NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 370/2011
ze dne 11. dubna 2011,
kterým se mění nařízení (ES) č. 215/2008 o finančním nařízení pro 10. Evropský rozvojový fond, pokud jde o Evropskou službu pro vnější činnost
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 217 této smlouvy,
s ohledem na Dohodu o partnerství mezi africkými, karibskými a tichomořskými státy na jedné straně a Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně druhé, podepsanou v Cotonou dne 23. června 2000 (1), naposledy pozměněnou v Ouagadou dne 22. června 2010 (2),
s ohledem na Vnitřní dohodu mezi zástupci vlád členských států, zasedajících v Radě, o financování pomoci Společenství v rámci víceletého finančního rámce pro období 2008-2013 v souladu s dohodou o partnerství AKT-ES a o přídělu finanční pomoci zámořským zemím a územím, na které se vztahuje část čtvrtá Smlouvy o ES (3) (dále jen „vnitřní dohoda“), a zejména na čl. 10 odst. 2 uvedené dohody,
s ohledem na návrh Evropské komise,
s ohledem na stanovisko Účetního dvora (4),
po konzultaci s Evropskou investiční bankou,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Rady (ES) č. 215/2008 (5) stanoví pravidla pro sestavování a plnění zdrojů 10. Evropského rozvojového fondu (dále jen „ERF“).
(2)
Lisabonská smlouva ustavuje Evropskou službu pro vnější činnost (dále jen „ESVČ“). Aby bylo zohledněno ustavení ESVČ, bylo nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25.června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (6) (dále jen „finanční nařízení“), pozměněno nařízením (EU, Euratom) č. 1081/2010 (7). Za účelem vytvoření stabilního právního rámce pro plnění zdrojů ERF a zohlednění ustavení ESVČ a změn finančního nařízení je nutné změnit nařízení (ES) č. 215/2008.
(3)
Podle rozhodnutí Rady 2010/427/EU ze dne 26. července 2010 o organizaci a fungování Evropské služby pro vnější činnost (8) je ESVČ útvarem sui generis a měla by být pro účely finančního nařízení považována za orgán.
(4)
Smlouva o fungování Evropské unie stanoví, že delegace Komise se stanou součástí ESVČ jako delegace Unie. Je nutné zajistit kontinuitu ve fungování delegací Unie, a zejména kontinuitu a efektivitu řízení zdrojů ERF delegacemi. Proto by měla být Komise zmocněna, aby svými pravomocemi v oblasti plnění zdrojů ERF dále pověřila vedoucí delegací Unie, kteří spadají pod ESVČ jako samostatný orgán. Pověřené schvalující osoby by měly být nadále odpovědné za vymezení vnitřních systémů řízení a kontroly, zatímco vedoucí delegací Unie by měli být odpovědní za náležité nastavení a fungování vnitřních systémů řízení a kontroly a za správu finančních prostředků a operace prováděné v jejich delegacích. Za tímto účelem by měli dvakrát ročně podávat zprávu. Je vhodné umožnit zrušení těchto pověření v souladu s pravidly platnými pro Komisi.
(5)
V souladu se zásadou řádného finančního řízení by vedoucí delegací Unie, jednají-li jako dále pověřené schvalující osoby, měli uplatňovat pravidla Komise a měli by mít stejné úkoly, povinnosti a odpovědnost jako jakákoli jiná dále pověřená schvalující osoba. Rovněž by se měli v těchto věcech obracet na Komisi jako na svůj orgán.
(6)
Vzhledem k tomu, že by ESVČ měla být považována pro účely finančního nařízení za orgán, měla by v souvislosti s udělováním absolutoria plně podléhat postupu uvedenému v článcích 142, 143 a 144 nařízení (ES) č. 215/2008. ESVČ by měla plně spolupracovat s orgány zapojenými do postupu udělování absolutoria a případně poskytovat další nezbytné informace, a to i prostřednictvím účasti na zasedáních příslušných subjektů. Za plnění zdrojů ERF by měla být i nadále zodpovědná Komise v souladu s článkem 2 nařízení (ES) č. 215/2008, včetně zdrojů ERF vynaložených vedoucími delegací Unie, kteří jednají jako dále pověřené schvalující osoby. K tomu, aby mohla Komise plnit své povinnosti, by jí vedoucí delegací Unie měli poskytovat potřebné informace. Současně by měl být informován vysoký představitel Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku (dále jen „vysoký představitel“), který by měl usnadňovat spolupráci delegací Unie s útvary Komise. Vzhledem k tomu, že se jedná o zcela novou strukturu, je třeba uplatňovat přísná ustanovení o transparentnosti a odpovědnosti za finanční prostředky.
