ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 20. července 2010
o státní podpoře C 27/09 (dříve N 34/B/09) Rozpočtová podpora ve prospěch France Télévisions, kterou Francouzská republika hodlá poskytnout ve prospěch France Télévisions
(oznámeno pod číslem K(2010) 4918)
(Pouze francouzské znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2011/140/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
poté, co vyzvala zúčastněné strany, aby v souladu s uvedenými články podaly své připomínky (1), a s ohledem na tyto připomínky,
vzhledem k těmto důvodům:
I. POSTUP
(1)
Dopisem ze dne 23. ledna 2009 oznámila Francouzská republika Komisi, že zamýšlí poskytnout rozpočtovou podporu na rok 2009 ve výši 450 milionů EUR ve prospěch France Télévisions, začleněnou již do rozpočtového zákona. Komise ji dopisem ze dne 13. března 2009 požádala o doplňující informace, které Francouzská republika poskytla dne 25. května 2009. V tomto dopisu Francouzská republika rozšířila předmět oznámení a současně dala najevo záměr zavést dlouhodobý víceletý mechanismus veřejného financování France Télévisions, jehož součástí bude roční podpora.
(2)
Komise v dopisu ze dne 1. září 2009 jednak usoudila, že rozpočtová podpora schválená na rok 2009 je slučitelná s vnitřním trhem podle čl. 106 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „SFEU“), jednak informovala Francouzskou republiku o svém rozhodnutí zahájit řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU ohledně nového mechanismu veřejného financování France Télévisions v následujících letech.
(3)
Francouzská republika předložila své komentáře dne 7. října 2009.
(4)
Rozhodnutí Komise o zahájení řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (2). Komise vyzvala zúčastněné strany, aby předložily své připomínky k dotčené podpoře.
(5)
Komise v této věci obdržela připomínky od zúčastněných stran. Předala je Francouzské republice a umožnila jí, aby se k nim vyjádřila, a její připomínky obdržela dopisem ze dne 15. ledna 2010.
(6)
Ve dnech 23. dubna, 19. května a 22. června 2010 zaslala Francouzská republika Komisi upřesnění nebo doplňující informace.
II. PODROBNÝ POPIS MECHANISMU FINANCOVÁNÍ
(7)
Víceletý mechanismus financování, který je předmětem tohoto rozhodnutí, souvisí s financováním poslání veřejné služby France Télévisions, které Komise zkoumala ve svých rozhodnutích ze dne 10. prosince 2003 (3), 20. dubna 2005 (4), 16. července 2008 (5) a 1. září 2009 (6). Představuje nicméně opatření odlišné od opatření, která byla předmětem rozhodnutí z let 2003, 2005 a 2008. Tedy konkrétněji: rozpočtové podpory, jež jsou podrobněji popsány níže, doplní veřejné zdroje přidělované France Télévisions v rámci příspěvku na veřejnoprávní audiovizuální vysílání, dříve nazývaného poplatek, který byl předmětem rozhodnutí Komise ze dne 20. dubna 2005 a který není jakožto stávající podpora pozměněn novými ustanoveními. Účelem těchto dvou veřejných zdrojů bude pokrýt náklady na poslání veřejné služby France Télévisions, snížené o nadále existující čisté příjmy z obchodních činností.
II.1 Hlavní právní základy
(8)
Hlavní ustanovení nového mechanismu veřejného financování jsou obsažena v zákoně č. 2009-258 ze dne 5. března 2009 o audiovizuální komunikaci a nové veřejné službě televize. Oznámená podpora je součástí širší reformy struktur a poslání obecného hospodářského zájmu veřejnoprávního audiovizuálního vysílání, kterou zákon zavádí. Zákon tak pozměňuje zákonná ustanovení, jimiž se řídí poslání veřejné služby France Télévisions, zejména zákon č. 86-1067 ze dne 30. září 1986 o svobodě sdělovacích prostředků. Tato poslání jsou dále upřesněna v seznamu úkolů a povinností a ve smlouvě o cílech a prostředcích France Télévisions, které byly schváleny prováděcími předpisy k zákonu o svobodě sdělovacích prostředků. Zákon č. 2009-258 ze dne 5. března 2009 obsahuje rovněž finanční ustanovení, jimiž se na jednu stranu mění daňový zákoník, na druhou stranu stanoví zásada rozpočtové podpory pro France Télévisions začleněné v rozpočtovém zákoně.
II.2 Činnost a financování příjemce: France Télévisions
(9)
France Télévisions je akciová společnost založená podle článku 44-I zákona č. 86-1067 ze dne 30. září 1986 o svobodě sdělovacích prostředků. Tento pozměněný zákon zřizuje jediný podnik, France Télévisions, který seskupuje dříve samostatné právnické subjekty různých televizních kanálů. Podléhá hospodářské a finanční kontrole francouzského státu. Její akciový kapitál je rozdělen na akcie na jméno, které smí vlastnit pouze stát. V její správní radě zasedá kromě předsedy čtrnáct členů s pětiletým mandátem, a sice dva členové parlamentu jmenovaní kulturními komisemi národního shromáždění a senátu, pět zástupců státu, pět osobností jmenovaných Nejvyšší radou pro audiovizuální vysílání a dva zástupci zaměstnanců.
