktory.
Článek 12
Ochrana práv zaměstnanců jednotlivých fúzujících společností je upravena v souladu se směrnicí 2001/23/ES.
Článek 13
1. Právní předpisy členských států musí stanovit přiměřený systém ochrany zájmů věřitelů fúzujících společností, jejichž pohledávky vznikly před zveřejněním projektu fúze a které se v okamžiku tohoto zveřejnění ještě nestaly splatnými.
2. Za tímto účelem právní předpisy členských států alespoň stanoví, že tito věřitelé mají nárok na přiměřené záruky, jestliže finanční situace fúzujících společností tuto ochranu vyžaduje a jestliže tito věřitelé takové záruky již nemají.
Členské státy stanoví podmínky ochrany uvedené v odstavci 1 a v prvním pododstavci tohoto odstavce. V každém případě zajistí, aby se věřitelé mohli obrátit na příslušný správní orgán nebo soud se žádostí o přiměřené záruky, pokud mohou spolehlivě prokázat, že fúze ohrozí úhradu jejich pohledávek a že jim společnost neposkytla žádné přiměřené záruky.
3. Ochrana může být odlišná pro věřitele nástupnické společnosti a pro věřitele zanikající společnosti.
Článek 14
Aniž jsou dotčena pravidla pro společný výkon práv majitelů dluhopisů fúzujících společností, použije se na ně článek 13, ledaže fúze byla schválena schůzí majitelů dluhopisů, jestliže vnitrostátní právní předpisy takovou schůzi stanoví, nebo každým jednotlivým majitelem dluhopisů.
Článek 15
Majitelé jiných cenných papírů než akcií, s nimiž jsou spojena zvláštní práva, musí získat v nástupnické společnosti práva, která jsou alespoň rovnocenná právům, jež měli v zanikající společnosti, ledaže byla změna těchto práv schválena schůzí majitelů těchto cenných papírů, jestliže vnitrostátní právní předpisy takovou schůzi připouštějí, nebo každým jednotlivým majitelem těchto cenných papírů, nebo jestliže mají tito majitelé právo na odkoupení svých cenných papírů nástupnickou společností.
Článek 16
1. Jestliže právní předpisy členského státu nestanoví předběžnou soudní nebo správní kontrolu zákonnosti fúze nebo jestliže se tato kontrola nevztahuje na všechny právní úkony nezbytné pro fúzi, musí mít zápisy z valných hromad, na kterých se rozhoduje o fúzi, a případně smlouva o fúzi uzavřená po těchto valných hromadách formu úředního zápisu. V případech, kdy fúze nemusí být schválena valnými hromadami všech fúzujících společností, musí mít projekt fúze formu úředního zápisu.
2. Notář nebo orgán příslušný k sepsání a osvědčení úředního zápisu musí osvědčit a potvrdit existenci a platnost právních úkonů a náležitostí, ke kterým je společnost, pro kterou je činný, povinna, jakož i projektu fúze.
Článek 17
Právní předpisy členských států určí den účinnosti fúze.
Článek 18
1. Fúze musí být pro každou fúzující společnost zveřejněna způsobem, který stanoví právní předpisy každého členského státu v souladu s článkem 3 směrnice 2009/101/ES.
2. Nástupnická společnost může pro zanikající společnost nebo společnosti sama zajistit náležitosti zveřejnění.
Článek 19
1. Fúze má ipso iure následující účinky, které působí současně:
a)
veškeré obchodní jmění zanikající společnosti přechází na nástupnickou společnost, jak mezi zanikající a nástupnickou společností, tak vůči třetím osobám;
b)
akcionáři zanikající společnosti se stávají akcionáři nástupnické společnosti;
c)
zanikající společnost zaniká.
2. Nástupnická společnost nevymění akcie zanikající společnosti za své akcie, které jsou drženy:
a)
buď nástupnickou společností nebo osobou jednající vlastním jménem, ale na účet této společnosti, nebo
b)
samotnou zanikající společností nebo osobou jednající vlastním jménem, ale na účet této společnosti.
3. Právní předpisy členských států, které požadují zvláštní náležitosti pro účinnost převodu určitého majetku, práv a závazků zanikající společnosti vůči třetím osobám, nejsou dotčeny. Nástupnická společnost může zajistit tyto náležitosti sama; právní předpisy členských států však mohou zanikající společnosti dovolit pokračovat v plnění těchto náležitostí během omezeného období, které nesmí být, kromě výjimečných případů, stanoveno na dobu delší než šest měsíců ode dne účinnosti fúze.
Článek 20
Právní předpisy členských států upraví vůči akcionářům zanikající společnosti alespoň občanskoprávní odpovědnost členů správního a řídícího orgánu této společnosti za zaviněné jednání těchto členů při přípravě a provádění fúze.
Článek 21
Právní předpisy členských států upraví vůči akcionářům zanikající společnosti alespoň občanskoprávní odpovědnost znalců pověřených vypracovat pro tuto společnost zprávu uvedenou v čl. 10 odst. 1 za zaviněné jednání při plnění jejich povinností.
Článek 22
1. Právní předpisy členských států mohou upravit neplatnost fúze pouze za těchto podmínek:
a)
neplatnost musí být prohlášena soudním rozhodnutím;
b)
neplatnost fúze, která je účinná ve smyslu článku 17, může být prohlášena, pouze pokud chyběla předběžná soudní nebo správní kontrola zákonnosti nebo úřední zápis nebo pokud je zjištěno, že rozhodnutí valné hromady je podle vnitrostátního práva neplatné nebo může být prohlášeno za neplatné;
c)
žalobu na neplatnost nelze podat po uplynutí lhůty šesti měsíců ode dne nabytí účinnosti fúze vůči tomu, kdo se neplatnosti dovolává, nebo jestliže byla zjednána náprava;
d)
jestliže je možné zjednat nápravu nedostatku, pro který by fúze mohla být prohlášena za neplatnou, poskytne příslušný soud zúčastněným společnostem lhůtu pro zjednání nápravy;
e)
soudní rozhodnutí o neplatnosti fúze musí být zveřejněno způsobem, který stanoví právní předpisy každého členského státu v souladu s článkem 3 směrnice 2009/101/ES;
f)
opravný prostředek třetích osob proti soudnímu rozhodnutí, pokud jej právní předpisy členského státu stanoví, není přípustný po uplynutí lhůty šesti měsíců ode dne zveřejnění rozhodnutí podle směrnice 2009/101/ES;
g)
rozhodnutím o neplatnosti fúze není dotčena platnost závazků, které vznikly k tíži nebo ve prospěch nástupnické společnosti před zveřejněním rozhodnutí, avšak po dni, kdy fúze nabyla účinnosti;
h)
společnosti zúčastněné na fúzi odpovídají společně a nerozdílně za závazky nástupnické společnosti uvedené v písmenu g).
2. Odchylně od odst. 1 písm. a) mohou právní předpisy členského státu také dovolit, aby neplatnost fúze prohlásil správní orgán, jestliže lze proti takovému rozhodnutí podat opravný prostředek k soudu. Odst. 1 písm. b) a d) až h) se použijí obdobně na správní orgán. Toto řízení o neplatnosti nelze zahájit po uplynutí lhůty šesti měsíců ode dne, kdy fúze nabyla účinnosti.
