NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 430/2010
ze dne 20. května 2010,
kterým se mění nařízení (EHS) č. 2454/93, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství (1), a zejména na článek 247 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 648/2005 (2) zavedlo do nařízení (EHS) č. 2913/92 povinnost elektronického podání vstupního nebo výstupního souhrnného celního prohlášení. Nařízení Komise (ES) č. 273/2009 (3), kterým se stanoví odchylka od některých ustanovení nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 (4), stanoví přechodnou fázi, jež skončí dnem 31. prosince 2010 a během níž hospodářské subjekty mohou, avšak nemusí podávat vstupní a výstupní souhrnné celní prohlášení elektronicky.
(2)
Je vhodné poupravit pravidla týkající se vstupních a výstupních souhrnných celních prohlášení s cílem snížit administrativní zátěž v případech, kdy tato prohlášení nejsou pro účely bezpečnosti a zabezpečení nutná. Dále by pro účely lepší analýzy rizik nemělo být z povinnosti podávat tato prohlášení vyjmuto vybavení domácnosti definované v čl. 2 odst. 1 písm. d) nařízení Rady (ES) č. 1186/2009 ze dne 16. listopadu 2009 o systému Společenství pro osvobození od cla (5), je-li toto vybavení dopravováno na základě přepravní smlouvy.
(3)
V některých případech není pro účely bezpečnosti a zabezpečení nutné uvádět v celních prohlášeních údaje o bezpečnosti a zabezpečení ani požadovat konkrétní lhůtu pro podání těchto prohlášení, takže by v tomto ohledu měly být zavedeny další případy zproštění povinnosti. Toto zproštění povinnosti by však nemělo ovlivnit obecná pravidla platná pro celní prohlášení podávaná jakoukoliv formou.
(4)
V některých případech, kdy se na vývozní celní prohlášení nevztahují lhůty spojené s bezpečností a zabezpečením, např. u lodních a leteckých zásob, by celní orgány měly mít možnost oprávnit spolehlivé hospodářské subjekty k tomu, aby vyvážené zboží zapisovaly do svých záznamů a aby své vývozní operace pravidelně vykazovaly poté, co zboží opustí celní území Společenství.
(5)
Nařízením Komise (ES) č. 1192/2008 (6), kterým se mění nařízení (EHS) č. 2454/93, byla zavedena společná kritéria udělování povolení ke zjednodušeným celním prohlášením a místnímu celnímu řízení a společná žádost o udělení těchto povolení. Mělo by být upřesněno, že tato pravidla se vztahují na všechny celní režimy. Stejné nařízení zavedlo v článku 253a s účinkem od 1. ledna 2011 požadavek, aby používání zjednodušeného celního prohlášení nebo místního celního řízení bylo podmíněno podáváním elektronických celních prohlášení a oznámení. Některé členské státy Komisi sdělily, že tyto systémy možná nebudou k uvedenému dni ve všech případech dostupné. Za předpokladu, že bude provedena účinná analýza rizik, by tyto členské státy měly mít možnost přijímat za podmínek, jež samy stanoví, celní prohlášení a oznámení v jiné než elektronické podobě, a to do doby, než se použije nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 450/2008 ze dne 23. dubna 2008, kterým se stanoví celní kodex Společenství (modernizovaný celní kodex) (7).
(6)
Pro případy, kdy je dočasně uskladněné zboží nebo zboží ve svobodném pásmu podléhajícím kontrole typu I zpětně vyváženo z celního území Společenství a není k němu požadováno výstupní souhrnné celní prohlášení, je třeba stanovit alternativní způsob zaznamenávání nebo oznamování zpětného vývozu a odpovědnou osobu.
(7)
Mělo by být upřesněno, že vývozní formality se nepoužijí pouze u zboží Společenství, jež má být dopraveno na místo určení mimo celní území Společenství, nýbrž i u leteckých a lodních zásob osvobozených od daně, aby osoby, které tyto zásoby doručují, mohly pro účely osvobození od daně získat doklad o výstupu z celního území Společenství. Stejná pravidla by se měla použít i v případě, kdy má být zboží, které není zbožím Společenství, zpětně vyvezeno na základě celního prohlášení na zpětný vývoz.
(8)
Články 278, 279 a 280 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (8) a článek 3 směrnice Rady 2008/118/ES ze dne 16. prosince 2008 o obecné úpravě spotřebních daní a o zrušení směrnice 92/12/EHS (9) vyžadují použití dovozních a vývozních formalit v případě, kdy je zboží Společenství dopravováno na ta území a z těch území v rámci celního území Společenství, na která se uvedené směrnice nevztahují. Vzhledem k tomu, že by se tato ustanovení měla vztahovat pouze na zboží dopravované na celní území a z celního území Společenství, je vhodné na tato ustanovení odkázat a uvedené typy přepravy vyjmout z povinnosti poskytnout údaje o bezpečnosti a zabezpečení a dodržet zvláštní lhůty pro kontroly bezpečnosti a zabezpečení. Zvláštní lhůty pro kontroly bezpečnosti a zabezpečení a poskytnutí údajů o bezpečnosti a zabezpečení nejsou nutné v případech, kdy je zboží dopravováno na Helgoland, do Republiky San Marino a do Vatikánského městského státu, a to vzhledem k jejich zeměpisné poloze.
(9)
Měl by být upřesněn celní úřad, jemuž má být podáno výstupní souhrnné celní prohlášení, a osoba odpovědná za podání tohoto prohlášení. Toto upřesnění by mělo zahrnout situace, ve kterých se místo výstupního souhrnného celního prohlášení podává tranzitní celní prohlášení obsahující údaje výstupního souhrnného celního prohlášení.
(10)
S cílem usnadnit celní dohled na celním úřadu výstupu je nutné upřesnit povinnosti osob, které předávají zboží jiné osobě před tím, než je zboží dopraveno z celního území Společenství, a povinnosti osob, které musí celnímu úřadu výstupu poskytnout informace o výstupu zboží. Stejné povinnosti by měly být uplatňovány v případech, kdy zboží navržené v celním prohlášení pro vývoz a předložené celnímu úřadu výstupu již není určeno k přepravě z celního území Společenství a je z celního úřadu výstupu odstraněno.
(11)
Na základě směrnice 2008/118/ES je používání elektronického systému pro přepravu zboží podléhajícího spotřební dani (EMCS) povinné v případě přepravy zboží podléhajícího spotřební dani v režimu s podmíněným osvobozením od spotřební daně s platností od 1. ledna 2011. Podle uvedené směrnice se přeprava zboží Společenství v režimu s podmíněným osvobozením od spotřební daně, jehož místo určení se nachází mimo celní území Společenství, musí uskutečnit v režimu vývozu, pro který je nutno použít elektronický systém. S účinkem od 1. ledna 2011 by proto měla být zrušena zvláštní pravidla týkající se používání průvodního správního dokladu, který stanoví nařízení Komise (EHS) č. 2719/92 ze dne 11. září 1992 o průvodním úředním dokladu při přepravě výrobků podléhajících spotřební dani v rámci režimu s podmíněným osvobozením od spotřební daně (10). Režimy vývozu zahájené na základě průvodního správního dokladu před tímto datem by měly být v souladu s článkem 793c nařízení (EHS) č. 2454/93 ukončeny s platností k 31. prosinci 2010.
(12)
Tyto změny by si neměly vyžádat žádné úpravy těch elektronických systémů, které jsou nebo musí být zavedeny v okamžiku, kdy toto nařízení vstupuje v platnost.
