SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2010/73/EU
ze dne 24. listopadu 2010,
kterou se mění směrnice 2003/71/ES o prospektu, který má být zveřejněn při veřejné nabídce nebo přijetí cenných papírů k obchodování, a směrnice 2004/109/ES o harmonizaci požadavků na průhlednost týkajících se informací o emitentech, jejichž cenné papíry jsou přijaty k obchodování na regulovaném trhu
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na články 50 a 114 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
s ohledem na stanovisko Evropské centrální banky (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Evropská rada na svém zasedání ve dnech 8. a 9. března 2007 souhlasila, že by měla být do roku 2012 snížena administrativní zátěž obchodních společností o 25 %, aby se zvýšila jejich konkurenceschopnost v Unii.
(2)
Určité povinnosti stanovené směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2003/71/ES (4) se podle Komise zdají být nepřiměřenou zátěží pro společnosti.
(3)
Tyto povinnosti je třeba přezkoumat, aby se snížila zátěž společností v Unii na nezbytné minimum, aniž by byla narušena ochrana investorů a řádné fungování trhů s cennými papíry v Unii.
(4)
Směrnice 2003/71/ES vyžaduje, aby Komise vyhodnotila uplatňování uvedené směrnice pět let po jejím vstupu v platnost a případně předložila návrhy na její revizi. Toto hodnocení odhalilo, že některé prvky směrnice 2003/71/ES by měly být změněny, aby se zjednodušilo a zlepšilo její uplatňování, zvýšila její účinnost a posílila mezinárodní konkurenceschopnost Unie a současně se přispělo ke snížení administrativní zátěže.
(5)
Na základě závěrů uvedených ve zprávě, kterou vypracovala skupina na vysoké úrovni pro finanční dohled v EU („de Larosièrova zpráva“), Komise dne 23. září 2009 předložila konkrétní legislativní návrhy na zřízení evropského systému orgánů finančního dohledu, který bude zahrnovat síť vnitrostátních orgánů finančního dohledu spolupracujících s novými evropskými orgány dohledu. Jeden z těchto orgánů, Evropský orgán dohledu (Evropský orgán pro cenné papíry a trhy), má nahradit Evropský výbor regulátorů trhů s cennými papíry.
(6)
Způsob, jakým jsou limity maximální výše nabídky vypočítávány ve směrnici 2003/71/ES, by měl být z důvodu větší právní jistoty a účinnosti vyjasněn. Celkové protiplnění pro některé nabídky uvedené v dané směrnici by mělo být vypočítáváno pro celou Unii.
(7)
Pro účely soukromých emisí cenných papírů by měly být investiční společnosti a úvěrové instituce oprávněny považovat za kvalifikované investory ty osoby nebo subjekty, které jsou uvedeny v oddíle I bodech 1 až 4 přílohy II směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES ze dne 21. dubna 2004 o trzích finančních nástrojů (5), a další osoby nebo subjekty, ke kterým je přistupováno jako k profesionálním klientům nebo které jsou uznány způsobilými protistranami v souladu se směrnicí 2004/39/ES. Investiční společnosti, které smějí považovat stávající profesionální klienty i nadále za profesionální v souladu s čl. 71 odst. 6 směrnice 2004/39/ES by měly být oprávněny přistupovat k těmto klientům jako ke kvalifikovaným investorům podle této směrnice. Takové sladění příslušných ustanovení směrnic 2003/71/ES a 2004/39/ES může omezit komplikace a náklady investičních společností v případě soukromých investic, protože společnosti by mohly definovat osoby nebo subjekty, kterých se investice týká, a vycházet přitom ze svého vlastního seznamu profesionálních klientů a způsobilých protistran. Emitentům by mělo být umožněno vycházet ze seznamu profesionálních klientů a způsobilých protistran, který byl sestaven v souladu s přílohou II směrnice 2004/39/ES. Definice kvalifikovaných investorů ve směrnici 2003/71/ES by tedy měla být rozšířena tak, aby takovéto osoby nebo subjekty zahrnovala, a neměl by být veden žádný zvláštní režim pro registry.
(8)
Zajištění správného a úplného uplatňování práva Unie je základním předpokladem pro dosažení integrity, účinnosti a správného fungování finančních trhů. Očekává se, že zřízení Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy) přispěje k dosažení tohoto cíle tím, že budou vydána jednotná pravidla a že bude v oblasti kontroly a při schvalování prospektů zastáván konvergentnější přístup. Komise by měla provést přezkum čl. 2 odst. 1 písm. m) bodu ii) směrnice 2003/71/ES, pokud jde o omezení týkající se určení domovského členského státu pro emise nekapitálových cenných papírů, jejichž jmenovitá hodnota je nižší než 1 000 EUR. V návaznosti na tento přezkum by měla zvážit, zda by toto ustanovení mělo být zachováno nebo zrušeno.
(9)
Limit 50 000 EUR uvedený v čl. 3 odst. 2 písm. c) a d) směrnice 2003/71/ES již neodpovídá rozlišení mezi drobnými a profesionálními investory na základě investiční kapacity, neboť se zdá, že i drobní investoři v současnosti investovali v jediné transakci více než 50 000 EUR. Z tohoto důvodu je vhodné zmíněný limit zvýšit a odpovídajícím způsobem pozměnit i ostatní ustanovení, v nichž je tento limit uveden. Odpovídající úpravy je třeba provést ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2004/109/ES (6). V souvislosti s těmito úpravami a s přihlédnutím k tomu, jak dlouho zůstávají dluhové cenné papíry v oběhu, by v souvislosti s čl. 8 odst. 1 písm. b), čl. 18 odst. 3 a čl. 20 odst. 6 směrnice 2004/109/ES mělo být zavedeno ustanovení o ochraně předchozího stavu (tzv. grandfathering), a to pokud se jedná o dluhové cenné papíry, jejichž jednotková jmenovitá hodnota činí nejméně 50 000 EUR a které již byly k obchodování na regulovaném trhu v Unii přijaty před vstupem této směrnice v platnost.
(10)
Platný prospekt sestavený emitentem nebo osobou pověřenou jeho sestavením a veřejně dostupný při konečné emisi cenných papírů pomocí finančních zprostředkovatelů nebo v jakémkoli pozdějším dalším prodeji cenných papírů obsahuje dostatečné informace pro investory, aby mohli přijímat informovaná investiční rozhodnutí. Finanční zprostředkovatelé, kteří emitují nebo později dále prodávají cenné papíry, by tedy měli být oprávněni použít původní prospekt zveřejněný emitentem nebo osobou pověřenou jeho sestavením, pokud je platný a řádně doplněný v souladu s články 9 a 16 směrnice 2003/71/ES a emitent nebo osoba pověřená sestavením prospektu s jeho použitím souhlasí. Emitentovi nebo osobě pověřené sestavením prospektu by mělo být umožněno připojit ke svému souhlasu určité podmínky. Souhlas včetně veškerých podmínek s ním spojených by měl být udělen formou písemné dohody mezi zúčastněnými stranami, což příslušným stranám umožní posoudit, zda je další prodej či konečné umístění cenných papírů v souladu s dohodou. V případě, že byl vydán souhlas k použití prospektu, emitent nebo osoba pověřená sestavením původního prospektu by měli být odpovědní za informace v něm uvedené a v případě základního prospektu za stanovení a uvedení konečných podmínek a žádný jiný prospekt by neměl být vyžadován. Avšak pokud emitent nebo osoba pověřená sestavením tohoto původního prospektu s jeho použitím nesouhlasí, mělo by být vyžadováno, aby finanční zprostředkovatel zveřejnil nový prospekt. V takovém případě by měl být finanční zprostředkovatel odpovědný za informace uvedené v prospektu, včetně veškerých informací uvedených formou odkazu a v případě základního prospektu včetně konečných podmínek.
(11)
Komise by měla definovat pojmy „primární trh“, „sekundární trh“ a „veřejná nabídka“, aby umožnila účinné uplatňování směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/6/ES ze dne 28. ledna 2003 o obchodování zasvěcených osob a manipulaci s trhem (zneužívání trhu) (7), směrnice 2003/71/ES a směrnice 2004/109/a aby vyřešila základní problémy spočívající v rozdílech mezi nimi a v jejich vzájemném překrývání.
(12)
V důsledku uplatňování pravomocí členských států v oblasti občanského práva jsou mezi systémy odpovědnosti jednotlivých členských států značné rozdíly. V zájmu zjišťování a kontroly opatření přijímaných v členských státech by Komise měla sestavit srovnávací tabulku systémů uplatňovaných v jednotlivých členských státech.
(13)
Čl. 4 odst. 1 písm. d) směrnice 2003/71/ES stanoví, že povinnost zveřejňovat prospekt se nevztahuje na akcie, které jsou nabízeny, přiděleny nebo mají být přiděleny bezplatně stávajícím akcionářům. Podle čl. 3 odst. 2 písm. e) této směrnice je od povinnosti zveřejnit prospekt zcela osvobozena nabídka s celkovou hodnotou protiplnění nižší než 100 000 EUR. Výjimka uvedená v čl. 4 odst. 1 písm. d) je proto nadbytečná, neboť na bezplatnou nabídku se vztahuje čl. 3 odst. 2 písm. e).
(14)
Stávající výjimky pro cenné papíry, které jsou nabízeny, přiděleny nebo mají být přiděleny stávajícím nebo bývalým zaměstnancům nebo vedoucím pracovníkům, jsou příliš omezující, takže značnému počtu zaměstnavatelů provozujícímu systémy zaměstnaneckých akcií v Unii nemohou přinášet užitek. Zapojení zaměstnanců v Unii je obzvláště důležité u malých a středních podniků, v nichž se jednotliví zaměstnanci mohou významnou měrou podílet na úspěchu dané společnosti. Požadavek na sestavení prospektu by se proto neměl vztahovat na nabídky předložené společnostmi Unie v rámci systému zaměstnaneckých akcií. Jestliže cenné papíry nejsou přijaty k obchodování, nepodléhá emitent příslušným požadavkům na průběžné zveřejňování a pravidlům o zneužívání trhu. Zaměstnavatelé nebo jejich přidružené podniky by proto měli dokument uvedený v čl. 4 odst. 1 písm. e) směrnice 2003/71/ES aktualizovat, je-li to nezbytné pro odpovídající posouzení cenných papírů. Výjimka by se měla vztahovat i na veřejné nabídky a přijetí k obchodování v případě společností usazených mimo Unii, jejichž cenné papíry jsou přijímány k obchodování buď na regulovaném trhu, nebo na trhu třetí země. V druhém případě Komise přijme kladné rozhodnutí, pokud jde o rovnocennost právního rámce a rámce dohledu vztahujících se na regulaci trhů ve třetí zemi. To by mělo zaměstnancům v Unii umožnit přístup k průběžným informacím o příslušné společnosti.
(15)
Souhrn prospektu by měl být klíčovým zdrojem informací pro drobné investory. Měl by tvořit samostatnou část prospektu a měl by být stručný, jednoduchý, jasný a pro cílové investory srozumitelný. Měl by se zaměřovat na klíčové informace, které investoři potřebují, aby se mohli rozhodnout, o kterých dalších nabídkách cenných papírů a jejich přijetí k obchodování budou dále uvažovat. Tyto klíčové informace by měly v hlavních rysech charakterizovat emitenta, případného ručitele a cenné papíry, které jsou nabízeny nebo přijaty k obchodování na regulovaném trhu, a uvádět i rizika s nimi spojená. Souhrn by měl rovněž obsahovat obecné podmínky nabídky, včetně odhadovaných nákladů, které emitent či předkladatel nabídky účtuje investorovi, a uvádět celkové odhadované náklady, protože ty by mohly být podstatné. Také by měl investora upozornit na případná práva vážící se k těmto cenným papírům a na rizika spojená s investováním do příslušných cenných papírů. Formát souhrnu by měl být volen tak, aby umožňoval srovnání se souhrny obdobných produktů, a to tím, že rovnocenné údaje se v souhrnu vždy uvedou na stejném místě.
(16)
Členské státy by měly zajistit, aby občanskoprávní odpovědnost nenesla žádná osoba pouze na základě souhrnu nebo jeho překladů, ledaže je zavádějící, nepřesný nebo v rozporu s příslušnými částmi prospektu. Souhrn by měl za tímto účelem obsahovat jasné upozornění.
(17)
Je vhodné vyjasnit, že konečné podmínky vztahující se k základnímu prospektu by měly obsahovat pouze údaje vztahující se k popisu cenných papírů, které se týkají konkrétně dané emise a které lze určit pouze v okamžiku dané emise. Tyto údaje mohou zahrnovat například mezinárodní identifikační číslo cenných papírů, emisní cenu, datum splatnosti, kupon, den provedení, realizační cenu, cenu vyplacení a další podmínky, které v době sestavení prospektu nejsou známy. Další nové údaje, které by mohly ovlivnit hodnocení emitenta a cenných papírů, by obecně měly být součástí dodatku k prospektu. Emitenti by dále s cílem splnit povinnost poskytovat klíčové informace rovněž v rámci základního prospektu měli sloučit souhrn s příslušnými pasážemi konečných podmínek tak, aby výsledek byl pro investory snadno srozumitelný. V těchto případech by neměl být požadován zvláštní souhlas.
(18)
Za účelem zlepšení účinnosti emisí kapitálových cenných papírů s předkupním právem a vhodného zohlednění velikosti emitentů, aniž je dotčena ochrana investorů, by měl být zaveden přiměřený režim zveřejňování pro nabídky akcií stávajícím akcionářům, kteří mohou tyto akcie buď upsat, nebo prodat práva na jejich úpis, pro nabídky malých a středních podniků a emitentů s nižší tržní kapitalizací (zejména malých společností, jejichž akcie jsou přijaty k obchodování na regulovaném trhu) a pro nabídky nekapitálových cenných papírů uvedených v čl. 1 odst. 2 písm. j) směrnice 2003/71/ES emitovaných úvěrovými institucemi. Pokud tyto úvěrové instituce emitují cenné papíry pod limit stanovený v tomto článku, ale rozhodnou se připojit k režimu této směrnice, tudíž i sestavovat prospekt, měly by být oprávněny využívat příslušný přiměřený režim zveřejňování. Přiměřený režim zveřejňování pro emise s předkupním právem by měl být použit v případě, že nabízené akcie jsou stejného druhu jako akcie emitenta přijaté k obchodování buď na regulovaném trhu, nebo v mnohostranném systému obchodování ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 15 směrnice 2004/39/ES, pokud tento systém podléhá příslušným požadavkům na průběžné zveřejňování a pravidlům o zneužívání trhu. Evropský orgán dohledu (Evropský orgán pro cenné papíry a trhy) by měl k těmto podmínkám vydat pokyny, aby se zajistil jednotný přístup příslušných orgánů.
(19)
Členské státy zveřejňují velké množství informací o své finanční situaci, které jsou obvykle veřejně dostupné. Pokud členský stát ručí za nabídku cenných papírů, neměl by být emitent povinen poskytnout v prospektu informace o členském státu vystupujícím jako ručitel.