(10)
France Télévisions je přední francouzskou audiovizuální skupinou. Zaměstnává zhruba 11 000 pracovníků a zahrnuje televizní kanály France 2, France 3, France 4, France 5 a France Ô vysílající na území francouzské metropole, jakož i RFO, společnost zahrnující veřejnoprávní televizní a rádiové stanice vysílající v zámořských departementech a územích. Skupina zahrnuje rovněž reklamní agenturu, ačkoli se v současnosti zkoumá možnost osvobození od tohoto závazku, a společnosti věnující se diverzifikačním činnostem. Některé kanály France Télévisions vysílají ve velkém rozsahu v několika členských státech, zejména v Belgii a v Lucembursku.
(11)
Obrat France Télévisions za rok 2007, což bylo poslední finanční období před oznámením reformy veřejnoprávního audiovizuálního vysílání, činil 2 927 milionů EUR, z toho 64,2 % pocházelo z poplatků, 28,1 % z příjmů z reklamy (reklama a sponzorování) a 7,7 % z jiných příjmů. V letech 2003 až 2007 zůstával podíl jednotlivých složek obratu relativně stálý, přičemž příjmy z reklamy a sponzorování se pohybovaly v rozmezí 30 % a 28 %. V letech 2003 až 2007 vykazovala celá skupina každoročně lehce plusový čistý výsledek, jehož souhrnná výše za toto období činí 99 milionů EUR.
(12)
Tento trend se změnil po oznámení reformy veřejnoprávního audiovizuálního vysílání v lednu 2008, která zahrnuje zejména budoucí ztrátu příjmů z reklamních spotů. Finanční období 2008 bylo pro France Télévisions ztrátové s čistým minusovým výsledkem [50-100] (7) milionů EUR (z toho [50-100] milionů EUR za oblast veřejné služby) způsobeným zejména značným poklesem příjmů z reklamy, kterému úplně nezabránila ani výjimečná kapitálová dotace ve výši 150 milionů EUR schválená rozhodnutím Komise ze dne 16. července 2008. V roce 2009, jakmile vstoupila v platnost reforma veřejnoprávního audiovizuálního vysílání, umožnila poskytnutá rozpočtová podpora ve výši 415 milionů EUR, kterou Komise schválila svým rozhodnutím ze dne 1. září 2009, téměř vykompenzovat snížení příjmů z reklamy a skupina France Télévisions vykázala lehce přebytkový čistý výsledek ([10-20] milionů EUR). Oblast veřejné služby však zůstala lehce ztrátová ve výši [0-5] milionů EUR, přičemž plusového výsledku dosáhly obchodní společnosti skupiny.
(13)
Činnosti a řízení skupiny France Télévisions v těchto posledních letech 2004-2008 a postavení podniku v perspektivě reformy veřejnoprávního audiovizuálního vysílání byly předmětem relativně kritické zprávy francouzského Účetního dvora „France Télévisions a nová veřejnoprávní televize“. Zpráva, na niž se odvolávají jisté třetí zúčastněné strany ve svých připomínkách, byla schválena na jednání a zveřejněna dne 14. října 2009, tedy po rozhodnutí o zahájení řízení. Zpráva odkrývá dosavadní nevyužité možnosti pokroku v řízení a ve výsledcích France Télévisions a obsahuje doporučení k budoucímu zlepšení v novém kontextu reformy.
II.3 Poslání veřejné služby France Télévisions
II.3.1 Definice poslání veřejné služby v zákoně
(14)
Pozměněný článek 43-11 zákona č. 86-1067 ze dne 30. září 1986 formuluje poslání veřejné služby France Télévisions a stanoví, že veřejnoprávní kanály „sledují poslání veřejné služby v obecném zájmu. Poskytují všem složkám veřejnosti souhrn programů a služeb, které se vyznačují rozmanitostí a pluralismem, požadavky na kvalitu a inovaci, dodržování ústavně zakotvených lidských práv a demokratických zásad. Předkládají rozmanitou nabídku analogových i digitálních programů v oblastech informací, kultury, vědy, zábavy a sportu. Podporují demokratickou diskuzi, výměnu názorů mezi různými částmi obyvatelstva, jakož i sociální začlenění a občanské povědomí. Vyvíjejí činnost ve prospěch sociální soudržnosti, kulturní rozmanitosti a boje proti diskriminaci a navrhují programovou tvorbu odrážející rozmanitost francouzské společnosti. Zajišťují šíření francouzského jazyka, popřípadě regionálních jazyků, a zdůrazňují rozmanitost kulturního a jazykového dědictví Francie. Přispívají k rozvoji a šíření intelektuální a umělecké tvorby a občanských, hospodářských, sociálních, vědeckých a technických znalostí, jakož i ke vzdělávání v oblasti audiovizuálního odvětví a médií. Podporují výuku cizích jazyků. Podílejí se na výchově v oblasti životního prostředí a trvalého rozvoje. Vhodnými prostředky podporují přístup neslyšících a osob s poruchou sluchu k programům, které vysílají. Zajišťují solidnost, nezávislost a pluralismus informací, jakož i pluralistický výklad myšlenkových proudů a názorů za dodržení zásady rovného zacházení a doporučení Nejvyšší rady pro audiovizuální vysílání. Subjekty veřejného sektoru audiovizuální komunikace při výkonu svých poslání přispívají k vnější audiovizuální činnosti, k šíření frankofonie a kultury a francouzského jazyka ve světě. Snaží se o rozvíjení nových služeb, které by obohatily a doplnily jejich nabídku programů, jakož i nové techniky výroby a vysílání programů a služeb audiovizuální komunikace. Každý rok je parlamentu předkládána zpráva za účelem vykázání, jak jsou prováděna ustanovení tohoto článku“.