(7)
Účetní Komise by měl být nadále odpovědný za veškeré plnění zdrojů ERF, včetně účetních operací s prostředky ERF, jejichž správou jsou dále pověřeni vedoucí delegací Unie.
(8)
V zájmu jednotného přístupu a rovnosti zacházení s dále pověřenými schvalujícími osobami, které jsou zaměstnanci ESVČ, a těmi, které jsou zaměstnanci Komise, jakož i náležité informovanosti Komise by měla být specializovaná komise pro řešení finančních nesrovnalostí v rámci Komise zodpovědná rovněž za řešení nesrovnalostí v rámci ESVČ v případech, kdy Komise dále pověřila prováděcími pravomocemi vedoucí delegací Unie. Nicméně v zájmu zachování vazby mezi odpovědností za finanční řízení a disciplinárním opatřením by Komise měla být oprávněna vyzvat vysokého představitele, aby zahájil řízení, pokud tato specializovaná komise odhalí nesrovnalosti týkající se pravomocí Komise, jimiž byli dále pověřeni vedoucí delegací Unie. V takovém případě by měl vysoký představitel učinit patřičné kroky v souladu se služebním řádem.
(9)
V zájmu zajištění účinné a účelné vnitřní kontroly by měli vedoucí delegací Unie podléhat ověřovací pravomoci interního auditora Komise ohledně finančního řízení, kterým byli dále pověřeni.
(10)
V zájmu zajištění demokratické kontroly plnění zdrojů ERF by vedoucí delegací Unie měli podávat prohlášení o věrohodnosti spolu se zprávou obsahující informace o účinnosti a účelnosti vnitřních systémů řízení a kontroly ve svých delegacích a o řízení operací, kterými byli dále pověřeni. Zprávy vedoucích delegací Unie by měly být připojeny k výroční zprávě o činnosti příslušné pověřené schvalující osoby a poskytnuty Evropskému parlamentu a Radě.
(11)
Nařízení (ES) č. 215/2008 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 215/2008 se mění takto:
1)
V čl. 14 odst. 3 se první pododstavec nahrazuje tímto:
„3. Komise vhodným způsobem zpřístupní informace o příjemcích finančních prostředků z ERF, které má k dispozici, pokud jsou zdroje ERF plněny centralizovaným řízením a přímo jejími útvary nebo delegacemi Unie podle čl. 17 druhého pododstavce, a informace o příjemcích finančních prostředků, které poskytly subjekty, jež byly úkoly plnění zdrojů pověřeny v rámci jiných způsobů řízení.“
2)
V článku 17 se doplňují nové pododstavce, které znějí:
„Výkonem svých pravomocí při plnění zdrojů ERF může Komise pověřit vedoucí delegací Unie. Současně o tom uvědomí vysokého představitele Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku (dále jen ‚vysoký představitel‘). Pokud vedoucí delegací Unie jednají jako dále pověřené schvalující osoby, dodržují pravidla Komise pro plnění zdrojů ERF a mají stejné úkoly, povinnosti a odpovědnost jako kterákoli jiná dále pověřená schvalující osoba.
Komise může toto pověření zrušit v souladu se svými vlastními pravidly.
Pro účely druhého pododstavce přijme vysoký představitel potřebná opatření k usnadnění spolupráce mezi delegacemi Unie a útvary Komise.
Ke zjednodušení plnění zdrojů vyhrazených na podporu výdajů spojených s ERF podle článku 6 vnitřní dohody delegacemi Unie však mohou být mezi Komisí a Evropskou službou pro vnější činnost (dále jen „ESVČ“) dohodnuta podrobná ustanovení. Tato ustanovení se nesmějí odchylovat od ustanovení tohoto nařízení.“
3)
V čl. 25 odst. 1 se první pododstavec nahrazuje tímto:
„1. Plní-li Komise plní zdroje ERF centralizovaným řízením, jsou úkoly plnění zdrojů prováděny buď přímo jejími útvary či delegacemi Unie v souladu s čl. 17 druhým pododstavcem, nebo nepřímo podle odstavců 2, 3 a 4 tohoto článku a článků 26 až 29.“
4)
V článku 32 se doplňuje nový odstavec, který zní:
„5. Pokud vedoucí delegací Unie jednají jako dále pověřené schvalující osoby podle čl. 17 druhého pododstavce, podléhají Komisi jako orgánu odpovědnému za stanovení, výkon, kontrolu a hodnocení jejich úkolů a povinností jakožto dále pověřených schvalujících osob. Současně o tom Komise uvědomí vysokého představitele.“
5)
V čl. 38 druhém pododstavci se doplňuje nová věta, která zní:
„Výroční zprávy o činnosti pověřených schvalujících osob jsou rovněž zpřístupněny Evropskému parlamentu a Radě.“
6)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 38a
1. Pokud vedoucí delegací Unie jednají jako dále pověřené schvalující osoby podle čl. 17 druhého pododstavce, spolupracují v zájmu náležitého vynakládání finančních prostředků úzce s Komisí s cílem zajistit zejména legalitu a správnost finančních operací, dodržování zásady řádného finančního řízení při správě finančních prostředků a účinnou ochranu finančních zájmů Unie.