3. Právní předpisy členských států upravující neplatnost fúze, která je prohlášena v důsledku jiné kontroly, než je předběžná soudní nebo správní kontrola zákonnosti, nejsou dotčeny.
KAPITOLA IV
FÚZE SPLYNUTÍM
Článek 23
1. Články 5, 6 a 7 a články 9 až 22 této směrnice se použijí na fúzi splynutím, aniž jsou dotčeny články 12 a 13 směrnice 2009/101/ES. Pro tento účel se „fúzujícími společnostmi“ nebo „zanikající společností“ rozumějí společnosti, které zanikají, a „nástupnickou společností“ se rozumí nová společnost.
Ustanovení čl. 5 odst. 2 písm. a) této směrnice se použije rovněž na novou společnost.
2. Projekt fúze, akt, kterým se společnost zakládá, nebo jeho návrh a stanovy, pokud jsou obsaženy v samostatném aktu, nebo jejich návrh pro novou společnost schvaluje valná hromada každé zanikající společnosti.
KAPITOLA V
SLOUČENÍ JEDNÉ SPOLEČNOSTI S JINOU SPOLEČNOSTÍ, KTERÁ VLASTNÍ NEJMÉNĚ 90 % AKCIÍ PRVNÍ SPOLEČNOSTI
Článek 24
Členské státy upraví pro společnosti, které spadají pod jejich právní úpravu, operaci, kterou jedna nebo více společností převádí v důsledku zrušení bez likvidace celé své obchodní jmění na jinou společnost, která je držitelkou všech jejich akcií a jiných cenných papírů, s nimiž je spojeno hlasovací právo, na valných hromadách. Na tento postup se použije kapitola III. Členské státy však neuplatňují požadavky stanovené v čl. 5 odst. 2 písm. b), c) a d), článcích 9 a 10, čl. 11 odst. 1 písm. d) a e), čl. 19 odst. 1 písm. b) a článcích 20 a 21.
Článek 25
Členské státy nepoužijí článek 7 na operace uvedené v článku 24, jestliže jsou splněny tyto podmínky:
a)
alespoň jeden měsíc před nabytím účinnosti této operace dojde u každé společnosti zúčastněné na dané operaci ke zveřejnění podle článku 6;
b)
všichni akcionáři nástupnické společnosti mají právo seznámit se v sídle této společnosti alespoň jeden měsíc před nabytím účinnosti operace s dokumenty uvedenými v čl. 11 odst. 1 písm. a), b) a c);
c)
použije se čl. 8 první pododstavec písm. c).
Pro účely prvního pododstavce písm. b) tohoto článku se použije čl. 11 odst. 2, 3 a 4.
Článek 26
Členské státy mohou uplatňovat články 24 a 25 na operace, kterými jedna nebo více společností převádí v důsledku zrušení bez likvidace celé své obchodní jmění na jinou společnost, jestliže všechny akcie a jiné cenné papíry uvedené v článku 24 zanikající společnosti nebo zanikajících společností patří nástupnické společnosti nebo osobám, které drží tyto akcie a cenné papíry vlastním jménem, ale na účet nástupnické společnosti.
Článek 27
Provádí-li fúzi sloučením společnost, která drží nejméně 90 % akcií a jiných cenných papírů, s nimiž je spojeno hlasovací právo, ale ne všechny, na valné hromadě zanikající společnosti nebo společností, nevyžadují členské státy schválení fúze valnou hromadou nástupnické společnosti, jestliže jsou splněny tyto podmínky:
a)
alespoň jeden měsíc přede dnem konání valné hromady zanikající společnosti nebo zanikajících společností, která má rozhodnout o projektu fúze, dojde u nástupnické společnosti ke zveřejnění podle článku 6;
b)
všichni akcionáři nástupnické společnosti mají právo seznámit se v sídle této společnosti alespoň jeden měsíc přede dnem uvedeným v písmenu a) s dokumenty uvedenými v čl. 11 odst. 1 písm. a), b) a případně c), d) a e);
c)
použije se čl. 8 první pododstavec písm. c).
Pro účely prvního pododstavce písm. b) tohoto článku se použije čl. 11 odst. 2, 3 a 4.
Článek 28
Členské státy neuplatňují požadavky stanovené v článcích 9, 10 a 11 v případě fúze ve smyslu článku 27, jestliže jsou splněny tyto podmínky:
a)
menšinoví akcionáři zanikající společnosti mohou uplatnit právo na odkoupení svých akcií nástupnickou společností;
b)
v tomto případě mají právo obdržet peněžní vypořádání odpovídající hodnotě jejich akcií;
c)
v případě neshody může výši vypořádání určit soud nebo správní orgán určený k tomuto účelu členským státem.
Členský stát nemusí uplatňovat první pododstavec, pokud jeho právní předpisy opravňují nástupnickou společnost k tomu, aby bez předchozí veřejné nabídky převzetí požadovala od všech majitelů zbývajících cenných papírů společnosti či společností, které mají zaniknout, aby jí tyto cenné papíry prodali za spravedlivou cenu před provedením fúze.
Článek 29
Členské státy mohou použít články 27 a 28 na operace, kterými jedna nebo více společností převádí v důsledku zrušení bez likvidace celé své obchodní jmění na jinou společnost, jestliže nejméně 90 % akcií a jiných cenných papírů zanikající společnosti nebo společností uvedených v článku 27, ale ne všechny, vlastní nástupnická společnost nebo osoby, které drží tyto akcie a cenné papíry vlastním jménem, ale na účet nástupnické společnosti.
KAPITOLA VI
JINÉ OPERACE PODOBNÉ FÚZI
Článek 30
Jestliže právní předpisy členského státu dovolují u některé z operací uvedených v článku 2, aby doplatek na dorovnání přesáhl 10 %, použijí se kapitoly III a IV a články 27, 28 a 29.
Článek 31
Jestliže právní předpisy členského státu dovolují některou z operací uvedených v článcích 2, 24 a 30, aniž by převádějící společnosti zanikly, použijí se kapitola III, s výjimkou čl. 19 odst. 1 písm. c), a kapitoly IV a V.
KAPITOLA VII
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 32
Směrnice 78/855/EHS ve znění aktů uvedených v části A přílohy I se zrušuje, aniž jsou dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt pro provedení uvedených směrnic ve vnitrostátním právu stanovených v části B přílohy I.
Odkazy na zrušenou směrnici se považují za odkazy na tuto směrnici v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze II.
Článek 33
Tato směrnice vstupuje v platnost dnem 1. července 2011.
Článek 34
Tato směrnice je určena členským státům.
Ve Štrasburku dne 5. dubna 2011.
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVA 2011/35/ES
2011 m. balandžio 5 d.
dėl akcinių bendrovių jungimo
(kodifikuota redakcija)
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 50 straipsnio 2 dalies g punktą,
atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
perdavus įstatymo galią turinčio teisės akto projektą nacionaliniams parlamentams,
atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (1),
laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (2),
kadangi:
(1)
1978 m. spalio 9 d. Trečioji Tarybos direktyva 78/855/EEB, pagrįsta Sutarties 54 straipsnio 3 dalies g punktu, dėl akcinių bendrovių jungimo (3) buvo keletą kartų iš esmės keičiama (4). Dėl aiškumo ir racionalumo minėta direktyva turėtų būti kodifikuota.