(20)
Za účelem zvýšení právní jistoty by doba platnosti prospektu měla začít běžet od okamžiku jeho schválení, což je časový údaj, který příslušný orgán snadno ověří. Dále v rámci větší flexibility by mělo být emitentům umožněno aktualizovat registrační formulář rovněž v souladu s postupem pro doplňování prospektů.
(21)
V důsledku vstupu směrnice 2004/109/ES v platnost se povinnost emitentů jednou ročně poskytnout dokument, který obsahuje všechny údaje nebo odkazuje na všechny údaje zveřejněné v průběhu dvanácti měsíců předcházejících vydání prospektu, stanovená ve směrnici 2003/71/ES, stala dvojí povinností, a měla by proto být zrušena. Registrační dokument by tedy měl být místo aktualizace podle článku 10 směrnice 2003/71/ES aktualizován prostřednictvím dodatku nebo popisu cenných papírů.
(22)
Internet zajišťuje snadný přístup k informacím. Prospekt by proto měl být v zájmu zajištění lepší dostupnosti informací pro investory vždy zveřejňován v elektronické podobě a na příslušných internetových stránkách. Pokud je sestavením prospektu pověřená jiná osoba než emitent, mělo by pro tuto osobu postačovat, pokud se prospekt zveřejní na jejích internetových stránkách.
(23)
V zájmu zvýšení právní jistoty by se mělo vyjasnit, ke kterému okamžiku zaniká požadavek na zveřejnění dodatku k prospektu a právo na odvolání souhlasu. Tato ustanovení by měla být pojímána odděleně. Povinnost doplnit prospekt by měla končit v okamžiku konečného uzavření nabídkového období nebo v okamžiku zahájení obchodování těchto cenných papírů na regulovaném trhu podle toho, co nastane později. Na druhé straně právo na odvolání souhlasu by se mělo uplatnit pouze tehdy, pokud se prospekt týká veřejné nabídky cenných papírů, a pokud se nové skutečnosti, podstatné chyby nebo nepřesnosti objevily před konečným uzavřením veřejné nabídky a vydáním cenných papírů. Právo na odvolání souhlasu tak souvisí s tím, kdy se nové skutečnosti, podstatné chyby nebo nepřesnosti, které jsou důvodem k vypracování dodatku, objeví, a předpokládá, že k této rozhodující události došlo v době, kdy byla nabídka platná, a před vydáním cenných papírů.
(24)
Je-li prospekt doplňován, harmonizace časového rámce pro uplatnění práva investorů odvolat dříve poskytnutý souhlas na úrovni Unie by poskytla jistotu emitentům, kteří předkládají přeshraniční nabídky cenných papírů. Pro zajištění flexibility emitentům z členských států s tradičně delším časovým rámcem by emitent nebo předkladatel nabídky měli mít možnost dle vlastního uvážení lhůtu pro uplatnění tohoto práva prodloužit. V zájmu zvýšení právní jistoty by mělo být v dodatku k prospektu uvedeno, kdy právo na odvolání souhlasu zaniká.
(25)
Orgán odpovědný za schvalování prospektu by měl poskytnout osvědčení o schválení prospektu, které je určeno orgánům hostitelských členských států v souladu se směrnicí 2003/71/ES, také emitentovi nebo osobě pověřené sestavením prospektu, aby emitent nebo osoba pověřená sestavením prospektu měli jistotu, zda a kdy bylo oznámení ve skutečnosti učiněno.
(26)
Opatření nezbytná k provedení této směrnice by měla být přijata prostřednictvím prováděcích aktů v souladu s článkem 291 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouvy o fungování EU“). Je zejména nezbytné, aby Evropský parlament obdržel návrhy opatření a prováděcích aktů a veškeré další podstatné informace před tím, než Komise rozhodne o rovnocennosti prospektů sestavených v určité třetí zemi.
(27)
Aby byly dodrženy zásady stanovené v bodu odůvodnění 41 směrnice 2003/71/ES a byl zohledněn technický vývoj na finančních trzích a aby došlo k upřesnění požadavků stanovených ve směrnici 2003/71/ES, měla by být Komise zmocněna přijmout akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU. Akty v přenesené pravomoci mohou být nezbytné, zejména pokud jde o aktualizaci limitů a definic pro nižší tržní kapitalizaci a malé a střední podniky stanovených touto směrnicí a směrnicí 2003/71/ES a upřesnění podrobného obsahu a konkrétní úpravy souhrnu v souladu s výsledkem rozpravy, již zahájilo sdělení Komise o strukturovaných retailových investičních produktech ze dne 30. dubna 2009, přičemž obsah a úprava souhrnu týkajícího se cenných papírů se v co nejvyšší možné míře sladí s tímto výsledkem tak, aby se předešlo zdvojování dokumentů a případnému uvedení investorů v omyl a aby náklady byly co nejnižší.
(28)
Evropský parlament a Rada by měly mít možnost vyslovit proti aktu v přenesené pravomoci námitky ve lhůtě tří měsíců ode dne oznámení. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady by mělo být možné prodloužit tuto lhůtu o tři měsíce, pokud se jedná o oblasti důležitého zájmu. Evropskému parlamentu a Radě by mělo být umožněno informovat ostatní orgány o svém záměru námitky nevyslovit. Takové rychlé schválení aktů v přenesené pravomoci je obzvláště vhodné, jestliže je třeba dodržet lhůty, například v případě harmonogramů stanovených v základním aktu, podle nichž má Komise přijímat akty v přenesené pravomoci.
(29)
V prohlášení č. 39 k článku 290 Smlouvy o fungování EU, připojeném k závěrečnému aktu mezivládní konference, která přijala Lisabonskou smlouvu podepsanou dne 13. prosince 2007, vzala tato konference na vědomí záměr Komise pokračovat při vypracovávání návrhů aktů v přenesené pravomoci v oblasti finančních služeb v konzultacích s odborníky jmenovanými členskými státy, a to v souladu se svými zavedenými postupy.
(30)
Jelikož cíle této směrnice, totiž snížení administrativní zátěže v souvislosti se zveřejněním prospektu v případě veřejných nabídek cenných papírů a přijetí k obchodování na regulovaných trzích v Unii, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jej z důvodu jeho rozsahu a účinků může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.
(31)
Směrnice 2003/71/ES a 2004/109/ES by proto měly být odpovídajícím způsobem změněny,
PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Změny směrnice 2003/71/ES
Směrnice 2003/71/ES se mění takto:
1)
Článek 1 se mění takto:
a)
Odstavec 2 se mění takto:
i)
písmeno h) se nahrazuje tímto:
„h)
cenné papíry zahrnuté v nabídce s celkovou hodnotou protiplnění v Unii nižší než 5 000 000 EUR; tento limit se vypočítává za období 12 měsíců;“,
ii)
písmeno j) se nahrazuje tímto:
„j)
nekapitálové cenné papíry emitované průběžně či opakovaně úvěrovými institucemi s celkovou hodnotou protiplnění v Unii nižší než 75 000 000 EUR; tento limit se vypočítává za období 12 měsíců, pokud tyto cenné papíry:
i)
nejsou podřízené, převoditelné nebo vyměnitelné,
ii)
nedávají právo upsat nebo získat jiné druhy cenných papírů a nejsou spojeny s derivátovým nástrojem.“
b)
Doplňuje se nový odstavec, který zní:
„4. Aby byl zohledněn technický vývoj na finančních trzích, včetně inflace, přijme Komise prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 24a a za podmínek stanovených v článcích 24b a 24c opatření týkající se úpravy limitů uvedených v odstavci 2 písm. h) a j) tohoto článku.“
2)
Článek 2 se mění takto:
a)
Odstavec 1 se mění takto
i)
písmeno e) se nahrazuje tímto:
„e)
„kvalifikovanými investory“ osoby nebo subjekty vymezené v oddílu I bodech 1 až 4 přílohy II směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES ze dne 21. dubna 2004 o trzích finančních nástrojů (8) a osoby či subjekty, se kterými se na žádost zachází jako s profesionálními klienty v souladu s přílohou II směrnice 2004/39/ES, nebo osoby či subjekty uznané jako způsobilé protistrany v souladu s článkem 24 směrnice 2004/39/ES, pokud nepožádaly, aby se s nimi zacházelo jako s neprofesionálními klienty. Investiční společnosti a úvěrové instituce oznámí na žádost své zařazení emitentovi, aniž jsou dotčeny příslušné právní předpisy o ochraně údajů. Investiční společnosti oprávněné považovat stávající profesionální klienty i nadále za profesionální v souladu s čl. 71 odst. 6 směrnice 2004/39/ES jsou oprávněny zacházet s těmito klienty jako s kvalifikovanými investory podle této směrnice.
ii)
doplňují se písmena, která znějí:
„s)
„klíčovými informacemi“ základní a vhodně strukturované informace, které mají být poskytnuty investorům proto, aby porozuměli povaze a rizikům emitentů, ručitelů a cenných papírů, jež jim jsou nabízeny nebo jsou přijímány k obchodování na regulovaném trhu, a mohli se, aniž je dotčen čl. 5 odst. 2 písm. b), rozhodnout, na jaké další nabídky cenných papírů se zaměří. Klíčové informace obsahují s ohledem na příslušnou nabídku a cenné papíry alespoň tyto informace:
i)
stručný popis rizik spojených s emitentem a případným ručitelem a jejich základní charakteristiku, včetně aktiv, pasiv a finanční situace,
ii)
stručný popis rizik spojených s investováním do příslušných cenných papírů a základní charakteristiku této investice, včetně případných práv spojených s těmito cennými papíry,
iii)
obecné podmínky nabídky, včetně odhadovaných nákladů, které emitent či předkladatel nabídky účtuje investorovi,
iv)
podrobnosti o přijetí k obchodování,
v)
důvody nabídky a využití výnosů.
t)
„společností s nižší tržní kapitalizací“ společnost kótovaná na regulovaném trhu, jejíž průměrná tržní kapitalizace byla v předchozích třech kalendářních letech na základě údajů na konci roku nižší než 100 000 000 EUR.“
b)
Odstavce 2 a 3 se zrušují.
c)
Odstavec 4 se nahrazuje tímto:
„4. Aby byl zohledněn technický vývoj na finančních trzích a upřesněny požadavky stanovené v tomto článku, přijme Komise prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 24a a za podmínek stanovených v článcích 24b a 24c definice uvedené v odstavci 1, včetně úpravy hodnot používaných pro definování malých a středních podniků a limitů nižší tržní kapitalizace, s přihlédnutím k situaci na jednotlivých vnitrostátních trzích, včetně zařazení používaného provozovateli regulovaných trhů, k právním předpisům a doporučením Unie i k hospodářskému vývoji.“
3)
Článek 3 se mění takto:
a)
Odstavec 2 se mění takto:
i)
první pododstavec se nahrazuje tímto:
„2. Povinnost zveřejnit prospekt se nevztahuje na tyto druhy nabídek:
a)
nabídku cenných papírů určenou výhradně kvalifikovaným investorům;
b)
nabídku cenných papírů určenou méně než 150 fyzickým nebo právnickým osobám v jednom členském státě, jiným než kvalifikovaným investorům;
c)
nabídku cenných papírů určenou investorům nabývajícím cenné papíry s celkovou hodnotou protiplnění nejméně 100 000 EUR na jednoho investora, pro každou jednotlivou nabídku;
d)
nabídku cenných papírů s jednotkovou jmenovitou hodnotou ve výši nejméně 100 000 EUR; nebo
e)
nabídku cenných papírů s celkovou hodnotou protiplnění v Unii nižší než 100 000 EUR; tento limit se vypočítá za období 12 měsíců.“;
ii)
doplňuje se pododstavec, který zní:
„Členské státy nepožadují další prospekt v případě pozdějšího dalšího prodeje cenných papírů nebo konečného umístění cenných papírů pomocí finančních zprostředkovatelů, pokud je prospekt k dispozici podle článku 9 a emitent nebo osoba pověřená sestavením tohoto prospektu s jeho použitím na základě písemné dohody souhlasí.“
b)
Doplňuje se odstavec, který zní:
„4. Aby byl zohledněn technický vývoj na finančních trzích, včetně inflace, přijme Komise prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 24a a za podmínek stanovených v článcích 24b a 24c opatření týkající se limitů uvedených v odst. 2 písm. c) až e) tohoto článku.“
4)
Článek 4 se mění takto:
a)
Odstavec 1 se mění takto:
i)
písmena c) až e) se nahrazují tímto:
„c)
cenných papírů, které jsou nabízeny, přiděleny nebo mají být přiděleny v souvislosti s fúzí nebo rozdělením, je-li dostupný dokument obsahující údaje, které příslušný orgán považuje za rovnocenné údajům v prospektu, s přihlédnutím k požadavkům právních předpisů Unie;
d)
dividend vyplácených stávajícím akcionářům v podobě akcií stejného druhu jako akcie, z nichž jsou tyto dividendy vypláceny, je-li dostupný dokument obsahující údaje o počtu a povaze akcií a důvody a podrobnosti nabídky;
e)
cenných papírů, které jsou nabízeny, přiděleny nebo mají být přiděleny stávajícím nebo bývalým vedoucím pracovníkům nebo zaměstnancům jejich zaměstnavatelem nebo přidruženým podnikem, má-li společnost ústředí nebo sídlo v Unii a je-li dostupný dokument obsahující údaje o počtu a povaze cenných papírů a důvody a podrobnosti nabídky.“,
ii)
doplňují se nové pododstavce, které znějí:
„Písmeno e) se použije také pro společnosti usazené mimo Unii, jejichž cenné papíry jsou přijímány k obchodování buď na regulovaném trhu, nebo na trhu třetí země. V druhém případě výjimka platí pod podmínkou, že odpovídající údaje včetně dokumentu uvedeného v písmenu e) jsou dostupné alespoň v jazyce obvyklém ve sféře mezinárodních financí a že Komise přijala rozhodnutí o rovnocennosti týkající se příslušného trhu třetí země.
Na žádost příslušného orgánu členského státu Komise přijme rozhodnutí o rovnocennosti postupem uvedeným v čl. 24 odst. 2, v němž uvede, zda právní rámec a rámec dohledu třetí země zaručují, že regulovaný trh povolený v dané třetí zemi splňuje právně závazné požadavky, které jsou pro účely uplatnění výjimky podle písmene e) rovnocenné požadavkům směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/6/ES ze dne 28. ledna 2003 o obchodování zasvěcených osob a manipulaci s trhem (zneužívání trhu) (9), hlavy III směrnice 2004/39/ES a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/109/ES ze dne 15. prosince 2004 o harmonizaci požadavků na průhlednost týkajících se informací o emitentech, jejichž cenné papíry jsou přijaty k obchodování na regulovaném trhu (10) a které podléhají účinnému dohledu a vymáhání v dané třetí zemi. Příslušný orgán uvede, proč se domnívá, že právní rámec a rámec dohledu dotčené třetí země se považují za rovnocenné, a poskytne za tímto účelem relevantní údaje.
