NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 258/2012
ze dne 14. března 2012,
kterým se provádí článek 10 protokolu Organizace spojených národů proti nedovolené výrobě střelných zbraní a jejich součástí, dílů a střeliva a obchodování s nimi, který doplňuje Úmluvu Organizace spojených národů proti nadnárodnímu organizovanému zločinu (protokol OSN o střelných zbraních), a stanoví vývozní povolení, opatření pro dovoz a tranzit střelných zbraní, jejich součástí, dílů a střeliva
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 207 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
v souladu s řádným legislativním postupem (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V souladu s rozhodnutím Rady 2001/748/ES ze dne 16. října 2001 o podpisu jménem Evropského společenství Protokolu o nedovolené výrobě a distribuci střelných zbraní, jejich součástí, dílů a střeliva, připojeného k Úmluvě Organizace spojených národů o boji proti mezinárodnímu organizovanému zločinu (2), Komise uvedený protokol (dále jen „protokol OSN o střelných zbraních“) podepsala jménem Společenství dne 16. ledna 2002.
(2)
Protokol OSN o střelných zbraních, jehož cílem je podpořit, usnadnit a posílit spolupráci mezi stranami při prevenci, potírání a vymýcení nedovolené výroby střelných zbraní, jejich součástí, dílů a střeliva a obchodování s nimi, vstoupil v platnost dne 3. července 2005.
(3)
Za účelem snazšího sledování střelných zbraní a účinného potírání nedovoleného obchodování se střelnými zbraněmi, jejich součástmi a hlavními částmi a střelivem je nezbytné, aby se zlepšila výměna informací mezi členskými státy, a to zejména lepším využitím stávajících komunikačních kanálů.
(4)
Osobní údaje musí být zpracovávány v souladu s pravidly stanovenými ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (3) a v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (4).
(5)
Ve sdělení ze dne 18. července 2005 o opatřeních k zajištění větší bezpečnosti výbušnin, rozbušek, materiálů k výrobě bomb a střelných zbraní (5) Komise oznámila svůj záměr provést článek 10 protokolu OSN o střelných zbraních v rámci opatření, která je nutno přijmout, aby Unie mohla uvedený protokol uzavřít.
(6)
Protokol OSN o střelných zbraních vyžaduje, aby strany zavedly nebo zlepšily správní postupy nebo systémy, a mohly tak provádět účinnou kontrolu výroby, označování, dovozu a vývozu střelných zbraní.
(7)
Dodržení protokolu OSN o střelných zbraních rovněž vyžaduje, aby nedovolená výroba střelných zbraní, jejich součástí a hlavních částí a střeliva či obchodování s nimi byly kvalifikovány jako trestný čin a aby byla přijata opatření, která umožní konfiskaci takto vyrobeného nebo prodávaného zboží.
(8)
Toto nařízení by se nemělo vztahovat na střelné zbraně, jejich součásti a hlavní části nebo střelivo výhradně určené pro vojenské účely. Opatření ke splnění požadavků článku 10 protokolu OSN o střelných zbraních by měla být přizpůsobena, aby bylo možné stanovit zjednodušené postupy pro střelné zbraně pro civilní použití. Mělo by být tedy zajištěno určité usnadnění, pokud jde o povolení k vícenásobným přepravám, tranzitní opatření a dočasný vývoz pro zákonné účely.
(9)
Tímto nařízením není dotčeno uplatňování článku 346 Smlouvy o fungování Evropské unie, který odkazuje na podstatné zájmy bezpečnosti členských států, a toto nařízení ani nemá vliv na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2009/43/ES ze dne 6. května 2009 o zjednodušení podmínek transferů produktů pro obranné účely uvnitř Společenství (6) ani na směrnici Rady 91/477/EHS ze dne 18. června 1991 o kontrole nabývání a držení zbraní (7). Protokol OSN o střelných zbraních, a tudíž ani toto nařízení, se kromě toho nevztahují na mezistátní transakce nebo na státní převody v případech, kdy by bylo použitím protokolu dotčeno právo smluvního státu přijmout opatření v zájmu národní bezpečnosti v souladu s Chartou Organizace spojených národů.
(10)
Směrnice 91/477/EHS upravuje převod střelných zbraní pro civilní použití na území Unie, zatímco toto nařízení se zaměřuje na opatření ohledně vývozu z celního území Unie do třetích zemí nebo přes jejich území.
(11)
Střelné zbraně, jejich součásti, hlavní části a střelivo podléhají při dovozu z třetích zemí právu Unie, a zejména požadavkům směrnice 91/477/EHS.
(12)
Měla by být zajištěna konzistence ohledně ustanovení o vedení záznamů platných podle práva Unie.
(13)
Za účelem zajištění řádného uplatňování tohoto nařízení by členské státy měly přijmout opatření, kterými by příslušným orgánům poskytly příslušné pravomoci.
(14)
Za účelem vedení seznamu střelných zbraní, jejich součástí, hlavních částí a střeliva, pro které je podle tohoto nařízení vyžadováno povolení, by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o udržování souladu přílohy I tohoto nařízení s přílohou I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku (8) a s přílohou I směrnice Rady 91/477/EHS. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracování aktu v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(15)
Unie přijala soubor celních předpisů obsažených v nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství (9), a v prováděcích ustanoveních k němu stanovených v nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 (10). V úvahu je třeba vzít také nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 450/2008 ze dne 23. dubna 2008, kterým se stanoví celní kodex Společenství (modernizovaný celní kodex) (11), jehož ustanovení jsou podle článku 188 uvedeného nařízení použitelná v různých fázích. Žádným ustanovením tohoto nařízení nejsou omezeny pravomoci přiznané podle celního kodexu Společenství a jeho prováděcích ustanovení.
(16)
Členské státy by měly stanovit pravidla pro sankce za porušení tohoto nařízení a zajistit jejich uplatňování. Tyto sankce by měly být účinné, přiměřené a odrazující.
(17)
Tímto nařízením není dotčen režim Unie pro kontrolu vývozu, přepravy, zprostředkování a tranzitu zboží dvojího užití zavedený nařízením Rady (ES) č. 428/2009 ze dne 5. května 2009 (12).
(18)
Toto nařízení je v souladu s ostatními příslušnými ustanoveními o střelných zbraních, jejich součástech, hlavních částech a střelivu pro vojenské použití, o bezpečnostních strategiích, nedovoleném obchodování s ručními palnými a lehkými zbraněmi a o vývozu vojenské technologie, včetně společného postoje Rady 2008/944/SZBP ze dne 8. prosince 2008, kterým se stanoví společná pravidla pro kontrolu vývozu vojenských technologií a vojenského materiálu (13).
(19)
Komise a členské státy by se měly navzájem informovat o opatřeních přijatých podle tohoto nařízení a o jiných důležitých informacích, které jsou v souvislosti s tímto nařízením dostupné.
(20)
Toto nařízení nebrání členským státům v uplatňování jejich ústavních předpisů týkajících se přístupu veřejnosti k úředním dokumentům, a to při zohlednění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (14),
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
PŘEDMĚT, DEFINICE A OBLAST PŮSOBNOSTI
Článek 1
Toto nařízení stanoví pravidla upravující vývozní povolení a opatření pro dovoz a tranzit střelných zbraní, jejich součástí, hlavních částí a střeliva pro účely provedení článku 10 protokolu Organizace spojených národů proti nedovolené výrobě střelných zbraní, jejich součástí, dílů a střeliva a obchodování s nimi, který doplňuje Úmluvu Organizace spojených národů proti nadnárodnímu organizovanému zločinu (dále jen „protokol OSN o střelných zbraních“).
Článek 2
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1)
„střelnou zbraní“ jakákoli ruční zbraň s hlavní, která vystřeluje nebo je konstruována či může být upravena tak, aby vystřelovala jednotnou, hromadnou nebo plynovou střelu (obecně projektil) působením okamžitého uvolnění chemické energie, jak je uvedeno v příloze I.
Má se za to, že zbraň lze uschopnit ke střelbě projektilem působením okamžitého uvolnění chemické energie, jestliže:
-
má vzhled střelné zbraně a
-
v důsledku své konstrukce nebo materiálu, z něhož je vyrobena, může být uschopněna ke střelbě;
2)
„součástmi“ jakákoli součást nebo náhradní součást, jak je uvedeno v příloze I, zvlášť zkonstruovaná pro střelnou zbraň a nezbytná pro její funkci včetně hlavně, rámu, pouzdra závěru, závěru nebo nábojového válce revolveru, závorníku, nosiče závorníku a jakéhokoli zařízení zkonstruovaného nebo upraveného k utlumení hluku výstřelu;
3)
„hlavními částmi“ mechanismus závěru, nábojová komora a hlaveň střelné zbraně, které se, jako oddělené předměty, zahrnují do kategorie těch střelných zbraní, kterých jsou nebo mají být součástí;
4)
„střelivem“ kompletní náboj nebo jeho komponenty, jako jsou nábojnice, zápalky, výmetné náplně nebo projektily, které se používají ve střelných zbraních, jak je uvedeno v příloze I, za podmínky, že tyto komponenty samotné podléhají v příslušném členském státě povolení;
5)
„znehodnocenými střelnými zbraněmi“ předměty jinak odpovídající definici střelné zbraně, které byly trvale znehodnoceny způsobem, který zajišťuje, že všechny hlavní části střelné zbraně jsou trvale nepoužitelné a není možné je jakkoli odstranit, nahradit nebo upravit za účelem uschopnění ke střelbě.