II.3.2 Promítnutí povinností veřejné služby do činnosti France Télévisions
(15)
Pokud jde o konkrétní promítnutí těchto poslání, část I článku 44 zákona č. 86-1067 ze dne 30. září 1986 uvádí, že France Télévisions je pověřena sestavováním a plánováním televizních programů a služeb audiovizuální komunikace, jež odpovídají posláním veřejné služby vymezeným v článku 43-11 a v seznamu úkolů a povinností podle článku 48 uvedeného zákona.
(16)
Nařízení č. 2009-796 ze dne 23. června 2009 nyní stanoví jednotný seznam úkolů a povinností skupiny France Télévisions. V seznamu úkolů a povinností je vymezena činnost kanálů France Télévisions se závaznými programovými úkoly vysílání, často v době vysoké sledovanosti, každodenních kulturních pořadů, hudebních pořadů, zejména klasické hudby, za současného střídání evropských nebo regionálních orchestrů, divadelních představení nebo populárně vědeckých pořadů (články 4 až 7 seznamu úkolů a povinností). France Télévisions je rovněž povinna začlenit do souhrnu svých programů evropský rozměr, zejména vysíláním reportáží o životním stylu nebo kulturním životě v ostatních členských státech a vysíláním pořadů náboženského zaměření věnovaným hlavním náboženským vyznáním zastoupeným ve Francii (články 14 a 15 seznamu úkolů a povinností). Uvedena je rovněž povinnost sdružovat širokou a vyváženou diváckou veřejnost (článek 18).
(17)
Kromě toho jsou podle článku 53 zákona č. 86-1067 o svobodě sdělovacích prostředků uzavírány víceleté smlouvy o cílech a prostředcích mezi státem a France Télévisions na dobu tří až pěti let. Smlouvy o cílech a prostředcích stanoví za dodržení poslání veřejné služby France Télévisions zejména:
-
prioritní směry jejího rozvoje,
-
závazky přijaté se zřetelem na tvůrčí rozmanitost a inovaci,
-
minimální výši investic France Télévisions - v procentech jejích příjmů a v absolutní hodnotě - do produkce evropských filmových a audiovizuálních děl a původní tvorby ve francouzském jazyce,
-
závazky umožňující zajistit účast a občanské povědomí znevýhodněných osob, přizpůsobení všech televizních programů neslyšícím osobám nebo osobám s poruchou sluchu,
-
závazky umožňující zajistit vysílání televizních programů, které budou pomocí vhodného zařízení přístupné nevidomým nebo zrakově postiženým osobám,
-
předpokládané náklady na její činnost v každém dotyčném roce a kvantitativní i kvalitativní ukazatele plnění a zjištěných výsledků,
-
výši veřejných prostředků, které jí mají být přiděleny, a stanovení prostředků přednostně určených na rozvoj programových rozpočtů,
-
výši očekávaného výnosu z vlastních příjmů s odlišením příjmů z reklam a sponzorování,
-
hospodářský výhled v případě placených služeb,
-
popřípadě výhled v oblasti obnovení finanční rovnováhy.
(18)
V současnosti jsou povinnosti veřejné služby France Télévisions předmětem smlouvy o cílech a prostředcích na léta 2007-2010 „France Télévisions, první soubor bezplatných televizních kanálů v éře digitálního vysílání“ ze dne 24. dubna 2007, kterou podepsali odpovědní ministři a prezident France Télévisions. V oddílu cíle I.2 „Podporovat hodnoty identity veřejné služby“ smlouva stanoví cíle konkrétní činnosti provázené kvalitativními nebo kvantitativními ukazateli, jichž má být dosaženo v těchto oblastech:
-
vysíláním kulturních programů alespoň v době vysoké sledovanosti napomáhat přístupu širší veřejnosti ke kulturním programům i z hlediska demokratizace kultury,
-
odrážet pluralismus v informacích a občanskou debatu,
-
nabízet širokou škálu sportovních disciplín s důrazem na sporty méně exponované na soukromých televizních kanálech,
-
odrážet rozmanitost a zlepšovat zviditelnění složek francouzské společnosti,
-
podporovat obranu francouzské a evropské kulturní identity, chápání fungování Evropské unie a její přínosy, jakož i výuku cizích jazyků.
(19)
Smlouva rovněž stanoví víceletý finanční plán, který obsahuje opravnou doložku, jež stanoví, že stát a skupina se v závislosti na vývoji příjmů z reklamy shodnou na úpravě potřeby veřejných zdrojů, přičemž přebytky nevyčleněné na snížení této potřeby veřejných zdrojů budou přednostně vyčleněny na výdaje ve prospěch audiovizuální tvorby.
(20)
Po reformě byl k platné smlouvě o cílech a prostředcích připojen dodatek na léta 2009-2012. Tento dodatek, který je co do finančního plánu podrobněji popsán níže, ještě posiluje hodnoty identity veřejné služby poskytované France Télévisions a stanoví nové kvantitativní ukazatele, jichž má být každoročně dosahováno v určitých oblastech uvedených v 18. bodě odůvodnění.