Právní rámec a rámec dohledu třetí země mohou být považovány za rovnocenné, pokud splňují alespoň tyto podmínky:
i)
trhy podléhají povolení a průběžnému a účinnému dohledu a vymáhání,
ii)
trhy se vyznačují jasnými a průhlednými pravidly, pokud jde o přijímání cenných papírů k obchodování, takže tyto cenné papíry jsou obchodovatelné poctivě, řádně, efektivně a volně,
iii)
emitenti cenných papírů podléhají požadavkům na pravidelné a průběžné informace, což zajišťuje vysokou míru ochrany investorů, a
iv)
průhlednost a integrita trhu jsou zajištěny tím, že brání zneužívání trhu v podobě obchodování zasvěcených osob a manipulace s trhem.
Aby byl ve vztahu k písmenu e) zohledněn vývoj na finančních trzích, může Komise přijmout prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 24a a za podmínek stanovených v článcích 24b a 24c opatření s cílem upřesnit výše uvedená kritéria nebo doplnit další, která je třeba uplatňovat při posuzování rovnocennosti.
b)
V odstavci 2 se písmeno d) nahrazuje tímto:
„d)
cenných papírů, které jsou nabízeny, přiděleny nebo mají být přiděleny v souvislosti s fúzí nebo rozdělením, je-li dostupný dokument obsahující údaje, které příslušný orgán považuje za rovnocenné údajům v prospektu, s přihlédnutím k požadavkům právních předpisů Unie.“
5)
Článek 5 se mění takto:
a)
Odstavec 2 se mění takto:
i)
v prvním pododstavci se úvodní věty nahrazují tímto:
„2. Prospekt obsahuje údaje o emitentovi a o cenných papírech, které mají být veřejně nabízeny nebo přijaty k obchodování na regulovaném trhu. Rovněž obsahuje souhrn, který stručně a obecně srozumitelným jazykem poskytuje klíčové informace v jazyce, ve kterém byl prospekt původně sestaven. Formát a obsah souhrnu poskytuje společně s prospektem patřičné informace o základních vlastnostech daných cenných papírů, jež investorům pomohou při zvažování, zda mají do těchto cenných papírů investovat.
Souhrn se sestaví v jednotném formátu, aby se usnadnilo srovnávání mezi souhrny podobných cenných papírů, a jeho obsah by měl poskytovat klíčové informace o daných cenných papírech, jež investorům pomohou při zvažování, zda mají do těchto cenných papírů investovat. Souhrn rovněž obsahuje varování, že:“;
ii)
druhý pododstavec se nahrazuje tímto:
„Jestliže se prospekt týká přijetí nekapitálových cenných papírů o jednotkové jmenovité hodnotě nejméně 100 000 EUR k obchodování na regulovaném trhu, není třeba poskytnout souhrn kromě případů, kdy to členský stát požaduje v souladu s čl. 19 odst. 4.“;
b)
Odstavec 3 se nahrazuje tímto:
„3. Emitent, předkladatel nabídky nebo osoba, která žádá o přijetí k obchodování na regulovaném trhu, může sestavit prospekt jako jediný dokument nebo jako samostatné dokumenty. V prospektu složeném ze samostatných dokumentů jsou požadované údaje rozděleny na registrační formulář, popis cenných papírů a souhrn. Registrační formulář obsahuje údaje týkající se emitenta. Popis cenných papírů obsahuje údaje týkající se cenných papírů, které jsou veřejně nabízeny nebo mají být přijaty k obchodování na regulovaném trhu.“;
c)
V odstavci 4 se třetí pododstavec nahrazuje tímto:
„Jestliže konečné podmínky nabídky nejsou zahrnuty v základním prospektu nebo jeho dodatku, jsou investorům zpřístupněny, zapsány u příslušného orgánu domovského členského státu a oznámeny při každé veřejné nabídce emitentem příslušnému orgánu hostitelského členského státu, popř. států, co nejdříve a pokud možno před započetím veřejné nabídky nebo před přijetím k obchodování. Konečné podmínky obsahují pouze informace, které se týkají popisu cenných papírů, a neslouží k doplnění základního prospektu. Ustanovení čl. 8 odst. 1 písm. a) se použije na tyto případy.“;
d)
Odstavec 5 se nahrazuje tímto:
„5. Aby byl zohledněn technický vývoj na finančních trzích a upřesněny požadavky stanovené tímto článkem, přijme Komise prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 24a a za podmínek stanovených v článcích 24b a 24c opatření týkající se:
a)
formátu prospektu nebo základního prospektu, souhrnu, konečných podmínek a dodatků; a
b)
podrobného obsahu a konkrétní formy klíčových informací, které mají být začleněny do souhrnu.
Tyto akty v přenesené pravomoci se přijmou do 1. července 2012.“
6)
V čl. 6 odst. 2 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
„Členské státy však zajistí, aby žádná osoba nenesla občanskoprávní odpovědnost výhradně na základě souhrnu nebo jeho překladů, ledaže jsou tyto údaje zavádějící, nepřesné nebo jsou v rozporu s ostatními částmi prospektu nebo pokud souhrn, je-li čten společně s ostatními částmi prospektu, podává klíčové informace, jež investorům pomohou při zvažování, zda mají do těchto cenných papírů investovat. Souhrn musí za tímto účelem obsahovat jasné upozornění.“
7)
Článek 7 se mění takto:
a)
Odstavec 1 se nahrazuje tímto:
„1. Komise v souladu s článkem 24a a za podmínek stanovených v článcích 24b a 24c přijme podrobné akty v přenesené pravomoci týkající se zvláštních údajů, které musí být uvedeny v prospektu, aby se předešlo zdvojování údajů v případě, že je prospekt složen ze samostatných dokumentů.“;
b)
Odstavec 2 se mění takto:
i)
písmeno b) se nahrazuje tímto:
„b)
různé druhy a vlastnosti nabídek nekapitálových cenných papírů a jejich přijetí k obchodování na regulovaném trhu. V případě nekapitálových cenných papírů s jednotkovou jmenovitou hodnotou nejméně 100 000 EUR jsou požadované údaje v prospektu přizpůsobeny daným investorům;“,
ii)
písmeno e) se nahrazuje tímto:
„e)
různé činnosti a velikost emitenta, zejména pokud se jedná o úvěrové instituce emitující nekapitálové cenné papíry uvedené v čl. 1 odst. 2 písm. j), společnosti s nižší tržní kapitalizací a malé a střední podniky. U takových společností se údaje přizpůsobí jejich velikosti a podle potřeby jejich kratší existenci;“,
iii)
doplňuje se písmeno, které zní:
„g)
přiměřený režim zveřejňování se uplatní na nabídky akcií společností, jejichž akcie stejného druhu jsou přijaty k obchodování na regulovaném trhu nebo v mnohostranném systému obchodování ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 15 směrnice 2004/39/ES, jež podléhají příslušným požadavkům na průběžné zveřejňování a pravidlům o zneužívání trhu, za předpokladu, že emitent nerozhodl o neuplatnění zákonných předkupních práv.“;
c)
Odstavec 3 se nahrazuje tímto:
„3. Akty v přenesené pravomoci uvedené v odstavci 1 vycházejí ze standardů v oblasti finančních a nefinančních informací, které stanoví mezinárodní organizace komisí pro cenné papíry, zejména MOKCP, a z orientačních příloh této směrnice.“
8)
Článek 8 se mění takto:
a)
V úvodní větě odstavce 2 a v odstavci 3 se pojem „prováděcí opatření“ nahrazuje pojmem „akty v přenesené pravomoci“ v příslušném mluvnickém tvaru.
b)
Vkládá se tento odstavec:
„3a. Ručí-li členský stát za cenné papíry, je emitent, předkladatel nabídky nebo osoba, která žádá o přijetí k obchodování na regulovaném trhu, při vypracování prospektu podle čl. 1 odst. 3 oprávněna neuvést údaje o tomto ručiteli.“;
c)
Odstavec 4 se nahrazuje tímto:
„4. Aby byl zohledněn technický vývoj na finančních trzích a upřesněny požadavky stanovené tímto článkem, přijme Komise prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 24a a za podmínek stanovených v článcích 24b a 24c opatření týkající se odstavce 2.“
9)
Článek 9 se mění takto:
a)
Odstavec 1 se nahrazuje tímto:
„1. Prospekt je platný po dobu 12 měsíců od schválení jak v případě veřejných nabídek, tak v případě přijetí k obchodování na regulovaném trhu, je-li prospekt doplněn dodatky požadovanými podle článku 16.“;
b)
Odstavec 4 se nahrazuje tímto:
„4. Dříve uložený a schválený registrační formulář uvedený v čl. 5 odst. 3 je platný po dobu nejvýše 12 měsíců. Registrační formulář, aktualizovaný v souladu s čl. 12 odst. 2 nebo článkem 16, s připojeným popisem cenných papírů a souhrnem, je považován za dokument tvořící platný prospekt.“
10)
Článek 10 se zrušuje.
11)
Článek 11 se mění takto:
a)
Odstavec 1 se nahrazuje tímto:
„1. Členské státy povolí, aby byly údaje v prospektu uvedeny ve formě odkazu na jeden či více dříve nebo současně zveřejněných dokumentů, které schválil příslušný orgán domovského členského státu nebo které byly u něj uloženy v souladu s touto směrnicí nebo směrnicí 2004/109/ES. Tyto údaje musí být nejaktuálnější údaje dostupné emitentovi. Souhrn nesmí obsahovat žádné údaje ve formě odkazu.“;
b)
Odstavec 3 se nahrazuje tímto:
„3. Aby byl zohledněn technický vývoj na finančních trzích a upřesněny požadavky stanovené tímto článkem, přijme Komise prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 24a a za podmínek stanovených v článcích 24b a 24c opatření týkající se údajů, které mají být uvedeny ve formě odkazu.“
12)
V článku 12 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. V tomto případě popis cenných papírů obsahuje údaje, které by obvykle byly uvedeny v registračním formuláři, pokud od posledního schválení aktualizovaného registračního formuláře došlo k podstatné změně nebo novému vývoji, které by mohly ovlivnit hodnocení investorů, nejsou-li tyto údaje obsaženy v dodatku v souladu s článkem 16. Popis cenných papírů a souhrn musí být schváleny samostatně.“
13)
V článku 13 se odstavec 7 nahrazuje tímto:
„7. Aby byl zohledněn technický vývoj na finančních trzích a upřesněny požadavky stanovené tímto článkem, přijme Komise prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 24a a za podmínek stanovených v článcích 24b a 24c opatření týkající se podmínek, za nichž lze lhůty upravit.“
14)
Článek 14 se mění takto:
a)
Odstavec 2 se mění takto:
i)
v prvním pododstavci se písmeno c) nahrazuje tímto:
„c)
v elektronické podobě na internetové stránce emitenta nebo případně na internetové stránce finančních zprostředkovatelů, kteří cenné papíry umísťují nebo prodávají, včetně platebních míst; nebo“,
ii)
druhý pododstavec se nahrazuje tímto:
„Členské státy od emitentů nebo od osob pověřených sestavením prospektu, kteří zveřejní svůj prospekt podle písmen a) nebo b), požadují, aby rovněž zveřejnili svůj prospekt v elektronické podobě podle písmena c).“
b)
Odstavec 8 se nahrazuje tímto:
„8. Aby byl zohledněn technický vývoj na finančních trzích a upřesněny požadavky stanovené tímto článkem, přijme Komise prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 24a a za podmínek stanovených v článcích 24b a 24c opatření týkající se odstavců 1 až 4.“
15)
V článku 15 se odstavec 7 nahrazuje tímto:
„7. Aby byl zohledněn technický vývoj na finančních trzích a upřesněny požadavky stanovené tímto článkem, přijme Komise prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 24a a za podmínek stanovených v článcích 24b a 24c opatření týkající se šíření inzerátů oznamujících záměr veřejně nabídnout cenné papíry nebo přijetí k obchodování na regulovaném trhu, zejména předtím, než je prospekt zpřístupněn veřejnosti nebo zahájeno upisování, a opatření týkající se odstavce 4 tohoto článku.“
16)
Článek 16 se nahrazuje tímto:
„Článek 16
Dodatky k prospektu
1. Každá významná nová skutečnost, podstatná chyba nebo nepřesnost týkající se údajů uvedených v prospektu, které by mohly ovlivnit hodnocení cenných papírů a které se objevily nebo byly zjištěny od okamžiku, kdy byl prospekt schválen, do konečného uzavření veřejné nabídky nebo okamžiku zahájení obchodování na regulovaném trhu, podle toho, která okolnost nastane později, se uvádějí v dodatku k prospektu. Tento dodatek se schvaluje stejným způsobem do nejvýše sedmi pracovních dnů a zveřejňuje se alespoň podle stejného režimu, jaký byl použit při zveřejnění původního prospektu. Souhrn a jakékoli jeho překlady se rovněž doplní, pokud je nezbytné zohlednit nové údaje obsažené v dodatku.
2. Pokud se prospekt týká veřejné nabídky cenných papírů, jsou investoři, kteří již před zveřejněním dodatku souhlasili s koupí nebo upsáním cenných papírů, oprávněni ve lhůtě dvou pracovních dnů po zveřejnění dodatku svůj souhlas odvolat, pokud se nové skutečnosti, podstatné chyby nebo nepřesnosti uvedené v odstavci 1 objevily před konečným uzavřením veřejné nabídky a vydáním cenných papírů. Tuto lhůtu může emitent nebo předkladatel nabídky prodloužit. Konečná lhůta, v níž lze uplatnit právo na odvolání souhlasu, se stanoví v dodatku.“
17)
V článku 18 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Příslušný orgán domovského členského státu na žádost emitenta nebo osoby pověřené sestavením prospektu a do tří pracovních dnů po obdržení této žádosti, nebo pokud je žádost podána spolu s návrhem prospektu, do jednoho pracovního dne po schválení prospektu poskytne příslušnému orgánu hostitelského členského státu osvědčení o schválení osvědčující, že prospekt byl sestaven v souladu s touto směrnicí, a kopii uvedeného prospektu. V případě potřeby bude k oznámení přiložen překlad souhrnu pořízený emitentem nebo osobou pověřenou sestavením prospektu. Stejný postup se použije pro jakýkoli dodatek k prospektu. Osvědčení o schválení se společně s příslušným orgánem hostitelského členského státu poskytuje také emitentovi nebo osobě pověřené sestavením prospektu.“
18)
V článku 19 se odstavec 4 nahrazuje tímto:
„4. Jestliže se žádá o přijetí nekapitálových cenných papírů, jejichž jednotková jmenovitá hodnota činí nejméně 100 000 EUR, k obchodování na regulovaném trhu v jednom nebo více členských státech, sestavuje se prospekt podle rozhodnutí emitenta, předkladatele nabídky nebo osoby, která žádá o přijetí k obchodování, buď v jazyce, který přijímají příslušné orgány domovského členského státu a hostitelských členských států, nebo v jazyce obvyklém ve sféře mezinárodních financí. Členské státy se mohou rozhodnout požadovat ve svých vnitrostátních právních předpisech, aby byl souhrn přeložen do jejich úředního jazyka nebo jazyků.“
19)
V čl. 20 odst. 3 se první pododstavec nahrazuje tímto:
„3. Komise prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 24a a za podmínek stanovených v článcích 24b a 24c přijme opatření k zavedení obecných kritérií rovnocennosti, která budou vycházet z požadavků stanovených v článcích 5 a 7.“
20)
V čl. 21 odst. 4 písm. d) se pojem „prováděcí opatření k ní“ nahrazuje pojmem „příslušné akty v přenesené pravomoci“.