(13)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro celní kodex,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (EHS) č. 2454/93 se mění takto:
1)
V článku 1 se doplňuje nový bod 18, který zní:
„18.
výstupním souhrnným celním prohlášením: souhrnné celní prohlášení podle článku 182c kodexu, které má být podáno pro zboží, jež má být dopraveno z celního území Společenství, nestanoví-li toto nařízení jinak.“
2)
Článek 181c se mění takto:
a)
písmeno e) se nahrazuje tímto:
„e)
zboží, u kterého je přípustné celní prohlášení podané jinými formami projevu vůle v souladu s články 230, 232 a 233, vyjma vybavení domácnosti definovaného v čl. 2 odst. 1 písm. d) nařízení Rady (ES) č. 1186/2009 (11), palet, kontejnerů a dopravních prostředků pro silniční, železniční, leteckou, námořní a vnitrozemskou vodní dopravu, jsou-li dopravovány na základě přepravní smlouvy;
b)
písmeno g) se nahrazuje tímto:
„g)
zboží, u kterého je přípustné ústní celní prohlášení v souladu s články 225 a 227 a čl. 229 odst. 1, vyjma vybavení domácnosti definovaného v čl. 2 odst. 1 písm. d) nařízení (ES) č. 1186/2009, palet, kontejnerů a dopravních prostředků pro silniční, železniční, leteckou, námořní a vnitrozemskou vodní dopravu, jsou-li dopravovány na základě přepravní smlouvy;“;
c)
písmeno m) se nahrazuje tímto:
„m)
následujícího zboží vstupujícího na celní území Společenství přímo z vrtných nebo těžebních plošin nebo větrných turbín provozovaných osobou usazenou na celním území Společenství:
i)
zboží, které bylo součástí těchto plošin nebo větrných turbín za účelem jejich stavby, opravy, údržby nebo přeměny,
ii)
zboží určeného k upevnění na těchto plošinách nebo větrných turbínách nebo k jejich vybavení,
iii)
jiných zásob používaných nebo spotřebovávaných na těchto plošinách nebo větrných turbínách a dále
iv)
odpadní produkty z těchto plošin nebo větrných turbín, které nejsou zařazeny jako nebezpečné;“;
d)
doplňuje se nové písmeno o), které zní:
„o)
zboží dopravovaného z těch území v rámci celního území Společenství, na která se nevztahuje směrnice Rady 2006/112/ES (12) ani směrnice Rady 2008/118/ES (13), a zboží dopravovaného z Helgolandu, Republiky San Marino a Vatikánského městského státu na celní území Společenství.
3)
V čl. 184d odst. 3 se výraz „čl. 181c písm. c) až i), l) až n)“ nahrazuje výrazem „čl. 181c písm. c) až i), l) až o)“.
4)
V článku 189 se vkládá nový odstavec, který zní:
„Avšak zboží vstupující na celní území Společenství, které se během aktuálně probíhající cesty vykládá nebo znovu nakládá na stejný dopravní prostředek s cílem umožnit vykládku nebo nakládku dalšího zboží, se celním orgánům nepředkládá.“
5)
V článku 253a se vkládá nový odstavec, který zní:
„Avšak v případech, kdy celní orgány ani hospodářský subjekt nemají zaveden elektronický systém pro podání nebo příjem zjednodušených celních prohlášení nebo oznámení o místním celním řízení pomocí technologie počítačového zpracování dat, mohou celní orgány přijmout jiné formy celních prohlášení a oznámení, jež samy stanoví, provede-li se účinná analýza rizik.“
6)
V článku 261 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Povolení používat postup zjednodušeného celního prohlášení se žadateli udělí, jsou-li splněny podmínky a kritéria uvedené v článcích 253, 253a, 253b a 253c.“
7)
V článku 264 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Povolení používat místní celní řízení se žadateli udělí, jsou-li splněny podmínky a kritéria uvedené v článcích 253, 253a, 253b a 253c.“
8)
V článku 269 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Povolení používat postup zjednodušeného celního prohlášení se žadateli udělí, jsou-li splněny podmínky a kritéria uvedené v článcích 253, 253a, 253b, 253c a 270.“
9)
V článku 272 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Povolení používat místní celní řízení se žadateli udělí, jsou-li splněny podmínky a kritéria uvedené v odstavci 2 a v článcích 253, 253a, 253b a 253c a 274.“
10)
Článek 279 se nahrazuje tímto:
„Článek 279
Vývozní formality stanovené v článcích 786 až 796e mohou být zjednodušeny v souladu s touto kapitolou.“
11)
V článku 282 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Povolení používat postup zjednodušeného celního prohlášení se udělí v souladu s podmínkami a způsobem stanoveným v článcích 253, 253a, 253b a 253c, čl. 261 odst. 2 a článku 262, který se použije přiměřeně.“
12)
Článek 283 se nahrazuje tímto:
„Článek 283
Povolení používat místní celní řízení se udělí v souladu s podmínkami a způsobem stanoveným v článcích 253, 253a, 253b a 253c každé osobě (dále jen „schválený vývozce“), která si přeje provést vývozní formality ve svých prostorách nebo na jiném místě určeném nebo schváleném celními orgány.“
13)
Článek 284 se zrušuje.
14)
V článku 285a se vkládá nový odstavec 1a, který zní:
„1a V případech, kdy se použije článek 592a nebo 592d, mohou celní orgány hospodářskému subjektu povolit, aby do svých záznamů neprodleně zapsal každou vývozní operaci a všechny tyto operace pravidelně vykazoval schvalujícímu celnímu úřadu na doplňkovém celním prohlášení, a to až do jednoho měsíce poté, co zboží opustí celní území Společenství. Toto povolení lze udělit za následujících podmínek:
a)
hospodářský subjekt povolení uplatňuje pouze na zboží, které nepodléhá zákazům a omezením;
b)
hospodářský subjekt poskytuje celnímu úřadu vývozu všechny informace, jež tento úřad pokládá za nutné proto, aby mohl u zboží vykonávat kontroly;
c)
v případech, kdy se celní úřad vývozu liší od celního úřadu výstupu, se celní orgány dohodnou na použití tohoto režimu a informace uvedené v písmenu b) jsou dostupné i celnímu úřadu výstupu.
Použije-li se postup uvedený v prvním pododstavci, považuje se zápis zboží do záznamů za jeho propuštění k vývozu a výstupu.“
15)
Článek 592a se mění takto:
a)
písmeno e) se nahrazuje tímto:
„e)
zboží, na které lze uplatnit celní prohlášení podané jinými formami projevu vůle v souladu s článkem 231, čl. 232 odst. 2 a článkem 233, vyjma vybavení domácnosti definovaného v čl. 2 odst. 1 písm. d) nařízení (ES) č. 1186/2009, palet, kontejnerů a dopravních prostředků pro silniční, železniční, leteckou, námořní a vnitrozemskou vodní dopravu, jsou-li dopravovány na základě přepravní smlouvy;“;
b)
písmeno g) se nahrazuje tímto:
„g)
zboží, u kterého je přípustné ústní celní prohlášení v souladu s články 226 a 227 a čl. 229 odst. 2, vyjma vybavení domácnosti definovaného v čl. 2 odst. 1 písm. d) nařízení (ES) č. 1186/2009, palet, kontejnerů a dopravních prostředků pro silniční, železniční, leteckou, námořní a vnitrozemskou vodní dopravu, jsou-li dopravovány na základě přepravní smlouvy;“;
c)
písmeno l) se nahrazuje tímto:
„l)
následující zboží opouštějící celní území Společenství přímo na vrtné nebo těžební plošiny nebo větrné turbíny provozované osobou usazenou na celním území Společenství:
i)
zboží, které má být použito ke stavbě, opravě, údržbě nebo přeměně těchto plošin nebo větrných turbín,
ii)
zboží určené k upevnění na těchto plošinách nebo větrných turbínách nebo k jejich vybavení,
iii)
zásoby používané nebo spotřebovávané na těchto plošinách nebo větrných turbínách;“;
d)
doplňují se nová písmena n) až p), která znějí:
„n)
zboží, které je osvobozeno od cla podle Vídeňské úmluvy ze dne 18. dubna 1961 o diplomatických stycích, Vídeňské úmluvy ze dne 24. dubna 1963 o konzulárních stycích nebo ostatních konzulárních úmluv nebo Newyorské úmluvy ze dne 16. prosince 1969 o zvláštních misích;
o)
zboží, které se dodává v podobě dílů nebo příslušenství určeného pro použití v plavidlech a letadlech, pohonných látek, maziv a plynu nezbytných pro provoz plavidel nebo letadel, potravin a dalších položek určených ke spotřebě nebo prodeji na palubě plavidel a letadel;
p)
zboží určené pro ta území v rámci celního území Společenství, na která se nevztahuje směrnice 2006/112/ES ani směrnice 2008/118/ES, zboží odesílané z těchto území na jiné místo určení na celním území Společenství, jakož i zboží odesílané z celního území Společenství na Helgoland, do Republiky San Marino a do Vatikánského městského státu.“
16)
Článek 592b se mění takto:
a)
v odstavci 1 se zrušuje písmeno e);
b)
odstavec 2 se nahrazuje tímto:
„2. Jestliže se celní prohlášení nepodává pomocí technologie počítačového zpracování dat, činí lhůty stanovené v odst. 1 písm. a) bodech iii) a iv) a písm. b), c) a d) nejméně čtyři hodiny.“
17)
V článku 592 g se výraz „čl. 592a písm. c) až m)“ nahrazuje výrazem „čl. 592a písm. c) až p)“.