K tomu účelu přijmou potřebná opatření, aby zamezili jakékoli situaci, která by mohla ohrozit odpovědnost Komise za plnění zdrojů ERF, kterým byli dále pověřeni, jakož i jakémukoli střetu priorit, který bude mít pravděpodobně vliv na plnění úkolů finančního řízení, kterými byli dále pověřeni.
Pokud vyvstane situace nebo střet priorit uvedené v druhém pododstavci, vedoucí delegací Unie o nich neprodleně informují příslušné generální ředitele Komise a ESVČ. Tito generální ředitelé přijmou vhodná opatření k nápravě situace.
2. Pokud se vedoucí delegací Unie ocitnou v situaci uvedené v čl. 37 odst. 4, obrátí se na spěcializovanou komisi pro řešení finančních nesrovnalostí zřízenou podle čl. 54 odst. 3. V případě jakékoli protiprávní činnosti, podvodu nebo korupce, které by mohly poškodit zájmy Unie, uvědomí orgány a subjekty určené platnými právními předpisy.
3. Pokud vedoucí delegací Unie jednají jako dále pověřené schvalující osoby podle čl. 17 druhého pododstavce, podávají zprávu své pověřené schvalující osobě, která zahrne jejich zprávy do své výroční zprávy o činnosti uvedené v článku 38. Zprávy vedoucích delegací Unie obsahují informace o účinnosti a účelnosti vnitřních systémů řízení a kontroly zavedených v jejich delegacích a o řízení operací, kterým byli dále pověřeni, a podávají prohlášení o věrohodnosti podle čl. 54 odst. 2a. Tyto zprávy jsou přiloženy k výroční zprávě o činnosti pověřené schvalující osoby a jsou zpřístupněny Evropskému parlamentu a Radě, přičemž je případně zohledněna jejich důvěrná povaha.
Vedoucí delegací Unie plně spolupracují s orgány zapojenými do postupu udělování absolutoria a případně poskytují veškeré nezbytné dodatečné informace. V rámci této spolupráce mohou být vyzváni, aby se zúčastnili zasedání příslušných subjektů a byli nápomocni příslušným pověřeným schvalujícím osobám.
4. Pokud vedoucí delegací Unie jednají jako dále pověřené schvalující osoby podle čl. 17 druhého pododstavce, vyhoví jakékoli žádosti pověřené schvalující osoby, ať už se jedná o její vlastní žádost, nebo o žádost Evropského parlamentu v rámci postupu udělování absolutoria.
5. Komise zajistí, aby k dalšímu přenesení pravomocí nedocházelo na úkor postupu udělování absolutoria podle článků 142, 143 a 144.“
7)
V čl. 39 odst. 1 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
„Účetní Komise je nadále odpovědný za veškeré plnění zdrojů ERF, včetně účetních operací s prostředky ERF, jejichž správou jsou dále pověřeni vedoucí delegací Unie.“
8)
Článek 54 se mění takto:
a)
vkládá se nový odstavec, který zní:
„2a. V případě dalšího pověření vedoucích delegací Unie je pověřená schvalující osoba odpovědná za vymezení zavedených vnitřních systémů řízení a kontroly, jejich účinnost a účelnost. Vedoucí delegací Unie jsou odpovědní za náležité nastavení a fungování těchto systémů podle pokynů pověřené schvalující osoby a za správu finančních prostředků a operace provedené v rámci delegace Unie pod jejich vedením. Dříve než se ujmou funkcí, musí absolvovat zvláštní školení zaměřené na úkoly a povinnosti schvalujících osob a plnění zdrojů ERF v souladu s čl. 37 odst. 3.
Vedoucí delegací Unie podávají zprávu o plnění povinností, za něž jsou odpovědní podle prvního pododstavce tohoto odstavce, v souladu s čl. 38a odst. 4.
