NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 807/2010
ze dne 14. září 2010,
kterým se stanoví prováděcí pravidla pro dodávky potravin z intervenčních zásob ve prospěch nejchudších osob v Unii
(kodifikované znění)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007 o společné organizaci zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty („jednotné nařízení o společné organizaci trhů“) (1), a zejména na čl. 43 písm. g) a h) ve spojení s článkem 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Komise (EHS) č. 3149/92 ze dne 29. října 1992, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro dodávky potravin z intervenčních zásob ve prospěch nejchudších osob ve Společenství (2) bylo několikrát podstatně změněno (3). Z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti by mělo být uvedené nařízení kodifikováno.
(2)
Postup a pravidla pro stanovení ročního distribučního plánu pro produkty z intervenčních zásob, který sestavuje Komise na základě informací poskytnutých členskými státy, by měly být zjednodušeny a harmonogram by měl být přizpůsoben, přičemž by vzal na vědomí požadavky distribuce příjemcům a potřebu finančního řízení veřejných intervenčních zásob.
(3)
S cílem zajistit jednotnější uplatňování v členských státech, které se podílejí na tomto opatření, je vhodné upřesnit pojem „příjemci“ nebo „koneční příjemci“ opatření. S cílem usnadnit správu a kontrolu provádění ročního je třeba stanovit, že dobročinné organizace pověřené příslušnými vnitrostátními orgány mohou být považovány za konečné příjemce, pokud zajišťují skutečnou distribuci potravin v některé formě v místě, kde mají bydliště nejchudší osoby.
(4)
Dodávky zemědělských produktů a potravin nejchudším osobám v Unii obvykle vyžadují zpracované nebo balené produkty z produktů vyjmutých z intervenčních zdrojů Unie. Uvedeného cíle může být stejně tak dosaženo dodávkou zemědělských produktů a potravin náležejících do stejné skupiny produktů dodaných na trh Unie. V takových případech je dodávka hrazena formou odebrání a přesunem produktů z intervenčních skladů.
(5)
V zájmu řešení situace, kdy v době přijetí ročního plánu nebo během jeho provádění jsou určité základní produkty v intervenčních zásobách dočasně nedostupné, článek 27 nařízení (ES) č. 1234/2007 stanoví, že dotyčné produkty mohou být mobilizovány na trhu Unie, ačkoli pouze za podmínek, které nejsou v rozporu se zásadou dodávek z intervenčních zásob. Měla by být stanovena pravidla pro takovou mobilizaci.
(6)
V zájmu dodržení zásady, že by se při mobilizaci produktů k dodávkám nejchudším osobám v Unii měla dát přednost intervenčním zásobám optimální distribuce stávajících veřejných zásob mezi členské státy, které se podílejí na plánu, se zajistí tehdy, když se přijme plán a když se koordinuje přeprava v rámci Unie, v jednom nebo více členských státech. Za účelem použití článku 27 nařízení (ES) č. 1234/2007 by také měl být z důvodu řádné finanční správy stanoven práh minimálního množství, kdy by přeprava v rámci Unie již neměla být prováděna.
(7)
Je třeba povolovat rozumné řízení programu a organizovat provádění ročního plánu Unie, je třeba především určit, kdy bude tento plán přijat, u kterých produktů dočasná nedostupnost opravňuje mobilizovat na trhu tento produkt nebo produkt stejné skupiny, a dále stanovit finanční příděl, který má být členskému státu pro tento účel zpřístupněn. Ke splnění výše uvedených cílů by mělo být takové přidělování provedeno na základě žádostí podaných členským státem pro roční plán, a na základě množství v intervenčních zásobách nedostupných produktů a na základě přídělů učiněných během předchozích účetních roků a jejich účinného použití.
(8)
Se stejným cílem, tj. upřednostnit použití intervenčních zásob, by mělo být stanoveno, že dodávky používající produkty, které mají být odebrány z těchto zásob, musí být přiděleny před mobilizací produktů té samé skupiny na trhu Unie.
(9)
Mělo by být dosaženo uskutečnění různých typů dodávek a mělo by být určeno, že veřejná nabídková řízení musí být zveřejněna, aby se zajistilo, že všechny hospodářské subjekty usazené v Unii mají rovný přístup.
(10)
Mělo by být jednoznačně stanoveno, že tato veřejná nabídková řízení musí zahrnovat všechna nezbytná ustanovení o doručení dodávek, a mělo by být přijato ustanovení, aby se upravila platba za ně, založená na splnění nebo nesplnění stanovených požadavků.
(11)
Produkty odebrané z intervenčních zásob v rámci ročního plánu mohou být dodány v původním stavu nebo zpracované pro výrobu potravin, nebo mohou odebrány úplatou za dodávku nebo za výrobu potravin mobilizovaných na trhu Unie. Pro tento druh dodávky je třeba určit produkty dostupné z intervenčních zásob, které mohou být odebrány úplatou za výrobu produktů z obilovin, produktů z rýže a mléčných produktů.
(12)
Aby bylo možné lépe vyhovět žádosti dobročinných sdružení a rozšířit sortiment dodávaných potravin, je třeba uvést, že produkty z intervenčních zásob mohou být za určitých podmínek přidány do ostatních produktů pro výrobu potravin.
(13)
Měly by být v rámci dostupných fondů stanoveny podmínky pro uhrazení nákladů dobročinných organizací vzniklých přepravou produktů a popřípadě také správních nákladů. Měla by se stanovit pravidla pro zúčtování hodnoty produktů odebraných z intervenčních skladů pro účely Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) a rovněž pravidla, která mají být použita, pokud jsou zásoby přepravovány z jednoho členského státu do druhého.
(14)
Přepravní náklady musí být hrazeny na základě řádně odůvodněných skutečných nákladů stanovených na základě veřejného nabídkového řízení. Stejně tak by mělo být určeno, že hrazení přepravních nákladů mezi sklady dobročinné organizace a místem konečného rozdělení se provádí na základě podpůrných dokladů.
(15)
V zájmu zajištění zlepšeného použití dostupných zdrojů by mělo být stanoveno, že náklady na přepravu produktů za žádných okolností nemohou dávat podnět k platbám ve formě produktů.
(16)
Je třeba upřesnit druh nejvhodnějších kontrol v rámci provádění ročního plánu, zejména míru kontrol, které mají být prováděny příslušnými orgány. Výroční zprávy o provádění plánu musejí obsahovat údaje, které umožňují vyhodnotit výsledky uvedených kontrol a také provedení opatření.
(17)
Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem řídícího výboru pro společnou organizaci zemědělských trhů,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Členské státy, které si přejí použít opatření podle článku 27 nařízení (ES) č. 1234/2007 ve prospěch nejchudších osob v Unii, informují každoročně Komisi nejpozději do 1. února před obdobím provádění ročního plánu uvedeného v článku 2 tohoto nařízení.
2. Nejpozději dne 31. května oznámí dotyčné členské státy Komisi:
a)
množství každého typu produktu (vyjádřeného v tunách) požadovaného k provedení plánu na svém území v daném roce;
b)
formu, ve které jsou produkty příjemcům distribuovány;
c)
kritéria, podle kterých jsou příjemci vybíráni;
d)
sazbu poplatků, pokud existuje, které mohou být účtovány příjemcům podle čl. 27 odst. 1 druhého pododstavce písm. b) nařízení (ES) č. 1234/2007.
3. Pro účely tohoto nařízení se „nejchudšími osobami“ rozumějí fyzické osoby, ať již jednotlivci a rodiny nebo seskupení složená z těchto osob, jejichž situace z hlediska sociální a finanční závislosti je zjištěna nebo uznána na základě platných kriterií určených kompetentními orgány nebo je posouzena s ohledem na kritéria dobročinné organizace působící v jejich prospěch a která jsou schválena příslušnými orgány.
Článek 2
1. Každoročně před 1. říjnem přijme Komise roční plán pro distribuci produktů ve prospěch nejchudších osob z intervenčních zásob rozdělených mezi dotyčné členské státy, dále jen „plán“. Komise za účelem přerozdělení zdrojů mezi členské státy zohlední nejlepší odhady počtu nejchudších osob v dotyčných členských státech. Zohlední též, jak byly v předchozích letech uskutečněny a použity operace, na které byly použity zdroje, zejména na základě zpráv poskytnutých podle článku 11.
2. Komise před vypracováním plánu konzultuje hlavní organizace, které mají zkušenosti s problémy nejchudších osob v Unii.