Členské státy přijmou opatření k ověření těchto znehodnocení příslušným orgánem. Členské státy v rámci uvedeného ověření zajistí vydání osvědčení nebo dokladu, který potvrzuje znehodnocení střelné zbraně, nebo zřetelné odpovídající označení takové zbraně;
6)
„vývozem“:
a)
režim vývozu ve smyslu článku 161 nařízení (EHS) č. 2913/92;
b)
zpětný vývoz ve smyslu článku 182 nařízení (EHS) č. 2913/92, nikoliv však včetně zboží přepravovaného v režimu vnějšího tranzitu podle článku 91 uvedeného nařízení, pokud nejsou splněny formality zpětného vývozu podle čl. 182 odst. 2 uvedeného nařízení;
7)
„osobou“ fyzická osoba, právnická osoba nebo, pokud takovou možnost stanoví platné právní předpisy, sdružení osob uznané jako způsobilé k právním úkonům, ačkoli nemá právní postavení právnické osoby;
8)
„vývozcem“ jakákoli osoba usazená v Unii, která podává nebo jejímž jménem je podáváno vývozní prohlášení, totiž osoba, která je v okamžiku přijetí prohlášení smluvní stranou smlouvy uzavřené s příjemcem ve třetí zemi a která je oprávněna rozhodnout o odeslání zboží mimo celní území Unie. Nebyla-li uzavřena smlouva o vývozu nebo nejedná-li tato osoba svým jménem, rozumí se vývozcem osoba, která je oprávněna rozhodnout o odeslání zboží mimo celní území Unie.
Náleží-li podle smlouvy, na které je vývoz založen, právo nakládat se střelnými zbraněmi, jejich součástmi a hlavními částmi nebo střelivem osobě usazené mimo Unii, považuje se za vývozce smluvní strana usazená v Unii;
9)
„celním územím Unie“ území ve smyslu článku 3 nařízení (EHS) č. 2913/92;
10)
„vývozním prohlášením“ právní úkon, kterým projevuje osoba předepsanou formou a způsobem svůj záměr propustit střelné zbraně, jejich součásti, hlavní části a střelivo do režimu vývozu;
11)
„dočasným vývozem“ přeprava, při níž střelné zbraně opustí celní území Unie a předpokládá se jejich zpětný dovoz ve lhůtě nepřesahující 24 měsíců;
12)
„tranzitem“ přeprava zboží, které opouští celní území Unie a je přepravováno přes území jedné nebo více třetích zemí s konečným místem určení v jiné třetí zemi;
13)
„překládkou“ tranzit zahrnující fyzickou vykládku zboží z dopravního prostředku použitého k dovozu, po níž následuje nové naložení za účelem zpětného vývozu, zpravidla na jiný dopravní prostředek;
14)
„vývozním povolením“:
a)
jednorázové povolení či licence udělená jednomu konkrétnímu vývozci pro jednotlivou přepravu jedné nebo více střelných zbraní, jejich součástí, hlavních částí a střeliva jednomu určitému konečnému příjemci nebo deklarovanému příjemci ve třetí zemi nebo
b)
vícenásobné povolení či licence udělená jednomu konkrétnímu vývozci pro vícenásobnou přepravu jedné nebo více střelných zbraní, jejich součástí, hlavních částí a střeliva jednomu určitému konečnému příjemci nebo deklarovanému příjemci ve třetí zemi nebo
c)
souhrnné povolení či licence udělená jednomu konkrétnímu vývozci pro vícenásobnou přepravu jedné nebo více střelných zbraní, jejich součástí, hlavních částí a střeliva několika určitým konečným příjemcům nebo deklarovaným příjemcům v jedné či více třetích zemích;
15)
„nedovoleným obchodováním“ dovoz, vývoz, prodej, dodávání, přeprava nebo převod střelných zbraní, jejich součástí a hlavních částí nebo střeliva z území jednoho členského státu nebo přes jeho území na území třetí země, pokud platí jakákoliv z následujících podmínek:
a)
dotčený členský stát to nepovoluje v souladu s tímto nařízením;
b)
střelné zbraně nejsou označeny v souladu s čl. 4 odst. 1 a 2 směrnice 91/477/EHS;
c)
dovážené střelné zbraně nejsou při dovozu opatřeny ani jednoduchým označením umožňujícím zjistit první zemi dovozu v rámci Evropské unie nebo pokud střelné zbraně takto označené nejsou, jedinečným označením identifikujícím dovážené střelné zbraně;
16)
„sledováním“ systematické sledování střelných zbraní a tam, kde je to možné, jejich součástí, hlavních částí a střeliva od výrobce ke kupujícímu za účelem pomoci příslušným orgánům členských států zjistit, vyšetřit a analyzovat nedovolenou výrobu a nedovolené obchodování.
Článek 3
1. Toto nařízení se nevztahuje na:
a)
mezistátní transakce nebo státní převody;
b)
střelné zbraně, jejich součásti, hlavní části a střelivo, pokud jsou určeny speciálně pro vojenské použití, a v žádném případě na střelné zbraně plně automatického typu;
c)
střelné zbraně, jejich součásti, hlavní části a střelivo, jsou-li určeny pro ozbrojené síly, policii nebo orgány veřejné správy členských států;
d)
sběratele a subjekty se zaměřením na kulturní a historické stránky střelných zbraní, jejich součástí, hlavních částí a střeliva, kteří jsou jako takoví pro účely tohoto nařízení uznáni členským státem, na jehož území jsou usazeni, za předpokladu, že jsou zajištěna opatření ke sledování;
e)
znehodnocené střelné zbraně;
f)
starožitné střelné zbraně a jejich repliky, jak jsou definovány v souladu s vnitrostátními právními předpisy, za předpokladu, že ke starožitným střelným zbraním nepatří střelné zbraně vyrobené po roce 1899.
2. Tímto nařízením není dotčeno nařízení (EHS) č. 2913/92 (celní kodex Společenství), nařízení (EHS) č. 2454/93 (prováděcí ustanovení k celnímu kodexu Společenství), nařízení (ES) č. 450/2008 (modernizovaný celní kodex), ani režim pro kontrolu vývozu, přepravy, zprostředkování a tranzitu zboží dvojího užití zavedený nařízením (ES) č. 428/2009 (nařízení o dvojím užití).
KAPITOLA II
VÝVOZNÍ POVOLENÍ, POSTUPY A KONTROLY A OPATŘENÍ PRO DOVOZ A TRANZIT
Článek 4
1. Pro vývoz střelných zbraní, jejich součástí, hlavních částí a střeliva uvedených v příloze I je vyžadováno vývozní povolení v souladu s formulářem uvedeným v příloze II. Povolení udělí příslušné orgány členského státu, ve kterém je vývozce usazen, a vydají je v písemné podobě či elektronicky.
2. V případech, kdy vývoz střelných zbraní, jejich součástí, hlavních částí a střeliva vyžaduje vývozní povolení podle tohoto nařízení a uvedený vývoz zároveň podléhá požadavkům na povolení v souladu se společným postojem 2008/944/SZBP, mohou členské státy pro splnění povinností jim uložených tímto nařízením a uvedeným společným postojem použít jednotný postup.
3. Pokud jsou střelné zbraně, jejich součásti, hlavní části a střelivo umístěny v jednom či více členských státech jiných, než je stát, v němž byla podána žádost o vývozní povolení, musí být tato skutečnost v této žádosti uvedena. Příslušné orgány členského státu, jimž byla žádost o vývozní povolení podána, neprodleně konzultují příslušné orgány dotčeného členského státu nebo členských států a poskytnou jim příslušné informace. Konzultovaný členský stát nebo členské státy oznámí ve lhůtě deseti pracovních dnů případné námitky proti udělení takového povolení, jimiž je členský stát, v němž byla žádost podána, vázán.
Článek 5
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 6, pokud jde o změny přílohy I na základě změn přílohy I nařízení (EHS) č. 2658/87 a na základě změn přílohy I směrnice 91/477/EHS.
Článek 6
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článku 5 je svěřena Komisi na dobu neurčitou.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v článku 5 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie, nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článku 5 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 7
1. Před vydáním vývozního povolení pro střelné zbraně, jejich součásti, hlavní části a střelivo dotyčný členský stát ověří, zda:
a)
dovážející třetí země povolila příslušný dovoz a
b)
třetí země tranzitu, pokud existují, písemně a nejpozději před zahájením přepravy oznámily, že nemají proti tranzitu námitky. Toto ustanovení se nevztahuje na:
-
přepravu námořní nebo vzdušnou cestou a přes přístavy či letiště třetích zemí za předpokladu, že nedojde k překládce nebo změně dopravního prostředku,
-
dočasný vývoz k ověřitelným zákonným účelům, k nimž patří lov, sportovní střelba, znalecké posouzení, výstavy bez prodeje a opravy.
2. Jestliže nebyly doručeny žádné námitky proti tranzitu do 20 pracovních dnů ode dne písemné žádosti vývozce o oznámení, že proti tranzitu nejsou námitky, mohou členské státy rozhodnout, že se má za to, že konzultovaná třetí země tranzitu nemá námitky.
3. Vývozce poskytne příslušnému orgánu členského státu odpovědnému za vydávání vývozního povolení potřebné doklady, které prokazují, že dovážející třetí země povolila dovoz a že třetí země tranzitu neměla proti tranzitu námitky.
4. Členské státy zpracují žádosti o vývozní povolení ve lhůtě stanovené podle vnitrostátního práva nebo praxe, která nepřekročí 60 pracovních dní ode dne, k němuž byly příslušným orgánům poskytnuty všechny požadované informace. Za výjimečných okolností a v náležitě odůvodněných případech může být uvedená lhůta prodloužena na 90 pracovních dní.
5. Doba platnosti vývozního povolení nesmí překročit dobu platnosti dovozního povolení. Pokud v dovozním povolení není uvedena doba jeho platnosti, je doba platnosti vývozního povolení, kromě výjimečných okolností a náležitě odůvodněných případů, nejméně devět měsíců.
6. Členské státy se mohou rozhodnout používat pro účely zpracování žádostí o vývozní povolení elektronické dokumenty.