II.3.3 Zavedení nových inovativních audiovizuálních služeb
(21)
Nový seznam úkolů a povinností France Télévisions stanoví zavedení řady inovativních služeb určených k obohacení redakční nabídky, například zavedení komunikačních služeb, audiovizuálních mediálních služeb na požádání nebo doplňkových obsahů obohacujících její programy. V dodatku smlouvy o cílech a prostředcích se plánuje také zavedení inovativních služeb, zejména bezplatného nebo zpoplatněného videa na vyžádání, osobní mobilní televize, vysílání na internetu, mobilní aplikace, regionální nebo tematické WebTV.
II.3.4 Externí kontrola povinností veřejné služby, včetně zavedení nových služeb
(22)
Správní rada France Télévisions schvaluje podle článku 53 zákona č. 86-1067 ze dne 30. září 1986 návrh smlouvy o cílech a prostředcích této společnosti a projednává její každoroční plnění, přičemž výsledek projednávání je veřejně dostupný. Smlouvy o cílech a prostředcích, jakož i případné dodatky k těmto smlouvám, se před podpisem zašlou kulturním a finančním výborům národního shromáždění, senátu a Nejvyšší rady pro audiovizuální vysílání. Výbory mohou vyslovit stanovisko ve lhůtě šesti týdnů.
(23)
Prezident France Télévisions navíc kulturním a finančním výborům národního shromáždění a senátu předloží výroční zprávu o plnění smlouvy o cílech a prostředcích. Při příležitosti předložení zprávy o plnění smlouvy o cílech a prostředcích příslušným výborům národního shromáždění a senátu prezident France Télévisions podá zprávu i o činnosti a práci interního poradního výboru odpovědného za programy, který je složen z diváků a pověřen vydáváním stanovisek a doporučení k programům.
(24)
Stejně tak se stal předběžný návrh seznamu úkolů a povinností France Télévisions, jenž byl stanoven nařízením, předmětem veřejné konzultace ve dnech 10. až 24. listopadu 2008, kdy zhruba patnáct subjektů předložilo příspěvky, jež daly podnět ke změnám původního znění, a po konzultaci bylo vydáno stanovisko Nejvyšší rady pro audiovizuální vysílání. Pokud jde o externí kontrolu jeho plnění, článek 48 zákona ze dne 30. září 1986 stanoví předkládání roční zprávy Nejvyšší rady pro audiovizuální vysílání kulturním výborům národního shromáždění a senátu. Zpráva bude předkládána rovněž ministerstvu kultury a komunikací.
(25)
Tyto parlamentní výbory, stejně jako Nejvyšší rada pro audiovizuální vysílání, mohou vyslechnout třetí strany. Ve skutečnosti jsou zúčastněné strany pravidelně vyslechnuty na této půdě a oznamují svá stanoviska k otázkám, které se týkají veřejnoprávního audiovizuálního vysílání.
II.4 Finanční vyrovnání postupného úbytku až úplného zániku reklamních spotů
(26)
Aby programová tvorba veřejnoprávního vysílání byla svobodnější a méně závislá na obchodních hlediscích, čl. 53 pododstavec VI pozměněného zákona č. 86-1067 ze dne 30. září 1986 o svobodě sdělovacích prostředků počítá s úbytkem a později úplným zánikem reklamních spotů: „Programy státních televizních služeb uvedených v části I článku 44, s výjimkou jejich regionálních a místních programů, vysílané mezi dvacátou a šestou hodinou, neobsahují jiné reklamní spoty než ty, které se týkají výrobků a služeb prezentovaných pod jejich obecným označením. Toto ustanovení platí rovněž pro programy, které tyto služby vysílají mezi šestou a dvacátou hodinou od ukončení analogového pozemního vysílání televizních služeb uvedených v téže části I na celém území metropole. Netýká se kampaní obecného zájmu“.
(27)
Ukončení analogového pozemního vysílání televizních služeb je stanoveno nejpozději na 30. listopad 2011. Kromě výjimky týkající se reklamy na výrobky nebo služby bez obchodní značky jsou stanoveny odchylky u vysílání reklamních spotů pro zámořské departementy a společenství nebo pro Novou Kaledonii, neexistuje-li nabídka soukromé televize s nekódovaným pozemním vysíláním.
(28)
Jak stanoví článek 53 pozměněného zákona č. 86-1067 o svobodě sdělovacích prostředků, úbytek a poté zánik reklamních spotů vyplývající z provádění zákona vede k finančnímu vyrovnání od státu, které je poskytnuto France Télévisions za podmínek stanovených každým rozpočtovým zákonem. Za tímto účelem Francouzský stát vytvořil v rubrice „Média“ souhrnného státního rozpočtu nový program nazvaný „Podíl na financování veřejnoprávního audiovizuálního vysílání“. Čistě pro informaci: francouzské orgány mají za to, že podíl veřejné dotace, který doplňuje výnos z příspěvku na veřejnoprávní audiovizuální vysílání, bude činit v roce 2010 přibližně 460 milionů EUR, v roce 2011 to bude 500 milionů EUR a v roce 2012 650 milionů EUR.
(29)
Francouzská republika prohlašuje, že veřejné financování z rozpočtové podpory bude každoročně stanoveno v závislosti na nákladech na výkon veřejné služby France Télévisions a připočteno k výnosu z příspěvku na veřejnoprávní audiovizuální vysílání za současného odečtení nadále existujících příjmů z obchodní činnosti. Francouzské orgány v tomto ohledu předložily odhad nákladů a příjmů veřejné služby France Télévisions sestavený podle obchodního plánu na léta 2009-2012 a shrnutý níže:
Tabulka 1
Odhad příjmů a nákladů France Télévisions v souvislosti s poskytováním veřejné služby v letech 2010-2012
(v mil. EUR)
2010
2011
2012
Rozpočet
Rozp. odh.