21)
Vkládají se nové články, které znějí:
„Článek 24a
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedené v čl. 1 odst. 4, čl. 2 odst. 4, čl. 3 odst. 4, čl. 4 odst. 1 pátém pododstavci, čl. 5 odst. 5, čl. 7 odst. 1, čl. 8 odst. 4, čl. 11 odst. 3, čl. 13 odst. 7, čl. 14 odst. 8, čl. 15 odst. 7 a čl. 20 odst. 3 prvním pododstavci je svěřena Komisi na dobu čtyř let od 31. prosince 2010. Komise vypracuje zprávu o přenesených pravomocích nejpozději 6 měsíců před koncem tohoto čtyřletého období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud je Evropský parlament nebo Rada podle článku 24b nezruší.
2. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
3. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je Komisi svěřena za podmínek stanovených v článcích 24b a 24c.
Článek 24b
Zrušení přenesení pravomoci
1. Přenesení pravomoci podle čl. 1 odst. 4, čl. 2 odst. 4, čl. 3 odst. 4, čl. 4 odst. 1 pátého pododstavce, čl. 5 odst. 5, čl. 7 odst. 1, čl. 8 odst. 4, čl. 11 odst. 3, čl. 13 odst. 7, čl. 14 odst. 8, čl. 15 odst. 7 nebo čl. 20 odst. 3 prvního pododstavce mohou kdykoliv Evropský parlament nebo Rada zrušit.
2. Orgán, který zahájí vnitřní postup s cílem rozhodnout, zda zrušit přenesení pravomoci, uvědomí v přiměřené lhůtě před přijetím konečného rozhodnutí druhý orgán a Komisi a uvede pravomoci, jejichž přenesení by mohlo být zrušeno.
3. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomocí v něm blíže určených. Rozhodnutí nabývá účinku okamžitě nebo k pozdějšímu dni, který je v něm uveden. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci. Rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 24c
Námitky k aktům v přenesené pravomoci
1. Evropský parlament nebo Rada mohou proti aktu v přenesené pravomoci vyslovit námitky ve lhůtě tří měsíců ode dne oznámení.
Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o tři měsíce.
2. Pokud Evropský parlament ani Rada ve lhůtě uvedené v odstavci 1 námitky proti aktu v přenesené pravomoci nevysloví, akt v přenesené pravomoci se zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie a vstoupí v platnost dnem v něm stanoveným.
Akt v přenesené pravomoci může být zveřejněn v Úředním věstníku Evropské unie a vstoupit v platnost před uplynutím této lhůty, pokud Evropský parlament i Rada uvědomí Komisi o svém rozhodnutí námitky nevyslovit.
3. Pokud Evropský parlament nebo Rada vysloví ve lhůtě uvedené v odstavci 1 proti aktu v přenesené pravomoci námitky, nevstoupí tento akt v platnost. Orgán, který vyslovuje námitky proti aktu v přenesené pravomoci, je v souladu s článkem 296 Smlouvy o fungování Evropské unie odůvodní.“
22)
V oddíle I písm. C a v oddílech III a IV přílohy I, v oddíle II přílohy II, v oddílech II a III přílohy III a ve třetí odrážce přílohy IV se pojem „hlavní údaje“ nahrazuje pojmem „základní informace“.
Článek 2
Změna směrnice 2004/109/ES
Směrnice 2004/109/ES se mění takto:
1)
V čl. 2 odst. 1 písm. i) se bod i) nahrazuje tímto:
„i)
v případě emitenta dluhových cenných papírů o jednotkové jmenovité hodnotě nižší než 1 000 EUR nebo emitenta akcií:
-
pokud je zapsán v obchodním rejstříku některého z členských států Unie, členský stát, v němž má sídlo,
-
pokud je emitent zapsán v obchodním rejstříku ve třetí zemi, členský stát uvedený v bodě iii) čl. 2 odst. 1 písm. m) směrnice 2003/71/ES.
Definice „domovského členského státu“ se použije na dluhové cenné papíry v měně jiné než euro za předpokladu, že jednotková jmenovitá hodnota je k datu emise nižší než 1 000 EUR, pokud není téměř rovna 1 000 EUR,“.
2)
Článek 8 se mění takto:
a)
V odstavci 1 se písmeno b) nahrazuje tímto:
„b)
emitent, který emituje výhradně dluhové cenné papíry přijaté k obchodování na regulovaném trhu, jejichž jednotková jmenovitá hodnota činí nejméně 100 000 EUR, nebo v případě dluhových cenných papírů denominovaných v jiné měně než euro, jejichž jednotková jmenovitá hodnota je k datu emise rovnocenná nejméně 100 000 EUR.“;
b)
Vkládá se nový odstavec, který zní:
„4. Odchylně od odst. 1 písm. b) se články 4, 5 a 6 nepoužijí na emitenty výhradně dluhových cenných papírů, jejichž jednotková jmenovitá hodnota činí nejméně 50 000 EUR, nebo v případě dluhových cenných papírů denominovaných v jiné měně než euro, jejichž jednotková jmenovitá hodnota je k datu emise rovnocenná alespoň 50 000 EUR, které již byly přijaty k obchodování na regulovaném trhu Unie před 31. prosincem 2010, dokud jsou tyto dluhové cenné papíry v oběhu.“
3)
V článku 18 se odstavec 3 nahrazuje tímto:
„3. Pokud mají být na schůzi pozváni pouze držitelé dluhových cenných papírů o jednotkové jmenovité hodnotě nejméně 100 000 EUR nebo v případě dluhových cenných papírů denominovaných v jiné měně než euro o jednotkové jmenovité hodnotě rovnocenné 100 000 EUR k datu emise, může emitent zvolit za místo konání kterýkoli členský stát za předpokladu, že v tomto členském státě jsou dostupné všechny prostředky a informace nezbytné k tomu, aby tito držitelé mohli vykonávat svá práva.
Volba uvedená v prvním pododstavci se vztahuje rovněž na držitele dluhových cenných papírů o jednotkové jmenovité hodnotě nejméně 50 000 EUR nebo v případě dluhových cenných papírů denominovaných v jiné měně než euro o jednotkové jmenovité hodnotě rovnocenné alespoň 50 000 EUR k datu emise, které již byly přijaty k obchodování na regulovaném trhu Unie před 31. prosincem 2010, dokud jsou tyto dluhové cenné papíry v oběhu, za předpokladu, že v členském státě zvoleném emitentem jsou dostupné všechny prostředky a informace nezbytné k tomu, aby tito držitelé mohli vykonávat svá práva.“
4)
V článku 20 se odstavec 6 nahrazuje tímto:
„6. Odchylně od odstavců 1 až 4, pokud jsou cenné papíry o jednotkové jmenovité hodnotě nejméně 100 000 EUR nebo v případě dluhových cenných papírů denominovaných v jiné měně než euro o jednotkové jmenovité hodnotě rovnocenné 100 000 EUR k datu emise přijaty k obchodování na regulovaném trhu v jednom nebo více členských státech, zveřejňují se regulované informace podle rozhodnutí emitenta nebo osoby, která bez souhlasu emitenta o toto přijetí požádala, buď v jazyce přijímaném příslušnými orgány domovského členského státu a hostitelských členských států, nebo v jazyce obvyklém v oblasti mezinárodních financí.
Odchylná úprava uvedená v prvním pododstavci se rovněž vztahuje na dluhové cenné papíry o jednotkové jmenovité hodnotě nejméně 50 000 EUR nebo v případě dluhových cenných papírů denominovaných v jiné měně než euro o jednotkové jmenovité hodnotě rovnocenné alespoň 50 000 EUR k datu emise, které již byly přijaty k obchodování na regulovaném trhu jednoho či více členských států před 31. prosincem 2010, dokud jsou tyto dluhové cenné papíry v oběhu.“
Článek 3
Provedení
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 1. července 2012. Neprodleně sdělí Komisi jejich znění a srovnávací tabulku mezi těmito předpisy a touto směrnicí.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 4
Přezkum
Do 1. ledna 2016 Komise vyhodnotí uplatňování směrnice 2003/71/ES ve znění této směrnice, zejména pokud jde o uplatňování a účinek pravidel, včetně ustanovení o odpovědnosti, týkajících se souhrnu obsahujícího klíčové informace, dopadu výjimky stanovené v čl. 4 odst. 1 písm. e) na ochranu zaměstnanců, přiměřeného režimu zveřejňování podle čl. 7 odst. 2 písm. e) a g) a elektronického zveřejňování prospektů podle článku 14, a provede přezkum čl. 2 odst. 1 písm. m) bod ii), pokud jde o omezení týkající se určení domovského členského státu pro emise nekapitálových cenných papírů, jejichž jmenovitá hodnota je nižší než 1 000 EUR, a na základě toho zváží, zda by toto ustanovení mělo být zachováno nebo zrušeno. Komise dále vyhodnotí, zda je nutné přepracovat definici pojmu „veřejná nabídka“ a vymezit pojmy „primární trh“ a „sekundární trh“, a plně v tomto ohledu ujasní spojitost mezi směrnicí 2003/71/ES a směrnicemi 2003/6/ES a 2004/109/ES. Poté, co Komise vyhodnotí uplatňování této směrnice, předloží Evropskému parlamentu a Radě zprávu, k níž budou případně připojeny návrhy na změnu směrnice 2003/71/ES.
Článek 5
Vstup v platnost
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 6
Určení
Tato směrnice je určena členským státům.
Ve Štrasburku dne 24. listopadu 2010.
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVA 2010/73/ES
2010 m. lapkričio 24 d.
kuria iš dalies keičiama Direktyva 2003/71/EB dėl prospekto, kuris turi būti skelbiamas, kai vertybiniai popieriai siūlomi visuomenei ar įtraukiami į prekybos sąrašą, ir Direktyva 2004/109/EB dėl informacijos apie emitentus, kurių vertybiniais popieriais leista prekiauti reguliuojamoje rinkoje, skaidrumo reikalavimų suderinimo
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 50 ir 114 straipsnius,
atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (1),
atsižvelgdami į Europos centrinio banko nuomonę (2),
laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (3),
kadangi:
(1)
2007 m. kovo 8 ir 9 d. susitikime Europos Vadovų Taryba pritarė, kad siekiant didinti įmonių Sąjungoje konkurencingumą, reikėtų iki 2012 m. įmonėms tenkančią administracinę naštą sumažinti 25 %.
(2)
Komisija nurodė, kad kai kurios Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2003/71/EB (4) bendrovėms nustatytos prievolės yra pernelyg apsunkinančios.
(3)
Siekiant sumažinti įmones Sąjungoje slegiančią naštą iki būtino minimumo kartu nepažeidžiant investuotojų apsaugos ir tinkamo Sąjungos vertybinių popierių rinkų veikimo, reikia persvarstyti tas prievoles.
(4)
Pagal Direktyvą 2003/71/EB Komisija turi įvertinti tos direktyvos taikymą praėjus penkeriems metams nuo jos įsigaliojimo dienos ir prireikus pateikti pasiūlymus dėl jos persvarstymo. Atlikus tą vertinimą, nustatyta, kad norint supaprastinti ir pagerinti Direktyvos 2003/71/EB taikymą, didinti jos veiksmingumą ir stiprinti tarptautinį Sąjungos konkurencingumą prisidedant prie administracinės naštos mažinimo, reikėtų pakeisti tam tikras jos nuostatas.
(5)
Atsižvelgdama į aukšto lygio darbo grupės dėl finansinės priežiūros ES ataskaitos (de Larosière ataskaita) išvadas, 2009 m. rugsėjo 23 d. Komisija pateikė konkrečius pasiūlymus dėl teisės aktų, kad būtų sukurta Europos finansų priežiūros institucijų sistema, kurią sudarytų nacionalinių finansų priežiūros institucijų, veikiančių kartu su naujosiomis Europos priežiūros institucijomis, tinklas. Viena iš tų naujųjų institucijų, Europos priežiūros institucija (Europos vertybinių popierių ir rinkų institucija), turėtų pakeisti Europos vertybinių popierių rinkos priežiūros institucijų komitetą.
(6)
Siekiant teisinio tikrumo ir veiksmingumo, reikėtų paaiškinti, kaip pagal Direktyvą 2003/71/EB apskaičiuojamos didžiausių pasiūlymo sumų ribos. Visa tam tikrų toje direktyvoje nurodytų pasiūlymų apmokėjimo suma turėtų būti skaičiuojama visos Sąjungos pagrindu.
(7)
Neviešo vertybinių popierių platinimo atveju investicinės įmonės ir kredito įstaigos turėtų turėti teisę laikyti kvalifikuotais investuotojais tuos asmenis ir subjektus, kurie nurodyti 2004 m. balandžio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/39/EB dėl finansinių priemonių rinkų (5) II priedo I dalies 1-4 punktuose, ir kitus asmenis ir subjektus, kurie laikomi profesionaliais klientais, arba kurie pripažinti tinkamomis sandorio šalimis pagal Direktyvą 2004/39/EB. Investicinės įmonės, kurios gali ir toliau laikyti profesionalius klientus profesionaliais pagal Direktyvos 2004/39/EB 71 straipsnio 6 dalį, turėtų galėti laikyti šiuos klientus kvalifikuotais investuotojais pagal šią direktyvą. Toks atitinkamų direktyvų 2003/71/EB ir 2004/39/EB nuostatų suderinimas galėtų sumažinti sunkumų, su kuriais investicinės įmonės susiduria neviešo platinimo atveju, ir jų dėl to patiriamų išlaidų, nes įmonės galėtų apibrėžti asmenis ir subjektus, kuriems turi būti skirtas platinimas, remdamosi savo profesionalių klientų ir tinkamų sandorio šalių sąrašu. Emitentas turėtų galėti remtis profesionalių klientų ir tinkamų sandorio šalių sąrašu, parengtu pagal Direktyvos 2004/39/EB II priedą. Todėl reikėtų išplėsti Direktyvoje 2003/71/EB pateiktą termino „kvalifikuotas investuotojas“ apibrėžtį, įtraukiant į ją tuos asmenis ir subjektus, ir neturėtų būti išsaugota atskira registrų tvarka.
(8)
Tinkamo ir išsamaus Sąjungos teisės taikymo užtikrinimas - pagrindinė būtina sąlyga siekiant finansų rinkų vientisumo, veiksmingumo ir sklandaus veikimo. Tikimasi, kad Europos priežiūros institucijos (Europos vertybinių popierių ir rinkų institucija) sukūrimas padės pasiekti minėtąjį tikslą, priimant vienodas taisykles ir skatinant nuoseklesnį požiūrį prospektų patikrinimo ir patvirtinimo klausimu. Komisija turėtų iš naujo apsvarstyti Direktyvos 2003/71/EB 2 straipsnio 1 dalies m punkto ii papunktį, susijusį su ne kapitalo vertybinių popierių, kurių vieneto nominalas mažesnis nei 1 000 EUR, emitentams taikomu buveinės valstybės narės nustatymo apribojimu. Po to persvarstymo ji turėtų nuspręsti, ar nuostata turėtų likti, ar ji turėtų būti panaikinta.