(2)
Sutarties 50 straipsnio 2 dalies g punkte ir bendroje įsisteigimo laisvės suvaržymų panaikinimo programoje (5) numatytas koordinavimas buvo pradėtas 1968 m. kovo 9 d. Pirmąja Tarybos direktyva 68/151/EEB dėl apsaugos priemonių, kurių valstybės narės, siekdamos suvienodinti tokias apsaugos priemones visoje Bendrijoje, reikalauja iš Sutarties 58 straipsnio antroje pastraipoje apibrėžtų bendrovių, jų narių ir kitų interesų apsaugai, koordinavimo (6).
(3)
1976 m. gruodžio 13 d. Antrąja Tarybos direktyva 77/91/EEB dėl apsaugos priemonių, kurių valstybės narės, siekdamos tokias priemones suvienodinti, reikalauja iš Sutarties 58 straipsnio antroje pastraipoje apibrėžtų akcinių bendrovių, jų narių ir kitų interesų apsaugai, bendroves steigiant, palaikant ir keičiant jų kapitalą, koordinavimo (7) buvo tęsiamas akcinių bendrovių steigimo ir jų kapitalo palaikymo bei keitimo koordinavimas, o tam tikrų tipų bendrovių metinių atskaitomybių koordinavimas buvo tęsiamas 1978 m. liepos 25 d. Ketvirtąja Tarybos direktyva 78/660/EEB, grindžiama Europos ekonominės bendrijos steigimo sutarties 54 straipsnio 3 dalies g punktu, dėl tam tikrų tipų bendrovių metinių atskaitomybių (8).
(4)
Narių ir trečiųjų asmenų interesų apsauga reikalauja, kad valstybių narių akcinių bendrovių jungimo srities teisės aktai būtų koordinuojami ir kad jungimą reglamentuojančios nuostatos būtų nustatytos visų valstybių narių teisės aktuose.
(5)
Dėl tokio koordinavimo ypač svarbu, kad jungiamų bendrovių akcininkai būtų kaip galima objektyviau tinkamai informuojami ir jų teisės būtų tinkamai ginamos. Tačiau nėra būtinybės reikalauti, kad nepriklausomas ekspertas akcininkams pateiktų jungimo sąlygų projekto vertinimą, jei visi akcininkai sutinka, kad tai yra nebūtina.
(6)
Šiuo metu darbuotojų teisių gynimą įmonių, verslo arba įmonių ar verslo dalių perdavimo atveju reglamentuoja 2001 m. kovo 12 d. Tarybos direktyva 2001/23/EB dėl valstybių narių įstatymų, skirtų darbuotojų teisių apsaugai įmonių, verslo arba įmonių ar verslo dalių perdavimo atveju, suderinimo (9).
(7)
Kreditoriai, įskaitant obligacijų turėtojus, ir asmenys, turintys kitokių reikalavimų jungiamoms bendrovėms, turėtų būti apsaugoti taip, kad jungimas nepakenktų jų interesams.
(8)
2009 m. rugsėjo 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2009/101/EB dėl apsaugos priemonių, kurių valstybės narės reikalauja iš Sutarties 48 straipsnio antroje pastraipoje apibrėžtų bendrovių siekiant apsaugoti narių ir trečiųjų asmenų interesus, koordinavimo, siekiant suvienodinti tokias apsaugos priemones (10) nustatyti informacijos atskleidimo reikalavimai turėtų būti išplėsti ir taikomi jungimui taip, kad tretieji asmenys būtų tinkamai informuojami.
(9)
Apsaugos priemonės, jungimo atveju taikomos nariams ir tretiesiems asmenims, turėtų būti išplėstos ir taikomos tam tikrai teisės praktikai, kuri kai kuriais svarbiais aspektais yra panaši į jungimą, kad būtų negalima išvengti prievolės suteikti tokią apsaugą.
(10)
Norint užtikrinti teisinį tikrumą santykiams tarp atitinkamų bendrovių, tarp šių bendrovių ir trečiųjų asmenų, ir tarp narių, reikia riboti jungimo pripažinimo negaliojančiu atvejus nustatant, kad trūkumai, kur tik įmanoma, būtų pašalinami, ir apribojamas laikotarpis, per kurį gali būti pradėta jungimo pripažinimo negaliojančiu procedūra.
(11)
Ši direktyva neturėtų daryti poveikio valstybių narių pareigoms, susijusioms su direktyvų perkėlimo į nacionalinę teisę terminais, nustatytais I priedo B dalyje,
PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
I SKYRIUS
TAIKYMO SRITIS
1 straipsnis
1. Koordinavimo priemonės, išdėstytos šioje direktyvoje, taikomos valstybių narių įstatymams ir kitiems teisės aktams dėl toliau išvardytų bendrovių tipų:
-
Belgijoje:
-
la société anonyme/de naamloze vennootschap,
-
Bulgarijoje:
-
акционерно дружество,
-
Čekijoje:
-
akciová společnost,
-
Danijoje:
-
aktieselskaber,
-
Vokietijoje:
-
die Aktiengesellschaft,
-
Estijoje:
-
aktsiaselts,
-
Airijoje:
-
public companies limited by shares, ir public companies limited by guarantee having a share capital,
-
Graikijoje:
-
ανώνυμη εταιρία,
-
Ispanijoje:
-
la sociedad anónima,
-
Prancūzijoje:
-
la société anonime,
-
Italijoje:
-
la società per azioni,
-
Kipre:
-
δημόσιες εταιρείες περιορισμένης ευθύνης με μετοχές, δημόσιες εταιρείες περιορισμένης ευθύνης με εγγύηση που διαθέτουν μετοχικό κεφάλαιο,
-
Latvijoje:
-
akciju sabiedrība,
-
Lietuvoje:
-
akcinė bendrovė,
-
Liuksemburge:
-
la société anonime,
-
Vengrijoje:
-
részvénytársaság,
-
Maltoje:
-
kumpannija pubblika/public limited liability company, kumpannija privata/private limited liability company,
-
Nyderlanduose:
-
de naamloze vennootschap,
-
Austrijoje:
-
die Aktiengesellschaft,
-
Lenkijoje:
-
spółka akcyjna,
-
Portugalijoje:
-
a sociedade anónima,
-
Rumunijoje:
-
societate pe acțiuni,
-
Slovėnijoje:
-
delniška družna,
-
Slovakijoje:
-
akciová spoločnosť,
-
Suomijoje:
-
julkinen osakeyhtiö/publikt aktiebolag,
-
Švedijoje:
-
aktiebolag,
-
Jungtinėje Karalystėje:
-
public companies limited by shares, ir public companies limited by guarantee having a share capital.
2. Valstybėms narėms nereikia taikyti šios direktyvos kooperatyvams, kurie įsteigti kaip viena iš 1 dalyje išvardytų bendrovių tipų. Jeigu valstybių narių teisės aktuose nustatyta ši galimybė, jos turi reikalauti, kad tokios bendrovės įtrauktų žodį „kooperatyvas“ į visus dokumentus, kurie nurodyti Direktyvos 2009/101/EB 5 straipsnyje.