Vedoucí delegací Unie podávají pověřené schvalující osobě každý rok prohlášení o věrohodnosti vnitřních systémů řízení a kontroly zavedených v jejich delegacích a o řízení operací, kterým byli dále pověřeni, a jejich výsledcích, tak aby schvalující osoba mohla vypracovat vlastní prohlášení o věrohodnosti stanovené v článku 38.“;
b)
doplňuje se nový odstavec, který zní:
„4. Pokud vedoucí delegací Unie jednají jako dále pověřené schvalující osoby podle čl. 17 druhého pododstavce, je k rozhodování o případech, na něž se odkazuje v odstavci 3 tohoto článku, příslušná specializovaná komise pro řešení finančních nesrovnalostí zřízená Komisí podle téhož odstavce.
Pokud tato komise odhalí systémové problémy, podá schvalující osobě, vysokému představiteli, pověřené schvalující osobě, pokud není zúčastněnou osobou, a internímu auditorovi zprávu s doporučeními.
Na základě stanoviska této komise může Komise požádat vysokého představitele, aby jakožto orgán oprávněný ke jmenování zahájil vůči dále pověřeným schvalujícím osobám disciplinární řízení nebo řízení z důvodu finanční odpovědnosti, pokud se nesrovnalosti týkají pravomocí, jimiž je Komise dále pověřila. V takovém případě vysoký představitel podnikne patřičné kroky v souladu se služebním řádem za účelem uplatnění rozhodnutí o disciplinárních opatřeních nebo finanční odpovědnosti dle doporučení Komise.
Členské státy plně podporují Unii při vymáhání odpovědnosti podle článku 22 služebního řádu u dočasných zaměstnanců, na něž se vztahuje čl. 2 písm. e) pracovního řádu ostatních zaměstnanců Evropských společenství.“
9)
V článku 89 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
„Pro účely interního auditu ESVČ podléhají vedoucí delegací Unie, pokud jednají jako dále pověřené schvalující osoby podle čl. 17 druhého pododstavce, s ohledem na finanční řízení, kterým byli dále pověřeni, ověřovací pravomoci interního auditora Komise.“
10)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 144a
ESVČ důsledně dodržuje postupy, které jsou stanoveny v článcích 142, 143 a 144. ESVČ plně spolupracuje s orgány zapojenými do postupu udělování absolutoria a případně poskytuje další nezbytné informace, a to i prostřednictvím účasti na zasedáních příslušných subjektů.“
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Lucemburku dne 11. dubna 2011.
TARYBOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 370/2011
2011 m. balandžio 11 d.
kuriuo dėl Europos išorės veiksmų tarnybos iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 215/2008 dėl 10-ajam Europos plėtros fondui taikomo finansinio reglamento
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 217 straipsnį,
atsižvelgdama į Afrikos, Karibų jūros ir Ramiojo vandenyno grupės valstybių ir Europos bendrijos bei jos valstybių narių partnerystės susitarimą, pasirašytą 2000 m. birželio 23 d. Kotonu (1) su paskutiniais pakeitimais, padarytais 2010 m. birželio 22 d. Uagadugu, Burkina Fase (2),
atsižvelgdama į Taryboje posėdžiavusių valstybių narių Vyriausybių atstovų vidaus susitarimą dėl Bendrijos pagalbos finansavimo pagal 2008-2013 m. daugiametę finansavimo programą, vadovaujantis AKR ir EB partnerystės susitarimu, ir dėl finansinės pagalbos skyrimo užjūrio šalims ir teritorijoms, kurioms taikoma EB sutarties ketvirta dalis (3) (toliau - vidaus susitarimas), ypač į jo 10 straipsnio 2 dalį,
atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,
atsižvelgdama į Audito Rūmų nuomonę (4),
pasikonsultavusi su Europos investicijų banku,
kadangi:
(1)
2008 m. vasario 18 d. Tarybos reglamente (EB) Nr. 215/2008 (5) nustatomos 10-ojo Europos plėtros fondo (toliau - EPF) įsteigimo ir išteklių finansinio įgyvendinimo taisyklės.
(2)
Lisabonos sutartimi įsteigiama Europos išorės veiksmų tarnyba (toliau - EIVT). Siekiant atsižvelgti į EIVT įsteigimą, 2002 m. birželio 25 d. Tarybos reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento (6) (toliau - Finansinis reglamentas) iš dalies pakeistas Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES, Euratomas) Nr. 1081/2010 (7). Siekiant suteikti stabilų teisinį EPF vykdymo pagrindą ir atsižvelgti į EIVT įsteigimą bei Finansinio reglamento pakeitimus, būtina iš dalies pakeisti Reglamentą (EB) Nr. 215/2008.