Rozp. odh.
A/Veřejné zdroje
[2 500-3 000]
[2 500-3 000]
[2 500-3 000]
B/Jiné zdroje (reklama, sponzorování atd.)
[300-600]
[300-600]
[300-600]
C/Hrubé náklady veřejné služby
[3 500-3 000]
[3 500-3 000]
[3 500-3 000]
D/Čisté náklady veřejné služby (C + B)
[3 000-2 500]
[3 000-2 500]
[3 000-2 500]
Rozdíl čisté náklady veřejné služby - veřejné zdroje (D + A)
[- 50-50]
[- 50-50]
[- 50-50]
Zdroj: Připomínky Francie ze dne 15. ledna 2010.
(30)
Výše uvedená tabulka ukazuje odhad schodku odpovídajícího nekrytým čistým nákladům k tíži veřejné služby France Télévisions v letech 2010 a 2011. Tento schodek by měl být částečně snížen v roce 2012, kdy se počítá s mírným přebytkem ve výši [30-50] milionů EUR, čili [0-5] % čistých nákladů veřejné služby. Tento odhad přebytku na rok 2012 (pokud by se ve skutečnosti potvrdil, což předpokládá, že se příjmy a náklady budou vyvíjet přesně podle odhadu) zůstane nižší než kumulovaný schodek plánovaný na roky 2010 a 2011. Podle stávající smlouvy o cílech a prostředcích budou muset být přebytky nepřidělené na snížení potřeb veřejných zdrojů přednostně přiděleny na výdaje ve prospěch audiovizuální tvorby. Ta je běžně určena k tvorbě programů, případným přebytkem by se tedy neměla financovat obchodní činnost.
(31)
Je třeba poznamenat, že obchodní plán na léta 2009-2012 převzatý v kapitole V dodatku ke stávající smlouvě o cílech a prostředcích nahrazuje finanční složku smlouvy, která byla uzavřena v dubnu 2007, s ohledem na nový rámec stanovený reformou a na související finanční důsledky. Obchodní plán počítá se snížením celkových hrubých nákladů na poskytování veřejné služby za období 2010-2012, se současným snížením provozních nákladů ve srovnání s původní smlouvou, snížením nákladů na vysílání a využitím synergických účinků vyplývajících ze společného podniku, a to navzdory zavedení nových nákladových položek spojených s reformou.
(32)
Pokud jde o příjmy: ačkoli plánované veřejné příjmy rostou, úplně nezajišťují vyrovnanost účtů v období 2010-2012 a jak je uvedeno v tabulce 1, jsou stále nižší než hrubé náklady veřejné služby, takže odhadovaná finanční rovnováha závisí na příjmech z obchodní činnosti, které budou každoročně přetrvávat. Z obchodního plánu je také zřejmé, že podnik i stát mají zájem na rychlejším dosažení rovnováhy, než bylo původně plánováno. Dále je v něm upřesněna potřeba přesného a pravidelného monitorování s ohledem na pozitivní nebo negativní události.
II.5 Určení maximální výše veřejných zdrojů
(33)
Článek 44 pozměněného zákona č. 86-1067 o svobodě sdělovacích prostředků upřesňuje také, že: „Veřejné zdroje přidělené subjektům veřejnoprávního audiovizuálního vysílání náhradou za povinnosti veřejné služby, které jim byly uloženy, nepřesáhnou výši nákladů na plnění uvedených povinností“. Toto ustanovení vyplývá ze závazků Francouzské republiky výslovně začlenit do zákona zásadu neposkytování nadměrných vyrovnávacích plateb za povinnosti veřejné služby v rámci řízení, jež vedlo k rozhodnutí Komise o slučitelnosti ze dne 20. dubna 2005, které se týká použití zdrojů z televizních poplatků (8).
(34)
Podle výše uvedeného závazku převzalo nařízení č. 2007-958 ze dne 15. května 2007 o finančních vztazích mezi státem a subjekty veřejného sektoru audiovizuální komunikace ve svém článku 2 doslovné znění článku 53 zákona ze dne 30. září 1986 s přihlédnutím k „přímým nebo nepřímým příjmům získaným z poslání veřejné služby“ a upřesňuje, že náklady na plnění povinností veřejné služby byly určeny pomocí oddělených účtů. Nařízení ukládá ve svém článku 3 skupině France Télévisions a jejím dceřiným společnostem povinnost, aby při všech obchodních činnostech dodržovala tržní podmínky a aby nezávislý subjekt vypracoval výroční zprávu o plnění této povinnosti, která bude předána odpovědnému ministrovi, národnímu shromáždění a senátu.
(35)
Komise obdržela a prozkoumala zprávy o provádění článků 2 a 3 nařízení, které se týkají finančních období 2007 a 2008 (zprávy vypracované podle článku 3 nařízení byly schváleny za rok 2007 auditory společností PriceWaterhouseCoopers a KPMG a za rok 2008 společností Cabinet Rise), jakož i návrh zprávy za rok 2009 podle článku 2.
II.6 Nové poplatky stanovené reformou veřejnoprávního audiovizuálního vysílání
(36)
Zákon č. 2009-258 ze dne 5. března 2009 rovněž pozměnil daňový zákon za účelem zavedení nových poplatků z reklamy a elektronických komunikací.