Článek 8
1. Pro účely sledování musí vývozní povolení a dovozní licence nebo dovozní povolení vydané dovážející třetí zemí a průvodní doklady společně obsahovat mimo jiné tyto údaje:
a)
datum vydání a skončení platnosti;
b)
místo vydání;
c)
země vývozu;
d)
země dovozu;
e)
případně třetí země tranzitu;
f)
příjemce;
g)
konečný příjemce, je-li znám při zahájení přepravy;
h)
podrobnosti umožňující identifikaci střelných zbraní, jejich součástí, hlavních částí a střeliva a jejich množství včetně označení střelných zbraní provedené nejpozději před zahájením přepravy.
2. Vývozce předem, nejpozději před zahájením přepravy, poskytne údaje podle odstavce 1, jsou-li uvedeny v dovozní licenci nebo dovozním povolení, třetím zemím tranzitu.
Článek 9
1. Zjednodušené postupy pro dočasný vývoz či zpětný vývoz střelných zbraní, jejich součástí, hlavních částí a střeliva se použijí takto:
a)
vývozní povolení se nevyžaduje:
i)
od lovců či sportovních střelců pro dočasný vývoz zbraní, které jsou součástí jejich cestovních osobních věcí, během cesty do třetí země za předpokladu, že příslušným orgánům svou cestu řádně odůvodní, zejména předložením pozvání nebo jiného důkazu své lovecké nebo sportovní činnosti v cílové třetí zemi, a to pro dočasný vývoz:
-
jedné či více střelných zbraní,
-
jejich hlavních částí, pokud jsou označeny, a součástí,
-
střeliva souvisejícího s těmito zbraněmi do počtu nejvýše 800 nábojů pro jednoho lovce a nejvýše 1 200 nábojů pro jednoho sportovní střelce,
ii)
od lovců či sportovních střelců pro zpětný vývoz střelných zbraní, které jsou součástí jejich cestovních osobních věcí, po jejich dočasném používání pro účely lovu nebo sportovní střelby za předpokladu, že tyto střelné zbraně zůstávají ve vlastnictví osoby usazené mimo celní území Unie a jsou zpětně vyváženy této osobě.
b)
Při opouštění celního území Unie přes území jiného členského státu než toho členského státu, kde mají bydliště, předloží lovci a sportovní střelci příslušným orgánům evropský zbrojní pas podle článků 1 a 12 směrnice 91/477/EHS. V případě letecké přepravy se evropský zbrojní pas předloží příslušným orgánům při předání příslušného zboží letecké společnosti za účelem jejich přepravy mimo celní území Unie.
Lovci a sportovní střelci mohou při opouštění celního území Unie přes členský stát, kde mají bydliště, předložit namísto evropského zbrojního pasu jiný dokument, který příslušné orgány tohoto členského státu považují za platný pro tento účel.
c)
Příslušné orgány členského státu pozastaví na dobu nepřesahující deset dní postup vývozu nebo, pokud je to nezbytné, jiným způsobem zabrání tomu, aby střelné zbraně, jejich součásti a hlavní části nebo střelivo opustily celní území Unie přes území tohoto členského státu, mají-li důvodné podezření, že důvody, které lovci či sportovní střelci uvedli, nejsou v souladu s příslušnými hledisky a povinnostmi stanovenými v článku 10. Za výjimečných okolností a v náležitě odůvodněných případech může být lhůta uvedená v tomto písmenu prodloužena na 30 dní.
2. Členské státy zavedou v souladu se svým vnitrostátním právem zjednodušené postupy pro:
a)
zpětný vývoz střelných zbraní po jejich dočasném používání pro účely znaleckého posouzení nebo výstav bez prodeje nebo v režimu aktivního zušlechťovacího styku za účelem opravy za předpokladu, že tyto střelné zbraně zůstávají ve vlastnictví osoby usazené mimo celní území Unie a jsou zpětně vyváženy této osobě;
b)
zpětný vývoz střelných zbraní, jejich součástí, hlavních částí a střeliva v případě jejich dočasného uskladnění od okamžiku jejich vstupu na celní území Unie do jeho opuštění;
c)
dočasný vývoz střelných zbraní pro účely znaleckého posouzení, oprav a výstav bez prodeje za předpokladu, že vývozce doloží oprávněné držení těchto střelných zbraní a vyváží je v režimu pasivního zušlechťovacího styku nebo dočasného vývozu.
Článek 10
1. Při rozhodování o tom, zda mají udělit vývozní povolení podle tohoto nařízení, zohlední členské státy veškerá významná hlediska, a to případně i:
a)
své závazky a povinnosti, které mají jako strany příslušných mezinárodních dohod o kontrole vývozu nebo příslušných mezinárodních smluv;
b)
hlediska národní zahraniční a bezpečnostní politiky, včetně těch, na která se vztahuje společný postoj 2008/944/SZBP;
c)
hlediska týkající se zamýšleného konečného použití, příjemce, určeného konečného příjemce a nebezpečí zneužití.
2. Při posuzování žádosti o vývozní povolení zohledňují členské státy kromě příslušných hledisek stanovených v odstavci 1 i to, zda vývozce používá přiměřené a vhodné prostředky a postupy pro zajištění souladu s ustanoveními a cíli tohoto nařízení a s podmínkami povolení.
Při rozhodování, zda mají udělit vývozní povolení podle tohoto nařízení, dodržují členské státy své závazky, pokud jde o sankce uložené na základě rozhodnutí přijatých Radou nebo na základě rozhodnutí Organizace pro bezpečnost a spolupráci v Evropě (OBSE) nebo na základě závazné rezoluce Rady bezpečnosti OSN, zejména pokud jde o zbrojní embarga.
Článek 11
1. Členské státy:
a)
zamítnou udělení vývozního povolení, jestliže má žadatel záznam v rejstříku trestů týkající se jednání, které představovalo trestný čin uvedený v čl. 2 odst. 2 rámcového rozhodnutí Rady 2002/584/SVV ze dne 13. června 2002 o evropském zatýkacím rozkazu a postupech předávání mezi členskými státy (15), nebo jiného jednání za předpokladu, že představovalo trestný čin, za který může být uložen trest odnětí svobody na nejméně čtyři roky nebo přísnější trest;
b)
zruší, pozastaví, změní nebo odvolají vývozní povolení, jestliže podmínky pro jeho udělení nejsou splněny nebo již nejsou splněny.
Tímto odstavcem nejsou dotčena přísnější pravidla vnitrostátních právních předpisů.
2. Pokud členské státy zamítnou, zruší, pozastaví, změní nebo odvolají vývozní povolení, oznámí to příslušným orgánům ostatních členských států a sdělí jim nezbytné informace. Pozastavily-li příslušné orgány členského státu platnost vývozního povolení, oznámí na konci doby pozastavení platnosti povolení konečné posouzení ostatním členským státům.
3. Dříve než příslušné orgány členského státu udělí vývozní povolení podle tohoto nařízení, zohlední všechna zamítavá rozhodnutí podle tohoto nařízení, jež jim byla oznámena, aby se ujistily, zda udělení povolení nebylo zamítnuto příslušnými orgány jiného členského státu nebo členských států v podstatě pro totožnou transakci (pokud jde o zboží mající v podstatě stejné parametry nebo technické vlastnosti a pro stejného dovozce nebo příjemce).
Nejdříve mohou konzultovat příslušné orgány členského státu nebo členských států, které vydaly rozhodnutí o zamítnutí, zrušení, pozastavení, změně nebo odvolání vývozního povolení podle odstavců 1 a 2. Jestliže po této konzultaci příslušné orgány členského státu rozhodnou, že povolení udělí, oznámí to příslušným orgánům ostatních členských států a poskytnou veškeré nezbytné informace vysvětlující toto rozhodnutí.
4. Veškeré informace sdílené v souladu s ustanoveními tohoto článku musí být v souladu s ustanoveními čl. 19 odst. 2, jež se týkají jejich důvěrnosti.
Článek 12
V souladu se svým platným vnitrostátním právem nebo praxí členské státy uchovávají po dobu nejméně dvaceti let všechny informace týkající se střelných zbraní a tam, kde je to vhodné a proveditelné, i jejich součástí, hlavních částí a střeliva, které jsou nezbytné pro sledování a identifikaci těchto střelných zbraní, jejich součástí, hlavních částí a střeliva a pro prevenci a odhalování nedovoleného obchodování s nimi. Uvedené informace musí zahrnovat místo, datum vydání a datum skončení platnosti vývozního povolení, zemi vývozu, zemi dovozu, v případě potřeby třetí zemi tranzitu, příjemce, konečného příjemce, je-li znám v době zahájení vývozu, a popis a množství zboží včetně veškerých jeho označení.
Tento článek se nevztahuje na vývoz uvedený v článku 9.
Článek 13
1. Členské státy požádají v případě podezření dovážející třetí zemi o potvrzení přijetí odeslané zásilky střelných zbraní, jejich součástí a hlavních částí nebo střeliva.
2. Členské státy na žádost vyvážející třetí země, která je v době vývozu stranou protokolu OSN o střelných zbraních, potvrdí přijetí odeslané zásilky střelných zbraní, jejich součástí a hlavních částí nebo střeliva na celním území Unie, což v zásadě zajistí předložením příslušných celních dovozních dokladů.
3. Členské státy musí splňovat podmínky odstavců 1 a 2 v souladu se svým platným vnitrostátním právem nebo praxí. Zejména pokud jde o vývoz, může se příslušný orgán členského státu rozhodnout, zda se obrátí na vývozce nebo se přímo spojí s dovážející třetí zemí.
Článek 14
Členské státy přijmou opatření nezbytná k zajištění toho, aby jejich postupy povolování byly bezpečné a aby bylo možné ověřit nebo potvrdit pravost povolení.
Ověřování a potvrzování lze případně zajistit rovněž diplomatickou cestou.
Článek 15
Za účelem zajištění řádného uplatňování tohoto nařízení přijmou členské státy nezbytná a přiměřená opatření umožňující jejich příslušným orgánům:
a)
shromažďovat informace o jakékoli objednávce nebo transakci týkající se střelných zbraní, jejich součástí, hlavních částí a střeliva a
b)
zajistit správné uplatňování opatření pro kontrolu vývozu, což může zahrnovat zejména právo vstupu do prostor osob, které se na vývozní transakci podílejí.