(3)
Pagal 2010 m. liepos 26 d. Tarybos sprendimą 2010/427/ES, kuriuo nustatoma Europos išorės veiksmų tarnybos struktūra ir veikimas (8), EIVT yra sui generis tarnyba ir Finansinio reglamento tikslais turėtų būti laikoma institucija.
(4)
Sutartyje dėl Europos Sąjungos veikimo numatyta, kad Komisijos delegacijos taps EIVT dalimi kaip Sąjungos delegacijos. Būtina užtikrinti Sąjungos delegacijų veiklos tęstinumą, ypač delegacijų vykdomo EPF išteklių valdymo tęstinumą ir veiksmingumą. Todėl Komisijai turėtų būti suteiktas leidimas perduoti EPF išteklių įgyvendinimo įgaliojimus EIVT, kaip atskirai institucijai, priklausančių Sąjungos delegacijų vadovams. Įgalioti leidimus duodantys pareigūnai turėtų ir toliau būti atsakingi už vidaus valdymo ir kontrolės sistemų nustatymą, o Sąjungos delegacijų vadovai turėtų būti atsakingi už tinkamą vidaus valdymo ir kontrolės sistemų sukūrimą ir veikimą, taip pat už lėšų ir jų delegacijose vykdomos veiklos valdymą. Jie turėtų du kartus per metus pateikti atitinkamas ataskaitas. Tikslinga nustatyti tokio įgaliojimo atšaukimo sąlygas pagal Komisijai taikomas taisykles.
(5)
Siekiant įgyvendinti patikimo finansų valdymo principą, Sąjungos delegacijų vadovai, kaip perįgalioti leidimus duodantys pareigūnai, turėtų taikyti Komisijos taisykles, o jų pareigos, įsipareigojimai ir atskaitomybė turėtų būti tokie, kaip bet kurių kitų perįgaliotų leidimus duodančių pareigūnų. Todėl jie taip pat turėtų laikyti Komisiją savo institucija.
(6)
Tvirtinant biudžeto įvykdymą, atsižvelgiant į tai, kad įgyvendinant Finansinį reglamentą EIVT traktuojama kaip institucija, tarnyba turėtų taikyti visas Reglamento (EB) Nr. 215/2008 142, 143 ir 144 straipsniuose nustatytas procedūras. EIVT turėtų visapusiškai bendradarbiauti su institucijomis, dalyvaujančiomis biudžeto įvykdymo patvirtinimo procedūroje, ir atitinkamais atvejais pateikti bet kokią reikalingą papildomą informaciją, be kita ko, dalyvaudama atitinkamų įstaigų posėdžiuose. Komisija toliau turėtų būti atsakinga už EPF išteklių įgyvendinimą pagal Reglamento (EB) Nr. 215/2008 2 straipsnį, be kita ko, už EPF išteklius, už kurių įgyvendinimą atsakingi Sąjungos delegacijų vadovai, kaip perįgalioti leidimus duodantys pareigūnai. Tam, kad Komisija galėtų vykdyti savo įpareigojimus, Sąjungos delegacijų vadovai turėtų teikti reikalingą informaciją. Tuo pačiu metu turėtų būti informuotas Sąjungos vyriausiasis įgaliotinis užsienio reikalams ir saugumo politikai (toliau - vyriausiasis įgaliotinis), kuris turėtų palengvinti Sąjungos delegacijų ir Komisijos departamentų bendradarbiavimą. Atsižvelgiant į šios struktūros naujumą, reikia taikyti gerai parengtas skaidrumo ir finansinės atskaitomybės nuostatas.
(7)
Komisijos apskaitos pareigūnas toliau turėtų būti atsakingas už visų EPF išteklių įgyvendinimą, įskaitant apskaitos operacijas, susijusias su EPF ištekliais, kuriuos valdyti perįgalioti Sąjungos delegacijų vadovai.