(9)
Direktyvos 2003/71/EB 3 straipsnio 2 dalies c ir d punktuose nustatyta 50 000 EUR riba nebeatspindi skirtumo tarp mažmeninių ir profesionalių investuotojų turint mintyje pajėgumus investuoti, nes pasirodo, jog net mažmeniniai investuotojai pastaruoju metu yra investavę daugiau kaip 50 000 EUR vieno sandorio metu. Dėl tos priežasties tikslinga padidinti minėtąją ribą ir atitinkamai iš dalies pakeisti kitas nuostatas, kuriose minima ši riba. Reikėtų atitinkamai pakoreguoti Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2004/109/EB (6). Po to pakoregavimo atsižvelgiant į nepasibaigusį skolos vertybinių popierių galiojimo laikotarpį turėtų būti numatyta sąlyga dėl naujų nuostatų netaikymo, susijusi su Direktyvos 2004/109/EB 8 straipsnio 1 dalies b punktu, 18 straipsnio 3 dalimi ir 20 straipsnio 6 dalimi, skolos vertybinių popierių, kurių vieneto nominalioji vertė yra ne mažesnė kaip 50 000 EUR ir kuriais jau leista prekiauti Sąjungos reguliuojamoje rinkoje prieš įsigaliojant šiai direktyvai, atžvilgiu.
(10)
Emitento ar už prospekto sudarymą atsakingo asmens sudarytame galiojančiame prospekte, su kuriuo visuomenė gali susipažinti per galutinį vertybinių popierių platinimą per finansinius tarpininkus arba vėliau perparduodant vertybinius popierius, teikiama pakankamai informacijos, kad investuotojai galėtų priimti pagrįstus sprendimus dėl investicijų. Todėl vertybinius popierius platinantys ar vėliau juos perparduodantys finansiniai tarpininkai turėtų turėti teisę remtis pradiniu emitento ar už prospekto sudarymą atsakingo asmens paskelbtu prospektu, kol jis galioja ir deramai papildomas pagal Direktyvos 2003/71/EB 9 ir 16 straipsnius, o emitentas ar asmuo, atsakingas už prospekto sudarymą, sutinka, kad jis būtų naudojamas. Emitentas ar už prospekto sudarymą atsakingas asmuo turėtų galėti nustatyti savo sutikimo sąlygas. Sutikimas, įskaitant ir visas su juo susijusias sąlygas, turėtų būti pateikiamas raštiškame susijusių šalių susitarime, kuris suteikia galimybę susijusioms šalims įvertinti, ar vertybinių popierių perpardavimas ar galutinis platinimas atitinka susitarimą. Tuo atveju, kai duodamas sutikimas naudoti prospektą, už prospekte pateikiamą informaciją ir už galutinių sąlygų pateikimą bazinio prospekto atveju turėtų būti atsakingas emitentas arba už pradinio prospekto sudarymą atsakingas asmuo, ir neturėtų būti reikalaujama jokio kito prospekto. Tačiau jeigu emitentas ar asmuo, atsakingas už tokio pradinio prospekto sudarymą, nesutinka, kad jis būtų naudojamas, finansinis tarpininkas turėtų paskelbti naują prospektą. Tokiu atveju už prospekte pateikiamą informaciją, įskaitant visą informaciją, įtraukiamą nuorodos būdu, ir galutines sąlygas bazinio prospektu atveju, turėtų būti atsakingas finansinis tarpininkas.
(11)
Siekiant, kad būtų veiksmingai taikoma 2003 m. sausio 28 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2003/6/EB dėl prekybos vertybiniais popieriais, pasinaudojant viešai neatskleista informacija, ir manipuliavimo rinka (piktnaudžiavimo rinka) (7), Direktyva 2003/71/EB ir Direktyva 2004/109/EB, ir siekiant, kad būtų paaiškintos pagrindinės diferenciacijos ir dubliavimosi problemos, Komisija turėtų apibrėžti kiekvieną iš terminų: „pirminė rinka“, „antrinė rinka“ ir „viešas pasiūlymas“.
(12)
Atsakomybės tvarka valstybėse narėse labai skiriasi dėl nacionalinės kompetencijos civilinės teisės srityje. Siekiant valstybėse narėse nustatyti ir kontroliuoti priemones Europos Komisija turėtų sudaryti valstybių narių taikomos tvarkos lyginamąją lentelę.
(13)
Direktyvos 2003/71/EB 4 straipsnio 1 dalies d punkte numatyta, kad prievolė skelbti prospektą netaikoma akcijų, kurios siūlomos, paskirstomos ar bus paskirstomos nemokamai esamiems akcininkams, atveju. Pagal tos direktyvos 3 straipsnio 2 dalies e punktą prievolė skelbti prospektą visiškai netaikoma vertybinių popierių pasiūlymo, kurio visas apmokėjimas yra mažesnis nei 100 000 EUR, atveju. Dėl šios nuostatos atleidimas nuo prievolės, nustatytas 4 straipsnio 1 dalies d punkte, yra nereikalingas, nes nemokamo pasiūlymo atvejis patenka į 3 straipsnio 2 dalies e punkto taikymo sritį.
(14)
Dabartiniai atleidimai nuo prievolės skelbti vertybinių popierių, kurie siūlomi, paskirstomi ar bus paskirstomi esamiems ar buvusiems darbuotojams ar direktoriams, prospektą yra pernelyg ribojantys, kad būtų naudingi daugumai darbdavių, taikančių darbuotojų akcijų schemas Sąjungoje. Darbuotojų dalyvavimas Sąjungoje yra labai svarbus mažoms ir vidutinėms įmonėms (MVĮ), kuriose įmonės sėkmė galėtų labai priklausyti nuo atskirų darbuotojų. Todėl neturėtų būti jokio reikalavimo sudaryti pasiūlymų, kurie pateikiami pagal bet kurios Sąjungos įmonės darbuotojų akcijų schemą, prospektus. Kai vertybiniais popieriais neleidžiama prekiauti, emitentui netaikomi atitinkami reikalavimai nuolat atskleisti informaciją ir piktnaudžiavimo rinka taisyklės. Todėl prireikus darbdaviai arba susijusios įmonės turėtų atnaujinti Direktyvos 2003/71/EB 4 straipsnio 1 dalies e punkte numatytą dokumentą, kad būtų tinkamai įvertinti vertybiniai popieriai. Atleidimas nuo prievolės taip pat turėtų būti taikomas teikiant pasiūlymus visuomenei ir įtraukiant į prekybos sąrašą ne Sąjungoje registruotas įmones, kurių vertybiniais popieriais leidžiama prekiauti reguliuojamoje arba trečiosios šalies rinkoje. Antruoju atveju Komisija turi būti priėmusi teigiamą sprendimą dėl trečiosios šalies atitinkamo rinkų reguliavimo teisinės ir priežiūros sistemos atitikties, kad būtų galima atleisti nuo prievolės. Tai leistų Sąjungos darbuotojams turėti prieigą prie aktualios informacijos apie įmonę.
(15)
Prospekto santrauka turėtų būti pagrindinis mažmeninių investuotojų informacijos šaltinis. Ji turėtų būti atskira prospekto dalis ir turėtų būti trumpa, paprasta, aiški ir lengvai suprantama tiksliniams investuotojams. Dėmesys joje turėtų būti sutelktas į pagrindinę informaciją, kurios reikia investuotojams, kad jie galėtų nuspręsti, kuriuos vertybinių popierių pasiūlymus ir įtraukimo į prekybos sąrašą atvejus svarstyti toliau. Tokia pagrindinė informacija turėtų apimti pagrindines charakteristikas ir rizikas, susijusias su emitentu, bet kokiu garantu ir vertybiniais popieriais, kurie yra siūlomi arba įtraukti į prekybos reguliuojamoje rinkoje sąrašą. Santraukoje taip pat turėtų būti pateikiamos bendrosios pasiūlymo sąlygos, įskaitant numatomą mokestį, kurį emitentas arba siūlytojas ima iš investuotojo, ir nurodoma bendra numatoma išlaidų suma, kadangi jos gali būti didelės. Be to, joje investuotojai turėtų būti informuojami apie visas teises, susijusias su vertybiniais popieriais, ir apie investavimo į atitinkamus vertybinius popierius riziką. Santraukos formatas turėtų būti nustatytas taip, kad būtų galima palyginti panašių produktų santraukas užtikrinant, kad atitinkama informacija būtų visuomet pateikiama toje pačioje santraukos pozicijoje.
(16)
Valstybės narės turėtų užtikrinti, kad jokiam asmeniui nebūtų numatyta civilinė atsakomybė tik dėl santraukos, įskaitant bet kokį jos vertimą, nebent ji būtų klaidinanti, netiksli ar nederėtų su atitinkamomis prospekto dalimis. Santraukoje turėtų būti aiškiai pateikiamas atitinkamas įspėjimas.
(17)
Reikėtų paaiškinti, kad bazinio prospekto galutinėse sąlygose turėtų būti pateikiama tik informacija, susijusi su vertybinių popierių raštu, kuri yra speciali tai emisijai, ir kuri gali būti nustatyta tik konkrečios emisijos metu. Tokia informacija gali, pavyzdžiui, apimti tarptautinį vertybinių popierių identifikavimo numerį, emisijos kainą, išpirkimo terminą, bet kurią atkarpą, vykdymo datą, vykdymo kainą, išpirkimo kainą ir kitas sąlygas, kurios nebuvo žinomos sudarant prospektą. Kita nauja informacija, kuri gali turėti įtakos emitento ir vertybinių popierių įvertinimui, turėtų paprastai būti nurodoma prospekto priede. Be to, siekiant, kad būtų įvykdyta prievolė pateikti pagrindinę informaciją ir baziniame prospekte, emitentai turėtų derinti santrauką su atitinkamomis galutinių sąlygų dalimis taip, kad tai būtų lengvai prieinama investuotojams. Tais atvejais neturėtų būti reikalaujama atskiro patvirtinimo.
(18)
Siekiant didinti pirmumo teisių kapitalo vertybinių popierių emisijų veiksmingumą ir deramai atsižvelgti į emitentų dydį nepažeidžiant investuotojų apsaugos, reikėtų nustatyti proporcingą informacijos atskleidimo tvarką akcijų pasiūlymams esamiems akcininkams, kurie gali pasirašyti tas akcijas arba parduoti teisę pasirašyti akcijas, MVĮ pasiūlymams ir mažesnės rinkos kapitalizacijos emitentų (t. y. mažų bendrovių, kurių akcijos įtrauktos į prekybos reguliuojamoje rinkoje sąrašą) pasiūlymams ir Direktyvos 2003/71/EB 1 straipsnio 2 dalies j punkte minimų ne kapitalo vertybinių popierių, kuriuos išleidžia kredito įstaigos, pasiūlymams. Kai tokios kredito įstaigos išleidžia vertybinius popierius, kurių apmokėjimas mažesnis nei tame straipsnyje nurodyta riba, tačiau pasirenka šioje direktyvoje numatytą tvarką ir todėl sudaro prospektą, jos turėtų turėti teisę pasinaudoti atitinkama proporcinga informacijos atskleidimo tvarka. Proporcinga informacijos atskleidimo tvarka pirmumo teisių emisijų atveju turėtų būti taikoma, kai siūlomos akcijos yra tokios pačios klasės kaip ir emitento akcijos, kurios yra įtrauktos į prekybos reguliuojamoje rinkoje sąrašą arba kuriomis leista prekiauti Direktyvos 2004/39/EB 4 straipsnio 1 dalies 15 punkte apibrėžtoje daugiašalėje prekybos sistemoje, jei šiai sistemai taikomi tinkami reikalavimai nuolat atskleisti informaciją ir piktnaudžiavimo rinka taisyklės. Europos priežiūros institucija (Europos vertybinių popierių ir rinkų institucija) turėtų paskelbti minėtųjų sąlygų gaires, kad kompetentingos institucijos galėtų laikytis nuoseklaus požiūrio.
(19)
Valstybės narės gausiai skelbia informaciją apie savo finansinę padėtį ir visuomenė paprastai gali su ja susipažinti. Kai už siūlomus vertybinius popierius garantuoja kuri nors Europos Sąjungos valstybė narė, emitentas neturėtų būti įpareigojamas teikti prospekte informaciją apie tą valstybę narę, kuri veikia kaip garantas.
(20)
Siekiant geresnio teisinio tikrumo prospektas turėtų pradėti galioti jį patvirtinus, o patvirtinimo datą gali nesunkiai patikrinti kompetentinga institucija. Be to, siekiant užtikrinti didesnį lankstumą emitentams, jie taip pat turėtų galėti pasirinkti atnaujinti registracijos dokumentą ir pagal prospektų papildymo procedūrą.
(21)
Įsigaliojus Direktyvai 2004/109/EB, Direktyvoje 2003/71/EB emitentui nustatyta prievolė kasmet pateikti dokumentą, kuriame esanti arba nurodoma visa informacija, paskelbta per 12 mėnesių iki prospekto išleidimo, tapo dviguba prievole, todėl ją reikėtų panaikinti. Dėl to registracijos dokumentas, užuot jį atnaujinus pagal Direktyvos 2003/71/EB 10 straipsnį, turėtų būti atnaujinamas priede arba vertybinių popierių rašte.
(22)
Internetas padeda lengvai prieiti prie informacijos. Siekiant užtikrinti, kad investuotojai lengviau galėtų susipažinti su informacija, prospektas turėtų visuomet būti skelbiamas elektronine forma atitinkamame tinklalapyje. Kai už prospekto sudarymą atsakingas ne emitentas, o kitas asmuo, užtektų, kad tas asmuo prospektą paskelbtų savo tinklalapyje.
(23)
Siekiant geresnio teisinio tikrumo reikėtų paaiškinti, kuriuo momentu nebetaikomas reikalavimas skelbti prospekto priedą ir teisė atsiimti sutikimą. Į tas nuostatas turėtų būti žvelgiama atskirai. Prievolė papildyti prospektą turėtų baigtis, kai pasiūlymas galutinai uždaromas arba kai pradedama prekyba tokiais vertybiniais popieriais reguliuojamoje rinkoje, atsižvelgiant į tai, kas įvyks vėliau. Kita vertus, teise atsiimti sutikimą turėtų būti galima pasinaudoti tik tuo atveju, kai prospektas susijęs su vertybinių popierių pasiūlymu visuomenei ir jei naujas veiksnys, klaida ar netikslumas atsirado prieš galutinai uždarant pasiūlymą visuomenei ir prieš išduodant vertybinius popierius. Taigi teisė atsiimti sutikimą susijusi su momentu, kada atsiranda naujas veiksnys, klaida ar netikslumas, dėl kurių turi būti skelbiamas priedas, ir suponuoja, kad tos naujos aplinkybės susidarė, kol pasiūlymas dar nebuvo uždarytas ir prieš išduodant vertybinius popierius.