Článek 16
Členské státy stanoví pravidla pro ukládání sankcí za porušení tohoto nařízení a přijmou veškerá opatření nezbytná k jejich uplatňování. Stanovené sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující.
KAPITOLA III
CELNÍ FORMALITY
Článek 17
1. Při plnění celních formalit pro vývoz střelných zbraní, jejich součástí a hlavních částí nebo střeliva na celním úřadě vývozu vývozce prokáže, že obdržel nezbytné vývozní povolení.
2. Od vývozce může být požadován překlad všech dokumentů, které byly poskytnuty jako průkazní doklady, do úředního jazyka členského státu, ve kterém je vývozní prohlášení předkládáno.
3. Aniž je dotčena jakákoli pravomoc členských států, která jim byla svěřena podle nařízení (EHS) č. 2913/92, pozastaví členské státy na dobu, která nepřesahuje deset dní, postup vývozu ze svého území nebo, pokud je to nezbytné, jiným způsobem zabrání tomu, aby střelné zbraně, jejich součásti a hlavní části nebo střelivo, na které se vztahuje platné vývozní povolení, opustily celní území Unie přes jejich území, mají-li důvodné podezření, že:
a)
při udělení povolení nebyly vzaty v úvahu příslušné informace nebo
b)
od doby, kdy bylo povolení uděleno, se změnily skutkové okolnosti.
Za výjimečných okolností a v náležitě odůvodněných případech může být uvedená lhůta prodloužena na 30 dní.
4. Členské státy ve lhůtě nebo v prodloužené lhůtě uvedené v odstavci 3 buď uvolní střelné zbraně, jejich součásti a hlavní části nebo střelivo, nebo učiní opatření podle čl. 11 odst. 1 písm. b).
Článek 18
1. Členské státy mohou stanovit, že celní formality pro vývoz střelných zbraní, jejich součástí a hlavních částí nebo střeliva mohou být splněny pouze u celních úřadů k tomu zmocněných.
2. Využijí-li členské státy možnost stanovenou v odstavci 1, informují Komisi o náležitě zmocněných celních úřadech nebo o jejich následných změnách. Komise každý rok zveřejní a aktualizuje tyto informace v řadě C Úředního věstníku Evropské unie.
KAPITOLA IV
SPRÁVNÍ SPOLUPRÁCE
Článek 19
1. Členské státy ve spolupráci s Komisí a v souladu s čl. 21 odst. 2 přijmou veškerá vhodná opatření, aby zavedly přímou spolupráci a výměnu informací mezi příslušnými orgány s cílem zvýšit účinnost opatření stanovených tímto nařízením. Takové informace mohou zahrnovat:
a)
podrobné údaje o vývozcích, jejichž žádost o povolení je zamítnuta, nebo o vývozcích, na něž se vztahují rozhodnutí přijatá členskými státy na základě článku 11;
b)
údaje o příjemcích nebo jiných osobách zapojených do podezřelých činností a údaje o použitých trasách, jsou-li dostupné.
2. Nařízení Rady (ES) č. 515/97 (16) o vzájemné pomoci, a zejména jeho ustanovení o důvěrnosti informací, se použijí obdobně na opatření podle tohoto článku, aniž je dotčen článek 20 tohoto nařízení.
KAPITOLA V
OBECNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 20
1. Zřizuje se koordinační skupina pro vývoz střelných zbraní (dále jen „koordinační skupina“), které předsedá zástupce Komise. Každý členský stát jmenuje do této skupiny jednoho zástupce.
Koordinační skupina posoudí jakoukoli otázku týkající se uplatňování tohoto nařízení, kterou může vznést předseda nebo zástupce některého členského státu. Je vázána pravidly důvěrnosti nařízení (ES) č. 515/97.
2. Předseda koordinační skupiny nebo koordinační skupina konzultuje v případě potřeby příslušné zúčastněné subjekty, jichž se toto nařízení týká.
Článek 21
1. Každý členský stát uvědomí Komisi o právních a správních předpisech přijatých k provedení tohoto nařízení, včetně opatření uvedených v článku 16.
2. Do 19. dubna 2012 informuje každý členský stát ostatní členské státy a Komisi o vnitrostátních orgánech příslušných k provádění článků 7, 9, 11 a 17. Na základě těchto informací Komise každý rok zveřejní a aktualizuje seznam těchto orgánů v řadě C Úředního věstníku Evropské unie.
3. Do 19. dubna 2017 a po tomto dni na žádost koordinační skupiny a v každém případě jednou za deset let Komise přezkoumá provádění tohoto nařízení a předloží Evropskému parlamentu a Radě zprávu o jeho uplatňování, která může zahrnovat návrhy na jeho změnu. Členské státy poskytnou Komisi veškeré příslušné informace pro přípravu této zprávy, včetně informací o používání jednotného postupu stanoveného v čl. 4 odst. 2.
Článek 22
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 30. září 2013.
Čl. 13 odst. 1 a 2 se však použijí od třicátého dne po dni, kdy protokol OSN o střelných zbraních vstoupí v Evropské unii v platnost, poté, co bude uzavřen podle článku 218 Smlouvy o fungování Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 14. března 2012.
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 258/2012
2012 m. kovo 14 d.
kuriuo įgyvendinamas Jungtinių Tautų protokolo prieš neteisėtą šaunamųjų ginklų, jų dalių ir komponentų bei šaudmenų gamybą ir prekybą jais, papildančio Jungtinių Tautų Konvenciją prieš tarptautinį organizuotą nusikalstamumą (JT šaunamųjų ginklų protokolas), 10 straipsnis ir nustatoma šaunamųjų ginklų, jų dalių ir komponentų bei šaudmenų eksporto leidimų sistema, importo ir tranzito priemonės
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 207 straipsnį,
atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
perdavus teisėkūros procedūra priimamo akto projektą nacionaliniams parlamentams,
laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (1),
kadangi:
(1)
pagal 2001 m. spalio 16 d. Tarybos sprendimą 2001/748/EB dėl Jungtinių Tautų protokolo dėl neteisėtos šaunamųjų ginklų, jų dalių ir komponentų bei šaudmenų gamybos ir prekybos jais, pridedamo prie Jungtinių Tautų Konvencijos prieš tarptautinį organizuotą nusikalstamumą (2), pasirašymo Europos bendrijos vardu, Komisija pasirašė tą protokolą (toliau - JT šaunamųjų ginklų protokolas) Bendrijos vardu 2002 m. sausio 16 d.;
(2)
JT šaunamųjų ginklų protokolas, kurio tikslas - skatinti, lengvinti ir stiprinti Šalių bendradarbiavimą, siekiant užkirsti kelią neteisėtai šaunamųjų ginklų, jų dalių ir komponentų bei šaudmenų gamybai ir prekybai, su tuo kovoti ir išnaikinti, įsigaliojo 2005 m. liepos 3 d.;
(3)
siekiant palengvinti šaunamųjų ginklų sekimą ir veiksmingai kovoti su neteisėta prekyba šaunamaisiais ginklais, jų dalimis ir pagrindiniais komponentais bei šaudmenimis, būtina gerinti valstybių narių keitimąsi informacija, visų pirma geriau panaudojant esamus ryšių kanalus;
(4)
asmens duomenys turi būti tvarkomi pagal taisykles, nustatytas 1995 m. spalio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 95/46/EB dėl asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo (3) ir 2000 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 45/2001 dėl asmenų apsaugos Bendrijos institucijoms ir įstaigoms tvarkant asmens duomenis ir laisvo tokių duomenų judėjimo (4);
(5)
2005 m. liepos 18 d. Komunikate dėl priemonių, skirtų užtikrinti didesnį saugumą, susijusį su sprogmenimis, detonatoriais, bombų gamybos įranga ir šaunamaisiais ginklais (5), Komisija paskelbė ketinimą įgyvendinti JT šaunamųjų ginklų protokolo 10 straipsnį kaip dalį priemonių, reikalingų, kad Sąjunga galėtų sudaryti tą protokolą;
(6)
JT šaunamųjų ginklų protokolu reikalaujama, kad Šalys sukurtų arba patobulintų administracines procedūras arba sistemas, skirtas šaunamųjų ginklų gamybai, žymėjimui, importui ir eksportui veiksmingai kontroliuoti;
(7)
kad būtų laikomasi JT šaunamųjų ginklų protokolo, taip pat reikalaujama, kad neteisėta šaunamųjų ginklų, jų dalių ir pagrindinių komponentų bei šaudmenų gamyba ar prekyba jais būtų pripažinta nusikalstama veika ir būtų imtasi priemonių, kurias taikant būtų galima konfiskuoti taip pagamintas prekes arba prekes, kuriomis taip prekiauta;
(8)
šis reglamentas neturėtų būti taikomas šaunamiesiems ginklams, jų dalims ir pagrindiniams komponentams ar šaudmenims, jei jie konkrečiai skirti kariniams tikslams. Priemones JT šaunamųjų ginklų protokolo 10 straipsnio reikalavimų vykdymui reikėtų pritaikyti taip, kad būtų numatytos paprastesnės civilinio šaunamųjų ginklų naudojimo procedūros. Todėl reikėtų užtikrinti, kad būtų supaprastintos procedūros, susijusios su daugkartinio vežimo leidimų išdavimu, tranzito priemonėmis ir laikinu eksportu teisėtais tikslais;
(9)