3. Valstybėms narėms nereikia taikyti šios direktyvos tais atvejais, kai bendrovei ar bendrovėms, kuri (-ios) įsigyjama (-os) ar pasibaigs, yra iškelta bankroto byla arba pradėti procesiniai veiksmai dėl nemokios bendrovės veiklos nutraukimo, pasiektas teisminis susitarimas, kompromisinis susitarimas arba pradėti analogiški procesiniai veiksmai.
II SKYRIUS
PRIJUNGIMO, KAI BENDROVĖ ĮSIGYJA VIENĄ AR DAUGIAU BENDROVIŲ, IR SUJUNGIMO, SUKURIANT NAUJĄ BENDROVĘ, REGLAMENTAVIMAS
2 straipsnis
Valstybės narės savo bendrovėms, kurių veikla reglamentuojama jų nacionalinės teisės aktais, nustato taisykles, reglamentuojančias prijungimą, kai bendrovė įsigyja vieną ar daugiau bendrovių, ir sujungimą sukuriant naują bendrovę.
3 straipsnis
1. Šioje direktyvoje „prijungimas“ reiškia tokį veiksmą, kuriuo viena arba daugiau bendrovių baigia savo veiklą be likvidavimo procedūros ir visas jos (jų) turtas bei įsipareigojimai pereina kitai bendrovei už įsigyjančios bendrovės akcijas, kurios išduodamos įsigyjamos bendrovės arba bendrovių akcininkams, ir, jeigu reikia, mokėjimą grynais pinigais, neviršijantį 10 % naujai išleistų akcijų nominalios vertės, arba, jeigu akcijos neturi nominalios vertės, jų buhalterinės vertės.
2. Valstybės narės teisės aktuose gali būti numatyta, kad prijungimas taip pat gali būti vykdomas, kai viena ar daugiau įsigyjamų bendrovių yra likviduojamos, su sąlyga, kad ši galimybė gali būti taikoma tik bendrovėms, kurios dar nepradėjo skirstyti turto savo akcininkams.
4 straipsnis
1. Šioje direktyvoje „sujungimas sukuriant naują bendrovę“ reiškia tokį veiksmą, kuriuo keletas bendrovių baigia savo veiklą be likvidavimo procedūros, o visas jų turtas bei įsipareigojimai pereina jų sukuriamai bendrovei už naujai sukurtos bendrovės akcijas, kurios išduodamos tų bendrovių akcininkams, ir, jeigu reikia, mokėjimą grynais pinigais, neviršijantį 10 % naujai išleistų akcijų nominalios vertės, arba, jeigu akcijos neturi nominalios vertės, jų buhalterinės vertės.
2. Valstybės narės teisės aktuose gali būti numatyta, kad bendrovių sujungimas sukuriant naują bendrovę taip pat gali būti vykdomas, kai viena ar daugiau bendrovių, kurios pasibaigia, yra likviduojamos, su sąlyga, kad ši galimybė gali būti taikoma tik bendrovėms, kurios dar nepradėjo skirstyti turto savo akcininkams.
III SKYRIUS
PRIJUNGIMAS
5 straipsnis
1. Jungiamų bendrovių administravimo arba valdymo organai parengia rašytinį jungimo sąlygų projektą.
2. Jungimo sąlygų projekte nurodoma bent:
a)
kiekvienos iš jungiamų bendrovių tipas, pavadinimas ir registruota buveinė;
b)
akcijų keitimo santykis ir bet kokių grynųjų išmokų dydis;
c)
įsigyjančios bendrovės akcijų paskirstymo sąlygos;
d)
data, nuo kurios tokių akcijų turėjimas suteikia teisę gauti pelno dalį, ir bet kokios specialios sąlygos, darančios įtaką tai teisei;
e)
data, nuo kurios įsigyjamos bendrovės sandoriai apskaitos tikslais laikomi įsigyjančios bendrovės sandoriais;
f)
teisės, kurias įsigyjanti bendrovė suteikia akcininkams, kurie turi akcijų su specialiomis teisėmis ir kitų negu akcijos vertybinių popierių turėtojams, arba dėl tokių teisių siūlomos priemonės;
g)
bet kokios specialios lengvatos, suteikiamos ekspertams, nurodytiems 10 straipsnio 1 dalyje, bei jungiamų bendrovių administravimo, valdymo, priežiūros arba kontrolės organų nariams.
6 straipsnis
Kiekvienos iš jungiamų bendrovių jungimo sąlygų projektas turi būti paskelbtas taip, kaip tai nustatyta kiekvienos valstybės narės teisės aktuose pagal Direktyvos 2009/101/EB 3 straipsnį ne vėliau kaip prieš vieną mėnesį iki nustatytos visuotinio susirinkimo, kuriame tuo klausimu turi būti priimtas sprendimas, datos.
Direktyvos 2009/101/EB 3 straipsnyje nustatytas reikalavimas skelbti netaikomas nė vienai iš jungiamų bendrovių, jeigu tęstiniu laikotarpiu, prasidedančiu likus bent vienam mėnesiui iki nustatytos visuotinio susirinkimo, kuriame bus sprendžiama dėl jungimo sąlygų projekto, dienos ir pasibaigiančiu ne anksčiau nei baigiasi tas susirinkimas, bendrovė viešai ir nemokamai skelbia tokio jungimo sąlygų projektą savo interneto svetainėje. Valstybės narės nenustato reikalavimų ar suvaržymų, kaip turi būti naudojamasi ta išimtimi, išskyrus tuos atvejus, kai tai būtina norint užtikrinti interneto svetainės saugumą ir dokumentų autentiškumą, ir jos gali nustatyti tik tokius reikalavimus arba suvaržymus, kurie yra proporcingi siekiant tų tikslų.
Nukrypdamos nuo šio straipsnio antros pastraipos, valstybės narės gali reikalauti, kad būtų skelbiama centrinėje elektroninėje bazėje, kaip nurodyta Direktyvos 2009/101/EB 3 straipsnio 5 dalyje. Valstybės narės gali pasirinkti reikalauti, kad būtų skelbiama bet kurioje kitoje jų tam tikslui skirtoje interneto svetainėje. Jeigu valstybės narės pasinaudoja viena iš tų galimybių, jos užtikrina, kad iš bendrovių nebūtų reikalaujama specialaus mokesčio už tokį skelbimą.
Tuo atveju, jeigu skelbiama ne centrinėje elektroninėje bazėje, o kitoje interneto svetainėje, ne vėliau kaip likus vienam mėnesiui iki nustatytos visuotinio susirinkimo dienos centrinėje elektroninėje bazėje skelbiama nuoroda, suteikianti prieigą prie tos interneto svetainės. Toje nuorodoje nurodoma jungimo sąlygų projekto paskelbimo interneto svetainėje data ir užtikrinama galimybė visiems šia nuoroda naudotis nemokamai. Iš bendrovių nereikalaujama specialaus mokesčio už tokį skelbimą.
Trečioje ir ketvirtoje pastraipose nustatytas draudimas nustatyti specialų mokestį bendrovėms už skelbimą neturi poveikio valstybių narių galimybei įpareigoti bendroves atlyginti išlaidas, susijusias su centrine elektronine baze.