3. Plán obsahuje zejména:
a)
pro každý členský stát, který používá toto opatření:
i)
maximální finanční zdroje zpřístupněné k uskutečnění své části plánu,
ii)
množství každého typu produktu, které má být odebráno ze zásob držených platebními nebo intervenčními agenturami dále jen „intervenční agentury“,
iii)
grant zpřístupněný pro každý produkt k nákupu na trhu Unie, je-li dotčený produkt v době, kdy je plán přijímán, v zásobách držených intervenčními agenturami dočasně nedostupný.
Tento grant je stanoven pro každý produkt s ohledem za prvé na členským státem uvedené množství, jež je v oznámení uvedeném v čl. 1 odst. 2, za druhé na množství nedostupné v intervenčních zásobách a za třetí na produkty, které byly požadovány a přiděleny během předchozích let, a na jejich současné použití.
Tento grant je vyjádřen v eurech při použití účetní hodnoty produktů, které jsou v intervenčních zásobách nedostupné, stanovených podle čl. 5 odst. 1,
iv)
popřípadě grant na nákup jednoho nebo více produktů na trhu Unie, které nejsou dostupné v členském státě, jenž je požaduje, a zároveň, je-li přeprava v rámci Unie nezbytná k uskutečnění plánu v uvedeném členském státě vzhledem k tomu, že se jedná o množství 60 tun a méně každého nedostupného produktu.
Tento grant je vyjádřen v eurech při použití účetní hodnoty produktů stanovených podle čl. 5 odst. 1;
b)
přidělené částky potřebné k pokrytí nákladů na přepravu intervenčních produktů v rámci Unie držených intervenční agenturou jiného členského státu, než kde je produkt požadován.
4. Komise zveřejní plán co nejrychleji.
Článek 3
1. Provádění plánu začíná 1. října a končí 31. prosince následujícího roku.
2. Odebírání produktů z intervenčních zásob probíhá pravidelně od 1. října do 31. srpna následujícího roku a je přizpůsobeno požadavkům na provádění plánu.
70 % množství stanovených v čl. 2 odst. 3 písm. a) bodě ii) musí být odebráno ze zásob do 1. července roku provádění plánu. Toto ustanovení se však nevztahuje na přidělení množství 500 tun a nižší. Množství, která nebyla z intervenčních zásob odebrána do 30. září roku provádění plánu, už nebudou vyhrazena pro členský stát, kterému byla přidělena podle daného plánu.
V případě másla a sušeného odstředěného mléka 70 % produktů musí být odebráno z intervenčních zásob do 1. února roku provádění plánu. Toto ustanovení se však nevztahuje na přidělení množství 500 tun a nižší.
V případě překročení lhůt uvedených v prvním, druhém a třetím pododstavci nebudou již náklady na skladování intervenčních produktů hrazeny Unií. Toto ustanovení se nepoužije u produktů, které nebyly z intervenčních zásob odebrány do 30. září roku provádění plánu.
Produkty k odebrání musí být z intervenčních zásob odebrány ve lhůtě do 60 dnů od podpisu smlouvy vydražitelem, jemuž byla zakázka na dodávku přidělena, anebo v případě přesunů do 60 dnů od uvědomění příslušného orgánu dodavatelského členského státu příslušným orgánem členského státu určení.
3. U produktů mobilizovaných na trhu podle čl. 2 odst. 3 písm. a) bodů iii) a iv) musí být platební operace u produktů dodávaných operátorem ukončeny do 1. září roku provádění plánu.
4. Během provádění plánu sdělí členské státy neprodleně Komisi jakékoliv změny v provádění plánu na jejich území v rámci přísných limitů finančních prostředků, které mu byly poskytnuty. Toto sdělení doplní další vhodné informace. Týkají-li se odůvodněné změny 5 % či více množství či hodnoty na jeden produkt zapsaných v plánu Unie, bude plán upraven.
5. Členské státy neprodleně informují Komisi o předpokládaných sníženích nákladů na provádění plánu. Komise může na žádost a na základě jejich skutečného použití dostupných produktů a přidělení z předchozích let dostupné zdroje přidělit jiným členským státům.
Článek 4
1. Provádění plánu zahrnuje:
a)
dodávku produktů odebraných z intervenčních zásob;
b)
dodávku produktů mobilizovaných na trhu Unie při použití ustanovení uvedených v čl. 2 odst. 3 písm. a) bodech iii) a iv);
c)
dodávku zpracovaných zemědělských produktů nebo potravin, dostupných nebo získatelných na trhu úplatou za dodávku produktů pocházejících z intervenčních zásob.
2. Produkty mobilizované na trhu, uvedené v odst. 1 písm. b), musí patřit do stejné skupiny produktů jako produkt, který je v intervenčních zásobách dočasně nedostupný.
Je-li však v intervenčních zásobách nedostupná rýže, Komise může povolit odebrání obilovin z intervenčních zásob úplatou za dodávku rýže a produktů z rýže mobilizovaných na trhu.
Stejně tak v případě nedostupnosti obilovin v intervenčních zásobách může Komise povolit odebrání rýže z intervenčních zásob úplatou za dodávku obilovin a produktů z obilovin mobilizovaných na trhu.
Daný produkt může být na trhu mobilizován pouze tehdy, byla-li již odebrána všechna množství produktu ve stejné skupině, která mají být odebrána z intervenčních zásob pro účely dodávek podle čl. 2 odst. 3 písm. a) bodu ii), včetně množství, která mají být přesunuta podle článku 8. Příslušný vnitrostátní orgán informuje Komisi o zahájení mobilizačních postupů na trhu.
3. Týkají-li se dodávky produktů odebraných z intervenčních zásob, příslušný vnitrostátní orgán vypíše nebo nechá vypsat veřejné nabídkové řízení k určení nejvýhodnějších podmínek dodávek. Ve vypsání veřejného nabídkového řízení se přesně uvede povaha a vlastnosti produktu, jenž má být dodán. Produktem, jenž má být dodán, je buď produkt odebraný z intervenčních zásob v nezpracované formě nebo ve stavu po balení a/nebo zpracování, nebo produkt mobilizovaný na trhu za produkt odebraný z intervenčních zásob jako platba za dodávku.
Veřejné nabídkové řízení se týká:
a)
poplatků za zpracování a/nebo balení produktů, které pocházejí z intervenčních zásob;
b)
nebo množství zpracovaných nebo popřípadě balených zemědělských produktů nebo potravin, které mohou být získány použitím produktů z intervenčních zásob dodaných úplatou za takové produkty;
c)
nebo množství zpracovaných zemědělských produktů nebo potravin, které jsou dostupné nebo mohou být získány na trhu dodávkami za platbu produktů, které pocházejí z intervenčních zásob; tyto potraviny musí obsahovat ve svém složení ingredienci, která patří do stejné skupiny produktů jako intervenční produkt poskytnutý úplatou.
V případě podle druhého pododstavce písm. c), pokud se dodávka týká obilovin nebo produktů z obilovin, musí být ve vypsání nabídkového řízení přesně uvedeno, že odebraný produkt je určitou obilovinou ze zásob intervenční agentury. Týká-li se dodávka mléčných výrobků, musí být ve vypsání nabídkového řízení přesně uvedeno, který produkt, tj. máslo nebo sušené mléko, má být odebrán ze zásob intervenční agentury podle toho, jaké zásoby má tato agentura k dispozici.
V případě podle druhého pododstavce písm. c), pokud se dodávka týká rýže nebo produktů z rýže poskytnutých výměnou za obiloviny odebrané z intervenčních zásob, musí být ve vypsání nabídkového řízení přesně uvedeno, že odebraný produkt je daná obilovina ze zásob intervenční agentury. Pokud se dodávka týká obilovin nebo produktů z obilovin poskytnutých výměnou za rýži odebranou z intervenčních zásob, musí být ve vypsání nabídkového řízení přesně uvedeno, že odebraným produktem je rýže ze zásob intervenční agentury.