II.6.1 Poplatek z reklamních spotů
(37)
V oddílu II první části knihy I všeobecného daňového zákoníku je nyní zařazena kapitola VIIf, která zavádí poplatek, jemuž podléhají všichni poskytovatelé televizních služeb se sídlem ve Francii. Základem poplatku jsou celkové částky (bez DPH) placené inzerenty za vysílání jejich reklamních spotů dotyčným poplatníkům nebo produkčním vedoucím reklamních spotů, po odečtení částek zaplacených v rámci daně stanovené v článku 302a KC všeobecného daňového zákoníku, kterou musí zaplatit poskytovatelé a distributoři televizních služeb vysílající audiovizuální díla, jež jsou způsobilá k čerpání podpory ze Státního filmového centra. Tyto částky jsou předmětem paušálního snížení o 4 %. Poplatek je vypočten tak, že se uplatní sazba 3 % na část ročních plateb (bez DPH) připadající na každou televizní službu, která převyšuje 11 milionů EUR.
(38)
Pro jiné televizní služby než ty, které jsou šířeny pozemním analogovým vysíláním, je však tato sazba stanovena pro rok 2009 na 1,5 %, pro rok 2010 na 2 % a pro rok 2011 na 2,5 %. Až do roku ukončení pozemního analogového vysílání televizních služeb na metropolitním území je pro všechny poplatníky přechodně stanovena maximální výše poplatku na 50 % zvýšení jeho základu oproti roku 2008, zjištěného v kalendářním roce, za nějž bude poplatek splatný. Částka poplatku v žádném případě nesmí být nižší než 1,5 % základu. V případě poskytovatelů televizních služeb, jejichž dosažená každodenní sledovanost mimo metropolitní Francii je vyšší než 90 % jejich celkové sledovanosti, je částka pro výpočet poplatku snížena o částky zaplacené za vysílání reklamních spotů určených pro evropský nebo světový trh, vynásobené podílem celkové roční sledovanosti dosažené mimo metropolitní Francii.
II.6.2 Poplatek z elektronických komunikací
(39)
V oddílu II první části knihy I všeobecného daňového zákoníku je nyní zařazena kapitola VIIg, jež zavádí poplatek, který musí zaplatit každý subjekt elektronických komunikací, jenž poskytuje službu ve Francii a který byl předem přihlášen u Regulačního úřadu pro elektronické komunikace (Autorité de régulation des communications électroniques). Tento poplatek se vyměřuje z částky (bez DPH) předplatného a jiných částek zaplacených uživateli za služby elektronických komunikací, které poskytují subjekty elektronických komunikací, po odečtení částky odpisů účtovaných v průběhu uzavřeného účetního období za rok, v němž se poplatek stal splatným, pokud se vztahují na materiál a vybavení, jež subjekty získaly po nabytí účinnosti zákona pro potřeby infrastruktur a sítí elektronických komunikací zřízených na území státu a jejichž doba odpisování činí nejméně deset let. Poplatek je vypočten tak, že se uplatní sazba 0,9 % na část základu poplatku, jež převyšuje 5 milionů EUR.
III. DŮVODY, KTERÉ VEDLY K ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ
(40)
Komise ve svém rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení měla za to, že vyrovnávací platba zamýšlená počínaje rokem 2010 může představovat státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU, jejíž slučitelnost s vnitřním trhem je podle čl. 106 odst. 2 SFEU třeba prozkoumat podle zásad a prováděcích předpisů pro veřejné služby rozhlasového vysílání.
(41)
Pokud jde o existenci činnosti veřejné služby, jejíž poslání byla jasně stanovena úředním aktem a jež podléhá přiměřeným kontrolním mechanismům, Komise bez pochybností dospěla k závěru, stejně jako ve svých rozhodnutích z prosince 2003, dubna 2005, července 2008 a září 2009, že poslání veřejné služby France Télévisions jsou jasně stanovena úředními akty vydanými nebo schválenými francouzským státem podle pravidel, kterými se stanoví nezávislá kontrola France Télévisions.
(42)
Naproti tomu, pokud jde o zkoumání přiměřenosti zamýšleného finančního vyrovnání v porovnání s čistými náklady na poskytování veřejné služby, Komise mimo jiné s přihlédnutím k účinkům podpory vyjádřila pochybnosti ohledně dvou otázek:
-
na jednu stranu ohledně rizika nadměrného vyrovnání čistých nákladů veřejné služby za rok 2012 a pravděpodobně i za roky 2010 a 2011, zatímco Komise k těmto rokům neměla k dispozici tak podrobné informace jako ty, které francouzské orgány poskytly za rok 2009, a
-
na druhou stranu ohledně možné existence vztahu závazného určení mezi příjmy z poplatků z reklamy a elektronických komunikací a podporou určenou pro France Télévisions, a pokud by bylo možno takový vztah prokázat, ohledně jejich negativních dopadů a jejich slučitelnosti se Smlouvou, zejména v rámci hodnocení reformy financování skupiny France Télévisions z hlediska hospodářské soutěže, které chybělo.
(43)
Komise kromě toho francouzské orgány upozornila na přijetí svého sdělení dne 2. července 2009 o použití pravidel státní podpory na veřejnoprávní vysílání (9) (dále jako „sdělení o vysílání“), jež je použitelné na podporu oznámenou již po jeho zveřejnění, a francouzské orgány vyzvala, aby k tomuto revidovanému sdělení přihlédly ve svých připomínkách.