šis reglamentas neturi įtakos Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 346 straipsnio, kuriame nurodomi pagrindiniai valstybių narių saugumo interesai, taikymui, ir juo nedaromas poveikis 2009 m. gegužės 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvai 2009/43/EB dėl su gynyba susijusių produktų siuntimo Bendrijoje sąlygų supaprastinimo (6) ar 1991 m. birželio 18 d. Tarybos direktyvai 91/477/EEB dėl ginklų įsigijimo ir laikymo kontrolės (7). Be to, JT šaunamųjų ginklų protokolas, taigi ir šis reglamentas, netaikomi tarpvalstybiniams sandoriams arba valstybių siuntimui, jei taikant protokolą būtų daromas poveikis protokolo Šalies teisei imtis veiksmų ginant nacionalinio saugumo interesą pagal Jungtinių Tautų chartiją;
(10)
Direktyvoje 91/477/EEB sprendžiamas civiliniam naudojimui skirtų šaunamųjų ginklų perdavimo Sąjungos teritorijoje klausimas, o šiame reglamente daugiausia dėmesio skiriama priemonėms, susijusioms su eksportu iš Sąjungos muitų teritorijos į arba per trečiąsias valstybes;
(11)
importuojant šaunamuosius ginklus, jų dalis ir pagrindinius komponentus bei šaudmenis iš trečiųjų valstybių, taikoma Sąjungos teisė, visų pirma Direktyvos 91/477/EEB reikalavimai;
(12)
reikėtų užtikrinti nuoseklumą su registracijos nuostatomis, galiojančiomis pagal Sąjungos teisę;
(13)
siekiant užtikrinti, kad šis reglamentas būtų tinkamai taikomas, valstybės narės turėtų imtis priemonių, kuriomis kompetentingoms valdžios institucijoms būtų suteikti tinkami įgaliojimai;
(14)
siekiant atnaujinti šaunamųjų ginklų, jų dalių ir pagrindinių komponentų bei šaudmenų, kuriems pagal šį reglamentą reikia leidimo, sąrašą, pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 290 straipsnį Komisijai turėtų būti suteikti įgaliojimai priimti aktus dėl šio reglamento I priedo suderinimo su 1987 m. liepos 23 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2658/87 dėl tarifų ir statistinės nomenklatūros bei dėl Bendrojo muitų tarifo (8) I priedu ir su Direktyvos 91/477/EEB I priedu. Ypač svarbu, kad Komisija parengiamųjų darbų metu tinkamai konsultuotųsi, įskaitant konsultacijas ekspertų lygiu. Ruošdama ir rengdama deleguotuosius aktus, Komisija turėtų užtikrinti, kad susiję dokumentai būtų tuo pačiu metu tinkamai laiku persiųsti Europos Parlamentui ir Tarybai;
(15)
Sąjunga priėmė muitų taisykles, kurios pateikiamos 1992 m. spalio 12 d. Tarybos reglamente (EEB) Nr. 2913/92, nustatančiame Bendrijos muitinės kodeksą (9), ir jo įgyvendinimo nuostatose, išdėstytose Komisijos reglamente (EEB) Nr. 2454/93 (10). Taip pat reikėtų atsižvelgti į 2008 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 450/2008, nustatantį Bendrijos muitinės kodeksą (Modernizuotas muitinės kodeksas) (11), kurio nuostatos taikomos skirtingais etapais pagal jo 188 straipsnį. Nė viena šio reglamento nuostata neapribojami įgaliojimai, suteikti pagal Bendrijos muitinės kodeksą ir jo įgyvendinimo nuostatas;
(16)
valstybės narės turėtų nustatyti taisykles dėl sankcijų, taikomų už šio reglamento pažeidimus, ir užtikrinti jų įgyvendinimą. Tos sankcijos turėtų būti veiksmingos, proporcingos ir atgrasančios;
(17)
šiuo reglamentu nedaromas poveikis Sąjungos dvejopo naudojimo prekių eksporto, persiuntimo, tarpininkavimo ir tranzito kontrolės režimui, nustatytam Tarybos reglamentu (EB) Nr. 428/2009 (12);
(18)
šis reglamentas yra suderintas su kitomis atitinkamomis nuostatomis dėl karinės paskirties šaunamųjų ginklų, jų dalių, pagrindinių komponentų bei šaudmenų, saugumo strategijų, neteisėtos prekybos šaulių ginklais ir lengvąja ginkluote ir dėl karinės technologijos eksporto, įskaitant 2008 m. gruodžio 8 d. Tarybos bendrąją poziciją 2008/944/BUSP, nustatančią bendrąsias taisykles, reglamentuojančias karinių technologijų ir įrangos eksporto kontrolę (13);
(19)
Komisija ir valstybės narės turėtų informuoti vienos kitas apie priemones, kurių imtasi pagal šį reglamentą, ir apie kitą turimą svarbią informaciją, susijusią su šiuo reglamentu;
(20)
šiuo reglamentu valstybėms narėms nedraudžiama taikyti konstitucinių normų, susijusių su visuomenės galimybe susipažinti su oficialiais dokumentais, atsižvelgiant į 2001 m. gegužės 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1049/2001 dėl galimybės visuomenei susipažinti su Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos dokumentais (14),
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
I SKYRIUS
DALYKAS, TERMINŲ APIBRĖŽTYS IR TAIKYMO SRITIS
1 straipsnis
Šiuo reglamentu nustatomos taisyklės, kuriomis reglamentuojama šaunamųjų ginklų, jų dalių ir pagrindinių komponentų bei šaudmenų eksporto leidimų sistema, importo ir tranzito priemonės, siekiant įgyvendinti Jungtinių Tautų protokolo prieš neteisėtą šaunamųjų ginklų, jų dalių ir komponentų bei šaudmenų gamybą ir prekybą jais, papildančio Jungtinių Tautų konvenciją prieš tarptautinį organizuotą nusikalstamumą (toliau - JT šaunamųjų ginklų protokolas), 10 straipsnį.
2 straipsnis
Šiame reglamente:
1)
šaunamasis ginklas - bet kuris nešiojamas vamzdinis ginklas, kuris yra sukonstruotas arba gali būti pakeistas taip, kad veikiant sprogstamųjų medžiagų degimo produktų slėgio jėgai iš jo paleidžiamas šratas, kulka arba sviedinys, kaip nurodyta I priede.
Laikoma, kad objektas gali būti pakeistas taip, kad veikiant sprogstamųjų medžiagų degimo produktų slėgio jėgai iš jo gali būti paleistas šratas, kulka arba sviedinys, jei:
jis atrodo kaip šaunamasis ginklas ir
jį galima taip pakeisti dėl jo konstrukcijos arba medžiagos, iš kurios jis pagamintas;
2)
dalys - bet kuris elementas ar pakaitinis elementas, kaip nurodyta I priede, specialiai sukonstruotas šaunamajam ginklui ir būtinas, kad jis veiktų, įskaitant vamzdį, korpusą arba uoksą, šliaužiklį arba cilindrą, spyną arba užraktą ir bet kurį įtaisą, suprojektuotą ar pritaikytą šaunamojo ginklo šūvio garsui sumažinti;
3)
pagrindiniai komponentai - šaunamojo ginklo užrakto mechanizmas, šovinio lizdas ir vamzdis, kurie kiekvienas atskirai priskiriami prie šaunamųjų ginklų, į kuriuos jie yra įmontuoti arba numatyti įmontuoti, kategorijos;
4)
šaudmenys - sukomplektuotas šovinys ar jo komponentai, įskaitant šovinio tūteles, kapsules, sprogstamąją medžiagą, kulkas ar sviedinius, naudojami šaunamajame ginkle, kaip nurodyta I priede, su sąlyga, kad tiems komponentams atitinkamoje valstybėje narėje taikomi leidimai;
5)
deaktyvuoti šaunamieji ginklai - objektai, kitais atžvilgiais atitinkantys šaunamojo ginklo apibrėžtį, bet deaktyvuojant padaryti visam laikui netinkami naudoti, užtikrinant, kad visos pagrindinės šaunamojo ginklo dalys taptų negrįžtamai nebenaudojamos ir jų nebūtų įmanoma išimti, pakeisti arba modifikuoti taip, kad šaunamąjį ginklą vėl būtų galima naudoti pagal paskirtį.
Valstybės narės priima nuostatas, kad kompetentinga valdžios institucija tikrintų šias deaktyvavimo priemones. Valstybės narės numato, kad po to patikrinimo būtų išduota pažyma ar kitas dokumentas, liudijantis, kad šaunamasis ginklas yra deaktyvuotas, arba kad ant šaunamojo ginklo būtų įtvirtintas aiškiai matomas tai įrodantis ženklas;
6)
eksportas:
a)
eksporto procedūra, kaip apibrėžta Reglamento (EEB) Nr. 2913/92 161 straipsnyje;
b)
reeksportas, kaip apibrėžta Reglamento (EEB) Nr. 2913/92 182 straipsnyje, išskyrus prekes, vežamas pagal išorinio tranzito procedūrą, kaip nurodyta to reglamento 91 straipsnyje, kai nebuvo atlikti jokie jo 182 straipsnio 2 dalyje nurodyti reeksporto formalumai;
7)
asmuo - fizinis asmuo, juridinis asmuo arba, jeigu pagal galiojančias taisykles numatyta tokia galimybė, asmenų susivienijimas, pripažįstamas kaip galintis atlikti teisinius veiksmus, tačiau neturintis juridinio asmens teisinio statuso;
8)
eksportuotojas - bet kuris Sąjungoje įsisteigęs asmuo, kuris sudaro arba kurio vardu sudaroma eksporto deklaracija, t. y. asmuo, kuris priimant deklaraciją yra pasirašęs sutartį su gavėju trečiojoje valstybėje ir kuris turi įgaliojimą spręsti dėl prekės išsiuntimo iš Sąjungos muitų teritorijos. Jei eksporto sutartis nesudaryta arba jei sutarties turėtojas veikia ne savo vardu, eksportuotoju laikomas asmuo, turintis įgaliojimą spręsti dėl prekės išsiuntimo iš Sąjungos muitų teritorijos.