Pokud dodávka zahrnuje zpracování a/nebo balení produktu, uvede se při vyhlášení výběrového řízení povinnost úspěšného uchazeče poskytnout podle hlavy III nařízení Komise (EHS) č. 2220/85 (4) ještě před převzetím produktu jistotu ve prospěch intervenční agentury ve výši intervenční ceny, která je platná v den stanovený na převzetí produktu, navýšenou o 10 %. Pro účely hlavy V uvedeného nařízení je základním požadavkem dodávka produktu do místa určení. V případě, že dodávka překročí lhůtu k realizaci plánu podle čl. 3 odst. 1 tohoto nařízení, část jistoty, která propadá, odpovídá 15 % zajištěné částky. Zbývající část jistoty propadá ve výši dalších 2 % za každý den překročení lhůty. Tento pododstavec se nepoužije, pokud byl produkt vyskladněný z intervenčních zásob odevzdán k dispozici úspěšnému uchazeči, se kterým byla uzavřena smlouva o dodávce, jako úplata za již provedenou dodávku.
4. Pokud se dodávka týká zemědělských produktů nebo potravin, jež mají být mobilizovány na trhu, příslušný vnitrostátní orgán vypíše veřejné nabídkové řízení, aby určil nejvýhodnější podmínky dodávek. Veřejné nabídkové řízení přesně určí povahu a vlastnosti produktu nebo potraviny, jež mají být mobilizovány, upřesní požadavky na balení a značení a další povinnosti spojené s dodávkou. Smlouva o dodávce je přidělena vybranému oferentovi pod podmínkou, že složí jistotu, která činí 110 % výše jeho nabídky, a to ve prospěch intervenční agentury podle hlavy III nařízení (EHS) č. 2220/85.
Veřejné nabídkové řízení se týká všech poplatků na dodávky a vyzve k podávání nabídek týkajících se:
a)
maximálního množství zemědělského produktu nebo potraviny, jež mají být mobilizovány na trhu, za pevně stanovenou peněžní částku uvedenou v oznámení;
b)
nebo peněžní částky, která je potřebná k mobilizaci na trhu, za pevně stanovené množství uvedené v oznámení.
5. Produkty intervenční anebo mobilizované na trhu podle čl. 2 odst. 3 písm. a) bodů iii) a iv) nebo odst. 1 prvního pododstavce písm. c) tohoto článku mohou být přidány nebo přimíchány do jiných produktů mobilizovaných na trhu pro výrobu potravin, které mají být dodány pro účely provádění plánu.
6. Přepravní náklady určí veřejné nabídkové řízení.
Členské státy mohou stanovit, že dodávky musí také obsahovat přepravu produktů do skladů dobročinných organizací. V takových případech je přeprava předmětem zvláštního ustanovení ve veřejném nabídkovém řízení a tvoří zvláštní položku v podávané nabídce.
Nabídky týkající se přepravy se podávají v peněžních hodnotách.
Platba přepravních nákladů nemůže být v žádném případě provedena v produktech.
7. Veřejná nabídková řízení zaručují rovný přístup všem hospodářským subjektům usazeným v Unii. Za tímto účelem jsou předmětem oznámení zveřejněných v úředních správních publikacích, jakož i v úplné podobě dostupné na žádost zainteresovaných hospodářských subjektů.
8. Výzvy k podávání nabídek obsahují nezbytná ustanovení o dodávkách, zejména, pokud jde o kvalitu, balení a označení produktu. Také obsahují ustanovení o tom, že pokud kvalita, balení nebo označení produktů oznámených v dobu stanovenou pro dodání neodpovídá přesně tomu, co bylo určeno, ale nebrání tomu, aby zboží nebylo přijato pro zamýšlené použití, mohou příslušné orgány při výpočtu částku snížit.
Článek 5
1. Pro účetní účely Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF), bez ohledu na přílohu VIII nařízení Komise (ES) č. 884/2006 (5), je podle tohoto nařízení účetní hodnotou dostupných intervenčních produktů intervenční cena platná 1. října každého roku.
Pro členské státy, které nepřijaly euro, se účetní hodnota intervenčních produktů převádí na národní měnu pomocí směnného kurzu platného 1. října.
2. Pokud se intervenční produkty přepravují z jednoho členského státu do druhého, dodavatelský členský stát zaznamená doručený produkt v účtech jako nulovou položku a členský stát určení jej zaznamená jako účet v měsíci odeslání při použití cen vypočítaných podle odstavce 1.
Článek 6
Pro účely distribuce potravin nejchudším osobám a provádění kontrol jsou dobročinné organizace, které se starají o příjemce a přímo jim pomáhají, považovány za konečné příjemce distribuce, pokud skutečně provádějí distribuci potravin. Za rozdělené se považují potraviny, které jsou v místě a bez dalšího zásahu přímo dodány ve formě balení nebo jídel, která odpovídají podle jednotlivých případů denním nebo týdenním požadavkům příjemců.
Článek 7
1. Na řádně odůvodněnou žádost k příslušnému orgánu v každém členském státě se dobročinným organizacím pověřeným rozdělením produktů hradí přepravní náklady na území členského státu mezi sklady dobročinných organizací a místy rozdělení příjemcům.
2. Správní náklady plynoucí z dodávek stanovených v tomto nařízení se na základě řádně opodstatněné žádosti podané příslušnému orgánu v každém členském státě hradí dobročinným organizacím a podléhají omezení 1 % hodnoty produktů jim nabídnutých a vypočítávají se podle čl. 5 odst. 1.
3. Náklady uvedené v odstavcích 1 a 2 se členským státům hradí omezeně z dostupných zdrojů k provádění plánu v každém členském státě.
Náklady uvedené v odstavcích 1 a 2 nemohou být předmětem platby ve formě produktů.
Článek 8
1. Nejsou-li produkty obsažené v plánu dostupné z intervence v členském státě, kde jsou takové produkty žádány povolí Komise postupem stanoveným v čl. 195 odst. 2 nařízení (ES) č. 1234/2007 přesun dotyčného produktu z členského státu, v jehož intervenčních zásobách se nachází, do členského státu, kde se použije k provádění plánu.
Členský stát přijímající produkty zveřejní výzvu k podávání nabídek, aby se určily nejvýhodnější podmínky dodávek. Přepravní náklady v rámci Unie jsou předmětem nabídky předložené v peněžní hodnotě a nemohou být placeny ve formě produktů. V souvislosti s tímto veřejným nabídkovým řízením se použije čl. 4 odst. 7 tohoto nařízení.
2. Přepravní náklady v rámci Unie nese Unie a proplácejí se členskému státu.Za tímto účelem musí žádost o úhradu obsahovat všechny nezbytné doklady, zejména o způsobu přepravy.Výdaj se zaúčtuje k tíži částek uvedených v čl. 2 odst. 3 bodě 2 písm. b). Jsou-li přidělené částky zcela rozděleny, jakékoliv dodatečné financování Unií k pokrytí přepravních nákladů v rámci Unie se poskytuje podle čl. 7 odst. 3.
3. Výzva k podávání nabídek uvede možnost, že hospodářský subjekt může podat nabídku na umístění na trhu Unie se zemědělskými produkty či potravinami, které mají být dodány, a na převzetí produktů z dodávající intervenční agentury, aniž by došlo k přesunu do žádajícího členského státu. Za těchto okolností nejsou žádné přepravní náklady v rámci Unie placeny osobě, které byla zakázka na dodávku udělena.
Žádající členský stát sdělí dodavatelskému členskému státu jméno osoby, které byla zakázka na dodávku produktů udělena.
4. Než je zboží odebráno, dodavatel přebírající dodávku složí jistotu, která se rovná intervenční nákupní ceně platné ke dni stanovenému k převzetí produktů s přirážkou 10 %.
Jistota se skládá podle hlavy III nařízení (EHS) č. 2220/85.
Pro účely hlavy V uvedeného nařízení je prvořadým požadavkem dokončení dodávky v členském státě určení.
Předložení dokumentu o převzetí vystaveného intervenční agenturou určení představuje doklad o dodání produktů.
5. V případě přepravy poskytne členský stát určení dodavatelskému členskému státu jméno smluvní osoby k provedení operace.
Intervenční agentura dodavatelského členského státu produktů předá tyto produkty k dispozici osobě, které byla zakázka na dodávku udělena, nebo jejímu řádně pověřenému zástupci po předložení odběrního listu vystaveného intervenční agenturou členského státu určení.
Příslušný orgán zajistí, aby bylo zboží řádně pojištěno.
Prohlášení o výdeji vystavené intervenční agenturou dodavatelského členského státu obsahuje jeden ze zápisů uvedených v příloze I.
Intervenční agentura dodavatelského členského státu oznámí v přiměřené lhůtě příslušnému orgánu členského státu určení datum ukončení operace vyskladnění.