IV. PŘIPOMÍNKY ZÚČASTNĚNÝCH STRAN
(44)
Společnost Société des auteurs et compositeurs dramatiques (SACD) ve svých připomínkách ze dne 2. listopadu 2009 upozorňuje Komisi na význam povinností, které musí France Télévisions plnit, aby podporovala národní audiovizuální tvorbu. Tento význam byl koncem roku 2008 údajně posílen mezioborovou dohodou, která má být zahrnuta do budoucí smlouvy o cílech. France Télévisions tak bude muset v roce 2010 vynaložit na národní audiovizuální tvorbu 19 % z obratu zahrnutého do základu za rok 2009 a tento podíl bude muset být v roce 2012 zvýšen na 20 %, tedy na 420 milionů EUR. Stejný podíl v případě TF1 je naopak omezen na 12,5 % a u stanice M6 a u pozemních digitálních televizních kanálů nepřekročí 11 %. Závazek ve prospěch filmové tvorby rovněž poroste každoročně v průměru o více než 1,2 % až do roku 2012. Současně se zrušením reklamy by došlo k růstu nákladů na programovou skladbu v oblasti děl z vlastní a nedovážené produkce, o čemž svědčí závazek ve prospěch inovativní a kvalitní veřejné služby.
(45)
Svaz La Fédération Française des Télécommunications et des Communications Électroniques (FFTCE) se ve svých připomínkách ze dne 30. října 2009, k nimž se připojila Iliad jakožto nečlen FFTCE, domnívá, že zrušení komerční reklamy jako takové nepřispívá k poslání veřejné služby France Télévisions. Vzhledem k tomu, že reklama není nedílnou součástí tohoto poslání, jakákoli dotace, cílená výhradně na vyrovnání ušlého zisku bez ohledu na skutečné poslání, by byla sama o sobě státní podporou v rozporu s čl. 106 odst. 2 a článkem 107 SFEU. Tato vyrovnávací platba musí krýt vlastní náklady veřejné služby, které se musí objevit v oddělených účtech. Výše dotace je ovšem zřejmě stanovena pro nadcházející roky na základě odhadu ztráty příjmů z obchodní činnosti, což za zhoršené situace na trhu vážně narušuje hospodářskou soutěž se soukromými provozovateli vysílání. Zatímco celkový obrat z reklamy France Télévisions by za zhoršené situace na trhu bezpochyby nedosáhl 500 milionů EUR, francouzské orgány se zavázaly zaplatit v roce 2009 450 milionů EUR pouze za zrušení reklamy po 20 hodině. V budoucnosti budou údajně příjmy z dotace také mnohem vyšší než příjmy z reklamních spotů, jichž by bylo dosaženo bez uskutečnění reformy.
(46)
Pokud jde o poslání služby obecného hospodářského zájmu, FFTCE poznamenává, že povinnosti, které France Télévisions ukládají stanovy Evropské vysílací unie (Union Européenne de Radiotélévision - UER) jakožto jejímu členu, již existovaly a budou pro ni použitelné, ačkoli nejsou začleněny do francouzského zákona. Omezení uložená zákonem, ostatně velmi neurčitá, se podstatně neliší od omezení vyplývajících ze stanov UER, jimž podléhají rovněž stanice TF1 a Canal + jakožto členové, takže vyrovnávací dotace podle zákona musí být označena za státní podporu.
(47)
FTTCE má nakonec za to, že nový poplatek z obratu subjektů elektronické komunikace zavedený reformou veřejnoprávního audiovizuálního vysílání je určen k financování France Télévisions. Kromě vztahu závazného určení, který orgány ve svých prohlášeních potvrdily, ovlivňují změny v jeho základě a sazbě výši dotace. Zavedení takového poplatku však porušuje článek 12 směrnice Evropského parlamentu a Rady č. 2002/20/ES ze dne 7. března 2002 o oprávnění pro sítě a služby elektronických komunikací (10), neboť členské státy nemohou subjektům ukládat žádný další poplatek z obratu, než je stanoveno touto směrnicí.
(48)
Svaz Association des chaînes privées (Sdružení soukromých televizních kanálů) se ve svých připomínkách ze dne 2. listopadu 2009 domnívá, že špatné řízení France Télévisions, na jehož četné příklady poukázal Účetní dvůr, zhoršuje zjištěný inflační dopad na trh programové tvorby a nákup vysílacích práv. V případě, že se nevede analytické účetnictví, vyvolá absence kontroly nákladů nejistoty, pokud jde o vymezení nákladů na výkon poslání veřejné služby, jež mají být financována, a tím vznikne i vážné riziko nadměrné vyrovnávací platby. Jelikož řada náznaků nasvědčuje tomu, že nový audiovizuální poplatek bude určen pro France Télévisions, jeho odvod do státního rozpočtu nesleduje jiný účel než uniknout kontrole Komise. Tento poplatek nutí konkurenty France Télévisions, aby financovali podporu, přičemž způsobuje narušení, které je ještě zhoršeno nedostatečnou diferenciací mezi programy jednotlivých kanálů v historii televize.