Valstybės narės gali reikalauti, kad bendrovės tam tikram laikotarpiui po visuotinio susirinkimo išlaikytų informaciją savo interneto svetainėse arba, kai taikoma, centrinėje elektroninėje bazėje ar kitoje atitinkamos valstybės narės šiam tikslui skirtoje interneto svetainėje. Valstybės narės gali priimti nuostatas dėl pasekmių, atsirasiančių dėl prieigos prie interneto svetainės arba centrinės elektroninės bazės laikino trikdymo dėl techninių ar kitų priežasčių.
7 straipsnis
1. Jungimui būtinas kiekvienos iš jungiamų bendrovių bent jau visuotinio susirinkimo pritarimas. Valstybių narių teisės aktuose turi būti numatyta, kad šis sprendimas dėl pritarimo priimamas ne mažiau kaip dviejų trečdalių balsų, kuriuos suteikia akcijos arba atstovaujamo pasirašytojo kapitalo dalis, dauguma.
Tačiau valstybės narės teisės aktuose gali būti numatyta, kad užtenka paprastos balsų daugumos, nurodytos pirmoje pastraipoje, kai atstovaujama bent pusei viso pasirašytojo bendrovės kapitalo. Be to, jei tinkama, yra taikomos steigimo sutarties (akto) ir įstatų pakeitimus reglamentuojančios taisyklės.
2. Kai yra daugiau nei vienos klasės akcijos, sprendimas dėl jungimo turi būti priimamas atskirai balsuojant akcininkams, turintiems kiekvienos klasės akcijų, kurių teisėms turi įtakos vykdomas jungimas.
3. Priimant sprendimą taip pat pritariama jungimo sąlygų projektui ir bet kokiems steigimo sutarties (akto) bei įstatų pakeitimams, kuriuos sąlygojo jungimas.
8 straipsnis
Valstybės narės teisės aktai gali nereikalauti, kad jungimas būtų patvirtintas įsigyjančios bendrovės visuotiniame susirinkime, jeigu įvykdomos šios sąlygos:
a)
apie įsigyjančios bendrovės jungimą turi būti paskelbta kaip numatyta 6 straipsnyje ne vėliau, kaip prieš vieną mėnesį iki įsigyjamoje bendrovėje ar įsigyjamose bendrovėse numatyto visuotinio susirinkimo, kuriame bus sprendžiama dėl jungimo sąlygų projekto;
b)
ne vėliau kaip vieną mėnesį iki datos, nurodytos a punkte, visi įsigyjančios bendrovės akcininkai turi turėti teisę susipažinti su dokumentais, nurodytais 11 straipsnio 1 dalyje, įsigyjančios bendrovės registruotoje buveinėje;
c)
vienas ar daugiau įsigyjančios bendrovės akcininkų, turinčių minimalią pasirašytojo kapitalo procentinę dalį, turi turėti teisę reikalauti, kad įsigyjančios bendrovės visuotinis susirinkimas būtų šaukiamas nuspręsti dėl pritarimo jungimui; ši minimali procentinė dalis negali būti nustatyta didesnė kaip 5 %. Tačiau valstybės narės gali numatyti išimtį, kad skaičiuojant neįtraukiamos akcijos be balsavimo teisės.
Taikant pirmos pastraipos b punktą, taikomos 11 straipsnio 2, 3 ir 4 dalys.
9 straipsnis
1. Kiekvienos iš jungiamų bendrovių administravimo arba valdymo organai parengia detalią rašytinę ataskaitą, paaiškinančią jungimo sąlygų projektą, ir joje pateikia teisinį bei ekonominį tų sąlygų, o ypač akcijų keitimo santykio, pagrindimą.
Toje ataskaitoje taip pat aprašomi bet kokie kilę ypatingi vertinimo sunkumai.
2. Kiekvienos iš jungiamų bendrovių administravimo arba valdymo organai informuoja savo bendrovės visuotinį susirinkimą ir kitų jungiamų bendrovių administravimo arba valdymo organus taip, kad šie galėtų atitinkamai informuoti savo bendrovių visuotinius susirinkimus apie bet kokius esminius turto ir įsipareigojimų pokyčius, įvykusius nuo dienos, kai buvo parengtas jungimo sąlygų projektas, iki visuotinių susirinkimų, kuriuose sprendžiama dėl jungimo sąlygų projekto, dienos.
3. Valstybės narės gali numatyti, kad 1 dalyje nurodytos ataskaitos ir (arba) 2 dalyje nurodytos informacijos pateikti nebūtina, jei visi kiekvienos iš jungiamų bendrovių akcininkai ir kitų vertybinių popierių, suteikiančių balsavimo teisę, turėtojai su tuo sutinka.
10 straipsnis
1. Vienas arba daugiau ekspertų, kuriuos paskyrė ar patvirtino teisminė arba administracinė institucija, veikdami kiekvienos iš jungiamų bendrovių vardu, tačiau nepriklausomi nuo jų, išnagrinėja jungimo sąlygų projektą ir parengia akcininkams rašytinę ataskaitą. Tačiau valstybės narės teisės aktai gali numatyti galimybę paskirti vieną arba daugiau nepriklausomų ekspertų visoms jungiamoms bendrovėms, jeigu juos skiria teisminė arba administracinė institucija pagal bendrą tų bendrovių prašymą. Tokie ekspertai, priklausomai nuo kiekvienos valstybės narės teisės aktų, gali būti fiziniai asmenys arba juridiniai asmenys, bendrovės arba firmos.
2. Bet kokiu atveju, 1 dalyje minėtoje ataskaitoje ekspertai turi pareikšti, ar, jų nuomone, nustatytas akcijų keitimo santykis yra teisingas ir pagrįstas. Ekspertų pareiškime turi būti nurodoma bent:
a)
metodas arba metodai, kuriais buvo apskaičiuotas siūlomas akcijų keitimo santykis;
b)
ar toks metodas arba metodai yra tinkami konkrečiu atveju, nurodomos vertės, gautos naudojant kiekvieną tokį metodą ir pateikta nuomonė dėl santykinės tokių metodų svarbos nustatant akcijų vertę.
Ataskaitoje taip pat aprašomi bet kokie kilę ypatingi vertinimo sunkumai.
3. Kiekvienas ekspertas turi teisę gauti iš jungiamų bendrovių visą susijusią informaciją ir dokumentus, ir atlikti visus reikalingus tyrimus.
4. Jei visi kiekvienos iš jungiamų bendrovių akcininkai ir kitų vertybinių popierių, suteikiančių balsavimo teisę, turėtojai sutinka, nagrinėti bendrovių jungimo sąlygų projekto ir rengti ekspertų ataskaitos nereikia.
11 straipsnis
1. Visi akcininkai ne vėliau kaip prieš vieną mėnesį iki nustatytos visuotinio susirinkimo, kuriame bus svarstomas jungimo sąlygų projektas, datos turi teisę susipažinti bent su šiais dokumentais bendrovės registruotoje buveinėje:
a)
jungimo sąlygų projektu;
b)
jungiamų bendrovių metinėmis finansinėmis ataskaitomis ir metiniais pranešimais už praėjusius trejus finansinius metus;
c)
kai taikoma, apskaitos ataskaita, parengta ne anksčiau kaip pirmąją trečio mėnesio iki nustatytos jungimo sąlygų projekto parengimo datos dieną, jeigu paskutinės metinės finansinės ataskaitos yra už finansinius metus, kurie baigėsi daugiau kaip prieš šešis mėnesius iki tos datos;
d)
kai taikoma, jungiamų bendrovių administravimo arba valdymo organų ataskaitomis, numatytomis 9 straipsnyje;
e)
kai taikoma, 10 straipsnio 1 dalyje nurodyta ataskaita.