Přepravní náklady v rámci Unie jsou hrazeny členským státem, kam jsou příslušné produkty určeny, a to ve výši skutečně převzatého množství.
6. Výpočet jakýchkoli ztrát se zapisuje do účtů podle přílohy X písm. c) nařízení (ES) č. 884/2006.
Článek 9
Žádosti o platbu se příslušným orgánům v každém členském státě podávají do čtyř měsíců po dokončení dotyčné operace. V případě, že jsou žádosti podány později, se platba sníží o 20 % s výjimkou případu vyšší moci. Žádosti podané po více než deseti měsících po dokončení operace nejsou přijímány.
Příslušné orgány provedou platbu do dvou měsíců od přijetí žádosti o platbu.
Lhůtu uvedenou ve druhém pododstavci lze nicméně pozastavit písemným sdělením operátorovi nebo organizaci pověřené distribucí produktů v případě závažných nedostatků v průvodních dokladech. Lhůta začne znovu běžet ode dne obdržení požadovaných dokladů, které musí být předány do třiceti kalendářních dnů. Nejsou-li doklady v této lhůtě předány, použije se snížení uvedené v prvním pododstavci.
S výjimkou případu vyšší moci a s ohledem na možnost pozastavení uvedenou v třetím pododstavci se při nedodržení dvouměsíční lhůty stanovené ve druhém pododstavci provede snížení platby členskému státu v souladu s článkem 9 nařízení Komise (ES) č. 883/2006 (6).
Článek 10
1. Členské státy přijmou všechna nezbytná opatření k zajištění toho, aby:
a)
byly intervenční produkty a popřípadě granty na mobilizaci na trhu s potravinami používány a sloužily účelu stanovenému v čl. 27 odst. 1 a 2 nařízení (ES) č. 1234/2007;
b)
zboží, které není příjemcům dodáváno volně ložené, mělo na svém obalu jasně viditelný nápis „pomoc EU“, doplněný vyobrazením vlajky Evropské unie v souladu s pokyny uvedenými v příloze II;
c)
označené prováděcí organizace vedly řádné účetnictví a podpůrnou dokumentaci a příslušným orgánům k nim umožnily přístup, aby mohly provést nezbytná ověření;
d)
nabídková řízení byla v souladu s ustanoveními článků 3 a 4 a dodávky byly prováděny v souladu s ustanoveními tohoto nařízení; členské státy musí ustanovit vhodné sankce pro případ, že produkty nebyly vyskladněny v termínu stanoveném v čl. 3 odst. 2.
2. Příslušné orgány provádějí kontroly od převzetí po vyskladnění z intervenčních zásob, anebo případně od mobilizace produktů na trhu použitím čl. 2 odst. 3 písm. a) bodu iii) a iv) nebo čl. 4 odst. 1 písm. c) ve všech stadiích provádění plánu a na všech úrovních distribučního řetězce. Kontroly se provádějí po celé období provádění plánu, na všech stadiích včetně místní úrovně.
Kontroly se týkají alespoň 5 % množství podle každého typu produktů uvedených v článku 2 odst. 3 písm. a) bodě ii). Tato míra kontrol se použije na každé stadium procesu provádění s přihlédnutím ke kritériím rizik, kromě stadia, kdy probíhá distribuce přímo nejchudším osobám.
Kontroly jsou zaměřeny na ověření účetních operací uskladnění a vyskladnění produktů, jakož i na přepravu produktů mezi postupnými prostředníky. Zahrnují rovněž srovnání účetních zásob a fyzických zásob produktů vybraných pro kontrolu.
3. Členské státy přijmou všechna opatření potřebná k zajištění toho, aby byl plán řádně prováděn, předcházelo se protiprávnímu jednání a sankcionovalo se. Proto mohou zejména pozastavit účast hospodářských subjektů v nabídkovém řízení nebo organizací pověřených jejich distribucí podle plánů, v závislosti na druhu a závažnosti zjištěných nedostatků nebo nesrovnalostí.
Článek 11
Členské státy předají každoročně nejpozději do 30. června Komisi zprávu o provádění plánu na svém území během předchozího rozpočtového roku. Zpráva obsahuje:
a)
množství různých produktů odebraných z intervenčních zásob;
b)
typ, množství a hodnotu zboží distribuovaného příjemcům, přičemž zvlášť uvede nezpracované zboží, zpracované zboží a zboží získané náhradou společně s koeficienty zpracování;
c)
přepravní náklady;
d)
správní poplatky;
e)
počet příjemců v průběhu roku.
Zpráva uvede opatření, která byla učiněna k ověření toho, že distribucí zboží bylo dosaženo stanoveného cíle a že se zboží dostalo ke konečným příjemcům. Tato zpráva zejména uvede typ a počet provedených kontrol, dosažené výsledky, jakož i použití sankcí uvedených v čl. 10 odst. 3. Při sestavování následného plánu se zpráva považuje za rozhodující činitel.
Článek 12
Ustanovení tohoto nařízení se použijí, aniž jsou dotčena ustanovení nařízení Komise (ES) č. 1130/2009 (7).
Článek 13
Nařízení (EHS) č. 3149/92 se zrušuje.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze IV.
Článek 14
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 14. září 2010.
KOMISIJOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 807/2010
2010 m. rugsėjo 14 d.
nustatantis išsamias maisto iš intervencinių atsargų tiekimo labiausiai nepasiturintiems asmenims Sąjungoje taisykles
(kodifikuota redakcija)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2007 m. spalio 22 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1234/2007, nustatantį bendrą žemės ūkio rinkų organizavimą ir konkrečias tam tikriems žemės ūkio produktams taikomas nuostatas („Bendras bendro žemės ūkio rinkų organizavimo reglamentas“) (1), ypač į jo 43 straipsnio g ir h punktus kartu su 4 straipsniu,
kadangi:
(1)
1992 m. spalio 29 d. Komisijos reglamentas (EEB) Nr. 3149/92, nustatantis išsamias maisto iš intervencinių atsargų tiekimo labiausiai nepasiturintiems asmenims Bendrijoje taisykles (2), buvo keletą kartų iš esmės keičiamas (3). Siekiant aiškumo ir racionalumo minėtas reglamentas turėtų būti kodifikuotas.
(2)
Remiantis valstybių narių pateikta informacija Komisijos sudaromo metinio produktų iš intervencinių atsargų skirstymo plano nustatymo tvarka ir taisyklės turėtų būti paprastos, o tvarkaraštis turėtų būti priderintas atsižvelgiant į skirstymo reikalavimus, taikomus gavėjams, ir viešųjų intervencinių atsargų finansinio valdymo būtinumą.
(3)
Siekiant užtikrinti vienodą nuostatų taikymą šioje veikloje dalyvaujančiose valstybėse narėse, turėtų būti patikslinta priemonėje numatytų „naudos gavėjų“ arba „galutinių adresatų“ sąvoka. Kad būtų galima lengviau valdyti ir tikrinti metinio plano įgyvendinimą, turėtų būti nustatyta, kad kompetentingų nacionalinių institucijų paskirtos labdaros organizacijos galutiniais adresatais laikomos tuomet, jei jos labiausiai nepasiturinčių asmenų gyvenamoje vietoje tam tikra forma realiai skirsto maisto produktus.
(4)
Žemės ūkio produktų ir maisto produktų tiekimas labiausiai nepasiturintiems asmenims Sąjungoje paprastai yra susijęs su pašalintais iš Sąjungos intervencinių atsargų perdirbtais arba įpakuotais produktais. Vis dėlto tikslas taip pat gali būti pasiektas tiekiant žemės ūkio produktus ir maisto produktus, priklausančius tai pačiai produktų, pateiktų Sąjungos rinkai, kategorijai. Tokiais atvejais tiekimas yra kompensuojamas produktų iš intervencinių atsargų pašalinimo ir perkėlimo būdu.
(5)
Tais atvejais, kai tam tikrų pagrindinių produktų iš intervencinių atsargų laikinai negalima gauti priimant metinį planą ar jį įgyvendinant, Reglamento (EB) Nr. 1234/2007 27 straipsnis nustato, kad atitinkami produktai gali būti telkiami rinkoje, nors tik laikantis sąlygų, kurios neprieštarauja tiekimo iš intervencinių atsargų principui. Turi būti nustatytos tokio telkimo taisyklės.