Jei teise disponuoti šaunamaisiais ginklais, jų dalimis ir pagrindiniais komponentais arba šaudmenimis pagal sutartį, kuria grindžiamas eksportas, gali naudotis asmuo, įsisteigęs už Sąjungos ribų, eksportuotoja laikoma Sąjungoje įsisteigusi susitariančioji šalis;
9)
Sąjungos muitų teritorija - teritorija, kaip apibrėžta Reglamento (EEB) Nr. 2913/92 3 straipsnyje;
10)
eksporto deklaracija - aktas, kuriuo asmuo nustatyta forma ir būdu nurodo ketinimą pateikti šaunamuosius ginklus, jų dalis ir pagrindinius komponentus bei šaudmenis laikantis eksporto procedūros;
11)
laikinasis eksportas - šaunamųjų ginklų vežimas iš Sąjungos muitų teritorijos, kai numatoma juos reimportuoti per ne ilgesnį kaip 24 mėnesių laikotarpį;
12)
tranzitas - prekių vežimo operacija, kai prekės išvežamos iš Sąjungos muitų teritorijos ir vežamos per vienos ar kelių trečiųjų valstybių teritorijas, o galutinė paskirties vieta yra kitoje trečiojoje valstybėje;
13)
perkrovimas - tranzitas, kai reikia fiziškai iškrauti prekes iš jas importuojančios transporto priemonės, o vėliau reeksportavimo tikslu vėl pakrauti, paprastai į kitą transporto priemonę;
14)
eksporto leidimas:
a)
vienkartinis leidimas arba licencija, suteikta vienam konkrečiam eksportuotojui vienai vieno ar daugiau šaunamųjų ginklų, jų dalių ir pagrindinių komponentų bei šaudmenų siuntai vienam nustatytam galutiniam gavėjui ar gavėjui trečiojoje valstybėje arba
b)
daugkartinis leidimas arba daugkartinė licencija, suteikta vienam konkrečiam eksportuotojui kelioms vieno ar daugiau šaunamųjų ginklų, jų dalių ir pagrindinių komponentų bei šaudmenų siuntoms vienam nustatytam galutiniam gavėjui ar gavėjui trečiojoje valstybėje, arba
c)
bendrasis leidimas arba bendroji licencija, suteikta vienam konkrečiam eksportuotojui kelioms vieno ar daugiau šaunamųjų ginklų, jų dalių ir pagrindinių komponentų bei šaudmenų siuntoms keliems nustatytiems galutiniams gavėjams ar gavėjams vienoje ar keliose trečiosiose valstybėse;
15)
neteisėta prekyba - šaunamųjų ginklų, jų dalių ir pagrindinių komponentų arba šaudmenų importas, eksportas, pardavimas, pristatymas, vežimas ar persiuntimas iš vienos valstybės narės teritorijos arba per ją į trečiosios valstybės teritoriją, jei taikoma bet kuri iš šių sąlygų:
16)
sekimas - sistemingas šaunamųjų ginklų ir, jei įmanoma, jų dalių ir pagrindinių komponentų bei šaudmenų stebėjimas nuo gamintojo iki pirkėjo siekiant padėti kompetentingoms valstybių narių valdžios institucijoms aptikti, tirti ir analizuoti neteisėtą gamybą ir prekybą.
3 straipsnis
1. Šis reglamentas netaikomas:
a)
tarpvalstybiniams sandoriams arba valstybių persiuntimui;
b)
šaunamiesiems ginklams, jų dalims ir pagrindiniams komponentams bei šaudmenims, jei jie specialiai suprojektuoti kariniam naudojimui, ir, bet kuriuo atveju, visiškai automatinio tipo šaunamiesiems ginklams;
c)
šaunamiesiems ginklams, jų dalims ir pagrindiniams komponentams bei šaudmenims, jei jie skirti valstybių narių ginkluotosioms pajėgoms, policijai arba viešosios valdžios institucijoms;
d)
kolekcionieriams ir įstaigoms, užsiimantiems su kultūriniais ir istoriniais šaunamųjų ginklų, jų dalių ir pagrindinių komponentų bei šaudmenų aspektais susijusia veikla ir kuriuos šio reglamento tikslais tokiais pripažįsta valstybė narė, kurios teritorijoje jie įsisteigę, su sąlyga, kad užtikrinamos sekimo priemonės;
e)
deaktyvuotiems šaunamiesiems ginklams;
f)
senoviniams šaunamiesiems ginklams ir jų kopijoms, kaip apibrėžta nacionalinės teisės aktuose, su sąlyga, kad senoviniai šaunamieji ginklai neapima po 1899 m. pagamintų šaunamųjų ginklų.
2. Šiuo reglamentu nedaromas poveikis Reglamentui (EEB) Nr. 2913/92 (Bendrijos muitinės kodeksas), Reglamentui (EEB) Nr. 2454/93 (dėl Bendrijos muitinės kodekso nuostatų įgyvendinimo), Reglamentui (EB) Nr. 450/2008 (Modernizuotas muitinės kodeksas), ir dvejopo naudojimo prekių eksporto, persiuntimo, tarpininkavimo ir tranzito kontrolės režimui, nustatytam Reglamentu (EB) Nr. 428/2009 (Dvejopo naudojimo prekių reglamentas).
II SKYRIUS
EKSPORTO LEIDIMAS, PROCEDŪROS IR KONTROLĖ BEI IMPORTO IR TRANZITO PRIEMONĖS
4 straipsnis
1. Norint eksportuoti I priede išvardytus šaunamuosius ginklus, jų dalis ir pagrindinius komponentus bei šaudmenis, reikalaujama turėti pagal II priede nustatytą formą išduotą eksporto leidimą. Tokį leidimą suteikia valstybės narės, kurioje eksportuotojas yra įsisteigęs, kompetentingos valdžios institucijos, jis išduodamas raštu arba elektroninėmis priemonėmis.
2. Tuo atveju, kai šaunamųjų ginklų, jų dalių ir pagrindinių komponentų bei šaudmenų eksportui reikalingas eksporto leidimas pagal šį reglamentą ir tam eksportui taip pat taikomi leidimo išdavimo reikalavimai, remiantis Bendrąja pozicija 2008/944/BUSP, valstybės narės gali taikyti vieną procedūrą savo įsipareigojimams pagal šį reglamentą ir pagal tą bendrąją poziciją įvykdyti.
3. Jei šaunamieji ginklai, jų dalys ir pagrindiniai komponentai bei šaudmenys laikomi kitoje valstybėje narėje arba kitose valstybėse narėse nei valstybė narė, kurioje pateikta eksporto leidimo paraiška, tai nurodoma toje paraiškoje. Valstybės narės, kuriai pateikta eksporto leidimo paraiška, kompetentingos valdžios institucijos nedelsdamos konsultuojasi su kompetentingomis atitinkamos valstybės narės arba atitinkamų valstybių narių valdžios institucijomis ir suteikia atitinkamą informaciją. Valstybė narė arba valstybės narės, su kuriomis konsultuojamasi, per 10 darbo dienų praneša apie bet kokius prieštaravimus, kuriuos ji arba jos gali pareikšti dėl tokio leidimo suteikimo, o valstybė narė, kurioje ta paraiška buvo pateikta, turi jų paisyti.
5 straipsnis
Komisijai pagal 6 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus dėl I priedo keitimo, remiantis Reglamento (EEB) Nr. 2658/87 I priedo pakeitimais ir Direktyvos 91/477/EEB I priedo pakeitimais.
6 straipsnis
1. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, laikantis šiame straipsnyje nustatytų sąlygų.
2. Įgaliojimai priimti 5 straipsnyje nurodytus deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami neapibrėžtam laikotarpiui.
3. Europos Parlamentas arba Taryba gali bet kuriuo metu atšaukti 5 straipsnyje nurodytų įgaliojimų suteikimą. Sprendimu dėl atšaukimo nutraukiamas tame sprendime nurodytų įgaliojimų suteikimas. Jis įsigalioja kitą dieną po sprendimo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje arba vėlesnę jame nurodytą dieną. Jis nedaro poveikio jau galiojančių deleguotųjų aktų teisėtumui.
4. Kai tik Komisija priima deleguotąjį aktą, apie tai ji tuo pačiu metu praneša Europos Parlamentui ir Tarybai.
5. Pagal 5 straipsnį priimtas deleguotasis aktas įsigalioja tik tuomet, jeigu per du mėnesius nuo pranešimo apie jį Europos Parlamentui ir Tarybai dienos nei Europos Parlamentas, nei Taryba nepareiškė prieštaravimų, arba jeigu iki to laikotarpio pabaigos tiek Europos Parlamentas, tiek Taryba pranešė Komisijai, kad jie nepareikš prieštaravimų. Europos Parlamento arba Tarybos iniciatyva tas laikotarpis pratęsiamas dviem mėnesiams.
7 straipsnis
1. Prieš išduodama šaunamųjų ginklų, jų dalių ir pagrindinių komponentų bei šaudmenų eksporto leidimą, atitinkama valstybė narė patikrina, ar:
a)
importuojanti trečioji valstybė suteikė atitinkamą importo leidimą ir
b)
trečiosios tranzito valstybės, jei jų yra, ne vėliau kaip prieš vežant raštu informavo, kad jos neprieštarauja tranzitui. Ši nuostata netaikoma:
-
vežimui jūra ar oro transportu ir per trečiųjų valstybių jūrų arba oro uostus, su sąlyga, kad neperkraunama arba nekeičiama transporto priemonė,
-
laikinajam eksportui įrodomiems teisėtiems tikslams, kurie apima medžioklę, sportinį šaudymą, tinkamumo nustatymą, parodas, kuriose neparduodama, ir remontą.
2. Valstybės narės gali nuspręsti, kad jei per 20 darbo dienų nuo eksportuotojo rašytinio prašymo dėl neprieštaravimo tranzitui pateikimo dienos prieštaravimų tranzitui negaunama, laikoma, kad trečioji tranzito valstybė, su kuria konsultuotasi, prieštaravimų dėl tranzito neturi.