Taikant pirmos pastraipos c punktą, apskaitos ataskaitos nereikalaujama, jei bendrovė skelbia pusmečio finansinę atskaitomybę pagal 2004 m. gruodžio 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/109/EB dėl informacijos apie emitentus, kurių vertybiniais popieriais leista prekiauti reguliuojamoje rinkoje, skaidrumo reikalavimų suderinimo (11), 5 straipsnį ir suteikia akcininkams galimybę su ja susipažinti pagal šią dalį. Be to, valstybės narės gali numatyti, kad apskaitos ataskaitos nereikalaujama, jei visi kiekvienos iš jungiamų bendrovių akcininkai ir kitų vertybinių popierių, suteikiančių balsavimo teisę, turėtojai su tuo sutinka.
2. Apskaitos ataskaita, nurodyta 1 dalies pirmos pastraipos c punkte, parengiama taikant tuos pačius metodus ir išdėstymą, kaip ir paskutinis metinis balansas.
Tačiau valstybės narės teisės aktuose gali būti numatyta, kad:
a)
nėra būtina iš naujo atlikti fizinę inventorizaciją;
b)
įvertinimai, pateikti paskutiniame balanse, turi būti koreguojami tik tam, kad būtų parodyti įrašai, padaryti apskaitos registruose; tačiau bet kokiu atveju turi būti atsižvelgta į:
-
tarpinį nusidėvėjimą ir atidėjimus,
-
esminį realios vertės pokytį, neparodytą apskaitos registruose.
3. Kiekvienam akcininkui paprašius, turi būti suteikta teisė nemokamai gauti visų ar, pageidaujant, dalies dokumentų, nurodytų 1 dalyje, kopijas.
Kai akcininkas sutinka, kad bendrovė naudotų elektronines informacijos perdavimo priemones, tokios kopijos gali būti pateikiamos elektroniniu paštu.
4. Bendrovei netaikomas reikalavimas leisti susipažinti su 1 dalyje nurodytais dokumentais savo registruotoje buveinėje, jeigu tęstinį laikotarpį, prasidedantį likus bent vienam mėnesiui iki nustatytos visuotinio susirinkimo, kuriame bus sprendžiama dėl jungimo sąlygų projekto, dienos ir pasibaigiantį ne anksčiau nei baigiasi tas susirinkimas, ji skelbia juos savo interneto svetainėje. Valstybės narės nenustato reikalavimų ar suvaržymų, kaip turi būti naudojamasi ta išimtimi, išskyrus tuos atvejus, kai tai būtina norint užtikrinti interneto svetainės saugumą ir dokumentų autentiškumą, ir jos gali nustatyti tik tokius reikalavimus arba suvaržymus, kurie yra proporcingi siekiant tų tikslų.
3 dalis netaikoma, jeigu interneto svetainė suteikia akcininkams galimybę šios dalies pirmoje pastraipoje nurodytu laikotarpiu atsisiųsti ir atsispausdinti 1 dalyje nurodytus dokumentus. Tačiau tuo atveju valstybės narės gali numatyti, kad bendrovė turi suteikti galimybę akcininkams susipažinti su tais dokumentais savo registruotoje buveinėje.
Valstybės narės gali reikalauti, kad bendrovės išlaikytų informaciją savo interneto svetainėse tam tikrą nustatytą laikotarpį po visuotinio susirinkimo. Valstybės narės gali priimti nuostatas dėl pasekmių, atsirasiančių dėl prieigos prie interneto svetainės laikino trikdymo dėl techninių ar kitų priežasčių.
12 straipsnis
Kiekvienos iš jungiamų bendrovių darbuotojų teisių apsauga reglamentuojama pagal Direktyvą 2001/23/EB.
13 straipsnis
1. Valstybių narių teisės aktuose turi būti numatyta tinkama jungiamų bendrovių kreditorių, kurių reikalavimai yra ankstesni nei paskelbtas jungimo sąlygų projektas ir iki tokio paskelbimo nesibaigė kreditorių reikalavimų teisė, interesų apsauga.
2. Tuo tikslu valstybių narių teisės aktuose turi būti numatyta bent tai, kad tokiems kreditoriams suteikiamos tinkamos apsaugos priemonės, kai dėl jungiamų bendrovių finansinės padėties tokia apsauga yra būtina ir kai šie kreditoriai dar neturi tokios apsaugos.
Valstybės narės nustato 1 dalyje ir šios dalies pirmoje pastraipoje numatytos apsaugos sąlygas. Bet kuriuo atveju valstybės narės užtikrina, kad kreditoriams būtų leidžiama kreiptis į atitinkamą administracinę arba teisminę instituciją dėl tinkamų apsaugos priemonių, jeigu jie gali patikimai įrodyti, kad dėl jungimo kyla grėsmė jų reikalavimų įvykdymui ir kad iš bendrovės nebuvo gauta tinkamų apsaugos priemonių.
3. Tokia įsigyjančios bendrovės kreditorių ir įsigyjamos bendrovės kreditorių apsauga gali būti skirtinga.
14 straipsnis
Nedarant poveikio taisyklėms, reglamentuojančioms jų kolektyvinių teisių įgyvendinimą, 13 straipsnis taikomas jungiamų bendrovių obligacijų turėtojams, išskyrus jeigu jungimui pritarė obligacijų turėtojų susirinkimas, jeigu toks susirinkimas numatytas nacionalinės teisės aktuose, arba atskirai kiekvienas iš obligacijų turėtojų.
15 straipsnis
Įsigyjančioje bendrovėje kitokių nei akcijos vertybinių popierių, suteikiančių specialių teisių, turėtojams turi būti suteiktos bent lygiavertės teisės, kurias jie turėjo įsigyjamoje bendrovėje, nebent tų teisių pakeitimui pritarė tokių vertybinių popierių turėtojų susirinkimas, jei toks susirinkimas yra numatytas nacionalinės teisės aktuose, arba kiekvienas iš tų vertybinių popierių turėtojų, arba nebent turėtojai turi teisę reikalauti, kad jų vertybinius popierius nupirktų įsigyjanti bendrovė.
16 straipsnis
1. Jeigu valstybės narės teisės aktuose nėra numatyta prevencinė teisminė arba administracinė jungimo teisėtumo priežiūra, arba jeigu tokia priežiūra neapima visų teisinių dokumentų, reikalingų jungimui vykdyti, parengiami ir tinkamai teisiškai patvirtinami visuotinių susirinkimų, kuriuose priimamas sprendimas dėl jungimo, protokolai ir, jei reikia, jungimą patvirtinanti sutartis, sudaryta po tokių susirinkimų. Tais atvejais, kai jungimui nereikia pritarti visų jungiamų bendrovių visuotiniuose susirinkimuose, turi būti parengtas ir tinkamai teisiškai patvirtintas jungimo sąlygų projektas.