(6)
Kad būtų laikomasi principo, jog, telkiant produktus labiausiai nepasiturintiems asmenims Sąjungoje tiekti, pirmenybė turėtų būti teikiama intervencinėms atsargoms, turėtų būti užtikrintas optimalus esamų viešųjų atsargų skirstymas tarp sistemoje dalyvaujančių valstybių narių priimant tą planą ir turėtų būti koordinuojamos produktų perkėlimo Sąjungos viduje operacijos, kai jų prireikia dėl to, kad prašomų produktų nėra vienoje ar daugiau valstybių narių. Taikant Reglamento (EB) Nr. 1234/2007 27 straipsnį, taip pat turėtų būti nustatyta minimalaus kiekio riba, žemiau kurios dėl geros ekonominės vadybos priežasčių perkėlimai Sąjungos viduje neturėtų būti atliekami.
(7)
Siekiant sudaryti sąlygas protingai sistemos valdymui ir organizuoti metinio Sąjungos plano įgyvendinimą, reikia, pirma, nustatyti, kada tas planas priimamas, kokių produktų laikinai nesant pateisinamas to paties produkto ar tos pačios kategorijos telkimas rinkoje, ir, antra, nustatyti finansinį asignavimą, kurį šiam tikslui gali gauti valstybė narė. Tam, kad būtų laikomasi pirmiau minėtų tikslų, tas asignavimas turi būti skiriamas remiantis valstybių narių pateiktomis paraiškomis metiniam planui, intervencinėse atsargose trūkstamų produktų kiekiais ir ankstesniais metais skirtais asignavimais bei jų veiksmingu naudojimu.
(8)
Siekiant to paties tikslo, kad pirmenybė būtų teikiama intervencinėms atsargoms, turėtų būti nustatyta, kad iš tų atsargų pašalintinų produktų ištekliai turi būti skiriami prieš imantis telkti tos pačios kategorijos produktus Sąjungos rinkoje.
(9)
Turėtų būti sudarytos geriausios sąlygos įvairių tipų tiekimui ir turėtų būti nurodyta, jog turi būti skelbiami kvietimai dalyvauti konkurse, kad lygiomis teisėmis jose galėtų dalyvauti visi Sąjungoje įsisteigę veiklos vykdytojai.
(10)
Turėtų būti aiškiai nustatyta, kad tuose skelbimuose turi būti visos būtinos prekių pristatymo nuostatos ir turėtų būti numatytos nuostatos, kaip koreguoti už jas apmokėjimą, atsižvelgiant į tai, kaip laikomasi ar nesilaikoma nustatytų reikalavimų.
(11)
Remiantis metiniu planu, iš intervencinių atsargų šalintini produktai gali būti tiekiami perdirbti arba neperdirbti maisto produktų gamybai arba gali būti pašalinti atlyginant už tiekimą arba už maisto produktų, patiektų į Sąjungos rinką, gamybą. Pastaruoju atveju reikėtų patikslinti, kurie intervencinių atsargų produktai gali būti pašalinti atlyginant už grūdų, ryžių ir pieno produktų gamybą.
(12)
Siekiant veiksmingiau reaguoti į labdaros organizacijų poreikius ir išplėsti tiekiamų maisto produktų asortimentą, reikėtų patikslinti, kad produktai iš intervencinių atsargų tam tikromis sąlygomis gali būti įtraukti į kitus produktus maisto produktams gaminti.
(13)
Turėtų būti nustatytos sąlygos labdaros organizacijoms kompensuoti išlaidas, susijusias su produktų gabenimu, o prireikus ir administracines išlaidas, neviršijant turimų lėšų. Europos žemės ūkio garantijų fondo (EŽŪGF) išlaidoms apskaičiuoti taip pat turėtų būti nustatytos produktų, pašalintų iš intervencinių atsargų, vertės apskaitos taisyklės, taip pat taisyklės, taikytinos, kai atsargos yra perkeliamos iš vienos valstybės narės į kitą.
(14)
Transporto išlaidos turi būti kompensuojamos, remiantis tinkamai pagrįstomis realiomis išlaidomis, laikantis konkurso skelbimo tvarkos. Tačiau turėtų būti nurodyta, kad transportavimo nuo labdaros organizacijos sandėlių iki galutinio paskirstymo vietos išlaidos kompensuojamos remiantis patvirtinamaisiais dokumentais.
(15)
Siekiant užtikrinti geresnį turimų išteklių naudojimą, reikėtų nurodyti, kad jokiomis aplinkybėmis už produktų vežimą negali būti atsiskaitoma produktais.
(16)
Turėtų būti nurodyta tinkamiausios metinio plano įgyvendinimo patikrų rūšys, ypač nustatyta, kiek patikrų atlieka kompetentingos institucijos. Metinėse ataskaitose dėl plano įgyvendinimo turi būti pateikti duomenys, kurie leistų įvertinti patikrų rezultatus ir atitinkamai įvertinti plano įgyvendinimą.
(17)
Šiame reglamente nustatytos priemonės atitinka Bendro žemės ūkio rinkų organizavimo vadybos komiteto nuomonę,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
1. Valstybės narės, norinčios taikyti Reglamento (EB) Nr. 1234/2007 27 straispnyje numatytas priemones labiausiai nepasiturintiems asmenims Sąjungoje, kiekvienais metais ne vėliau kaip iki vasario 1 d. prieš šio reglamento 2 straipsnyje nurodyto metinio plano įgyvendinimo laikotarpį praneša apie tai Komisijai.
2. Ne vėliau kaip iki gegužės 31 d. atitinkamos valstybės narės Komisijai praneša apie:
a)
kiekvieno tipo produkto kiekius (tonomis), reikalingus jų teritorijoje tų metų planui įgyvendinti;
b)
būdą, kuriuo produktai turi būti skirstomi gavėjams;
c)
taikytinus kriterijus asmenims, galintiems būti gavėjais;
d)
mokesčio, jeigu jis taikomas, dydį, kuris gali būti nustatomas gavėjams pagal Reglamento (EB) Nr. 1234/2007 27 straipsnio 1 dalies antros pastraipos b punktą.
3. Šiame reglamente „labiausiai nepasiturintys asmenys“ - tai fiziniai asmenys, atskiri subjektai, šeimos ar tokių asmenų grupė, kurie pagal pagalbą teikiančių labdaros organizacijų taikomus bei kompetentingų institucijų patvirtintus kriterijus įvardijami ar pripažįstami kaip socialiai ir finansiškai remtini.
2 straipsnis
1. Kiekvienais metais iki spalio 1 d. Komisija patvirtina maisto skirstymo labiausiai nepasiturintiems asmenims metinį planą, suskirstytą pagal atitinkamas valstybes nares (toliau - planas). Skirstydama išteklius valstybėms narėms, Komisija atsižvelgia į tinkamiausią labiausiai nepasiturinčių asmenų skaičiaus įvertinimą atitinkamoje valstybėje narėje. Remdamasi 11 straipsnyje nustatytomis ataskaitomis, ji taip pat atsižvelgia į tai, kaip buvo vykdomos operacijos ir kaip buvo naudojami ištekliai ankstesniais finansiniais metais.
2. Rengdama planą Komisija konsultuojasi su didesnėmis organizacijomis, susipažinusiomis su labiausiai nepasiturinčių asmenų Sąjungoje problemomis.
3. Visų pirma plane numatoma:
a)
kiekvienai iš šią sistemą taikančių valstybių narių:
i)
maksimalūs finansiniai ištekliai, skiriami jos plano daliai vykdyti;
ii)
kiekvieno tipo produkto kiekis, pašalintinas iš mokėjimo agentūrų ar intervencijos agentūrų (toliau kartu - intervencijos agentūros laikomų intervencinių atsargų;
iii)
subsidija, skirta kiekvienam produktui pirkti Sąjungos rinkoje tais atvejais, kai priimant planą atitinkamo produkto laikinai negalima gauti iš intervencijos agentūrų laikomų atsargų.
Ši subsidija nustatoma kiekvienam produktui atsižvelgiant, pirma, į 1 straipsnio 2 dalyje nurodytame pranešime nurodytą kiekį, antra, į intervencinėse atsargose trūkstamus kiekius ir, trečia, į produktus, prašytus ir skirtus ankstesniais finansiniais metais bei jų faktišką naudojimą.