3. Eksportuotojas kompetentingai valstybės narės valdžios institucijai, atsakingai už eksporto leidimų išdavimą, pateikia reikiamus dokumentus, įrodančius, kad importuojanti trečioji valstybė išdavė leidimą importuoti ir kad trečioji tranzito valstybė tranzitui neprieštarauja.
4. Valstybės narės eksporto leidimo paraiškas išnagrinėja per pagal nacionalinę teisę ar praktiką nustatomą laikotarpį, kuris negali būti ilgesnis nei 60 darbo dienų nuo tos dienos, kurią kompetentingoms valdžios institucijoms buvo pateikta visa reikiama informacija. Išimtinėmis aplinkybėmis ir dėl tinkamai pagrįstų priežasčių tas laikotarpis gali būti pratęstas iki 90 darbo dienų.
5. Eksporto leidimo galiojimo laikotarpis neviršija importo leidimo galiojimo laikotarpio. Kai importo leidime galiojimo laikotarpis nenurodytas, eksporto leidimo galiojimo laikotarpis turi būti bent devyni mėnesiai, išskyrus išimtines aplinkybes ir tinkamai pagrįstas priežastis.
6. Valstybės narės gali nuspręsti eksporto leidimo paraiškų nagrinėjimui naudoti elektroninius dokumentus.
8 straipsnis
1. Sekimo tikslu eksporto leidime ir importo licencijoje arba importo leidime, išduotame importuojančios trečiosios valstybės, ir lydraščiuose kartu pateikiama tokia informacija:
a)
išdavimo ir galiojimo pabaigos datos;
b)
išdavimo vieta;
c)
eksporto valstybė;
d)
importo valstybė;
e)
jei taikoma, trečioji tranzito valstybė ar valstybės;
f)
gavėjas;
g)
galutinis gavėjas, jei žinomas vežimo metu;
h)
duomenys, leidžiantys identifikuoti šaunamuosius ginklus, jų dalis ir pagrindinius komponentus bei šaudmenis, ir jų kiekis, įskaitant šaunamųjų ginklų ženklinimą, kuris atliekamas ne vėliau kaip prieš vežimą.
2. Jei 1 dalyje nurodyta informacija pateikta importo licencijoje arba importo leidime, eksportuotojas ją pateikia trečiosioms tranzito valstybėms iš anksto ir ne vėliau kaip prieš vežimą.
9 straipsnis
1. Supaprastintos procedūros šaunamųjų ginklų, jų dalių, pagrindinių komponentų bei šaudmenų laikinajam eksportui arba reeksportui taikomos tokia tvarka:
a)
eksporto leidimo nereikalaujama turėti šiais atvejais:
i)
medžiotojų ar sportinio šaudymo atstovų vykdomam laikinajam eksportui, kai kartu su kitais asmeninio naudojimo daiktais kelionės į trečiąją valstybę metu, su sąlyga, kad jie kompetentingoms valdžios institucijoms pagrindžia kelionės priežastis, visų pirma pateikiant kvietimą arba kitus medžioklės ar sportinio šaudymo veiklos trečiojoje paskirties valstybėje įrodymus, eksportuojami:
-
vienas ar daugiau šaunamųjų ginklų,
-
jų pagrindiniai komponentai, jei pažymėti, ir dalys,
-
jų atitinkami šaudmenys (ne daugiau kaip 800 šovinių medžiotojams ir ne daugiau kaip 1 200 šovinių sportinio šaudymo atstovams);
ii)
medžiotojų arba sportinio šaudymo atstovų vykdomam reeksportui, kai ginklai eksportuojami kartu su kitais asmeninio naudojimo daiktais gavus laikiną kvietimą į medžioklės arba sportinio šaudymo renginius, su sąlyga, kad šaunamieji ginklai išlieka ne Sąjungos muitų teritorijoje įsisteigusio asmens nuosavybe ir reeksportuojami tam asmeniui;
b)
išvykdami iš Sąjungos muitų teritorijos per valstybę narę, kuri nėra jų gyvenamosios vietos valstybė narė, medžiotojai ir sportinio šaudymo atstovai kompetentingoms valdžios institucijoms pateikia Europos šaunamojo ginklo leidimą, kaip numatyta Direktyvos 91/477/EEB 1 ir 12 straipsniuose. Jei keliaujama oro transportu, Europos šaunamojo ginklo leidimas pateikiamas kompetentingoms valdžios institucijoms ten, kur iš Sąjungos muitų teritorijos išvežamos atitinkamos prekės perduodamos oro transporto bendrovei.
Išvykdami iš Sąjungos muitų teritorijos per jų gyvenamosios vietos valstybę narę, medžiotojai ir sportinio šaudymo atstovai vietoj Europos šaunamojo ginklo leidimo gali pateikti kitą dokumentą, kurį kompetentingos tos valstybės narės valdžios institucijos laiko galiojančiu šiuo tikslu;
c)
kompetentingos valstybės narės valdžios institucijos ne ilgesniam kaip 10 dienų laikotarpiui sustabdo eksportą arba, jei reikia, kitaip neleidžia išvežti šaunamųjų ginklų, jų dalių ir pagrindinių komponentų arba šaudmenų iš Sąjungos muitų teritorijos per tą valstybę narę, jei jos turi pagrindo įtarti, kad medžiotojų ar sportinio šaudymo atstovų pateiktos priežastys neatitinka 10 straipsnyje nustatytų atitinkamų sąlygų ir pareigų. Išimtinėmis aplinkybėmis ir dėl tinkamai pagrįstų priežasčių šiame punkte nurodytas laikotarpis gali būti pratęstas iki 30 dienų.
2. Valstybės narės, remdamosi nacionalinės teisės aktais, nustato supaprastintas procedūras:
a)
šaunamųjų ginklų reeksportui po laikinojo įvežimo jų tinkamumui nustatyti ar eksponuoti jų neparduodant arba juos perdirbti, siekiant suremontuoti, su sąlyga, kad šaunamieji ginklai išlieka ne Sąjungos muitų teritorijoje įsisteigusio asmens nuosavybe ir yra reeksportuojami tam asmeniui;
b)
šaunamųjų ginklų, jų dalių ir pagrindinių komponentų bei šaudmenų reeksportui, jei jie laikinai sandėliuojami nuo įvežimo į Sąjungos muitų teritoriją momento iki išvežimo;
c)
laikinajam šaunamųjų ginklų eksportui siekiant nustatyti jų tinkamumą, remontuoti arba eksponuoti jų neparduodant, su sąlyga, kad eksportuotojas pagrindžia, jog šie šaunamieji ginklai jam teisėtai priklauso ir jis juos eksportuoja pagal išvežimo perdirbti arba laikinojo išvežimo muitinės procedūras.
10 straipsnis
1. Spręsdamos, ar suteikti eksporto leidimą pagal šį reglamentą, valstybės narės atsižvelgia į visus svarbius aspektus, įskaitant, jei taikoma:
a)
jų, kaip atitinkamų tarptautinių eksporto kontrolės susitarimų arba atitinkamų tarptautinių susitarimų Šalių, įsipareigojimus;
b)
nacionalinės užsienio ir saugumo politikos aspektus, įskaitant tuos, kuriems taikoma Bendroji pozicija 2008/944/BUSP;
c)
su numatytu galutiniu naudojimu, gavėju, nustatytu galutiniu gavėju ir nukreipimo rizika susijusius aspektus.
2. Valstybės narės, vertindamos eksporto leidimo paraišką, be 1 dalyje nustatytų svarbių aspektų, atsižvelgia ir į tai, ar eksportuotojas taiko proporcingas ir pakankamas priemones bei procedūras, kuriomis užtikrinama, kad būtų laikomasi šio reglamento nuostatų ir tikslų bei leidimo sąlygų.
Spręsdamos, ar suteikti eksporto leidimą pagal šį reglamentą, valstybės narės laikosi savo įsipareigojimų, susijusių su sankcijomis, nustatytomis Tarybos priimtais sprendimais, Europos saugumo ir bendradarbiavimo organizacijos (ESBO) sprendimu, arba privaloma Jungtinių Tautų Saugumo Tarybos rezoliucija, ypač dėl ginklų embargo.
11 straipsnis
1. Valstybės narės:
a)
atsisako suteikti eksporto leidimą, jei pareiškėjas yra teistas už veiką, kuri laikoma nusikaltimu, įtrauktu į 2002 m. birželio 13 d. Tarybos pagrindų sprendimo 2002/584/TVR dėl Europos arešto orderio ir perdavimo tarp valstybių narių tvarkos (15) 2 straipsnio 2 dalyje esantį sąrašą, arba už bet kurią kitą veiką, jei ji laikoma nusikaltimu, už kurį skiriama bent ketverių metų didžiausia laisvės atėmimo bausmė arba dar griežtesnė bausmė;
b)
panaikina, sustabdo, pakeičia arba atšaukia eksporto leidimą, jei nevykdomos arba nebevykdomos jo suteikimo sąlygos.
Šia dalimi nedaromas poveikis griežtesnių taisyklių taikymui pagal nacionalinės teisės aktus.
2. Jei valstybės narės atsisako suteikti eksporto leidimą, jį panaikina, sustabdo, pakeičia arba atšaukia, apie tai jos praneša kompetentingoms kitų valstybių narių valdžios institucijoms ir dalijasi su jomis atitinkama informacija. Kai kompetentingos valstybės narės valdžios institucijos sustabdo eksporto leidimą, jų galutinis vertinimas pateikiamas kitoms valstybėms narėms sustabdymo laikotarpio pabaigoje.
3. Prieš suteikdamos eksporto leidimą pagal šį reglamentą, kompetentingos valstybių narių valdžios institucijos atsižvelgia į visus pagal šį reglamentą priimtus atsisakymus, apie kuriuos joms buvo pranešta, kad išsiaiškintų, ar kompetentingos kitos valstybės narės ar valstybių narių valdžios institucijos atsisakė suteikti leidimą dėl iš esmės tapataus sandorio (dėl iš esmės tapačių parametrų ar techninių ypatybių prekės ir tam pačiam importuotojui ar gavėjui).