(24)
Kai prospektas papildomas, Sąjungos lygmeniu suderinus terminą, per kurį investuotojai gali pasinaudoti teise atsiimti anksčiau duotą sutikimą, būtų užtikrintas tikrumas tarpvalstybinius vertybinių popierių pasiūlymus teikiantiems emitentams. Siekiant užtikrinti lankstumą valstybių narių, kuriose šis terminas tradiciškai yra ilgesnis, emitentams, emitentas arba siūlytojas turėtų turėti galimybę savo valia pratęsti terminą pasinaudoti tokia teise. Siekiant geresnio teisinio tikrumo, prospekto priede turėtų būti apibrėžti atvejai, kada nebegalima pasinaudoti teise atsiimti sutikimą.
(25)
Už prospekto patvirtinimą atsakinga institucija apie prospekto patvirtinimo pažymą, kuri skirta priimančiųjų valstybių narių institucijoms pagal Direktyvą 2003/71/EB, taip pat turėtų pranešti ir emitentui ar už prospekto sudarymą atsakingam asmeniui, kad emitentas ar už prospekto sudarymą atsakingas asmuo būtų užtikrintas, jog pranešimas faktiškai pateiktas, ir žinotų, kada tai atlikta.
(26)
Priemonės, kurių reikia šiai direktyvai įgyvendinti, turėtų būti patvirtinamos priimant įgyvendinimo aktus pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (toliau - SESV) 291 straipsnį. Ypač svarbu, kad Europos Parlamentas gautų priemonių ir įgyvendinimo aktų projektus, taip pat visą kitą reikiamą informaciją, kol Komisija nėra priėmusi sprendimo dėl prospektų, sudaromų konkrečioje trečiojoje šalyje, atitikties.
(27)
Siekiant laikytis Direktyvos 2003/71/EB 41 konstatuojamojoje dalyje nustatytų principų, atsižvelgti į techninius finansų rinkų pokyčius ir tiksliai apibrėžti Direktyvoje 2003/71/EB nustatytus reikalavimus, Komisija turėtų būti įgaliota priimti deleguotus teisės aktus pagal SESV 290 straipsnį. Visų pirma, deleguoti teisės aktai gali būti reikalingi atnaujinant šioje direktyvoje ir Direktyvoje 2003/71/EB nustatytas ribas ir mažesnės rinkos kapitalizacijos bei MVĮ apibrėžtis bei tiksliai apibrėžiant santraukos išsamų turinį ir konkrečią formą remiantis diskusijų, kurias sukėlė 2009 m. balandžio 30 d. Komisijos komunikatas dėl mažmeninių investicinių produktų paketų, rezultatais kiek įmanoma labiau suderinant su vertybiniais popieriais susijusios santraukos turinį ir formą su šiais rezultatais, užkertant kelią dokumentų dubliavimuisi ir galimiems neaiškumams investuotojams bei siekiant mažinti išlaidas.
(28)
Europos Parlamentas ir Taryba per tris mėnesius nuo pranešimo dienos turėtų galėti pareikšti prieštaravimus dėl deleguoto teisės akto. Europos Parlamento arba Tarybos iniciatyva, turėtų būti galima tą laikotarpį pratęsti svarbiose, susirūpinimą keliančiose srityse trims mėnesiams. Taip pat Europos Parlamentui ir Tarybai turėtų būti sudarytos galimybės informuoti kitas institucijas apie savo ketinimą nepareikšti prieštaravimų. Šitaip anksti tvirtinti deleguotus teisės aktus ypač tinkama tuomet, kai reikia laikytis galutinių terminų, pavyzdžiui, kai pagrindiniame teisės akte yra nustatyti Komisijos deleguotų teisės aktų priėmimo tvarkaraščiai.
(29)
Deklaracijoje 39 dėl SESV 290 straipsnio, pridėtoje prie Tarpvyriausybinės konferencijos, patvirtinusios 2007 m. gruodžio 13 d. pasirašytą Lisabonos sutartį, Baigiamojo akto, Konferencija atkreipė dėmesį į Komisijos ketinimą toliau konsultuotis su valstybių narių paskirtais ekspertais rengiant deleguotų teisės aktų finansinių paslaugų srityje projektus pagal jos nusistovėjusią praktiką.
(30)
Kadangi šios direktyvos tikslo, būtent sumažinti administracinę naštą, susijusią su prospekto skelbimu, kai vertybiniai popieriai siūlomi visuomenei ir įtraukiami į prekybos reguliuojamose rinkose Sąjungoje sąrašus, valstybės narės negali deramai pasiekti ir kadangi dėl jų masto bei poveikio tų tikslų geriau siekti Sąjungos lygmeniu, laikydamasi Sutarties dėl Europos Sąjungos 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo Sąjunga gali patvirtinti priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šia direktyva neviršijama to, kas būtina nurodytam tikslui pasiekti.
(31)
Todėl reikėtų atitinkamai iš dalies pakeisti Direktyvas 2003/71/EB ir 2004/109/EB,
PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
1 straipsnis
Direktyvos 2003/71/EB pakeitimai
Direktyva 2003/71/EB iš dalies keičiama taip:
1.
1 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
2 dalyje:
i)
h punktas pakeičiamas taip:
„h)
vertybiniams popieriams, įtrauktiems į pasiūlymą, jeigu pasiūlymo viso apmokėjimo suma Sąjungoje, skaičiuojama per 12 mėnesių laikotarpį, yra mažesnė nei 5 000 000 EUR;“;
ii)
j punktas pakeičiamas taip:
„j)
ne kapitalo vertybiniams popieriams, kuriuos nepertraukiamai ar pakartotinai išleido kredito įstaigos, jeigu viso pasiūlymo apmokėjimo suma Sąjungoje, skaičiuojama per 12 mėnesių laikotarpį, yra mažesnė nei 75 000 000 EUR, su sąlyga, kad tie vertybiniai popieriai:
i)
nėra subordinuoti, konvertuojami ar keičiami;
ii)
nesuteikia teisės pasirašyti arba įgyti kitų tipų vertybinių popierių ir nėra susieti su išvestine finansine priemone.“;
b)
Pridedama tokia dalis:
„4. Siekdama atsižvelgti į techninius pokyčius finansų rinkose, įskaitant infliaciją, Komisija, pasinaudodama teise priimti deleguotus teisės aktus pagal 24a straipsnį ir laikydamasi 24b ir 24c straipsniuose nustatytų sąlygų, patvirtina priemones, susijusias su šio straipsnio 2 dalies h ir j punktuose nurodytų ribų koregavimu.“.
2.
2 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
1 dalyje:
i)
e punktas pakeičiamas taip:
„e) kvalifikuoti investuotojai- fiziniai ar juridiniai asmenys, kurie yra išvardyti 2004 m. balandžio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/39/EB dėl finansinių priemonių rinkų (8) II priedo I skyriaus 1-4 punktuose, ir asmenys ar subjektai, kurie paprašius vertinami kaip profesionalūs klientai pagal Direktyvos 2004/39/EB II priedą arba pripažinti tinkamomis sandorio šalimis pagal Direktyvos 2004/39/EB 24 straipsnį, nebent jie paprašo būti vertinami kaip neprofesionalūs klientai. Investicinės įmonės ir kredito įstaigos, jų paprašius, savo klasifikaciją pateikia emitentui nepažeisdamos susijusių duomenų apsaugos teisės aktų. Investicinės įmonės, kurios gali ir toliau laikyti esamus profesionalius klientus profesionaliais pagal Direktyvos 2004/39/EB 71 straipsnio 6 dalį, gali laikyti tuos klientus kvalifikuotais investuotojais pagal šią direktyvą;
ii)
pridedami šie punktai:
„s) svarbiausia informacija- esminė ir tinkamai susisteminta informacija, kuri turi būti teikiama investuotojams siekiant sudaryti jiems galimybę suprasti emitento, garanto ir jiems siūlomų ar į prekybos reguliuojamoje rinkoje sąrašą įtrauktų vertybinių popierių pobūdį ir su jais susijusią riziką ir, nepažeidžiant 5 straipsnio 2 dalies b punkto, nuspręsti, kuriuos vertybinių popierių pasiūlymus svarstyti toliau. Atsižvelgiant į pasiūlymą ir susijusius vertybinius popierius, į pagrindinę informaciją įtraukiama:
i)trumpas rizikos, susijusios su emitento ar bet kurio garanto pagrindinėmis charakteristikomis, įskaitant turtą, prievoles ir finansinę būklę, aprašymas;ii)trumpas rizikos, susijusios su investavimu į atitinkamus vertybinius popierius, ir pagrindinių šio investavimo charakteristikų, įskaitant su vertybiniais popieriais susijusias teises, aprašymas;iii)bendros pasiūlymo sąlygos, įskaitant numatomą mokestį, kurį emitentas arba siūlytojas ima iš investuotojo;iv)išsamus įtraukimo į prekybos sąrašą aprašas;v)pasiūlymo ir pajamų panaudojimo priežastys;t) mažesnės rinkos kapitalizacijos įmonė- į prekybos reguliuojamoje rinkoje sąrašą įtraukta įmonė, kurios vidutinė rinkos kapitalizacija, remiantis paskutinių trejų kalendorinių metų kotiravimo verte metų pabaigoje, yra mažesnė nei 100 000 000 EUR.“;
b)
išbraukiamos 2 ir 3 dalys;
c)
4 dalis pakeičiama taip:
„4. Siekdama atsižvelgti į techninius pokyčius finansų rinkose ir tiksliai apibrėžti šiame straipsnyje nustatytus reikalavimus, Komisija, pasinaudodama teise priimti deleguotus teisės aktus pagal 24a straipsnį ir laikydamasi 24b ir 24c straipsniuose nustatytų sąlygų, patvirtina 1 dalyje nurodytas apibrėžtis, įskaitant MVĮ apibrėžtyje naudojamų skaičių ir mažesnės rinkos kapitalizacijos ribų korekcijas, atsižvelgdama į padėtį įvairiose nacionalinėse rinkose, įskaitant reguliuojamos rinkos operatorių naudojamą klasifikaciją, Sąjungos teisės aktus ir rekomendacijas bei ekonominius pokyčius.“
3.
3 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
2 dalyje:
i)
pirma pastraipa pakeičiama taip:
„2. Prievolė paskelbti prospektą netaikoma tokiems pasiūlymų tipams:
a)
vertybinių popierių pasiūlymui, skirtam tik kvalifikuotiems investuotojams; ir (arba)
b)
vertybinių popierių pasiūlymui, skirtam mažiau nei 150 fizinių ar juridinių asmenų valstybėje narėje, kurie nėra kvalifikuoti investuotojai; ir (arba)
c)
vertybinių popierių pasiūlymui, skirtam investuotojams, kurie įsigyja vertybinius popierius už visą mažiausiai 100 000 EUR vienam investuotojui apmokėjimą už kiekvieną atskirą pasiūlymą; ir (arba)
d)
vertybinių popierių, kurių vieneto nominalas lygus mažiausiai 100 000 EUR, pasiūlymui; ir (arba)
e)
vertybinių popierių pasiūlymui, kurio viso apmokėjimo suma Sąjungoje, skaičiuojama per 12 mėnesių laikotarpį, yra mažesnė nei 100 000 EUR.“;
ii)
pridedama ši pastraipa:
„Valstybės narės nereikalauja skelbti kito prospekto bet kokiam tokiam paskesniam vertybinių popierių perpardavimui ar galutiniam vertybinių popierių platinimui per finansinius tarpininkus, kol turimas galiojantis prospektas pagal 9 straipsnį ir emitentas ar už tokio prospekto parengimą atsakingas asmuo raštu pateikia sutikimą, kad jis būtų naudojamas.“;
b)
pridedama ši dalis:
„4. Siekdama atsižvelgti į techninius pokyčius finansų rinkose, įskaitant infliaciją, Komisija, pasinaudodama teise priimti deleguotus teisės aktus pagal 24a straipsnį ir laikydamasi 24b ir 24c straipsniuose nustatytų sąlygų, nustato priemones, susijusias su šio straipsnio 2 dalies c-e punktuose nustatytomis ribomis.“
4.
4 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
1 dalyje:
i)
c-e punktai pakeičiami taip:
„c)
vertybiniai popieriai, kurie siūlomi, paskirstomi ar kurie bus paskirstomi susijungimo ar skaidymosi atveju, su sąlyga, kad turimas dokumentas su informacija, kurią kompetentinga institucija laiko lygiaverte prospekte pateikiamai informacijai, atsižvelgiant į Sąjungos teisės aktų reikalavimus;
d)
dividendai, mokami esamiems akcininkams tos pačios klasės akcijų pavidalu kaip ir akcijos, už kurias tokie dividendai mokami, su sąlyga, kad turimas dokumentas su informacija apie akcijų skaičių ir pobūdį bei pasiūlymo priežastis ir išsamiu pasiūlymo aprašu;
e)
vertybiniai popieriai, kurie siūlomi, paskirstomi arba bus paskirstomi esamiems ar buvusiems direktoriams ar darbuotojams jų darbdavio arba susijusios įmonės, su sąlyga, kad įmonės pagrindinė arba registruota buveinė yra Sąjungoje ir kad pateikiamas dokumentas su informacija apie vertybinių popierių skaičių ir pobūdį bei pasiūlymo priežastis ir išsamiu pasiūlymo aprašu.“;
ii)
pridedamos tokios pastraipos:
„e punktas taip pat taikomas už Sąjungos ribų įsteigtoms įmonėms, kurių vertybiniais popieriais leista prekiauti reguliuojamoje rinkoje arba trečiosios šalies rinkoje. Pastaruoju atveju išimtis taikoma su sąlyga, jog atitinkama informacija, įskaitant e punkte nurodytą dokumentą, yra pateikiama bent tarptautinių finansų sričiai įprasta kalba ir kad Komisija yra priėmusi lygiavertiškumo sprendimą dėl tos trečiosios šalies rinkos.
Valstybės narės kompetentingai valdžios institucijai paprašius, Komisija pagal 24 straipsnio 2 dalyje nurodytą procedūrą priima lygiavertiškumo sprendimus, kuriuose nurodoma, ar trečiosios valstybės teisinė ir priežiūros sistema užtikrina, jog toje trečiojoje valstybėje patvirtinta reguliuojama rinka atitinka teisiškai privalomus reikalavimus, kurie, siekiant taikyti e punkte nurodytą išimtį, yra lygiaverčiai reikalavimams, susijusiems su 2003 m. sausio 28 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2003/6/EB dėl prekybos vertybiniais popieriais, pasinaudojant viešai neatskleista informacija, ir manipuliavimo rinka (piktnaudžiavimo rinka) (9), Direktyvos 2004/39/EB III antraštine dalimi ir 2004 m. gruodžio 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2004/109/EB dėl informacijos apie emitentus, kurių vertybiniais popieriais leista prekiauti reguliuojamoje rinkoje, skaidrumo reikalavimų suderinimo (10), ir kurių laikymasis turi būti veiksmingai prižiūrimas ir užtikrinamas toje trečiojoje šalyje. Ta kompetentinga institucija nurodo, kodėl ji mano, jog susijusios trečiosios šalies teisinė ir priežiūros sistema turi būti laikoma lygiaverte, ir pateikia šiuo klausimu atitinkamą informaciją.