Šios subsidijos dydis nurodomas eurais, remiantis produktų, kurių negalima gauti iš intervencinių atsargų, apskaitine verte, nustatoma pagal 5 straipsnio 1 dalį;
iv)
prireikus subsidija vienam ar daugiau produktų, kurių negalima gauti valstybėje narėje, kurioje jų reikia, pirkti Sąjungos rinkoje tais atvejais, kai perkėlimai Sąjungos viduje, būtini, kad toje valstybėje narėje planas būtų vykdomas, būtų 60 tonų arba mažesniam kiekvieno trūkstamo produkto kiekiui.
Šios subsidijos dydis nurodomas eurais, remiantis atitinkamų produktų apskaitine verte, nustatoma pagal 5 straipsnio 1 dalį;
b)
asignavimai, reikalingi intervencijos agentūros kitoje valstybėje narėje, o ne toje, kurioje tas produktas reikalingas, laikomų intervencinių produktų perkėlimo Sąjungos viduje išlaidoms padengti.
4. Komisija kiek įmanoma greičiau paskelbia planą.
3 straipsnis
1. Planas yra įgyvendinamas nuo spalio 1 d. iki kitų metų gruodžio 31 d.
2. Produktai atsiimami iš intervencinių atsargų nuo spalio 1 d. iki kitų metų rugpjūčio 31 d. laikantis pastovių etapų ir įgyvendinimo plano reikalavimų.
70 % produktų kiekio, nustatyto 2 straipsnio 3 dalies a punkto ii papunktyje, turi būti paimta iš atsargų iki plano įgyvendinimo metų liepos 1 d. Tačiau šis reikalavimas netaikomas, kai paskirtas kiekis yra mažesnis arba lygus 500 tonų. Produktai, neatsiimti iš intervencinių atsargų iki plano įgyvendinimo metų rugsėjo 30 d., turi būti nebeskiriami valstybei narei, kuriai buvo paskirti pagal minimą planą.
Tačiau sviestas ir nugriebto pieno milteliai turi būti paimti iš intervencinių atsargų iki plano įgyvendinimo metų vasario 1 d. Tačiau šis reikalavimas netaikomas, kai paskirtas kiekis yra mažesnis arba lygus 500 tonų.
Jei nesilaikoma pirmoje, antroje ir trečioje pastraipoje nurodytų terminų, Sąjunga intervencinių produktų sandėliavimo išlaidų nebedengia. Ši nuostata netaikoma intervenciniams produktams, kurie iš sandėlių nepašalinami iki plano įgyvendinimo metų rugsėjo 30 d.
Šalintini produktai iš intervencinių sandėlių turi būti paimti ne vėliau kaip per šešiasdešimt dienų nuo tada, kai sutartį pasirašo konkursą laimėjęs tiekėjas, arba perdavimo atveju - ne vėliau kaip per šešiasdešimt dienų nuo produktus gaunančios valstybės narės kompetentingos institucijos pranešimo produktus tiekiančios valstybės narės kompetentingai institucijai.
3. Produktų, kurie turi būti sutelkti rinkoje taikant 2 straipsnio 3 dalies a punkto iii ir iv papunkčius, atveju mokėjimo už ūkio subjektų teikiamus produktus operacijos turi būti užbaigtos iki plano įgyvendinimo metų rugsėjo 1 d.
4. Plano įgyvendinimo metu valstybės narės praneša Komisijai apie pataisas, kurios daromos jų teritorijoje įgyvendinant planą, griežtai laikantis turimų finansinių išteklių. Prie tokio pranešimo pridedama bet kuri kita susijusi informacija. Jei pakeitimai susiję su 5 % ar didesniu produktų kiekiu arba Sąjungos plane įrašyta atskirų produktų verte, planas peržiūrimas.
5. Valstybės narės nedelsdamos praneša Komisijai apie numatomų išlaidų įgyvendinant planą sumažinimą. Komisija turimas lėšas gali skirti kitoms valstybėms narėms atsižvelgdama į jų prašymus, veiksmingą turimų produktų panaudojimą ir ankstesniais finansiniais metais skirtus asignavimus.
4 straipsnis
1. Plano įgyvendinimas apima:
a)
iš intervencinių atsargų pašalintų produktų tiekimą;
b)
produktų, sutelktų Sąjungos rinkoje taikant 2 straipsnio 3 dalies a punkto iii ir iv papunkčius, tiekimą;
c)
perdirbtų žemės ūkio produktų ar maisto produktų, kurie yra arba gali būti gaunami rinkoje tiekiant už atlyginimą produktus iš intervencinių atsargų, tiekimą.
2. Rinkoje telkiami produktai, nurodyti 1 dalies b punkte, turi priklausyti tai pačiai produktų kategorijai kaip ir produktas, kurio laikinai negalima gauti iš intervencinių atsargų.
Tačiau, jeigu iš intervencinių atsargų negalima gauti ryžių, Komisija gali leisti iš intervencinių atsargų paimti grūdų, taip atlyginant už ryžių arba ryžių produktų, pateiktų Sąjungos rinkai, tiekimą.
Be to, jeigu iš intervencinių atsargų negalima gauti grūdų, Komisija gali leisti iš intervencinių atsargų paimti ryžių, taip atlyginant už grūdų arba grūdų produktų, pateiktų Sąjungos rinkai, tiekimą.
Tam tikras produktas gali būti telkiamas rinkoje tik tuo atveju, jei visi tos pačios kategorijos produkto kiekiai, kuriuos reikia pašalinti iš intervencinių atsargų tiekimo tikslais taikant 2 straipsnio 3 dalies a punkto ii papunktį, įskaitant kiekius, perkeltinus taikant 8 straipsnį, jau buvo paskirstyti. Kompetentinga nacionalinės valdžios institucija informuoja Komisiją apie telkimo procedūrų rinkoje pradžią.
3. Tais atvejais, kai tiekimas yra susijęs su iš intervencinių atsargų pašalintais produktais, kompetentinga nacionalinės valdžios institucija skelbia arba nurodo skelbti kvietimą dalyvauti konkurse palankiausioms tiekimo sąlygoms nustatyti. Kvietime tiksliai nurodomas tiektino produkto tipas ir ypatybės. Tiektinas produktas turi būti produktas, išimtas iš intervencinių atsargų neperdirbtas arba įpakuotas ir (arba) perdirbtas, arba produktas, sukauptas rinkoje išimant produktą iš intervencinių atsargų, atlyginant už tiekimą.
Kvietimas dalyvauti konkurse skelbiamas dėl:
a)
produktų, gaunamų iš intervencinių atsargų, perdirbimo ir (arba) įpakavimo kainų;
b)
arba perdirbtų ar atitinkamais atvejais įpakuotų žemės ūkio produktų arba maisto produktų, kurie gali būti gauti naudojant produktus iš intervencinių atsargų, tiekiamų atlyginant už tokius produktus, kiekio;
c)
arba perdirbtų žemės ūkio produktų ar maisto produktų, kurie yra arba gali būti gaunami rinkoje tiekiant už atlyginimą produktus iš intervencinių atsargų, kiekį; šiuose maisto produktuose būtų bent vienas ingredientas, priklausantis tai pačiai produktų kategorijai, kaip intervencinis produktas, teikiamas už atlyginimą.
Antros pastraipos c punkte nurodytu atveju, kai tiekiami grūdai ar grūdiniai produktai, skelbime apie konkursą nurodoma, kad iš intervencinių atsargų išimtinas produktas yra intervencinės agentūros turimas konkretus grūdinis produktas. Kai tiekiami pieno produktai, skelbime apie konkursą nurodoma, koks produktas, sviestas ar pieno milteliai, turi būti išimami iš intervencinės agentūros turimų atsargų, priklausomai nuo tos agentūros turimų atsargų.
Antros pastraipos c punkte numatytu atveju ir tuo atveju, kai vietoje grūdų, pašalintų iš intervencinių atsargų, tiekiami ryžiai arba ryžių produktai, konkurso skelbime nurodoma, kad pašalintinas produktas yra tam tikra intervencinės agentūros saugoma grūdų rūšis. Be to, kai vietoje ryžių, pašalintų iš intervencinių atsargų, tiekiami grūdai arba grūdų produktai, konkurso skelbime nurodoma, kad pašalintinas produktas yra tam tikra intervencinės agentūros saugoma ryžių rūšis.