18)
V hlavě IV kapitole 2 se vkládá nový článek 786, který zní:
„Článek 786
1. Režim vývozu ve smyslu čl. 161 odst. 1 kodexu se použije v případě, kdy má být zboží Společenství dopraveno na místo určení mimo celní území Společenství.
2. Formality týkající se vývozního celního prohlášení, jež jsou stanoveny v této kapitole, se použijí také v případech:
a)
kdy má být zboží Společenství dopraveno na ta území a z těch území v rámci celního území Společenství, na která se nevztahuje směrnice 2006/112/ES ani směrnice 2008/118/ES;
b)
kdy má být zboží Společenství dopraveno osvobozené od daně v podobě leteckých a lodních zásob bez ohledu na místo určení letadla nebo lodi.
V případech uvedených v písmenech a) a b) však není nutné zahrnout do vývozního celního prohlášení údaje požadované pro výstupní souhrnné celní prohlášení stanovené v příloze 30 A.“
19)
V čl. 792a odst. 2 se výraz „čl. 793a odst. 6“ nahrazuje výrazem „čl. 793 odst. 2 druhém pododstavci písm. b)“.
20)
V článku 793 se vkládá nový odstavec 3, který zní:
„3. V případech uvedených v odst. 2 druhém pododstavci písm. b), kdy je zboží převzaté na základě jediné přepravní smlouvy dopraveno celnímu úřadu v samotném místě výstupu z celního území Společenství, poskytne dopravce tomuto úřadu na požádání jeden z následujících dokumentů:
a)
referenční číslo vývozního celního prohlášení, je-li uvedeno, nebo
b)
kopii jediné přepravní smlouvy nebo vývozního celního prohlášení pro dané zboží nebo
c)
jedinečné referenční číslo zásilky nebo číslo přepravního dokladu, počet balíků, a jsou-li použity kontejnery, identifikační číslo zařízení nebo
d)
informace týkající se jediné přepravní smlouvy nebo přepravy zboží z celního území Společenství obsažené v systému počítačového zpracování dat osoby, která zboží přebírá, nebo v jiném systému počítačového zpracování obchodních dat.“
21)
V článku 793a se zrušuje odstavec 6.
22)
Článek 793c se zrušuje.
23)
V článku 796c se druhý odstavec nahrazuje tímto:
„Takové oznámení musí obsahovat referenční číslo vývozního celního prohlášení.“
24)
Článek 796d se mění takto:
a)
odstavec 1 se nahrazuje tímto:
„1. Aniž je dotčen čl. 793 odst. 2 druhý pododstavec písm. b), celní úřad výstupu se ujistí, že předložené zboží odpovídá zboží uvedenému v celním prohlášení, a dohlédne na skutečný výstup zboží z celního území Společenství. Jakoukoli kontrolu zboží provádí celní úřad výstupu prostřednictvím sdělení „zpráva o očekávaném vývozu“ obdrženého od celního úřadu vývozu jako základ pro tuto kontrolu.
Aby byl zajištěn celní dohled v místě, kde se zboží vykládá z dopravního prostředku, předává jinému držiteli zboží a nakládá do jiného dopravního prostředku, který zboží po jeho předložení celnímu úřadu výstupu dopraví z celního území Společenství, použijí se následující ustanovení:
a)
Držitel nejpozději při předání zboží sdělí následnému držiteli zboží jedinečné referenční číslo zásilky nebo číslo přepravního dokladu, počet balíků, nebo jsou-li použity kontejnery, identifikační číslo zařízení a referenční číslo vývozního celního prohlášení, pokud bylo toto číslo vystaveno. Toto sdělení lze učinit elektronicky a/nebo pomocí obchodních, přístavních či dopravních informačních systémů a procesů, nebo není-li to možné, jakoukoliv jinou formou. Osoba, jíž se zboží předává, sdělení poskytnuté bezprostředně předcházejícím držitelem zboží zaznamená nejpozději při předání zboží.
b)
Dopravce nesmí zboží určené pro přepravu z celního území Společenství naložit, jestliže mu informace uvedené v písmenu a) nebyly poskytnuty.
c)
Dopravce oznámí výstup zboží celnímu úřadu výstupu tím, že mu sdělí informace uvedené v písmenu a), pokud tyto informace nejsou celním orgánům dostupné prostřednictvím stávajících obchodních, přístavních či dopravních informačních systémů nebo procesů. Je-li to možné, je toto oznámení součástí stávajícího manifestu nebo jiných požadovaných výkazů o přepravě.
Pro účely druhého pododstavce se „dopravcem“ rozumí osoba, která dopravuje zboží z celního území Společenství nebo která za tuto dopravu přebírá odpovědnost. Nicméně:
-
v případě kombinované přepravy, kdy aktivní dopravní prostředek opouštějící celní území Společenství pouze přepravuje jiný dopravní prostředek, který se po příjezdu aktivního dopravního prostředku na jeho místo určení bude pohybovat samostatně jako aktivní dopravní prostředek, se „dopravcem“ rozumí osoba, která bude ovládat dopravní prostředek, který se bude pohybovat samostatně poté, co dopravní prostředek opouštějící celní území Společenství dorazí na své místo určení,
-
v případě námořní nebo letecké přepravy, kdy je zavedeno společné využívání plavidla nebo smluvní ujednání, se „dopravcem“ rozumí osoba, která uzavřela smlouvu a vydala konosament nebo letecký nákladní list pro vlastní přepravu zboží z celního území Společenství.“;
b)
vkládá se nový odstavec 4, který zní:
„4. Aniž je dotčen článek 792a, platí, že v případě, kdy zboží navržené v celním prohlášení pro vývoz již není určeno k přepravě z celního území Společenství, poskytne osoba, která odstraňuje zboží z celního úřadu výstupu s cílem převézt je na jiné místo v rámci tohoto území, celnímu úřadu výstupu informace uvedené v odst. 1 druhém pododstavci písm. a). Tyto informace lze poskytnout v jakékoliv formě.“
25)
V čl. 796da odst. 4 se písmeno e) nahrazuje tímto:
„e)
záznamy hospodářských subjektů o zboží dodaném na ropné a plynové vrtné a těžební plošiny nebo větrné turbíny.“
26)
V čl. 841 odst. 1 se výraz „články 787 až 796e“ nahrazuje výrazem „čl. 786 odst. 1 a odst. 2 písm. b) a články 787 až 796e“.
27)
Článek 841a se nahrazuje tímto:
„Článek 841a
1. V jiných případech, než jaké jsou vymezeny ve třetí větě čl. 182 odst. 3 kodexu, se zpětný vývoz oznamuje výstupním souhrnným celním prohlášením v souladu s články 842a až 842e s výjimkou případů, kdy se od tohoto požadavku upouští v souladu s čl. 842a odst. 3 nebo 4.
2. V případě, kdy je zpětně vyváženo dočasně uskladněné zboží nebo zboží ve svobodném pásmu podléhajícím kontrole typu I a kdy není požadováno žádné celní prohlášení ani výstupní souhrnné celní prohlášení, oznamuje se zpětný vývoz celnímu úřadu příslušnému v místě, ze kterého zboží opustí celní území Společenství ještě před výstupem zboží v podobě, již celní orgány stanoví.
Osoba uvedená v odstavci 3 je oprávněna změnit na svou žádost jeden nebo více údajů v oznámení. Tato změna již není možná poté, co zboží uvedené v oznámení opustí celní území Společenství.
3. Oznámení uvedené v odst. 2 prvním pododstavci podává dopravce. Toto oznámení však podává držitel dočasného skladu, držitel skladu ve svobodném pásmu podléhajícím kontrole typu I nebo jakákoliv jiná osoba schopná předložit zboží, pokud byl dopravce informován o tom, že osoba uvedená ve druhé větě tohoto odstavce oznámení podává, a dal k tomu svůj souhlas na základě smluvního ujednání. Celní úřad výstupu může předpokládat, že neexistují-li důkazy prokazující opak, přepravce svůj souhlas na základě smluvního ujednání udělil a že oznámení bylo podáno s jeho vědomím.