Visų pirma jos gali konsultuotis su kompetentingomis valstybės narės ar valstybių narių valdžios institucijomis, kurios atsisakė suteikti, panaikino, sustabdė, pakeitė arba atšaukė tokį leidimą (-us), kaip numatyta 1 ir 2 dalyse. Jei po tokios konsultacijos kompetentingos valstybės narės valdžios institucijos nusprendžia suteikti leidimą, apie tai jos informuoja kompetentingas kitų valstybių narių valdžios institucijas ir pateikia visą reikiamą informaciją, kad paaiškintų tokį sprendimą.
4. Visa informacija, kuria dalijamasi pagal šio straipsnio nuostatas, turi atitikti 19 straipsnio 2 dalies nuostatas dėl jos konfidencialumo.
12 straipsnis
Pagal galiojančią nacionalinę teisę arba praktiką valstybės narės ne mažiau kaip 20 metų saugo visą informaciją, susijusią su šaunamaisiais ginklais ir, jei įmanoma, jų dalimis ir pagrindiniais komponentais bei šaudmenimis, kuri yra reikalinga siekiant atsekti ir identifikuoti tuos šaunamuosius ginklus, jų dalis ir pagrindinius komponentus bei šaudmenis ir užkirsti kelią neteisėtai prekybai jais arba ją aptikti. Ta informacija apima eksporto leidimo išdavimo vietą ir datas bei galiojimo pabaigą; eksporto valstybę; importo valstybę; jei taikoma, trečiąją tranzito valstybę; gavėją; galutinį gavėją, jei jis žinomas eksporto metu; ir prekių aprašymą bei kiekį, įskaitant jų ženklinimą.
Šis straipsnis netaikomas 9 straipsnyje nurodytam eksportui.
13 straipsnis
1. Valstybės narės, kilus įtarimams, prašo importuojančios trečiosios valstybės patvirtinti, kad gavo išsiųstą šaunamųjų ginklų, jų dalių ir pagrindinių komponentų arba šaudmenų siuntą.
2. Gavusios trečiosios eksporto valstybės, kuri eksporto metu yra JT šaunamųjų ginklų protokolo Šalis, prašymą, valstybės narės patvirtina, kad gavo išsiųstą šaunamųjų ginklų, jų dalių ir pagrindinių komponentų arba šaudmenų siuntą Sąjungos muitų teritorijoje, o tai iš esmės užtikrinama pateikiant atitinkamus muitinės importo dokumentus.
3. Valstybės narės laikosi 1 ir 2 dalių pagal galiojančią nacionalinę teisę ar praktiką. Visų pirma, kai eksportuojama, kompetentinga valstybės narės valdžios institucija gali nuspręsti kreiptis į eksportuotoją arba tiesiogiai į importuojančią trečiąją valstybę.
14 straipsnis
Valstybės narės imasi tokių priemonių, kurių gali reikėti, kad jų leidimų suteikimo procedūros būtų saugios ir kad būtų galima patikrinti arba patvirtinti leidimo dokumentų autentiškumą.
Tam tikrais atvejais patikrinimą ir patvirtinimą taip pat galima užtikrinti diplomatiniais kanalais.
15 straipsnis
Tinkamam šio reglamento taikymui užtikrinti valstybės narės imasi būtinų ir proporcingų priemonių, kad jų kompetentingos valdžios institucijos galėtų:
a)
surinkti informaciją apie bet kokį užsakymą arba sandorį, susijusį su šaunamaisiais ginklais, jų dalimis ir pagrindiniais komponentais bei šaudmenimis ir
b)
nustatyti, ar eksporto kontrolės priemonės yra tinkamai taikomos, o tai visų pirma gali apimti teisę patekti į asmenų, turinčių su eksporto sandoriu susijusių interesų, patalpas.
16 straipsnis
Valstybės narės nustato sankcijų, taikomų pažeidus šį reglamentą, taisykles ir imasi visų būtinų priemonių užtikrinti, kad jos būtų įgyvendintos. Numatytos sankcijos turi būti veiksmingos, proporcingos ir atgrasančios.
III SKYRIUS
MUITINĖS FORMALUMAI
17 straipsnis
1. Tvarkydamas šaunamųjų ginklų, jų dalių ir pagrindinių komponentų arba šaudmenų eksporto muitinės formalumus eksporto muitinėje, eksportuotojas pateikia įrodymus, kad buvo gauti visi būtini eksporto leidimai.
2. Gali būti pareikalauta, kad eksportuotojas pateiktų visų dokumentų, pateiktų kaip įrodymai, vertimą į oficialią valstybės narės, kurioje pateikiama eksporto deklaracija, kalbą.
3. Valstybės narės, nedarydamos poveikio joms pagal Reglamentą (EEB) Nr. 2913/92 suteiktiems įgaliojimams, ne ilgesniu kaip 10 dienų laikotarpiu sustabdo eksporto iš jų teritorijos procesą arba, jei reikia, kitaip neleidžia išvežti šaunamųjų ginklų, jų dalių ir pagrindinių komponentų arba šaudmenų, kuriems taikomas galiojantis eksporto leidimas, iš Sąjungos muitų teritorijos per jų teritoriją, jei jos turi priežasčių įtarti, kad:
a)
suteikiant leidimą nebuvo atsižvelgta į svarbią informaciją arba
b)
po leidimo suteikimo iš esmės pasikeitė aplinkybės.
Išimtinėmis aplinkybėmis ir dėl tinkamai pagrįstų priežasčių tas laikotarpis gali būti pratęstas iki 30 dienų.
4. Per 3 dalyje nurodytą laikotarpį arba pratęstą laikotarpį valstybės narės arba leidžia eksportuoti šaunamuosius ginklus, jų dalis ir pagrindinius komponentus arba šaudmenis, arba imasi veiksmų pagal 11 straipsnio 1 dalies b punktą.
18 straipsnis
1. Valstybės narės gali numatyti, kad šaunamųjų ginklų, jų dalių ir pagrindinių komponentų arba šaudmenų eksporto muitinės formalumus būtų galima atlikti tik tam įgaliotose muitinėse.
2. Valstybės narės, pasinaudodamos 1 dalyje nustatyta galimybe, informuoja Komisiją apie tinkamai įgaliotas muitines arba apie vėlesnius jų pakeitimus. Komisija kasmet skelbia ir atnaujina tą informaciją Europos Sąjungos oficialiojo leidinio C serijoje.
IV SKYRIUS
ADMINISTRACINIS BENDRADARBIAVIMAS
19 straipsnis
1. Bendradarbiaudamos su Komisija ir laikydamosi 21 straipsnio 2 dalies, valstybės narės imasi visų tinkamų priemonių, kompetentingų valdžios institucijų tiesioginiam bendradarbiavimui ir keitimuisi informacija užtikrinti, kad padidintų šiame reglamente nustatytų priemonių efektyvumą. Tokia informacija gali būti:
a)
eksportuotojų, kurių paraiška leidimui gauti buvo atmesta arba kuriems taikomi valstybių narių pagal 11 straipsnį priimti sprendimai, duomenys;
b)
gavėjų ar kitų asmenų, užsiimančių įtartina veikla, duomenys ir, jei turima, maršrutai.
2. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 515/97 (16) dėl tarpusavio pagalbos, visų pirma jo nuostatos dėl informacijos konfidencialumo, mutatis mutandis taikomos šio straipsnio priemonėms, nedarant poveikio šio reglamento 20 straipsniui.
V SKYRIUS
BENDROSIOS IR BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
20 straipsnis
1. Įsteigiama Šaunamųjų ginklų eksporto koordinavimo grupė (toliau - Koordinavimo grupė), kuriai pirmininkauja Komisijos atstovas. Kiekviena valstybė narė skiria į ją atstovą.
Koordinavimo grupė nagrinėja visus klausimus dėl šio reglamento taikymo, kuriuos gali iškelti pirmininkas arba valstybės narės atstovas. Ji laikosi Reglamente (EB) Nr. 515/97 nustatytų konfidencialumo taisyklių.
2. Koordinavimo grupės pirmininkas arba Koordinavimo grupė prireikus tariasi su atitinkamais suinteresuotaisiais subjektais, kuriems taikomas šis reglamentas.
21 straipsnis
1. Kiekviena valstybė narė informuoja Komisiją apie įstatymus ir kitus teisės aktus, priimtus įgyvendinant šį reglamentą, įskaitant 16 straipsnyje nurodytas priemones.
2. Ne vėliau kaip 2012 m. balandžio 19 d. kiekviena valstybė narė informuoja kitas valstybes nares ir Komisiją apie nacionalines valdžios institucijas, kompetentingas įgyvendinti 7, 9, 11 ir 17 straipsnius. Remdamasi ta informacija, Komisija kasmet skelbia ir atnaujina tų institucijų sąrašą Europos Sąjungos oficialiojo leidinio C serijoje.
3. Ne vėliau kaip 2017 m. balandžio 19 d., o po to - Koordinavimo grupės prašymu ir bet kuriuo atveju kas dešimt metų Komisija peržiūri, kaip įgyvendinamas šis reglamentas ir pateikia Europos Parlamentui ir Tarybai jo taikymo ataskaitą, kurioje gali būti pasiūlymų iš dalies keisti šį reglamentą. Valstybės narės pateikia Komisijai visą ataskaitai parengti reikalingą informaciją, įskaitant informaciją apie vienos procedūros taikymą, kaip numatyta 4 straipsnio 2 dalyje.
22 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas taikomas nuo 2013 m. rugsėjo 30 d.
Vis dėlto 13 straipsnio 1 ir 2 dalys taikomos praėjus trisdešimt dienų po JT šaunamųjų ginklų protokolo įsigaliojimo Europos Sąjungoje dienos, po jo sudarymo pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 218 straipsnį.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Strasbūre 2012 m. kovo 14 d.