Jei tiekimas susijęs su produkto perdirbimu ir (arba) įpakavimu, kvietime dalyvauti konkurse nurodoma konkurso laimėtojo įsipareigojimas intervencijos agentūrai pagal Komisijos reglamento (EEB) Nr. 2220/85 (4) III antraštinę dalį pateikti užstatą, kurio dydis lygus intervencinei kainai, taikytinai produktų perėmimo dieną, padidintai 10 %. Šio reglamento V antraštinėje dalyje nurodytas pagrindinis reikalavimas - produkto pristatymas į numatytą paskirties vietą. Jeigu produktai pristatomi pasibaigus plano įgyvendinimo laikotarpiui, numatytam šio reglamento 3 straipsnio 1 dalyje, negrąžinama užstato dalis sudaro 15 % garantuotos sumos. Be to, likusi grąžintina užstato suma papildomai sumažinama 2 % už kiekvieną vėlavimo dieną. Ši pastraipa netaikoma, jei iš intervencinių atsargų pašalintas produktas perduodamas konkursą laimėjusiam tiekėjui, sumokant už jau pristatytus produktus.
4. Jei tiekimas susijęs su žemės ūkio produktais ar maisto produktais, sutelktinais Sąjungos rinkoje, kompetentinga nacionalinės valdžios institucija skelbia kvietimą dalyvauti konkurse palankiausioms tiekimo sąlygoms nustatyti. Kvietime tiksliai nurodomas sutelktino produkto ar maisto produkto tipas ir ypatybės, įpakavimo ir žymėjimo specifikacijos ir kitos su tiekimu susijusios prievolės. Sutartis su tiekėju, atrinktu pagal konkursą, sudaroma, jei pastarasis pateikia 110 % jo siūlomo produkto vertės atitinkantį užstatą, kurio gavėja yra intervencinė agentūra, pagal Reglamento (EEB) Nr. 2220/85 III antraštinę dalį.
Kvietimas dalyvauti konkurse skelbiamas dėl visų tiekimo išlaidų ir kiekvienu konkrečiu atveju ragina teikti siūlymus dėl:
a)
didžiausio žemės ūkio produkto ar maisto produkto kiekio, sutelktino rinkoje už tam tikrą skelbime nustatytą pinigų sumą;
b)
arba pinigų sumos, reikalingos skelbime nustatytam kiekiui sutelkti rinkoje.
5. Intervenciniai produktai arba produktai, sutelkti rinkoje taikant 2 straipsnio 3 dalies a punkto iii ir iv papunkčius arba šio straipsnio 1 dalies pirmos pastraipos c punktą, gali būti įtraukti į kitus arba pridėti prie kitų rinkoje sutelktų produktų, skirtų vykdant planą teiktiniems maisto produktams gaminti.
6. Transporto išlaidos nustatomos kvietime dalyvauti konkurse.
Valstybės narės gali nurodyti, kad tiekimą taip pat sudaro produktų vežimas į labdaros organizacijų sandėlius. Tokiais atvejais kvietime dalyvauti konkurse vežimui taikoma konkreti nuostata ir vežimas sudaro atskirą pateikto pasiūlymo punktą.
Pasiūlymai dėl vežimo pateikiami pinigine išraiška.
Už transporto išlaidas jokiu būdu negali būti atlyginama produktais.
7. Kvietimuose dalyvauti konkurse užtikrinamos vienodos sąlygos visiems Sąjungoje įsisteigusiems veiklos vykdytojams. Šiuo tikslu jie skelbiami oficialiuose administracijos leidiniuose, visą jų tekstą galima gauti suinteresuotiems veiklos vykdytojams paprašius.
8. Konkurso skelbimuose turi būti nuostatos dėl tiekimo veiklos, ypač dėl produktų kokybės, pakuočių ir ženklinimo. Juose taip pat turi būti nuostata, kad tuo atveju, jei pastebima, jog produktų tiekimui nustatytu metu jų kokybė, pakuotė ar ženklinimas nėra tiksliai tokie, kaip buvo reikalauta, bet prekės gali būti priimtos jų paskirčiai, kompetentingos institucijos gali taikyti sumažinimą, apskaičiuodamos mokėtinas sumas.
5 straipsnis
1. Europos žemės ūkio garantijų fondo (EŽŪGF) tvarkomai apskaitai, nepaisant Komisijos reglamento (EB) Nr. 884/2006 (5) VIII priedo 8 straipsnio nuostatų, pagal šį reglamentą iš intervencinių atsargų pateiktų produktų apskaitinė vertė yra tokia, kokia yra kiekvienais metais spalio 1 d. taikoma intervencinė kaina.
Valstybėms narėms, kurios neįvedė euro, intervencinių produktų apskaitinė vertė konvertuojama į nacionalinę valiutą spalio 1 d. valiutų keitimo kursu.
2. Tais atvejais, kai intervenciniai produktai yra perkeliami iš vienos valstybės narės į kitą, tiekiančioji valstybė narė pristatytą produktą sąskaitose žymi nuliniu įrašu, o paskirties valstybė narė jį žymi kaip gautą per tą išsiuntimo mėnesį, taikant kainą ir kursą, apskaičiuotus pagal 1 dalį.
6 straipsnis
Maisto produktų labiausiai nepasiturintiems asmenims skirstymo tikslams ir patikrų vykdymo tikslams labdaros organizacijos, kurios rūpinasi naudos gavėjais ir tiesiogiai teikia jiems pagalbą, laikomos produktų skirstymo galutiniais adresatais, jeigu jos realiai atlieka maisto produktų paskirstymą. Maisto produktai laikomi paskirstytais, kai nedalyvaujant kitiems interventams naudos gavėjams vietoje yra atiduodami pakuotėse arba maisto daviniais kasdien arba kas savaitę, priklausomai nuo poreikių.
7 straipsnis
1. Kiekvienoje valstybėje narėje kompetentingoms institucijoms, pateikusioms tinkamai pagrįstas paraiškas, labdaroms organizacijoms, paskirtoms skirstyti produktus, kompensuojamos transportavimo valstybės narės teritorijoje nuo labdaros organizacijos sandėlių iki skirstymo labdaros gavėjams vietų išlaidos.
2. Administracinės išlaidos, patirtos dėl šiame reglamente numatytų tiekimų, remiantis tinkamai pagrįsta paraiška kompetentingai institucijai kiekvienoje valstybėje narėje, kompensuojamos labdaros organizacijoms, taikant 1 % joms pateiktų produktų vertės, apskaičiuotos pagal 5 straipsnio 1 dalį, ribą.
3. Šio straipsnio 1 ir 2 dalyse minėtos išlaidos valstybei narei apmokamos neperžengiant finansinių išteklių, skirtų planui įgyvendinti kiekvienoje valstybėje narėje, ribų.
Šio straipsnio 1 ir 2 dalyse minėtos išlaidos negali būti atlyginamos produktais.
8 straipsnis
1. Kai į planą įrašytų produktų valstybės narės intervencinėse atsargose nėra, bet jų reikia, Komisija Reglamento (EB) Nr. 1234/2007 195 straipsnio 2 dalyje nurodyta tvarka leidžia atitinkamą produktą iš valstybės narės, kurios intervencinėse atsargose jo yra, perduoti valstybei narei, kurioje jis bus panaudotas planui įgyvendinti.
Valstybė narė, gavusi produktus, skelbia arba jau turi būti paskelbusi konkursą palankiausioms tiekimo sąlygoms nustatyti. Transporto Sąjungos viduje išlaidoms konkursinis pasiūlymas pateikiamas, nurodant piniginę išraišką; minėtos išlaidos negali būti apmokamos produktais. Šiam konkursui taikoma šio reglamento 4 straipsnio 7 dalis.
2. Transporto Sąjungos viduje išlaidos apmokamos Sąjungos sąskaita ir jos sugrąžinamos valstybei narei. Todėl prie paraiškos dėl išlaidų kompensavimo pridedami visi reikalingi patvirtinamieji dokumentai, ypač susiję su produktų gabenimu. Išlaidos įskaitomos į 2 straipsnio 3 dalies b punkte nurodytus asignavimus. Jei asignavimai jau yra visiškai paskirstyti, bet koks papildomas Sąjungos teikiamas finansavimas transporto išlaidoms Sąjungos viduje nustatomas pagal 7 straipsnio 3 dalį.