Pokud jde o definici dopravce, použije se čl. 796d odst. 1 poslední pododstavec.
4. V případech, kdy po podání oznámení uvedeného v odst. 2 prvním pododstavci již zboží není určeno k přepravě z celního území Společenství, použije se přiměřeně čl. 796d odst. 4.“
28)
Článek 842a se nahrazuje tímto:
„Článek 842a
1. Aniž jsou dotčeny odstavce 3 a 4, platí, že v případě, kdy k přepravě zboží z celního území Společenství není nutné celní prohlášení, podává se výstupní souhrnné celní prohlášení celnímu úřadu výstupu.
2. Pro účely této kapitoly se „celním úřadem výstupu“ rozumí:
a)
celní úřad příslušný v místě, ze kterého zboží opustí celní území Společenství, nebo
b)
v případě, že má zboží opustit celní území Společenství leteckou či námořní cestou, celní úřad příslušný v místě, kde se zboží nakládá na plavidlo nebo do letadla, kterým bude přepraveno na místo určení mimo celní území Společenství.
3. Výstupní souhrnné celní prohlášení se nepožaduje, jestliže údaje výstupního souhrnného celního prohlášení obsahuje elektronické tranzitní celní prohlášení a pokud je úřad určení zároveň celním úřadem výstupu nebo pokud se úřad určení nachází mimo celní území Společenství.
4. Výstupní souhrnné celní prohlášení se nepožaduje v těchto případech:
a)
v případě výjimek uvedených v článku 592a;
b)
v případě, že se zboží Společenství nakládá v přístavu nebo na letišti na celním území Společenství a má být vyloženo v jiném přístavu nebo na jiném letišti Společenství, je-li celnímu úřadu výstupu poskytnut na požádání v souvislosti se zamýšleným místem vykládky důkaz v podobě obchodního, přístavního či přepravního manifestu nebo ložného listu. Stejné ustanovení platí v případě, kdy plavidlo nebo letadlo, které zboží dopravuje, má provést mezipřistání v přístavu nebo na letišti mimo celní území Společenství a kdy má toto zboží zůstat během mezipřistání v přístavu nebo na letišti mimo celní území Společenství naloženo na palubě plavidla nebo letadla;
c)
v případě, kdy se zboží v přístavu nebo na letišti nevykládá z dopravního prostředku, který je dopravil na celní území Společenství a který je dopraví i z tohoto území;
d)
v případě, kdy zboží bylo naloženo v předcházejícím přístavu nebo na předcházejícím letišti na celním území Společenství a kdy zůstává v dopravním prostředku, který je dopraví z celního území Společenství;
e)
v případě, kdy se dočasně uskladněné zboží nebo zboží ve svobodném pásmu podléhajícím kontrole typu I překládá z dopravního prostředku, který je do tohoto dočasného skladu nebo svobodného pásma dovezl, pod dohledem téhož celního úřadu na plavidlo, letadlo či železnici, které je z tohoto dočasného skladu nebo svobodného pásma dopraví z celního území Společenství, pokud:
i)
se překládka uskuteční do čtrnácti kalendářních dnů poté, co bylo zboží předloženo k dočasnému uskladnění nebo ve svobodném pásmu podléhajícím kontrole typu I; za výjimečných okolností mohou celní orgány tuto lhůtu prodloužit, aby tyto okolnosti bylo možné zvládnout,
ii)
jsou informace o zboží dostupné celním orgánům, a pokud
iii)
si dopravce není vědom toho, že by došlo ke změně místa určení zboží a příjemce;
f)
v případě, že důkaz o tom, že se na zboží, jež má být dopraveno z celního území Společenství, již vztahovalo celní prohlášení s údaji výstupního souhrnného celního prohlášení, je podán celnímu úřadu výstupu buď prostřednictvím systému počítačového zpracování dat držitele dočasného skladu, dopravce nebo provozovatele přístavu/letiště, nebo prostřednictvím jiného systému počítačového zpracování obchodních dat, pokud byl schválen celními orgány.
Aniž je dotčen čl. 842d odst. 2, zohlední celní kontroly v případech uvedených v písmenech a) až f) zvláštní povahu situace.
5. Výstupní souhrnné celní prohlášení podává v případě, že je vyžadováno, dopravce. Toto prohlášení však podává držitel dočasného skladu, držitel skladu ve svobodném pásmu podléhajícím kontrole typu I nebo jakákoliv jiná osoba schopná předložit zboží, pokud byl dopravce informován o tom, že osoba uvedená ve druhé větě tohoto odstavce prohlášení podává, a dal k tomu svůj souhlas na základě smluvního ujednání. Celní úřad výstupu může předpokládat, neexistují-li důkazy prokazující opak, že přepravce svůj souhlas na základě smluvního ujednání udělil a že prohlášení bylo podáno s jeho vědomím.
Pokud jde o definici dopravce, použije se čl. 796d odst. 1 poslední pododstavec.
6. V případech, kdy po podání výstupního souhrnného celního prohlášení již zboží není určeno k přepravě z celního území Společenství, použije se přiměřeně čl. 796d odst. 4.“
29)
V čl. 842d odst. 2 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
„Jestliže je zboží, na které se vztahuje jedna z výjimek z povinnosti podat výstupní souhrnné celní prohlášení podle čl. 842a odst. 4, dopravováno mimo celní území Společenství, provede se v případě, že je to nutné, analýza rizik při předložení zboží na základě dokumentace nebo jiných informací o tomto zboží.“
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Ustanovení čl. 1 odst. 1 až 13 a odst. 15 až 29 se použijí ode dne 1. ledna 2011. Avšak v případě, že vývozní operace již byla zahájena před 1. lednem 2011 na základě průvodního správního dokladu v souladu s čl. 793c odst. 1, celní úřad výstupu uplatní opatření stanovená v článku 793c počínaje tímto datem.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 20. května 2010.
KOMISIJOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 430/2010
2010 m. gegužės 20 d.
kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (EEB) Nr. 2454/93, išdėstantis Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą, įgyvendinimo nuostatas
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 1992 m. spalio 12 d. Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 2913/92, nustatantį Bendrijos muitinės kodeksą (1), ypač į jo 247 straipsnį,
kadangi:
(1)
Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 648/2005 (2) Reglamentas (EEB) Nr. 2913/92 papildytas prievole įvežimo ar išvežimo bendrąsias deklaracijas teikti elektroninėmis priemonėmis. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 273/2009 (3), kuriuo nukrypstama nuo tam tikrų Komisijos reglamento (EEB) Nr. 2454/93 (4) nuostatų, nustatytas 2010 m. gruodžio 31 d. pasibaigsiantis pereinamasis laikotarpis, per kurį ekonominių operacijų vykdytojai gali, bet neprivalo, teikti įvežimo ir išvežimo bendrąsias deklaracijas elektroninėmis priemonėmis.
(2)
Tikslinga šiek tiek pakeisti įvežimo ir išvežimo bendrųjų deklaracijų teikimo taisykles, kad administracinė našta būtų mažesnė tais atvejais, kai tokios deklaracijos nebūtinos saugai ir saugumui užtikrinti. Be to, siekiant geriau atlikti rizikos analizę, neturėtų būti atleidžiama nuo prievolės teikti tokias deklaracijas gabenant namų apyvokos daiktus, apibrėžtus 2009 m. lapkričio 16 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1186/2009, nustatančio Bendrijos atleidimo nuo muitų sistemą (5), 2 straipsnio 1 dalies d punkte, jei jie gabenami pagal vežimo sutartį.
(3)
Tam tikrais atvejais saugai ir saugumui užtikrinti nebūtina teikti saugos ir saugumo duomenų muitinės deklaracijose ar reikalauti, kad būtų laikomasi konkrečių tokių deklaracijų pateikimo terminų. Todėl reikėtų nustatyti papildomus atleidimo nuo šių prievolių atvejus, tačiau bendrosios muitinės deklaracijų teikimo taisyklės dėl to neturėtų būti keičiamos, nepriklausomai nuo deklaracijų formos.