Tokia trečiosios šalies teisinė ir priežiūros sistema gali būti laikoma lygiaverte, kai ši sistema atitinka bent šias sąlygas:
i)
rinkos turi turėti leidimą, joms nuolat veiksmingai taikoma priežiūra ir vykdymo užtikrinimas;
ii)
rinkos turi aiškias ir skaidrias taisykles, reguliuojančias leidimą prekiauti vertybiniais popieriais, kad šiais vertybiniais popieriais galima būtų prekiauti sąžiningai, tvarkingai ir veiksmingai ir jie būtų laisvai cirkuliuojantys;
iii)
vertybinių popierių emitentams taikomi reikalavimai periodiškai ir nuolat teikti informaciją užtikrinant aukšto lygio investuotojų apsaugą; ir
iv)
rinkos skaidrumas ir vientisumas užtikrinami užkertant kelią piktnaudžiavimui rinka prekiaujant vertybiniais popieriais, pasinaudojant viešai neatskleista informacija, ir manipuliuojant rinka.
Atsižvelgiant į e punktą, siekdama atsižvelgti į pokyčius finansų rinkose, Komisija, pasinaudodama teise priimti deleguotus teisės aktus pagal 24a straipsnį ir laikydamasi 24b ir 24c straipsniuose nustatytų sąlygų, gali patvirtinti priemones, kuriomis išsamiai apibrėžiami minėti kriterijai arba pridedami papildomi kriterijai, kurie bus taikomi įvertinant lygiavertiškumą.
b)
2 dalies d punktas pakeičiamas taip:
„d)
vertybiniai popieriai, kurie siūlomi, paskirstomi ar kurie bus paskirstomi susijungimo ar skaidymosi atveju, su sąlyga, kad turimas dokumentas su informacija, kurią kompetentinga institucija laiko lygiaverte prospekte pateikiamai informacijai, atsižvelgdama į Sąjungos teisės aktų reikalavimus;“.
5.
5 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
2 dalyje:
i)
pirmos pastraipos įžanginė dalis pakeičiama taip:
„2. Prospekte nurodoma informacija apie emitentą ir vertybinius popierius, kurie bus siūlomi visuomenei arba bus įtraukiami į prekybos reguliuojamoje rinkoje sąrašą. Jame taip pat turi būti santrauka, kurioje glaustai ir netechnine kalba bei kalba, kuria prospektas buvo iš pradžių sudarytas, pateikiama pagrindinė informacija. Prospekto santraukos formatas ir turinys turi būti tokie, kad būtų kartu su prospektu pateikta tinkama informacija apie pagrindinius susijusių vertybinių popierių aspektus, kad būtų padedama investuotojams svarstant galimybę investuoti į šiuos vertybinius popierius.
Santrauka sudaroma įprastu formatu, kad būtų galima palyginti panašių vertybinių popierių santraukas, ir joje turėtų būti pateikiama pagrindinė informacija apie atitinkamus vertybinius popierius, kad būtų padedama investuotojams svarstant galimybę investuoti į šiuos vertybinius popierius. Santraukoje taip pat turi būti įspėjimas, kad:“;
ii)
antra pastraipa pakeičiama taip:
„Kai prospektas susijęs su ne kapitalo vertybinių popierių, kurių nominalas yra ne mažesnis kaip 100 000 EUR, įtraukimu į prekybos reguliuojamoje rinkoje sąrašą, nereikalaujama pateikti santraukos, išskyrus, jei to prašo valstybė narė pagal 19 straipsnio 4 dalį.“;
b)
3 dalis pakeičiama taip:
„3. Emitentas, siūlytojas ar asmuo, prašantis įtraukimo į prekybos reguliuojamoje rinkoje sąrašą, gali sudaryti prospektą kaip vieną dokumentą ar kaip atskirus dokumentus. Iš atskirų dokumentų sudarytame prospekte reikalaujama informacija suskirstoma į registracijos dokumentą, vertybinių popierių raštą ir santraukos raštą. Registracijos dokumente pateikiama su emitentu susijusi informacija. Vertybinių popierių rašte pateikiama informacija apie vertybinius popierius, kurie siūlomi visuomenei arba bus įtraukti į prekybos reguliuojamoje rinkoje sąrašą.“;
c)
4 dalies trečia pastraipa pakeičiama taip:
„Jei galutinės pasiūlymo sąlygos nėra įtrauktos nei į bazinį prospektą, nei į jo priedą, galutinės sąlygos pateikiamos investuotojams, buveinės valstybės narės kompetentingai institucijai ir emitentas jas taip pat pateikia priimančiosios (-iųjų) valstybės (-ių) kompetentingai institucijai, kai teikiamas kiekvienas viešas pasiūlymas, kiek galima greičiau ir, jei galima, prieš viešo pasiūlymo pradžią ar įtraukimą į prekybos sąrašą. Galutinėse sąlygose pateikiama tik informacija, susijusi su vertybinių popierių raštu, ir jų negalima naudoti baziniam prospektui papildyti. Tais atvejais taikomas 8 straipsnio 1 dalies a punktas.“;
d)
5 dalis pakeičiama taip:
„5. Siekdama atsižvelgti į techninius pokyčius finansų rinkose ir tiksliai apibrėžti šiame straipsnyje nustatytus reikalavimus, Komisija, pasinaudodama teise priimti deleguotus teisės aktus pagal 24a straipsnį ir laikydamasi 24b ir 24c straipsniuose nustatytų sąlygų, patvirtina priemones, susijusias su:
a)
prospekto ar bazinio prospekto, santraukos, galutinių sąlygų ir priedų formatu; taip pat
b)
pagrindinės informacijos, kuri bus įtraukta į santrauką, detaliu turiniu ir konkrečia forma.
Tie deleguoti teisės aktai priimami ne vėliau kaip 2012 m. liepos 1 d.“.
6.
6 straipsnio 2 dalies antra pastraipa pakeičiama taip:
„Tačiau valstybės narės užtikrina, kad jokia civilinė atsakomybė nebūtų taikoma jokiam asmeniui tik dėl santraukos, įskaitant bet kokį jos vertimą, nebent ji yra klaidinanti, netiksli ar nenuosekli skaitant kartu su kitomis prospekto dalimis arba joje, skaitant kartu su kitomis prospekto dalimis, nepateikiama pagrindinė informacija, kuria siekiama padėti investuotojams svarstant galimybę investuoti į šiuos vertybinius popierius. Santraukoje tuo tikslu aiškiai pateikiamas įspėjimas.“
7.
7 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
1 dalis pakeičiama taip:
„1. Išsamius deleguotus teisės aktus dėl konkrečios informacijos, kuri turi būti įtraukta į prospektą, vengiant informacijos pasikartojimo, jei prospektą sudaro atskiri dokumentai, Komisija priima pagal 24a straipsnį, laikydamasi 24b ir 24c straipsniuose nustatytų sąlygų.“;
b)
2 dalyje:
i)
b punktas pakeičiamas taip:
„b)
įvairios ne kapitalo vertybinių popierių pasiūlymų ir įtraukimo į prekybos reguliuojamoje rinkoje sąrašus rūšys ir charakteristikos. Prospekte būtina pateikti informaciją, kuri yra tinkama investuotojų, suinteresuotų ne kapitalo vertybiniais popieriais, kurių vieneto nominalas yra mažiausiai 100 000 EUR, požiūriu;“;
ii)
e punktas pakeičiamas taip:
„e)
emitento, visų pirma kredito įstaigų, išleidžiančių 1 straipsnio 2 dalies j punkte nurodytus ne kapitalo vertybinius popierius, mažesnės rinkos kapitalizacijos bendrovių ir MVĮ, įvairios veiklos rūšys ir dydis. Informacija apie tokias bendroves pritaikoma prie jų dydžio ir tam tikrais atvejais - jų trumpesnės veiklos;“;
iii)
įterpiamas šis punktas:
„g)
įmonių, kurių tos pačios klasės akcijos įtraukiamos į prekybos reguliuojamoje rinkoje arba Direktyvos 2004/39/EB 4 straipsnio 1 dalies 15 punkte apibrėžtoje daugiašalėje prekybos sistemoje, kurioms taikomi atitinkami reikalavimai nuolat atskleisti informaciją ir piktnaudžiavimo rinka taisyklės, sąrašą, akcijų pasiūlymams taikoma proporcinga informacijos atskleidimo tvarka su sąlyga, kad emitentas nėra nesinaudojęs įstatymais numatytomis pirmumo teisėmis.“;
c)
3 dalis pakeičiama taip:
„3. 1 dalyje nurodyti deleguoti teisės aktai grindžiami finansinės ir ne finansinės informacijos srities standartais, išdėstytais tarptautinių vertybinių popierių komisijos organizacijų, ypač IOSCO, ir orientaciniais šios direktyvos priedais.“
8.
8 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
2 ir 3 dalies įžanginėje dalyje sąvoka „įgyvendinimo priemonės“ pakeičiama sąvoka „deleguoti teisės aktai“;
b)
įterpiama ši dalis:
„3a. Kai vertybiniai popieriai garantuojami valstybės narės, emitentas, siūlytojas ar asmuo, prašantis įtraukimo į prekybos reguliuojamoje rinkoje sąrašus, sudarydamas prospektą pagal 1 straipsnio 3 dalį, turi teisę neteikti informacijos apie tokį garantą.“;
c)
4 dalis pakeičiama taip:
„4. Siekdama atsižvelgti į techninius pokyčius finansų rinkose ir tiksliai apibrėžti šiame straipsnyje nustatytus reikalavimus, Komisija, pasinaudodama teise priimti deleguotus teisės aktus pagal 24a straipsnį ir laikydamasi 24b ir 24c straipsniuose nustatytų sąlygų, patvirtina su 2 dalimi susijusias priemones.“
9.
9 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
1 dalis pakeičiama taip:
„1. Prospektas galioja 12 mėnesių nuo jo patvirtinimo pasiūlymams visuomenei teikti arba įtraukti į prekybos reguliuojamoje rinkoje sąrašus, su sąlyga, kad prospekte yra visi priedai, reikalaujami pagal 16 straipsnį.“;
b)
4 dalis pakeičiama taip:
„4. 5 straipsnio 3 dalyje nurodytas pirmiau pateiktas ir patvirtintas registracijos dokumentas galioja laikotarpiu iki 12 mėnesių. Registracijos dokumentas, atnaujintas pagal 12 straipsnio 2 dalį arba 16 straipsnį, lydimas vertybinių popierių rašto ir santraukos rašto, laikomas galiojančiu prospektu.“
10.
10 straipsnis išbraukiamas.
11.
11 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
1 dalis pakeičiama taip:
„1. Valstybės narės leidžia įtraukti į prospektą informaciją, darant nuorodą į vieną ar kelis pirmiau ar tuo pat metu paskelbtus dokumentus, kuriuos patvirtino buveinės valstybės narės kompetentinga institucija arba kurie buvo jai pateikti pagal šią direktyvą arba Direktyvą 2004/109/EB. Tokia informacija yra naujausia emitento turima informacija. Santraukoje informacija nuorodos būdu neteikiama.“;
b)
3 dalis pakeičiama taip:
„3. Siekdama atsižvelgti į techninius pokyčius finansų rinkose ir tiksliai apibrėžti šiame straipsnyje nustatytus reikalavimus, Komisija, pasinaudodama teise priimti deleguotus teisės aktus pagal 24a straipsnį ir laikydamasi 24b ir 24c straipsniuose nustatytų sąlygų, patvirtina priemones informacijai, kuri įtraukiama nuorodos būdu.“
12.
12 straipsnio 2 dalis pakeičiama taip:
„2. Tokiu atveju vertybinių popierių rašte pateikiama informacija, kuri įprastai būtų pateikiama registracijos dokumente, jei po paskutinio atnaujinto registracijos dokumento, įvyktų esminis pasikeitimas ar naujas pokytis, galintis turėti įtakos investuotojų vertinimui, nebent ši informacija būtų pateikiama priede pagal 16 straipsnį. Vertybinių popierių ir santraukos raštai tvirtinami atskirai.“
13.
13 straipsnio 7 dalis pakeičiama taip:
„7. Siekdama atsižvelgti į techninius pokyčius finansų rinkose ir tiksliai apibrėžti šiame straipsnyje nustatytus reikalavimus, Komisija, pasinaudodama teise priimti deleguotus teisės aktus pagal 24a straipsnį ir laikydamasi 24b ir 24c straipsniuose nustatytų sąlygų, patvirtina priemones, susijusias su sąlygoms, kuriomis laikotarpiai gali būti koreguojami.“
14.
14 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
2 dalyje:
i)
pirmos pastraipos c punktas pakeičiamas taip:
„c)
elektronine forma emitento tinklalapyje arba, jei taikoma, finansinių tarpininkų, pateikiančių ar parduodančių vertybinius popierius, įskaitant mokėjimų tarpininkus, tinklalapyje; arba“;
ii)
antra pastraipa pakeičiama taip:
„Valstybės narės reikalauja, kad emitentai ar už prospekto sudarymą atsakingi asmenys, skelbiantys savo prospektą pagal a ar b punktus, taip pat jį skelbtų elektroniniu būdu pagal c punktą.“;
b)
8 dalis pakeičiama taip:
„8. Siekdama atsižvelgti į techninius pokyčius finansų rinkose ir tiksliai apibrėžti šiame straipsnyje nustatytus reikalavimus, Komisija, pasinaudodama teise priimti deleguotus teisės aktus pagal 24a straipsnį ir laikydamasi 24b ir 24c straipsniuose nustatytų sąlygų, patvirtina priemones, susijusias su šio straipsnio 1-4 dalimis.“
15.
15 straipsnio 7 dalis pakeičiama taip:
„7. Siekdama atsižvelgti į techninius pokyčius finansų rinkose ir tiksliai apibrėžti šiame straipsnyje nustatytus reikalavimus, Komisija, pasinaudodama teise priimti deleguotus teisės aktus pagal 24a straipsnį ir laikydamasi 24b ir 24c straipsniuose nustatytų sąlygų, patvirtina priemones, susijusias su platinimu reklamų, skelbiančių ketinimą siūlyti vertybinius popierius visuomenei arba įtraukimą į prekybos reguliuojamoje rinkoje sąrašą, ypač prieš pateikiant prospektą visuomenei arba prieš pasirašymo atidarymą, ir susijusias su šio straipsnio 4 dalimi.“
16.
16 straipsnis pakeičiamas taip:
„16 straipsnis
Prospekto priedai
1. Kiekvienas svarbus naujas veiksnys, svarbi klaida ar netikslumas, susiję su prospekte nurodyta informacija ir galintys turėti įtakos vertybinių popierių įvertinimui, atsirandantys ar pastebėti po to, kai prospektas patvirtinamas ir prieš galutinį pasiūlymo visuomenei uždarymą arba laiką, kai pradedama prekyba reguliuojamoje rinkoje, atsižvelgiant į tai, kas įvyks vėliau, nurodoma prospekto priede. Toks priedas patvirtinamas tokiu pat būdu ne ilgiau kaip per septynias darbo dienas ir paskelbiamas laikantis bent jau tokių pat nuostatų, kurios buvo taikomos skelbiant pradinį prospektą. Taip pat papildoma santrauka ir bet kokie jos vertimai, jei būtina atsižvelgti į naują priede esančią informaciją.