3. Kvietime dalyvauti konkurse veiklos vykdytojui nurodoma galimybė siūlyti Sąjungos rinkai žemės ūkio produktų ar maisto produktų ir tuos produktus, neperkeliant į jų prašančią valstybę narę, perimti iš tiekiančios intervencijos agentūros. Tokiomis aplinkybėmis asmeniui, su kuriuo buvo sudaryta tiekimo sutartis, transporto išlaidos Sąjungos viduje neapmokamos.
Paraišką pateikusi valstybė narė tiekiančiajai valstybei narei nurodo asmens, su kuriuo sudaryta produktų tiekimo sutartis, pavardę.
4. Prieš pašalinant prekes iš rinkos tiekėjas, įsipareigojęs atlikti tiekimo operaciją, pateikia užstatą, prilygstantį intervencinei supirkimo kainai, taikytinai produktų perėmimo dieną, plius 10 %.
Užstatas pateikiamas pagal Reglamento (EEB) Nr. 2220/85 III dalį.
Šio reglamento V dalies pagrindinis keliamas reikalavimas - tiekimo operacijos paskirties valstybėje narėje užbaigimas.
Produktų tiekimas įrodomas pateikiant paskirties valstybės narės intervencijos agentūros išduotą perėmimo dokumentą.
5. Perkėlimo atveju paskirties valstybė narė tiekiančiajai valstybei narei nurodo asmens, su kuriuo sudaryta sutartis atlikti operaciją, pavardę (pavadinimą).
Produktus tiekiančios valstybės narės intervencinė agentūra produktus pateikia gavėjui arba jo tinkamai įgaliotam atstovui gavusi valstybės narės gavėjos intervencijos agentūros išduotą leidimą išvežti.
Atsakingoji institucija užtikrina, kad prekės būtų tinkamai apdraustos.
Siuntimo deklaracijose, kurias išduoda tiekiančiosios valstybės narės intervencinė agentūra, įrašomas vienas iš I priede nurodytų įrašų.
Valstybės narės tiekėjos intervencinė agentūra kuo skubiau informuoja kompetentingą valstybės narės gavėjos instituciją apie išvežimo iš sandėlio operacijos pabaigą.
Transporto Sąjungoje išlaidas apmoka valstybė narė, į kurią yra siunčiami produktai, pagal faktiškai priimtą kiekį.
6. Bet kurių nuostolių apskaičiavimas įtraukiamas į sąskaitas pagal Reglamento (EB) Nr. 884/2006 X priedo c punkto nuostatas.
9 straipsnis
Mokėjimo reikalavimai pateikiami kiekvienos valstybės narės kompetentingoms institucijoms per keturis mėnesius nuo tos operacijos užbaigimo. Jei reikalavimas pateikiamas pasibaigus šiam terminui, ta suma 20 % sumažinama, išskyrus force majeure atvejį. Reikalavimai, pateikti praėjus daugiau kaip dešimt mėnesių nuo operacijos užbaigimo, nepriimami.
Kompetentingos institucijos išmoka sumas per du mėnesius nuo mokėjimo reikalavimo gavimo.
Tačiau jei pateisinamieji dokumentai turi didelių trūkumų, antroje pastraipoje nustatytas terminas gali būti sustabdytas, apie tai pranešus raštu produktus skirstyti paskirtam ūkio subjektui ar organizacijai. Mokėjimo laikotarpis vėl pradedamas skaičiuoti nuo tos dienos, kai gaunami paprašyti dokumentai, kurie turi būti pateikti ne vėliau nei per 30 kalendorinių dienų. Jei dokumentai nepateikiami iki minėto termino, taikomi pirmoje pastraipoje nurodyti sumažinimai.
Išskyrus force major atvejus ir atsižvelgiant į trečioje pastraipoje nurodytą sustabdymo galimybę, antroje pastraipoje nurodyto dviejų mėnesių termino nesilaikymo atveju valstybei narei skirta kompensacija sumažinama, laikantis Komisijos reglamento (EB) Nr. 883/2006 (6) 9 straipsnio.
10 straipsnis
1. Valstybės narės imasi visų reikalingų priemonių siekdamos užtikrinti, kad:
a)
intervenciniai produktai ir esant reikalui asignavimai, skirti maisto produktams rinkoje mobilizuoti, būtų naudojami ir skiriami Reglamento (EB) Nr. 1234/2007 27 straipsnio 1 ir 2 dalyse nustatytiems tikslams;
b)
prekių, kurios gavėjams nepristatomos didelėmis pakuotėmis, pakuotės turėtų būti ženklinamos lengvai įskaitomu užrašu „ES pagalba“ ir Europos Sąjungos vėliava, kaip nurodyta II priede pateikiamuose nurodymuose;
c)
paskirtosios vykdyti veiksmus labdaros organizacijos tinkamai tvarkytų sąskaitas bei patvirtinamuosius dokumentus ir leistų kompetentingoms institucijoms jų nuožiūra jas bet kada tikrinti;
d)
skelbiami konkursai atitiktų 3 ir 4 straipsnių nuostatas ir kad tiekimai būtų vykdomi laikantis šio reglamento nuostatų; konkrečiai, valstybės narės nustato nuobaudas, taikomas tuo atveju, jeigu produktai neatsiimami per 3 straipsnio 2 dalyje nustatytą laikotarpį.
2. Kompetentingos institucijos patikrinimus atlieka nuo produktų priėmimo į sandėlį iki jų išvežimo iš jo arba, prireikus, nuo produktų sutelkimo rinkoje taikant 2 straipsnio 3 dalies a punkto iii ir iv papunkčius arba 4 straipsnio 1 dalies c punktą visais plano įgyvendinimo etapais ir visais paskirstymo grandinės lygmenimis. Patikrinimai atliekami visu plano vykdymo laikotarpiu, visais etapais, įskaitant vietos lygmens patikrinimus.
Tikrinamas ne mažesnis nei 5 % produktų kiekis pagal produktų rūšis, nustatytas 2 straipsnio 3 dalies a punkto ii papunktyje, atsižvelgiant į galimus plano pakeitimus. Ši riba taikoma visiems plano įgyvendinimo etapams, išskyrus išplatinimo labiausiai nepasiturintiesiems etapą, atsižvelgiant į rizikos kriterijus.
Atliekant patikrą, tikrinamas produktų išvežimas ir įvežimas ir interventų keitimasis produktais. Atliekamas ir apskaitoje nurodytų atsargų sulyginimas su fizinėmis tikrinamų produktų atsargomis.
3. Valstybės narės imasi visų reikiamų priemonių užtikrinti, kad planas būtų tinkamai įgyvendinamas, ir numatyti neatitikimus bei už juos bausti. Šiuo tikslu jos gali laikinai neleisti konkursuose dalyvauti ūkio subjektams ar pagal planus skirstyti produktus paskirtoms organizacijoms, atsižvelgdamos į reikalavimų nesilaikymo ar pažeidimų pobūdį ir sunkumą arba į nustatytus pažeidimus.
11 straipsnis
Iki kiekvienų metų birželio 30 d. valstybės narės siunčia Komisijai plano įgyvendinimo savo teritorijoje praėjusiais metais ataskaitą. Ataskaitoje nurodoma:
a)
įvairių produktų kiekiai iš intervencinių atsargų;
b)
gavėjams išdalytų prekių tipas, kokybė ir vertė, atskirai nurodant neperdirbtus produktus, perdirbtus produktus ir produktus, gautus keitimo būdu, kartu su perdirbimo koeficientais;
c)
transporto ir perkėlimo išlaidos;
d)
administracinės išlaidos;
e)
gavėjų skaičius per metus.
Ataskaitoje nurodomos patikros priemonės, kurios buvo taikytos siekiant užtikrinti, kad prekės buvo naudojamos tikslingai ir pasiekė galutinius adresatus. Ataskaitoje nurodomas atliktų patikrų skaičius ir rūšis, pateikiami rezultatai ir nurodomi atvejai, kai buvo pritaikytos 10 straipsnio 3 dalyje minimos nuobaudos. Rengiant vėlesnius planus ataskaita turi itin didelę reikšmę.
12 straipsnis
Šio reglamento nuostatos taikomos nepažeidžiant Komisijos Reglamento (EB) Nr. 1130/2009 (7) nuostatų.
13 straipsnis
Reglamentas (EEB) Nr. 3149/92 yra panaikinamas.
Nuorodos į panaikintą reglamentą laikomos nuorodomis į šį reglamentą, ir skaitomos pagal IV priede pateiktą atitikmenų lentelę.
14 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną nuo jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2010 m. rugsėjo 14 d.