(4)
Tam tikrais atvejais, kai eksporto deklaracijoms netaikomi su saugos ir saugumo užtikrinimu susiję terminai, pvz., tiekiant laivų ir orlaivių atsargas, muitinei turėtų būti suteikta galimybė leisti patikimiems ekonominių operacijų vykdytojams įtraukti eksportuotas prekes į apskaitos įrašus ir periodiškai pranešti apie jų vykdomas eksporto operacijas, po to kai prekės jau išvežtos iš Bendrijos muitų teritorijos.
(5)
Komisijos reglamentu (EB) Nr. 1192/2008, iš dalies keičiančiu Reglamentą (EEB) Nr. 2454/93 (6) nustatyti bendri kriterijai ir bendra prašymo forma, naudojami suteikiant leidimus taikyti supaprastinto deklaravimo procedūrą ir procedūrą, įforminamą asmens pageidaujamoje vietoje. Reikėtų patikslinti, kad šios taisyklės taikomos visoms muitinės procedūroms. Tuo pačiu reglamentu 253a straipsnyje nustatytas reikalavimas, kad nuo 2011 m. sausio 1 d. supaprastinto deklaravimo procedūrą arba procedūrą, įforminamą asmens pageidaujamoje vietoje, leidžiama taikyti tik tada, kai teikiamos elektroninės muitinės deklaracijos ir pranešimai. Kai kurios valstybės narės informavo Komisiją, kad gali nespėti įdiegti tokių sistemų iki nurodyto termino. Su sąlyga, kad bus atliekama veiksminga rizikos analizė, tos valstybės narės turėtų sudaryti galimybę jų nustatytomis sąlygomis priimti ne elektronines muitinės deklaracijas ir pranešimus iki bus pradėtas taikyti 2008 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 450/2008, nustatantis Bendrijos muitinės kodeksą (Modernizuotas muitinės kodeksas) (7).
(6)
Kai laikinai saugomos arba I kontrolės tipo laisvojoje zonoje laikomos prekės iš Bendrijos muitų teritorijos reeksportuojamos nereikalaujant pateikti išvežimo bendrosios deklaracijos, turi būti nustatytos alternatyvios reeksporto ir už jį atsakingo asmens registravimo arba pranešimo apie juos priemonės.
(7)
Reikėtų patikslinti, kad eksporto formalumai taikytini ne tik Bendrijos prekėms, išgabenamoms į paskirties vietą už Bendrijos muitų teritorijos ribų, bet ir nuo mokesčių atleidžiamoms orlaivių ir laivų atsargoms, kad šias atsargas tiekiantys asmenys galėtų gauti jų išvežimo iš Bendrijos muitų teritorijos įrodymą, reikalingą atleidimui nuo mokesčių. Tos pačios taisyklės turėtų būti taikomos, kai ne Bendrijos prekės reeksportuojamos pateikiant reeksporto deklaraciją.
(8)
Pagal 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (8) 278, 279 ir 280 straipsnius ir pagal 2008 m. gruodžio 16 d. Tarybos direktyvos 2008/118/EB dėl bendros akcizų tvarkos, panaikinančios Direktyvą 92/12/EEB (9), 3 straipsnį importo ir eksporto formalumai taikomi Bendrijos prekių gabenimui Bendrijos muitų teritorijos viduje, kai prekės įvežamos į teritorijas, kuriose šios direktyvos netaikomos, ir išvežamos iš jų. Remiantis šiomis nuostatomis, tikslinga taip gabenant prekes netaikyti reikalavimo pateikti su sauga ir saugumu susijusių duomenų ir laikytis specialių saugos ir saugumo tikrinimo terminų, atsižvelgiant į tai, kad šios nuostatos turėtų būti taikomos tik į Bendrijos muitų teritoriją įvežamoms ir iš jos išvežamoms prekėms. Dėl jų geografinės padėties, taip pat nebūtina laikytis specialių saugos ir saugumo tikrinimo terminų ir teikti su sauga ir saugumu susijusių duomenų tais atvejais, kai prekės gabenamos į Helgolandą, San Marino Respubliką ir Vatikano miesto valstybę.
(9)
Reikėtų nurodyti muitinės įstaigą, kuriai reikia pateikti išvežimo bendrąją deklaraciją, ir asmenį, atsakingą už tokios deklaracijos pateikimą. Patikslinant reikėtų nurodyti atvejus, kuomet vietoj išvežimo bendrosios deklaracijos teikiama tranzito deklaracija su išvežimo bendrosios deklaracijos duomenimis.
(10)
Siekiant palengvinti muitinės priežiūrą išvežimo muitinės įstaigoje, būtina nurodyti asmenų, perduodančių prekes kitam asmeniui prieš jas išvežant iš Bendrijos muitų teritorijos, ir asmenų, turinčių pateikti informaciją apie prekių išvežimą išvežimo muitinės įstaigai, prievoles. Tokios pačios prievolės turėtų būti nustatytos ir tais atvejais, kai eksportui įforminti deklaruotų ir išvežimo muitinės įstaigai pateiktų prekių nebeplanuojama išgabenti iš Bendrijos muitų teritorijos ir jos išgabenamos iš išvežimo muitinės įstaigos.
(11)
Remiantis Direktyva 2008/118/EB nuo 2011 m. sausio 1 d. akcizais apmokestinamų produktų judėjimo kompiuterizuota sistema (angl. EMCS) yra privaloma gabenant akcizais apmokestinamas prekes, kurioms taikomas akcizų mokėjimo laikino atidėjimo režimas. Vadovaujantis šia direktyva, išgabenant Bendrijos prekes, kurioms taikomas akcizų mokėjimo laikino atidėjimo režimas, iš Bendrijos muitų teritorijos turi būti taikoma eksporto procedūra, kuriai įforminti naudotina kompiuterizuota sistema. Todėl 1992 m. rugsėjo 11 d. Komisijos reglamentu (EEB) Nr. 2719/92 dėl administracinio lydraščio gabenant akcizais apmokestinamus produktus pagal akcizų sustabdymo režimą (10) nustatytos specialios administracinio lydraščio naudojimo taisyklės turėtų būti panaikintos ir netekti galios nuo 2011 m. sausio 1 d. Iki šios datos naudojant administracinį lydraštį pradėtos eksporto procedūros turėtų būti baigtos vadovaujantis 2010 m. gruodžio 31 d. taikomo Reglamento (EEB) Nr. 2454/93 793c straipsnio redakcija.
(12)
Dėl šių pakeitimų neturėtų būti keičiamos elektroninės sistemos, kurios yra arba turėtų būti įdiegtos šio reglamento taikymo pradžios dieną.
(13)
Šiame reglamente nustatytos priemonės atitinka Muitinės kodekso komiteto nuomonę,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Reglamentas (EEB) Nr. 2454/93 iš dalies keičiamas taip:
1.
1 straipsnis papildomas šiuo 18 punktu:
„18.
Išvežimo bendroji deklaracija - Kodekso 182c straipsnyje nurodyta bendroji deklaracija, kurią reikia pateikti iš Bendrijos muitų teritorijos išvežamoms prekėms, išskyrus atvejus, kai šiame reglamente nustatyta kitaip.“
2.
181c straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
e punktas pakeičiamas taip:
„e)
prekėms, kurias deklaruojant muitinės deklaraciją leidžiama pateikti bet kuriuo kitu veiksmu vadovaujantis 230, 232 ir 233 straipsniais, išskyrus namų apyvokos daiktus, apibrėžtus Tarybos reglamento (EB) Nr. 1186/2009 (11) 2 straipsnio 1 dalies d punkte, padėklus, konteinerius ir kelių, geležinkelių, oro, jūrų bei vidaus vandenų transporto priemones, jei jie gabenami pagal vežimo sutartį;
b)
g punktas pakeičiamas taip:
„g)
prekėms, kurias deklaruojant leidžiama pateikti žodinę muitinės deklaraciją vadovaujantis 225 ir 227 straipsniais ir 229 straipsnio 1 dalimi, išskyrus namų apyvokos daiktus, apibrėžtus Reglamento (EB) Nr. 1186/2009 2 straipsnio 1 dalies d punkte, padėklus, konteinerius ir kelių, geležinkelių, oro, jūrų bei vidaus vandenų transporto priemones, jei jie gabenami pagal vežimo sutartį;“
c)
m punktas pakeičiamas taip:
„m)
toliau nurodytoms prekėms, įvežtoms į Bendrijos muitų teritoriją tiesiogiai iš gręžimo ar gavybos platformų arba vėjo jėgainių, kurias eksploatuoja Bendrijos muitų teritorijoje įsisteigęs asmuo:
i)
prekėms, kurios buvo sumontuotos tose platformose ar vėjo jėgainėse jas statant, remontuojant, atliekant jų techninę priežiūrą ar konversiją;
ii)
prekėms, panaudotoms toms platformoms ar vėjo jėgainėms įrengti;
iii)
kitoms nurodytose platformose ar vėjo jėgainėse naudotoms ir vartotoms prekėms; ir
iv)
nekenksmingoms atliekoms iš tų platformų ar vėjo jėgainių;“
d)
papildomas šiuo o punktu:
„o)
prekėms, įvežtoms iš Bendrijos muitų teritorijoje esančių teritorijų, kuriose netaikoma Tarybos direktyva 2006/112/EB (12) arba Tarybos direktyva 2008/118/EB (13), ir prekėms, įvežtoms į Bendrijos muitų teritoriją iš Helgolando, San Marino Respublikos ir Vatikano miesto valstybės.