(8)
Siekiant užtikrinti nuoseklumą ir vienodą požiūrį į perįgaliotus leidimus duodančius pareigūnus, kurie yra EIVT darbuotojai ir tuos, kurie yra Komisijos darbuotojai, taip pat užtikrinti, kad Komisija būtų tinkamai informuota, speciali Komisijos finansinių pažeidimų komisija taip pat turėtų būti atsakinga už EIVT pažeidimų nagrinėjimą, kai Komisija perduoda vykdymo įgaliojimus Sąjungos delegacijų vadovams. Vis dėlto siekdama išsaugoti atsakomybės už finansų valdymą ir drausminių priemonių ryšį Komisija turėtų turėti teisę prašyti vyriausiojo įgaliotinio pradėti procesą, jeigu finansinių netiklsumų komisija nustato pažeidimų, susijusių su tomis Komisijos Sąjungos delegacijų vadovams perduotomis kompetencijos sritimis. Tokiu atveju atsižvelgdamas į Tarnybos nuostatus vyriausiasis įgaliotinis turėtų imtis tinkamų veiksmų.
(9)
Siekiant užtikrinti veiksmingą ir efektyvią vidaus kontrolę, Komisijos vidaus auditorius turėtų tikrinti, kaip valdomi finansai, kuriuos valdyti perįgalioti Sąjungos delegacijų vadovai.
(10)
Siekiant užtikrinti demokratinę EPF išteklių įgyvendinimo priežiūrą, Sąjungos delegacijų vadovai turėtų pateikti patikinimą ir ataskaitą, kurioje nurodoma informacija apie jų delegacijų vidaus valdymo ir kontrolės sistemų veiksmingumą ir efektyvumą, taip pat apie veiklos, kurią jie perįgalioti vykdyti, valdymą. Sąjungos delegacijų vadovų ataskaitos turėtų būti pridėtos prie atsakingo įgalioto leidimus duodančio pareigūno metinių veiklos ataskaitų ir Europos Parlamentui ir Tarybai turėtų būti suteikiama galimybė su jomis susipažinti.
(11)
Todėl Reglamentas (EB) Nr. 215/2008 turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeistas,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Reglamentas (EB) Nr. 215/2008 iš dalies keičiamas taip:
1.
14 straipsnio 3 dalies pirma pastraipa pakeičiama taip:
„3. Komisija tinkamu būdu pateikia informaciją apie jos valdomo EPF lėšų gavėjus, kai jos departamentai arba Sąjungos delegacijos centralizuotai ir tiesiogiai įgyvendina EPF išteklius pagal 17 straipsnio antrą pastraipą, ir informaciją apie lėšų, kurias suteikia subjektai, kuriems finansinio įgyvendinimo uždaviniai perduodami taikant kitus valdymo būdus, gavėjus.“
2.
17 straipsnis papildomas šiomis pastraipomis:
„Tačiau Komisija gali perduoti savo įgaliojimus įgyvendinti EPF išteklius Sąjungos delegacijų vadovams. Tuo pačiu metu ji apie tai informuoja Sąjungos vyriausiąjį įgaliotinį užsienio reikalams ir saugumo politikai (toliau - vyriausiasis įgaliotinis). Kai Sąjungos delegacijų vadovai veikia kaip perįgalioti leidimus duodantys pareigūnai, jie taiko Komisijos EPF išteklių įgyvendinimo taisykles, o jų pareigos, įsipareigojimai ir atskaitomybė yra tokie, kaip bet kurio kito perįgalioto leidimus duodančio pareigūno.
Komisija gali atšaukti tą įgaliojimą vadovaudamasi savo taisyklėmis.
Taikant antrą pastraipą, vyriausiasis įgaliotinis imasi reikalingų priemonių Sąjungos delegacijų ir Komisijos departamentų bendradarbiavimui palengvinti.
Kad Sąjungos delegacijoms būtų lengviau įgyvendinti išteklius, numatytus veiklos rėmimo išlaidoms, susijusioms su EPF pagal vidaus susitarimo 6 straipsnį, Komisija ir Europos išorės veiksmų tarnyba (toliau - EIVT) gali susitarti dėl išsamios tvarkos. Šioje išsamioje tvarkoje nėra jokios nuostatos, kuria būtų nukrypstama nuo šio reglamento.“
3.
25 straipsnio 1 dalies pirma pastraipa pakeičiama taip:
„1. Kai Komisija įgyvendina EPF išteklius centralizuotai, įgyvendinimo uždavinius tiesiogiai atlieka jos departamentai arba Sąjungos delegacijos pagal 17 straipsnio antrą pastraipą, arba netiesiogiai pagal šio straipsnio 2-4 dalis ir 26-29 straipsnius.“
4.