2. Notaras arba institucija, kompetentinga parengti dokumentą ir jį tinkamai teisiškai patvirtinti, turi patikrinti ir patvirtinti bendrovės, kuriai tas notaras ar institucija dirba, teisinių dokumentų ir formalumų bei jungimo sąlygų projekto buvimą ir galiojimą.
17 straipsnis
Valstybių narių teisės aktuose nustatoma data, kada jungimas įsigalioja.
18 straipsnis
1. Apie kiekvienos iš jungiamų bendrovių jungimą turi būti paskelbiama taip, kaip to reikalaujama valstybių narių teisės aktuose pagal Direktyvos 2009/101/EB 3 straipsnį.
2. Įsigyjanti bendrovė gali pati atlikti paskelbimo apie bendrovių jungimą formalumus už įsigyjamą bendrovę arba bendroves.
19 straipsnis
1. Jungimas turi šias pasekmes ipso jure ir tuo pat metu:
a)
įsigyjamos bendrovės turtas ir įsipareigojimai įsigyjančiai bendrovei ir tretiesiems asmenims pereina įsigyjančiai bendrovei;
b)
įsigyjamos bendrovės akcininkai tampa įsigyjančios bendrovės akcininkais;
c)
įsigyta bendrovė pasibaigia.
2. Įsigyjamos bendrovės akcijos neturi būti keičiamos į įsigyjančios bendrovės akcijas, kurias turi:
a)
pati įsigyjanti bendrovė arba asmuo, veikiantis savo vardu, tačiau tos bendrovės naudai; arba
b)
pati įsigyjama bendrovė arba asmuo, veikiantis savo vardu, tačiau tos bendrovės naudai.
3. Aukščiau pateiktos nuostatos nedaro poveikio valstybių narių teisės aktams, pagal kuriuos tam, kad tam tikras turto, teisių ir prievolių perėjimas įsigyjančiai bendrovei turėtų galią trečiųjų asmenų atžvilgiu, būtina atlikti tam tikrus formalumus. Įsigyjanti bendrovė gali atlikti šiuos formalumus pati; tačiau valstybių narių teisės aktai gali leisti įsigyjamai bendrovei tęsti šiuos formalumus tam tikrą ribotą laiką, kuris, išskyrus išimtinius atvejus, negali būti ilgesnis kaip šeši mėnesiai nuo datos, kada jungimas įsigalioja.
20 straipsnis
Valstybių narių teisės aktuose turi būti bent jau nustatytos taisyklės, reglamentuojančios įsigyjamos bendrovės administravimo arba valdymo organų narių civilinę atsakomybę prieš tos bendrovės akcininkus už tų organų narių netinkamus veiksmus rengiant ir vykdant jungimą.
21 straipsnis
Valstybių narių teisės aktuose turi būti bent jau nustatytos taisyklės, reglamentuojančios ekspertų, atsakingų už įsigyjamos bendrovės ataskaitos, nurodytos 10 straipsnio 1 dalyje, parengimą, civilinę atsakomybę prieš tos bendrovės akcininkus, už ekspertų netinkamus veiksmus atliekant savo pareigas.
22 straipsnis
1. Valstybių narių teisės aktuose gali būti nustatytos taisyklės, pagal kurias jungimas pripažįstamas negaliojančiu, tik esant šioms sąlygoms:
a)
negaliojimas turi būti pripažįstamas teismo sprendimu;
b)
jungimai, įsigalioję pagal 17 straipsnį, gali būti paskelbti negaliojančiais tik tada, jeigu nebuvo atlikta prevencinė jų teisėtumo teisminė arba administracinė priežiūra, arba tada, kai jie nebuvo tinkamai teisiškai parengti ir patvirtinti, arba tada, jeigu parodoma, kad visuotinio susirinkimo sprendimas yra negaliojantis arba pagal nacionalinę teisę jo galiojimas gali būti panaikintas;
c)
procedūros dėl jungimo pripažinimo negaliojančiu negali būti pradėtos vėliau kaip po šešių mėnesių nuo jo įsigaliojimo datos, neatsižvelgiant į asmens pareiškimą dėl negaliojimo, arba jeigu padėtis buvo ištaisyta;
d)
jeigu įmanoma ištaisyti trūkumą, dėl kurio jungimas gali būti pripažintas negaliojančiu, kompetentingas teismas suteikia jungiamoms bendrovėms tam tikrą laikotarpį padėčiai ištaisyti;
e)
teismo sprendimas, pripažįstantis jungimą negaliojančiu, paskelbiamas taip, kaip to reikalaujama kiekvienos valstybės narės teisės aktuose pagal Direktyvos 2009/101/EB 3 straipsnį;
f)
kai valstybės narės teisės aktai leidžia trečiajam asmeniui užginčyti tokį teismo sprendimą, tas asmuo gali tai padaryti tiktai per šešis mėnesius nuo teismo sprendimo paskelbimo, kaip yra reikalaujama pagal Direktyvą 2009/101/EB;
g)
teismo sprendimas dėl jungimo pripažinimo negaliojančiu negali daryti įtakos įsipareigojimų, kuriuos turi arba kurie yra susiję su įsigyjančia bendrove, galiojimui, jei tokie įsipareigojimai atsirado prieš teismo sprendimo paskelbimą ir po jungimo įsigaliojimo datos;
h)
bendrovės, kurios dalyvavo jungime, yra solidariai ir kiekviena savarankiškai atsakingos už įsigyjančios bendrovės g punkte nurodytus įsipareigojimus.
2. Nukrypstant nuo 1 dalies a punkto, valstybės narės teisės aktai taip pat gali numatyti, kad sprendimą dėl jungimo pripažinimo negaliojančiu gali priimti administracinė institucija, jeigu jos sprendimas gali būti apskųstas teismui. 1 dalies b punktas ir d-h punktai analogiškai taikomi ir administracinei institucijai. Tokios pripažinimo negaliojančiu procedūros negali būti inicijuojamos vėliau kaip po šešių mėnesių nuo jungimo įsigaliojimo datos.
3. Tai neturi įtakos valstybių narių teisės aktams, reglamentuojantiems jungimo pripažinimą negaliojančiu, paskelbtą po bet kokios kitokio pobūdžio negu teisminė arba administracinė prevencinės jungimo teisėtumo priežiūros.
IV SKYRIUS
SUJUNGIMAS SUKURIANT NAUJĄ BENDROVĘ
23 straipsnis
1. Šios direktyvos 5, 6 ir 7 straipsniai bei 9-22 straipsniai, nedarant poveikio Direktyvos 2009/101/EB 12 ir 13 straipsniams, taikomi sujungimui sukuriant naują bendrovę. Šiuo tikslu „jungiamos bendrovės“ ir „įsigyjama bendrovė“ reiškia bendroves, kurios pasibaigs, o „įsigyjanti bendrovė“ reiškia naują bendrovę.
Šios direktyvos 5 straipsnio 2 dalies a punktas taip pat taikomas ir naujai bendrovei.
2. Jungimo sąlygų projektui ir, jeigu tos sąlygos surašytos atskirame dokumente, naujos bendrovės steigimo sutarčiai arba steigimo sutarties projektui ir įstatams arba įstatų projektui pritariama kiekvienos iš bendrovių, kurios pasibaigs, visuotiniame susirinkime.