3.
184d straipsnio 3 dalyje žodžiai „181c straipsnio c-i ir l-n punktais“ pakeičiami žodžiais „181c straipsnio c-i ir l-o punktais“.
4.
189 straipsnis papildomas šia pastraipa:
„Tačiau muitinei nepateikiamos į Bendrijos muitų teritoriją įvežtos prekės, kurios iškraunamos ir vėl pakraunamos į tas pačias jas toliau gabensiančias transporto priemones, kad būtų galima iškrauti arba pakrauti kitas prekes.“
5.
253a straipsnis papildomas šia pastraipa:
„Jei muitinės arba ekonominių operacijų vykdytojai nėra įdiegę kompiuterizuotų sistemų supaprastintoms muitinės deklaracijoms ir pranešimams apie procedūrą, įforminamą asmens pageidaujamoje vietoje, teikti ar priimti duomenų apdorojimo techninėmis priemonėmis, muitinė gali priimti kitų, jos nustatytų formų deklaracijas ir pranešimus, jei atliekama veiksminga rizikos analizė.“
6.
261 straipsnio 1 dalis pakeičiama taip:
„1. Leidimas taikyti supaprastinto deklaravimo procedūrą pareiškėjui suteikiamas, jeigu laikomasi 253, 253a, 253b ir 253c straipsniuose nurodytų sąlygų ir kriterijų.“
7.
264 straipsnio 1 dalis pakeičiama taip:
„1. Leidimas taikyti procedūrą, įforminamą asmens pageidaujamoje vietoje, pareiškėjui suteikiamas, jeigu laikomasi 253, 253a, 253b ir 253c straipsniuose nurodytų sąlygų ir kriterijų.“
8.
269 straipsnio 1 dalis pakeičiama taip:
„1. Leidimas taikyti supaprastinto deklaravimo procedūrą pareiškėjui suteikiamas, jeigu laikomasi 253, 253a, 253b, 253c ir 270 straipsniuose nurodytų sąlygų ir kriterijų.“
9.
272 straipsnio 1 dalis pakeičiama taip:
„1. Leidimas taikyti procedūrą, įforminamą asmens pageidaujamoje vietoje, pareiškėjui suteikimas, jeigu laikomasi šio straipsnio 2 dalyje bei 253, 253a, 253b, 253c ir 274 straipsniuose nurodytų sąlygų ir kriterijų.“
10.
279 straipsnis pakeičiamas taip:
„279 straipsnis
786-796e straipsniuose nustatyti eksporto formalumai gali būti supaprastinti vadovaujantis šiuo skyriumi.“
11.
282 straipsnio 1 dalis pakeičiama taip:
„1. Leidimas taikyti supaprastinto deklaravimo procedūrą pareiškėjui suteikiamas laikantis 253, 253a, 253b, 253c straipsnių, 261 straipsnio 2 dalies ir mutatis mutandis 262 straipsnyje nustatytų sąlygų ir tvarkos.“
12.
283 straipsnis pakeičiamas taip:
„283 straipsnis
Leidimas taikyti procedūrą, įforminamą asmens pageidaujamoje vietoje, bet kuriam asmeniui (toliau - įgaliotasis eksportuotojas), pageidaujančiam įforminti eksporto procedūras savo patalpose arba kitose muitinės nustatytose ar muitinei priimtinose vietose, suteikiamas laikantis 253, 253a, 253b ir 253c straipsniuose nustatytų sąlygų ir tvarkos.“
13.
284 straipsnis išbraukiamas.
14.
285a straipsnis papildomas šia 1a dalimi:
„1a. Kai taikomas 592a ar 592d straipsnis, muitinė gali leisti ekonominių operacijų vykdytojui nedelsiant savo apskaitos įrašuose registruoti kiekvieną eksporto operaciją ir apie visas jas pranešti leidimą suteikiančiai muitinės įstaigai periodiškai, ne vėliau kaip per mėnesį nuo prekių išvežimo iš Bendrijos muitų teritorijos pateikiamoje papildomoje deklaracijoje. Toks leidimas gali būti suteiktas, jeigu laikomasi šių sąlygų:
a)
ekonominių operacijų vykdytojas leidimą naudoja tik prekėms, kurioms netaikomi draudimai ar apribojimai;
b)
ekonominių operacijų vykdytojas teikia eksporto muitinės įstaigai visą informaciją, kuri, jos nuomone, būtina prekių tikrinimui atlikti;
c)
tais atvejais, kai eksporto muitinės įstaiga skiriasi nuo išvežimo muitinės įstaigos, muitinės yra sutikusios taikyti tokią tvarką ir b punkte nurodyta informacija taip pat yra prieinama išvežimo muitinės įstaigai.
Jeigu taikoma pirmoje pastraipoje nurodyta tvarka, prekių įtraukimas į apskaitos įrašus yra lygiavertis jų išleidimui eksportui ir išvežimui.“
15.
592a straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
e punktas pakeičiamas taip:
„e)
prekėms, kurias deklaruojant muitinės deklaraciją leidžiama pateikti bet kuriuo kitu veiksmu vadovaujantis 231 straipsniu, 232 straipsnio 2 dalimi ir 233 straipsniu, išskyrus namų apyvokos daiktus, apibrėžtus Reglamento (EB) Nr. 1186/2009 2 straipsnio 1 dalies d punkte, padėklus, konteinerius ir kelių, geležinkelių, oro, jūrų bei vidaus vandenų transporto priemones, jei jie gabenami pagal vežimo sutartį;“
b)
g punktas pakeičiamas taip:
„g)
prekėms, kurias deklaruojant leidžiama pateikti žodinę muitinės deklaraciją vadovaujantis 226 ir 227 straipsniais ir 229 straipsnio 2 dalimi, išskyrus namų apyvokos daiktus, apibrėžtus Reglamento (EB) Nr. 1186/2009 2 straipsnio 1 dalies d punkte, padėklus, konteinerius ir kelių, geležinkelių, oro, jūrų bei vidaus vandenų transporto priemones, jei jie gabenami pagal vežimo sutartį;“
c)
l punktas pakeičiamas taip:
„l)
toliau nurodytoms prekėms, išvežamoms iš Bendrijos muitų teritorijos tiesiogiai į gręžimo ar gavybos platformas arba vėjo jėgaines, kurias eksploatuoja Bendrijos muitų teritorijoje įsisteigęs asmuo:
i)
prekėms, kurias numatoma naudoti tokių platformų ar vėjo jėgainių statybai, remontui, atliekant jų techninę priežiūrą ar konversiją;
ii)
prekėms, kurias numatoma naudoti toms platformoms ar vėjo jėgainėms įrengti;
iii)
prekėms, kurias numatoma naudoti arba vartoti nurodytose platformose ar vėjo jėgainėse;“
d)
papildomas šiais n-p punktais:
„n)
prekėms, kurioms taikomi atleidimai nuo muitų, nustatyti 1961 m. balandžio 18 d. Vienos konvencijoje dėl diplomatinių santykių, 1963 m. balandžio 24 d. Vienos konvencijoje dėl konsulinių santykių ar kitose konsulinėse konvencijose arba 1969 m. gruodžio 16 d. Niujorko konvencijoje dėl specialiųjų misijų;
o)
prekėms, kurios tiekiamos montuoti į laivus arba orlaivius kaip atsarginės dalys ar reikmenys, laivų arba orlaivių veikimui reikalingiems variklių degalams, tepalams ir dujoms, maisto produktams ir kitoms prekėms, skirtoms vartoti arba parduoti laivuose arba orlaiviuose;
p)
prekėms, vežamoms į Bendrijos muitų teritorijoje esančias teritorijas, kuriose netaikoma Direktyva 2006/112/EB arba Direktyva 2008/118/EB, ir prekėms, išsiunčiamoms iš šių teritorijų į kitą paskirties vietą Bendrijos muitų teritorijoje, taip pat prekėms, išsiunčiamoms iš Bendrijos muitų teritorijos į Helgolandą, San Marino Respubliką ir Vatikano miesto valstybę.“
16.