32 straipsnis papildomas šia dalimi:
„5. Kai Sąjungos delegacijų vadovai veikia kaip perįgalioti leidimus duodantys pareigūnai pagal 17 straipsnio antrą pastraipą, jiems Komisija yra institucija, kurios pareiga nustatyti, vykdyti, kontroliuoti ir vertinti jų, kaip perįgaliotų leidimus duodančių pareigūnų, pareigas ir atsakomybę. Komisija tuo pačiu metu apie tai informuoja vyriausiąjį įgaliotinį.“
5.
38 straipsnio antra pastraipa papildoma šiuo sakiniu:
„Europos Parlamentui ir Tarybai taip pat suteikiama galimybė susipažinti su įgaliotų leidimus duodančių pareigūnų metinėmis veiklos ataskaitomis.“
6.
Įterpiamas šis straipsnis:
„38a straipsnis
1. Kai Sąjungos delegacijų vadovai veikia kaip perįgalioti leidimus duodantys pareigūnai pagal 17 straipsnio antrą pastraipą, jie glaudžiai bendradarbiauja su Komisija, kad tinkamai įgyvendintų lėšas, visų pirma siekdami užtikrinti finansinių operacijų teisėtumą ir tvarkingumą, taip pat tai, kad valdant lėšas būtų laikomasi patikimo finansų valdymo principo ir veiksmingai saugomi Sąjungos finansiniai interesai.
Todėl jie imasi būtinų priemonių, kad išvengtų bet kokios padėties, kuriai esant galėtų iškilti grėsmė Komisijos atsakomybei už EPF išteklių, kuriuos jie perįgalioti valdyti, įgyvendinimą, taip pat bet kokio prioritetų konflikto, kuris gali turėti įtakos jiems perduotų finansų valdymo uždavinių vykdymui.
Jeigu susidaro antroje pastraipoje nurodytos rūšies padėtis arba konfliktas, Sąjungos delegacijų vadovai nedelsdami apie tai praneša atsakingiems Komisijos ir EIVT generaliniams direktoriams. Tie generaliniai direktoriai imasi atitinkamų veiksmų padėčiai ištaisyti.
2. Jeigu Sąjungos delegacijų vadovai atsiduria 37 straipsnio 4 dalyje nurodytoje padėtyje, jie šiuo klausimu kreipiasi į specialią finansinių pažeidimų komisiją, sudarytą pagal 54 straipsnio 3 dalį. Sąjungos interesams galinčios pakenkti neteisėtos veiklos, sukčiavimo ar korupcijos atveju jie praneša institucijoms ir įstaigoms, nurodytoms taikytinuose teisės aktuose.
3. Pagal 17 straipsnio antrą pastraipą kaip perįgalioti leidimus duodantys pareigūnai veikiantys Sąjungos delegacijų vadovai, teikia ataskaitas jiems įgaliojimus perdavusiam įgaliotam leidimus duodančiam pareigūnui, kad šis galėtų įtraukti jų ataskaitas į 38 straipsnyje nurodytą savo metinės veiklos ataskaitą. Sąjungos delegacijų vadovų ataskaitose nurodoma informacija apie jų delegacijos vidaus valdymo ir kontrolės sistemų veiksmingumą ir efektyvumą, taip pat apie veiklos, kurią jie perįgalioti vykdyti, valdymą ir pateikiamas patikinimas pagal 54 straipsnio 2a dalį. Šios ataskaitos pridedamos prie įgalioto leidimus duodančio pareigūno metinės veiklos ataskaitos ir Europos Parlamentui ir Tarybai suteikiama galimybė su jomis susipažinti prireikus atsižvelgiant į jų konfidencialumą.
Sąjungos delegacijų vadovai visapusiškai bendradarbiauja su institucijomis, kurios susijusios su biudžeto įvykdymo patvirtinimo procedūra, ir prireikus pateikia bet kokią reikalingą papildomą informaciją. Atsižvelgiant į tai, jų gali būti paprašyta dalyvauti susijusių įstaigų posėdžiuose ir teikti paramą atsakingam įgaliotam leidimus duodančiam pareigūnui.
4. Pagal 17 straipsnio antrą pastraipą kaip perįgalioti leidimus duodantys pareigūnai Sąjungos delegacijų vadovai atsako į bet kokį įgalioto leidimus duodančio pareigūno prašymą, pateiktą jo paties iniciatyva arba, vykdant biudžeto įvykdymo patvirtinimo procedūrą, Europos Parlamento prašymu.
5. Komisija užtikrina, kad perįgaliojimas nesukliudytų vykdyti biudžeto įvykdymo patvirtinimo procedūros pagal 142, 143 ir 144 straipsnius.“
7.