V SKYRIUS
VIENOS BENDROVĖS ĮSIGIJIMAS KITOS BENDROVĖS, KURIOJE ĮSIGYJANTI BENDROVĖ TURI 90 % AR DAUGIAU ĮSIGYJAMOS BENDROVĖS AKCIJŲ
24 straipsnis
Valstybės narės priima nuostatas, reglamentuojančias tokius bendrovių, kurioms taikomi nacionalinės teisės aktai, veiksmus, kai viena arba daugiau bendrovių baigia savo veiklą be likvidavimo procedūros ir visas jos (jų) turtas bei įsipareigojimai pereina kitai bendrovei, kuri turi visas tų bendrovių akcijas bei kitokius vertybinius popierius, suteikiančius teisę balsuoti visuotiniuose susirinkimuose. Tokie veiksmai reglamentuojami III skyriaus nuostatomis. Tačiau valstybės narės nenustato reikalavimų, nurodytų 5 straipsnio 2 dalies b, c ir d punktuose, 9 ir 10 straipsniuose, 11 straipsnio 1 dalies d ir e punktuose, 19 straipsnio 1 dalies b punkte, 20 ir 21 straipsniuose.
25 straipsnis
Valstybės narės netaiko 7 straipsnio veiksmams, nurodytiems 24 straipsnyje, jeigu tenkinamos šios sąlygos:
a)
turi būti paskelbiama apie kiekvieną iš jungiamų bendrovių, kaip numatyta 6 straipsnyje, ne vėliau kaip prieš vieną mėnesį iki jungimo įsigaliojimo;
b)
visi įsigyjančios bendrovės akcininkai, ne vėliau kaip vieną mėnesį iki jungimo įsigaliojimo, turi turėti teisę susipažinti su dokumentais, nurodytais 11 straipsnio 1 dalies a, b ir c punktuose, bendrovės registruotoje buveinėje;
c)
turi būti taikomas 8 straipsnio pirmos pastraipos c punktas.
Taikant šio straipsnio pirmos pastraipos b punktą, taikomos 11 straipsnio 2, 3 ir 4 dalys.
26 straipsnis
Valstybės narės gali taikyti 24 ir 25 straipsnius veiksmams, kuriais viena ar daugiau bendrovių baigia savo veiklą be likvidavimo procedūros ir visas jos (jų) turtas bei įsipareigojimai pereina kitai bendrovei, jeigu visas įsigyjamos bendrovės arba bendrovių akcijas bei kitokius vertybinius popierius, nurodytus 24 straipsnyje, turi įsigyjanti bendrovė ir (arba) asmenys, turintys juos savo vardu, tačiau šios bendrovės naudai.
27 straipsnis
Jei prijungimą vykdo bendrovė, turinti 90 % ar daugiau, bet ne visas įsigyjamos bendrovės ar įsigyjamų bendrovių akcijas ir kitus vertybinius popierius, suteikiančius balsavimo teisę įsigyjamos (-ų) bendrovės (-ių) visuotiniuose susirinkimuose, valstybės narės nereikalauja, kad įsigyjančios bendrovės visuotinis susirinkimas pritartų jungimui, jeigu tenkinamos šios sąlygos:
a)
apie įsigyjančios bendrovės vykdomą bendrovių jungimą, kaip numatyta 6 straipsnyje, turi būti paskelbta likus ne mažiau kaip vienam mėnesiui iki nustatytos įsigyjamos bendrovės arba bendrovių visuotinio susirinkimo, kuriame bus sprendžiama dėl jungimo sąlygų projekto, datos;
b)
bent vieną mėnesį prieš a punkte nurodytą datą visiems įsigyjančios bendrovės akcininkams turi būti suteikta teisė susipažinti su 11 straipsnio 1 dalies a, b ir, jei taikoma, c, d ir e punktuose nurodytais dokumentais bendrovės registruotoje buveinėje;
c)
turi būti taikomas 8 straipsnio pirmos pastraipos c punktas.
Taikant šio straipsnio pirmos pastraipos b punktą, taikomos 11 straipsnio 2, 3 ir 4 dalys.
28 straipsnis
Valstybės narės nenustato 9, 10 ir 11 straipsniuose išdėstytų reikalavimų jungimo, kaip apibrėžta 27 straipsnyje, atveju, jeigu tenkinamos šios sąlygos:
a)
smulkiesiems įsigyjamos bendrovės akcininkams turi būti suteikta teisė, kad jų akcijas nupirktų įsigyjanti bendrovė;
b)
jeigu jie ta teise pasinaudoja, jie turi turėti teisę gauti apmokėjimą, atitinkantį jų akcijų vertę;
c)
jeigu yra nesutarimų dėl tokio apmokėjimo, turi būti numatyta galimybė, kad apmokėjimo dydį nustatytų teismas arba valstybės narės tuo tikslu paskirta administracinė institucija.
Valstybei narei nereikia taikyti pirmos pastraipos nuostatų, jei pagal tos valstybės narės teisės aktus įsigyjanti bendrovė, neskelbdama viešo išankstinio pasiūlymo dėl kontrolinio akcijų paketo įsigijimo, gali reikalauti, kad visi likusiųjų įsigyjamos (-ų) bendrovės (-ių) vertybinių popierių turėtojai prieš jungimą parduotų jai tuos vertybinius popierius už teisingą kainą.
29 straipsnis
Valstybės narės gali taikyti 27 ir 28 straipsnius veiksmams, kuriais viena arba daugiau bendrovių baigia savo veiklą be likvidavimo procedūros ir visas jos (jų) turtas bei įsipareigojimai pereina kitai bendrovei, jeigu ne mažiau kaip 90 %, bet ne visas akcijas bei kitokius vertybinius popierius, nurodytus 27 straipsnyje, turi ta įsigyjanti bendrovė ir (arba) asmenys, turintys juos savo vardu, tačiau bendrovės naudai.
VI SKYRIUS
KITI VEIKSMAI, PRILYGINAMI JUNGIMUI
30 straipsnis
Kai, atliekant vieną iš 2 straipsnyje nurodytų veiksmų, valstybės narės teisės aktai leidžia mokėjimą grynais pinigais, viršijantį 10 %, taikomi III ir IV skyriai, ir 27, 28 ir 29 straipsniai.
31 straipsnis
Kai valstybės narės teisės aktai leidžia vieną iš 2, 24 ir 30 straipsniuose nurodytų veiksmų, kai ne visos perduodamos bendrovės kaip juridiniai asmenys pasibaigia, atitinkamai taikomi III skyrius, išskyrus 19 straipsnio 1 dalies c punktą, IV arba V skyriai.
VII SKYRIUS
BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
32 straipsnis
Direktyva 78/855/EEB su pakeitimais, padarytais I priedo A dalyje išvardytais aktais, panaikinama nedarant poveikio valstybių narių pareigoms, susijusioms su direktyvų perkėlimo į nacionalinę teisę terminais, nustatytais I priedo B dalyje.
Nuorodos į panaikintą direktyvą laikomos nuorodomis į šią direktyvą ir aiškinamos pagal II priede pateiktą atitikties lentelę.
33 straipsnis
Ši direktyva įsigalioja 2011 m. liepos 1 d.
34 straipsnis
Ši direktyva skirta valstybėms narėms.
Priimta Strasbūre 2011 m. balandžio 5 d.