592b straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
1 dalies e punktas išbraukiamas.
b)
2 dalis pakeičiama taip:
„2. Kai muitinės deklaracija pateikiama nesinaudojant duomenų apdorojimo techninėmis priemonėmis, 1 dalies a punkto iii ir iv papunkčiuose bei b, c ir d punktuose nurodytų terminų trukmė yra ne mažesnė kaip keturios valandos.“
17.
592g straipsnyje žodžiai „592a straipsnio c-m punktus“ pakeičiami žodžiais „592a straipsnio c-p punktus“.
18.
IV antraštinės dalies 2 skyriuje įterpiamas šis 786 straipsnis:
„786 straipsnis
1. Eksporto procedūra, kaip nustatyta Kodekso 161 straipsnio 1 dalyje, taikoma, kai Bendrijos prekės išgabenamos į paskirties vietą už Bendrijos muitų teritorijos ribų.
2. Šiame skyriuje nustatyti eksporto deklaracijos teikimo formalumai taip pat taikomi, kai:
a)
Bendrijos prekės gabenamos Bendrijos muitų teritorijoje viduje - į teritorijas, kuriose netaikoma Direktyva 2006/112/EB arba Direktyva 2008/118/EB, arba iš jų;
b)
Bendrijos prekės tiekiamos kaip nuo mokesčių atleidžiamos orlaivių ir laivų atsargos, nepriklausomai nuo orlaivio arba laivo paskirties vietos.
Tačiau a ir b punktuose nurodytais atvejais eksporto deklaracijoje nebūtina nurodyti 30A priede nustatytų išvežimo bendrosios deklaracijos duomenų.“
19.
792a straipsnio 2 dalyje žodžiai „793a straipsnio 6 dalyje“ pakeičiami žodžiais „793 straipsnio 2 dalies antros pastraipos b punkte“.
20.
793 straipsnis papildomas šia 3 dalimi:
„3. 2 dalies antros pastraipos b punkte nurodytais atvejais, kai prekės, priimtos vežti pagal vieną vežimo sutartį, atvežamos į muitinės įstaigą, veikiančią faktinėje išvežimo iš Bendrijos muitų teritorijos vietoje, vežėjas tos įstaigos prašymu užtikrina, kad jai būtų prieinama:
a)
eksporto deklaracijos gabenimo registracijos numeris, jei tai įmanoma; arba
b)
vienos vežimo sutarties arba atitinkamų prekių eksporto deklaracijos kopija; arba
c)
unikalus prekių siuntos registracijos numeris arba transporto dokumento numeris, pakuočių skaičius ir, jei prekės gabenamos konteineriais, įrenginio registracijos numeris; arba
d)
informacija apie vieną vežimo sutartį arba apie prekių išvežimą iš Bendrijos muitų teritorijos, saugoma prekes priėmusio vežti asmens duomenų apdorojimo sistemoje arba kitoje verslo duomenų apdorojimo sistemoje.“
21.
793a straipsnio 6 dalis išbraukiama.
22.
793c straipsnis išbraukiamas.
23.
796c straipsnio antra pastraipa pakeičiama taip:
„Tokiame pranešime nurodomas eksporto deklaracijos gabenimo registracijos numeris.“
24.
796d straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
1 dalis pakeičiama taip:
„1. Nepažeidžiant 793 straipsnio 2 dalies antros pastraipos b punkto, išvežimo muitinės įstaiga patikrina, ar jai pateiktos prekės yra tapačios deklaruotoms prekėms, ir vykdo fizinio prekių išvežimo iš Bendrijos muitų teritorijos priežiūrą. Tikrindama prekes išvežimo muitinės įstaiga remiasi iš eksporto muitinės įstaigos gautu „laukiamo eksporto įregistravimo“ pranešimu.
Kad būtų įmanoma vykdyti muitinės priežiūrą, kai prekės iškraunamos iš transporto priemonės ir perduodamos kitam prekių turėtojui, o po to pakraunamos į kitas transporto priemones, kuriomis po pateikimo išvežimo muitinės įstaigai prekės išvežamos iš Bendrijos muitų teritorijos, taikomos tokios nuostatos:
a)
Ne vėliau kaip perduodamas prekes, jų turėtojas praneša kitam prekių turėtojui unikalų prekių siuntos registracijos numerį arba transporto dokumento numerį ir pakuočių skaičių arba, jei prekės gabenamos konteineriais, įrenginio registracijos numerį ir, jeigu buvo suteiktas, eksporto deklaracijos gabenimo registracijos numerį. Pranešti galima elektroninėmis priemonėmis ir (arba) naudojantis verslo, uosto ar transporto informacinių sistemų priemonėmis ir procesais, arba, jei tai neįmanoma, bet kokia kita forma. Ne vėliau kaip perduodant prekes, asmuo, kuriam jos perduodamos, užregistruoja prieš jį buvusio prekių turėtojo pateiktą informaciją;
b)
Vežėjas negali krauti iš Bendrijos muitų teritorijos išvežamų prekių, kol jam nepateikta a punkte nurodyta informacija;
c)
Vežėjas turi pranešti apie prekių išvežimą išvežimo muitinės įstaigai pateikdamas a punkte nurodytą informaciją, išskyrus atvejus, kai ši informacija prieinama muitinei naudojantis veikiančiomis verslo, uosto ar transporto sistemomis arba procesais. Kai įmanoma, šis pranešimas turi būti pateikiamas vykdant nustatytus manifestų teikimo arba kitus transporto veiklos atskaitomybės reikalavimus.
Taikant antrą pastraipą vežėjas yra asmuo, kuris išveža prekes iš Bendrijos muitų teritorijos arba prisiima atsakomybę už jų vežimą. Tačiau:
-
jeigu prekės gabenamos įvairiarūšiu transportu, kai iš Bendrijos muitų teritorijos išvykstanti aktyvioji transporto priemonė tik gabena kitas transporto priemones, kurios aktyviajai transporto priemonei atvykus į savo paskirties vietą, toliau vyks pačios kaip aktyviosios transporto priemonės, vežėjas yra asmuo, naudosiantis transporto priemonę, kuri vyks pati, kai iš Bendrijos muitų teritorijos išvykstanti transporto priemonė atvyks į savo paskirties vietą,
-
jeigu prekės gabenamos jūrų arba oro transportu pagal bendro laivo arba orlaivio naudojimo arba nuomos sutartį, vežėjas yra asmuo, kuris sudarė sutartį ir išrašė konosamentą ar orlaivio važtaraštį faktiniam prekių išvežimui iš Bendrijos muitų teritorijos.“
b)
papildomas šia 4 dalimi:
„4. Nepažeidžiant 792a straipsnio, kai eksportui įforminti deklaruotų prekių nebeplanuojama išgabenti iš Bendrijos muitų teritorijos, asmuo, išgabenantis tas prekes iš išvežimo muitinės įstaigos į minėtoje teritorijoje esančią vietą, išvežimo muitinės įstaigai pateikia 1 dalies antros pastraipos a punkte nurodytą informaciją. Ši informacija gali būti pateikta bet kokia forma.“
25.
796da straipsnio 4 dalies e punktas pakeičiamas taip:
„e)
ekonominių operacijų vykdytojų tvarkomi prekių, tiekiamų į naftos ir dujų gręžimo ir gavybos platformas arba vėjo jėgaines, apskaitos įrašai.“
26.
841 straipsnio 1 dalyje žodžiai „787-796e straipsniai“ pakeičiami žodžiais „786 straipsnio 1 dalis ir 2 dalies b punktas ir 787-796e straipsniai“.
27.