2. Kai prospektas susijęs su vertybinių popierių pasiūlymu visuomenei, investuotojai, kurie jau sutiko įsigyti arba pasirašyti vertybinius popierius prieš paskelbiant priedą, turi teisę, kuria gali pasinaudoti per dvi darbo dienas nuo priedo paskelbimo, atsiimti savo sutikimus, jeigu 1 dalyje nurodytas naujas veiksnys, klaida ar netikslumas atsirado prieš galutinai uždarant pasiūlymą visuomenei ir prieš perduodant vertybinius popierius. Emitentas arba siūlytojas gali pratęsti tą terminą. Galutinė pasinaudojimo teise atsiimti sutikimą data nurodoma priede.“
17.
18 straipsnio 1 dalis pakeičiama taip:
„1. Buveinės valstybės narės kompetentinga institucija emitento arba už prospekto sudarymą atsakingo asmens prašymu per tris darbo dienas nuo tokio prašymo gavimo arba, jei prašymas pateikiamas kartu su prospekto projektu, per vieną darbo dieną nuo prospekto patvirtinimo, pateikia priimančiosios valstybės narės kompetentingai institucijai patvirtinimo pažymą, liudijančią, kad prospektas sudarytas pagal šią direktyvą, ir to prospekto kopiją. Kai taikoma, prie to pranešimo pridedamas santraukos, parengtos emitento arba už prospekto sudarymą atsakingo asmens atsakomybe, vertimas. Tokia pat procedūra taikoma ir bet kokiam prospekto priedui. Emitentui ar už prospekto sudarymą atsakingam asmeniui taip pat pranešama apie patvirtinimo pažymą tuo pat metu kaip ir priimančiosios valstybės narės kompetentingai institucijai.“
18.
19 straipsnio 4 dalis pakeičiama taip:
„4. Kai siekiama įtraukimo į prekybos reguliuojamoje rinkoje sąrašą ne kapitalo vertybinių popierių, kurių vieneto nominalas siekia mažiausiai 100 000 EUR, vienoje ar keliose valstybėse narėse, prospektas sudaromas arba kalba, priimta buveinės ir priimančiųjų valstybių narių kompetentingų institucijų, arba kalba, įprasta tarptautinių finansų sričiai, emitento, siūlytojo arba asmens, kuris prašo įtraukimo, pasirinkimu. Valstybės narės gali nuspręsti savo nacionalinės teisės aktuose reikalauti, kad santrauka būtų sudaroma jų oficialiąja kalba ar kalbomis.“
19.
20 straipsnio 3 dalies pirma pastraipa pakeičiama taip:
„3. Komisija, pasinaudodama teise priimti deleguotus teisės aktus pagal 24a straipsnį ir laikydamasi 24b ir 24c straipsniuose nustatytų sąlygų, patvirtina priemones, kuriomis siekiama nustatyti bendruosius atitikties kriterijus, grindžiamus 5 ir 7 straipsniuose išdėstytais reikalavimais.“
20.
21 straipsnio 4 dalies d punkte žodžiai „jos įgyvendinimo priemonių“ pakeičiami žodžiais „joje nurodytų deleguotų teisės aktų“.
21.
Įterpiami šie straipsniai:
„24a straipsnis
Delegavimas
1. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti 1 straipsnio 4 dalyje, 2 straipsnio 4 dalyje, 3 straipsnio 4 dalyje, 4 straipsnio 1 dalies penktoje pastraipoje, 5 straipsnio 5 dalyje, 7 straipsnio 1 dalyje, 8 straipsnio 4 dalyje, 11 straipsnio 3 dalyje, 13 straipsnio 7 dalyje, 14 straipsnio 8 dalyje, 15 straipsnio 7 dalyje ir 20 straipsnio 3 dalies pirmoje pastraipoje nurodytus deleguotus teisės aktus ketverių metų laikotarpiui nuo 2010 m. gruodžio 31 d. Komisija pateikia ataskaitą dėl deleguotų įgaliojimų ne vėliau kaip likus šešiems mėnesius iki ketverių metų laikotarpio pabaigos. Įgaliojimų delegavimas automatiškai pratęsiamas tokios pačios trukmės laikotarpiams, išskyrus atvejus, kai Europos Parlamentas ar Taryba jį atšaukia pagal 24b straipsnį.
2. Kai tik Komisija priima deleguotą teisės aktą, apie tai ji tuo pačiu metu praneša Europos Parlamentui ir Tarybai.
3. Įgaliojimai priimti deleguotus teisės aktus Komisijai suteikiami laikantis 24b ir 24c straipsniuose nustatytų sąlygų.
24b straipsnis
Delegavimo atšaukimas
1. Europos Parlamentas arba Taryba bet kuriuo metu atšaukti 1 straipsnio 4 dalyje, 2 straipsnio 4 dalyje, 3 straipsnio 4 dalyje, 4 straipsnio 1 dalies penktoje pastraipoje, 5 straipsnio 5 dalyje, 7 straipsnio 1 dalyje, 8 straipsnio 4 dalyje, 11 straipsnio 3 dalyje, 13 straipsnio 7 dalyje, 14 straipsnio 8 dalyje, 15 straipsnio 7 dalyje arba 20 straipsnio 3 dalies pirmoje pastraipoje nurodytą įgaliojimų delegavimą.
2. Institucija, pradėjusi vidaus procedūrą, kad nuspręstų, ar atšaukti įgaliojimų delegavimą, stengiasi informuoti kitą instituciją ir Komisiją per protingą terminą iki galutinio sprendimo priėmimo dienos, nurodydama deleguotus įgaliojimus, kurie galėtų būti atšaukti.
3. Sprendimu dėl įgaliojimų atšaukimo nutraukiamas tame sprendime nurodytų įgaliojimų delegavimas. Jis įsigalioja nedelsiant arba vėlesnę jame nurodytą datą. Sprendimas neturi poveikio jau galiojančių deleguotų teisės aktų galiojimui. Jis skelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
24c straipsnis
Prieštaravimai dėl deleguotų teisės aktų
1. Europos Parlamentas ir Taryba gali pareikšti prieštaravimus dėl deleguoto teisės akto per tris mėnesius nuo pranešimo dienos.
Europos Parlamento arba Tarybos iniciatyva šis laikotarpis pratęsiamas trims mėnesiams.
2. Jeigu praėjus pirmoje dalyje nurodytam laikotarpiui nei Europos Parlamentas, nei Taryba nepareiškė prieštaravimų dėl deleguoto teisės akto, jis skelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje ir įsigalioja jo nuostatose nurodytą dieną.
Deleguotas teisės aktas gali būti skelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje ir įsigalioti anksčiau nei baigiasi tas laikotarpis, jeigu tiek Europos Parlamentas, tiek Taryba pranešė Komisijai, kad nepareikš prieštaravimų.
3. Jei Europos Parlamentas arba Taryba per pirmoje dalyje nurodytą laikotarpį pareiškia prieštaravimų dėl deleguoto teisės akto, jis neįsigalioja. Pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos 296 straipsnį prieštaravimus pareiškusi institucija nurodo prieštaravimų dėl deleguoto teisės akto priežastis.“
22.
I priedo I skirsnio C skyriuje, III ir IV skirsniuose, II priedo II skirsnyje, III priedo II ir III skirsniuose ir IV priedo trečioje įtraukoje „svarbiausia informacija“ keičiama „esmine informacija“.
2 straipsnis
Direktyvos 2004/109/EB pakeitimai
Direktyva 2004/109/EB iš dalies keičiama taip:
1.
2 straipsnio 1 dalies i punkto i papunktis pakeičiamas taip:
„i)
skolos vertybinių popierių, kurių nominalioji vertė už vienetą mažesnė negu 1 000 EUR, emitento arba akcijų emitento atveju:
-
kai emitentas įsteigtas Sąjungoje - valstybę narę, kurioje įregistruota jo buveinė,
-
kai emitentas įsteigtas trečiojoje šalyje - valstybę narę, nurodytą Direktyvos 2003/71/EB 2 straipsnio 1 dalies m punkto iii papunktyje.
Termino „buveinės valstybės narės“ apibrėžtis taikoma skolos vertybiniams popieriams, kurių valiuta yra ne euras, su sąlyga, kad vieneto nominalioji vertė jo išleidimo dieną yra mažesnė negu 1 000 EUR, nebent ji beveik lygi 1 000 EUR;“.
2.
8 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
1 dalies b punktas pakeičiamas taip:
„b)
išskirtinai skolos vertybinių popierių, kuriais leista prekiauti valstybės narės reguliuojamoje rinkoje ir kurių vieneto nominalioji vertė yra ne mažesnė kaip 100 000 EUR, arba, jeigu skolos vertybinių popierių vertė išreikšta ne eurais, jų vieneto nominalioji vertė jų išleidimo metu prilygsta ne mažiau kaip 100 000 EUR, emitentams.“;
b)
pridedama ši dalis:
„4. Nukrypstant nuo 1 dalies b punkto, 4, 5 ir 6 straipsniai netaikomi išskirtinai skolos vertybinių popierių, kuriais leista prekiauti Sąjungos reguliuojamoje rinkoje anksčiau nei 2010 m. gruodžio 31 d. ir kurių vieneto nominalioji vertė yra ne mažesnė kaip 50 000 EUR, arba, jeigu skolos vertybinių popierių vertė išreikšta ne eurais, jų vieneto nominalioji vertė jų išleidimo metu prilygsta ne mažiau kaip 50 000 EUR, emitentams tol, kol šie skolos vertybiniai popieriai neišpirkti.“
3.
18 straipsnio 3 dalis pakeičiama taip:
„3. Kai į susirinkimą kviečiami tik skolos vertybinių popierių, kurių vieneto nominalioji vertė yra ne mažesnė kaip 100 000 EUR arba, jeigu skolos vertybinių popierių vertė išreikšta ne eurais, jų vieneto nominalioji vertė jų išleidimo metu yra ne mažesnė kaip 100 000 EUR, savininkai, emitentas gali susitikimo vieta pasirinkti bet kurią valstybę narę, su sąlyga, kad toje valstybėje narėje yra prieinamos visos priemonės ir reikalinga informacija, kuri tokiems savininkams sudarytų galimybes pasinaudoti savo teisėmis.
Pirmoje pastraipoje minimas pasirinkimas taip pat taikomas skolos vertybinių popierių, kuriais leista prekiauti Sąjungos reguliuojamoje rinkoje anksčiau nei 2010 m. gruodžio 31 d. ir kurių vieneto nominalioji vertė yra ne mažesnė kaip 50 000 EUR, arba, jeigu skolos vertybinių popierių vertė išreikšta ne eurais, jų vieneto nominalioji vertė jų išleidimo metu prilygsta ne mažiau kaip 50 000 EUR, savininkams tol, kol šie skolos vertybiniai popieriai neapmokėti, su sąlyga, kad emitento pasirinktoje valstybėje narėje yra prieinamos visos priemonės ir reikalinga informacija, kuri tokiems savininkams sudarytų galimybes pasinaudoti savo teisėmis.“
4.
20 straipsnio 6 dalis pakeičiama taip:
„6. Nukrypstant nuo 1-4 dalių, kai vertybiniais popieriais, kurių vieneto nominalioji vertė yra ne mažesnė kaip 100 000 EUR arba, jeigu skolos vertybinių popierių vertė išreikšta ne eurais, jų vieneto nominalioji vertė jų išleidimo metu prilygsta ne mažiau kaip 100 000 EUR, yra leidžiama prekiauti vienos arba kelių valstybių narių reguliuojamoje rinkoje, reglamentuojama informacija turi būti viešai atskleista, priklausomai nuo emitento arba asmens, kuris be emitento sutikimo pateikė prašymą dėl leidimo, pasirinkimo, arba jo buveinės ir priimančiųjų valstybių narių kompetentingoms institucijoms priimtina kalba, arba tarptautinių finansų sferoje įprasta kalba.
Pirmoje pastraipoje minima nukrypti leidžianti nuostata taikoma ir skolos vertybinių popierių, kuriais leista prekiauti vienos ar kelių valstybių narių reguliuojamoje rinkoje anksčiau nei 2010 m. gruodžio 31 d. ir kurių vieneto nominalioji vertė yra ne mažesnė kaip 50 000 EUR, arba, jeigu skolos vertybinių popierių vertė išreikšta ne eurais, jų vieneto nominalioji vertė jų išleidimo metu prilygsta ne mažiau kaip 50 000 EUR, emitentams tol, kol šie skolos vertybiniai popieriai neišpirkti.“
3 straipsnis
Perkėlimas į nacionalinę teisę
1. Valstybės narės užtikrina, kad įsigaliotų įstatymai ir kiti teisės aktai, būtini, kad šios direktyvos būtų laikomasi ne vėliau kaip iki 2012 m. liepos 1 d. Jos nedelsdamos pateikia Komisijai tų teisės aktų nuostatų tekstą bei tų nuostatų ir šios direktyvos atitikties lentelę.
Valstybės narės, tvirtindamos tas priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.
2. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų pagrindinių priemonių tekstus.
4 straipsnis
Peržiūra
Ne vėliau kaip 2016 m. sausio 1 d. Komisija įvertina, kaip taikoma Direktyva 2003/71/EB, kurią iš dalies pakeitė ši direktyva, visų pirma tai, kaip taikomos taisyklės dėl pagrindinės informacijos santraukos, įskaitant atsakomybę, dėl 4 straipsnio 1 dalies e punkte nustatyto atleidimo nuo prievolės poveikio darbuotojų apsaugai ir dėl 7 straipsnio 2 dalies e ir g punktuose nurodytos proporcingos informacijos atskleidimo tvarkos, taip pat dėl prospektų skelbimo elektroniniu būdu pagal 14 straipsnį, ir koks jų poveikis, taip pat peržiūri 2 straipsnio 1 dalies m punkto ii papunktį, susijusį su ne kapitalo vertybinių popierių, kurių vieneto nominalas mažesnis nei 1 000 EUR, emitentams taikomu buveinės valstybės narės nustatymo apribojimu, siekdama nuspręsti, ar ši nuostata turėtų likti, ar ją reikėtų panaikinti. Be to, Komisija įvertina, ar reikia persvarstyti termino „viešas pasiūlymas“ apibrėžtį ir apibrėžti terminus „pirminė rinka“ ir „antrinė rinka“ bei visapusiškai paaiškina su tuo susijusias Direktyvos 2003/71/EB sąsajas su Direktyvomis 2003/6/EB ir 2004/109/EB. Atlikusi vertinimą, Komisija pateikia ataskaitą Europos Parlamentui ir Tarybai, prireikus kartu pateikdama pasiūlymus iš dalies pakeisti Direktyvą 2003/71/EB.
5 straipsnis
Įsigaliojimas
Ši direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną po jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
6 straipsnis
Adresatai
Ši direktyva skirta valstybėms narėms.
Priimta Strasbūre 2010 m. lapkričio 24 d.