39 straipsnio 1 dalis papildoma šia pastraipa:
„Komisijos apskaitos pareigūnas toliau yra atsakingas už visų EPF išteklių įgyvendinimą, įskaitant apskaitos operacijas, susijusias su EPF ištekliais, kuriuos valdyti perįgalioti Sąjungos delegacijų vadovai.“
8.
54 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
įterpiama ši dalis:
„2a. Sąjungos delegacijų vadovų perįgaliojimo atveju įgaliotas leidimus duodantis pareigūnas yra atsakingas už vidaus valdymo ir kontrolės sistemų nustatymą, taip pat jų veiksmingumą ir efektyvumą. Sąjungos delegacijų vadovai atsakingi už tų sistemų tinkamą sukūrimą ir veikimą, atsižvelgiant į įgalioto leidimus duodančio pareigūno nurodymus, taip pat už lėšų ir Sąjungos delegacijose vykdomos veiklos, už kurias jie atsakingi, valdymą. Pagal 37 straipsnio 3 dalį, prieš pradėdami eiti savo pareigas, jie turi išklausyti specialius mokymo kursus apie leidimus duodančių pareigūnų užduotis ir atsakomybę, taip pat apie EPF išteklių įgyvendinimą.
Sąjungos delegacijų vadovai teikia ataskaitas apie savo atsakomybės sritis pagal šios dalies pirmą pastraipą, atsižvelgdami į 38a straipsnio 3 dalį.
Kasmet Sąjungos delegacijų vadovai Komisijos įgaliotam leidimus duodančiam pareigūnui pateikia patikinimą dėl savo delegacijos vidaus valdymo ir kontrolės sistemų, taip pat dėl veiklos, kurią jie perįgalioti vykdyti, valdymo ir rezultatų, kad leidimus duodantis pareigūnas galėtų parengti savo patikinimo pareiškimą, kaip numatyta 38 straipsnyje.“
b)
papildoma šia dalimi:
„4. Kai pagal 17 straipsnio antrą pastraipą Sąjungos delegacijų vadovai veikia kaip perįgalioti leidimus duodantys pareigūnai, pagal šio straipsnio 3 dalį Komisijos sudaryta speciali finansinių pažeidimų komisija yra kompetentinga toje 3 dalyje nurodytais atvejais.
Jei komisija nustato problemas pačioje sistemoje, ji nusiunčia pranešimą su rekomendacijomis leidimus duodančiam pareigūnui, vyriausiajam įgaliotiniui ir įgaliotam leidimus duodančiam pareigūnui, jei jis nėra proceso dalyvis, ir vidaus auditoriui.
Remdamasi komisijos nuomone Komisija gali paprašyti vyriausiojo įgaliotinio, kad jis, kaip skiriančioji institucija, inicijuotų procesą dėl perįgaliotų leidimus duodančių pareigūnų nubaudimo administracine priemone arba dėl kompensacijos sumokėjimo, jeigu pažeidimai susiję su jiems perduotomis Komisijos kompetencijos sritimis. Tokiu atveju atsižvelgdamas į Tarnybos nuostatus vyriausiasis įgaliotinis imsis tinkamų veiksmų, kad būtų vykdomi sprendimai dėl nubaudimo administracine priemone ir (arba) dėl kompensacijos sumokėjimo atsižvelgiant į Komisijos rekomendacijas.
Valstybės narės visapusiškai remia Sąjungos veiksmus, kuriais siekiama užtikrinti bet kokią laikinųjų darbuotojų, kuriems taikomas Kitų Bendrijų tarnautojų įdarbinimo sąlygų 2 straipsnio e punktas, atsakomybę pagal Tarnybos nuostatų 22 straipsnį.“
9.
89 straipsnis papildomas šia pastraipa:
„Atliekant EIVT vidaus auditą, Komisijos vidaus auditorius tikrina, kaip valdomi finansai, kuriuos, kaip perįgalioti leidimus duodantys pareigūnai pagal 17 straipsnio antrą pastraipą, valdyti perįgalioti Sąjungos delegacijų vadovai.“
10.
Įterpiamas šis straipsnis:
„144a straipsnis
EIVT taikomos visos 142, 143 ir 144 straipsniuose nustatytos procedūros. EIVT visapusiškai bendradarbiauja su institucijomis, dalyvaujančiomis biudžeto įvykdymo patvirtinimo procedūroje, ir atitinkamais atvejais pateikia bet kokią reikalingą papildomą informaciją, be kita ko, dalyvaudama atitinkamų įstaigų posėdžiuose.“
2 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja trečią dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Liuksemburge 2011 m. balandžio 11 d.