841a straipsnis pakeičiamas taip:
„841a straipsnis
1. Kitais nei Kodekso 182 straipsnio 3 dalies trečiame sakinyje nurodytais atvejais, apie reeksportą pranešama 842a-842e straipsniuose nustatyta tvarka pateikiant išvežimo bendrąją deklaraciją, išskyrus atvejus, kai vadovaujantis 842a straipsnio 3 arba 4 dalimi šis reikalavimas netaikomas.
2. Kai reeksportuojant laikinai saugomas arba I kontrolės tipo laisvojoje zonoje laikomas prekes nereikalaujama pateikti muitinės deklaracijos arba išvežimo bendrosios deklaracijos, prieš prekių išvežimą apie reeksportą muitinės nustatyta forma pranešama prekių išgabenimo iš Bendrijos muitų teritorijos vietos kompetentingai muitinės įstaigai.
3 dalyje nurodyto asmens prašymu jam gali būti leista pataisyti vieną ar daugiau pateikto pranešimo duomenų elementų. Tokių pataisų daryti nebegalima pranešime nurodytas prekes išgabenus iš Bendrijos muitų teritorijos.
3. 2 dalies pirmoje pastraipoje nurodytą pranešimą teikia vežėjas. Tačiau, jeigu vežėjas buvo informuotas ir pagal sutartį davė sutikimą, kad pranešimą pateiktų šios dalies antrame sakinyje nurodytas asmuo, tokį pranešimą teikia prekių laikinosios saugyklos savininkas arba I kontrolės tipo laisvojoje zonoje esančios prekių saugyklos savininkas, arba bet kuris kitas asmuo, galintis pateikti prekes muitinei. Išvežimo muitinės įstaiga gali manyti, kad vežėjas pagal sutartį davė savo sutikimą ir kad pranešimas buvo pateiktas jam žinant, išskyrus atvejus, kai yra tam prieštaraujančių įrodymų.
796d straipsnio 1 dalies paskutinė pastraipa taikoma atsižvelgiant į vežėjo apibrėžtį.
4. Kai pateikus 2 dalies pirmoje pastraipoje nurodytą pranešimą prekių nebeplanuojama išgabenti iš Bendrijos muitų teritorijos, 796d straipsnio 4 dalis taikoma mutatis mutandis.“
28.
842a straipsnis pakeičiamas taip:
„842a straipsnis
1. Nepažeidžiant 3 ir 4 dalių, kai išvežant prekes iš Bendrijos muitų teritorijos nereikalaujama pateikti muitinės deklaracijos, išvežimo muitinės įstaigai pateikiama išvežimo bendroji deklaracija.
2. Šiame skyriuje išvežimo muitinės įstaiga yra:
a)
prekių išgabenimo iš Bendrijos muitų teritorijos vietos kompetentinga muitinės įstaiga; arba
b)
vietos, kurioje prekės pakraunamos į laivą arba orlaivį, kuriuo jos išgabenamos į paskirties vietą už Bendrijos muitų teritorijos ribų, kompetentinga muitinės įstaiga, jei prekės iš Bendrijos muitų teritorijos išgabenamos oru arba jūra.
3. Išvežimo bendrosios deklaracijos pateikti nereikia, jei elektroninė tranzito deklaracija pateikiama su išvežimo bendrosios deklaracijos duomenimis ir jei paskirties įstaiga taip pat yra ir išvežimo muitinės įstaiga arba paskirties įstaiga yra už Bendrijos muitų teritorijos ribų.
4. Išvežimo bendrosios deklaracijos pateikti nereikia šiais atvejais:
a)
kai taikomos 592a straipsnyje išvardytos išimtys;
b)
kai prekės pakraunamos Bendrijos muitų teritorijoje esančiame uoste ar oro uoste ir planuojamos iškrauti kitame Bendrijos uoste ar oro uoste, jeigu išvežimo muitinės įstaigai paprašius kaip numatytos iškrovimo vietos įrodymas jai pateikiamas verslo, uosto ar transporto manifestas arba krovinio aprašas. Tas pats taikoma, jei prekes gabenantis laivas turi įplaukti į už Bendrijos muitų teritorijos ribų esantį uostą arba orlaivis turi nusileisti už Bendrijos muitų teritorijos ribų esančiame oro uoste, o atitinkamos prekės lieka pakrautos laive arba orlaivyje, kol jis stovi už Bendrijos muitų teritorijos ribų esančiame uoste arba oro uoste;
c)
kai uoste arba oro uoste prekės neiškraunamos iš transporto priemonių, įvežusių jas į Bendrijos muitų teritoriją ir išvešiančių iš šios teritorijos;
d)
kai prekės buvo pakrautos ankstesniame Bendrijos muitų teritorijoje esančiame uoste arba oro uoste ir lieka toje pačioje transporto priemonėje, išvešiančioje jas iš Bendrijos muitų teritorijos;
e)
kai laikinai saugomos arba I kontrolės tipo laisvojoje zonoje laikomos prekės prižiūrint tai pačiai muitinės įstaigai perkraunamos iš jas į tą laikinąją saugyklą arba laisvąją zoną atgabenusios transporto priemonės į laivą, orlaivį arba traukinį, išgabensiančius prekes iš laikinojo saugojimo vietos arba laisvosios zonos už Bendrijos muitų teritorijos ribų, jeigu:
i)
perkraunama per keturiolika kalendorinių dienų nuo tada, kai prekės buvo pateiktos laikinai saugoti arba į I kontrolės tipo laisvąją zoną; susidarius ypatingoms aplinkybėms, muitinė gali pratęsti šį laikotarpį tiek, kiek būtina dėl susidariusių aplinkybių;
ii)
informacija apie prekes prieinama muitinei ir
iii)
vežėjo žiniomis, prekių paskirties vieta arba gavėjas nesikeičia.
f)
kai išvežimo muitinės įstaiga, naudodamasi laikinosios saugyklos savininko, vežėjo arba uosto ar oro uosto veiklos vykdytojo duomenų apdorojimo sistema ar kita muitinės patvirtinta verslo duomenų apdorojimo sistema, gauna įrodymus, kad iš Bendrijos muitų teritorijos išgabenamoms prekėms jau yra įforminta muitinės deklaracija su išvežimo bendrosios deklaracijos duomenimis.
Nepažeidžiant 842d straipsnio 2 dalies, a-f punktuose nurodytais atvejais muitinis tikrinimas atliekamas atsižvelgiant į padėties ypatumus.
5. Išvežimo bendrąją deklaraciją, kai jos reikalaujama, teikia vežėjas. Tačiau, jeigu vežėjas buvo informuotas ir pagal sutartį davė sutikimą, kad deklaraciją pateiktų šios dalies antrame sakinyje nurodytas asmuo, tokią deklaraciją teikia prekių laikinosios saugyklos savininkas arba I kontrolės tipo laisvojoje zonoje esančios prekių saugyklos savininkas, arba bet kuris kitas asmuo, galintis pateikti prekes. Išvežimo muitinės įstaiga gali manyti, kad vežėjas pagal sutartį davė savo sutikimą ir kad deklaracija buvo pateikta jam žinant, išskyrus atvejus, kai yra tam prieštaraujančių įrodymų.
796d straipsnio 1 dalies paskutinė pastraipa taikoma atsižvelgiant į vežėjo apibrėžtį.
6. Kai pateikus išvežimo bendrąją deklaraciją prekių nebeplanuojama išgabenti iš Bendrijos muitų teritorijos, 796d straipsnio 4 dalis taikoma mutatis mutandis.“
29.
842d straipsnio 2 dalies antra pastraipa pakeičiama taip:
„Kai iš Bendrijos muitų teritorijos išvežamos prekės, kurių nereikalaujama nurodyti išvežimo bendrojoje deklaracijoje taikant vieną iš 842a straipsnio 4 dalyje nustatytų išimčių, rizikos analizė atliekama pateikus prekes muitinei, kai tai privaloma, ir remiantis toms prekėms įformintais dokumentais ar kita su jomis susijusia informacija.“
2 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja septintą dieną nuo jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
1 straipsnio 1-13 ir 15-29 punktai taikomi nuo 2011 m. sausio 1 d. Tačiau, jeigu eksporto operacija buvo pradėta prieš 2011 m. sausio 1 d. pagal 793c straipsnio 1 dalį naudojant administracinį lydraštį, išvežimo muitinės įstaiga tą dieną ir po jos taiko 793c straipsnyje nustatytas priemones.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2010 m. gegužės 20 d.