(49)
Evropská vysílací unie (UER) ve svých komentářích ze dne 2. listopadu 2009 zdůrazňuje nevyhnutelně výhledový charakter všech víceletých odhadů nákladů a příjmů provozovatele veřejnoprávního vysílání, které Francie předložila. Tyto odhady musí zajistit dlouhodobý finanční výhled, a danému subjektu tak umožnit zabezpečení zcela nezávislé nepřetržité služby. Korekci případných odchylek v odhadech mají zajistit mechanismy vytvořené ex post. Rozhodnutí Komise se musí týkat výpočetních parametrů ex ante a těchto mechanismů, aniž by omezovalo skutečnou výši budoucí vyrovnávací platby schválením pouze odhadovaných nákladů a příjmů, jinak by Komise stanovila a kontrolovala roční výše režimu podpor spíše než režim samotný. UER také vyjadřuje obavu, že se Komise snaží zjistit odhadovanou výši synergických účinků a zvýšení účinnosti v budoucích letech, neboť účinnost, s níž se služba obecného hospodářského zájmu poskytuje, uniká kontrole Komise podle čl. 106 odst. 2 SFEU.
(50)
Sdružení evropských komerčních televizních společností - Association des Télévisions Commerciales européennes (ACT) - ve svých komentářích ze dne 2. listopadu 2009 podporuje rozhodnutí Francouzské republiky podstatně omezit komerční reklamu u svého provozovatele veřejnoprávního vysílání. ACT poznamenává, že v daném případě nebyly splněny dvě podmínky judikatury Altmark (11), takže zamýšlený rozpočtový příspěvek představuje podporu. ACT má nicméně za to, že je-li systém financování podpory prostřednictvím poplatku vybíraného z reklamních příjmů konkurentů považován za slučitelný s právem Unie, výhody ze stažení z trhu by byly značně sníženy, zatímco takový systém by mohl v určitých ohledech způsobit větší narušení než tradiční podvojné systémy veřejného a komerčního financování.
(51)
ACT má za to, že povinnosti veřejné služby France Télévisions se údajně od roku 1994 podstatně nezměnily a jsou obdobné jako povinnosti jiných soukromých provozovatelů vysílání. Rovněž odhady vyrovnání ztráty příjmů z reklamy jsou až do roku 2012 neurčité a neberou v úvahu ani snížení s nimi spojených investičních nákladů, ani možné snížení nákladů na programovou tvorbu, která méně podléhá omezením kladeným inzerenty, ani očekávané zisky ze synergických účinků. Mechanismus přizpůsobení veřejných příjmů a příjmů z obchodní činnosti nákladům, stanovený ve smlouvě o cílech a prostředcích, by měl být přezkoumán, zejména s ohledem na proměnlivost příjmů z obchodní činnosti, jinak by Komise neměla k dispozici důvěryhodné informace, aby mohla určit skutečné náklady na poskytovanou službu a případnou nadměrnou vyrovnávací platbu. Toto ověření by bylo provedeno, aniž by podnik vedl analytické účetnictví, jak zjistil Účetní dvůr.
(52)
Nakonec má ACT za to, že podpora je fakticky financována novými poplatky, které zavádí reforma, a že pokud jde o poplatek z audiovizuální reklamy, tento poplatek zavádí ve Francii model financování veřejné služby konkurenty, od něhož bylo jinde upuštěno. Mechanismus podpory však chrání zdroje France Télévisions, ačkoli je čím dál zjevnější, že inzerenti nepřenesou celou svoji poptávku na konkurenční kanály. Kromě toho by takový mechanismus zvětšil překážky vstupu na francouzský trh.
(53)
France Télévisions se ve svých připomínkách ze dne 2. listopadu 2009 domnívá, že oznámený mechanismus jí neposkytuje žádné hospodářské zvýhodnění vůči jejím konkurentům, neboť i když je chráněna před ztrátou příjmů z obchodní činnosti, stát jí na druhé straně uložil omezení v jiné oblasti, kde není omezen žádný ze soukromých objektů na trhu: ukončení vysílání reklamy. Až nabude ukončení vysílání reklamních spotů účinnosti, zmizí jakékoli narušení hospodářské soutěže na tomto trhu, zatímco tlak na konkurenty v oblasti sponzorování bude vzhledem k omezené existenci skupiny France Télévisions nulový. Pokud jde o nákup audiovizuálních práv zvaných „premiums“, zatímco kanál TF1 dosáhl 96 nejvyšších sledovaností ze 100 a v roce 2008 18 z 20 nejvyšších sledovaností, France Télévisions nemá žádnou výhradní smlouvu s velkými americkými distribučními společnostmi. Kromě toho musí investovat do audiovizuální tvorby s požadavky na kvalitu, jež jsou neslučitelné s cíli sledovanosti komerčních televizních kanálů. Pokud jde o prodej programů, domnívá se, že je zastoupena pouze okrajově.
(54)
France Télévisions má navíc za to, že jelikož částka, která jí bude přidělena, závisí každý rok předběžně, konkrétně a objektivně na nákladech na její poslání, s korekcí ex post v případě odchylky od skutečných nákladů, splňuje oznámený mechanismus druhou podmínku judikatury Altmark. Čtvrtá podmínka této judikatury by byla rovněž splněna, neboť synergických účinků, kterých v minulosti nebylo možno využít, bude možné využít po právní reorganizaci a změně stanov; tato čtvrtá podmínka nevyžaduje, aby byla služba poskytována za co nejnižší náklady, ale aby tyto náklady odpovídaly nákladům průměrného a řádně řízeného podniku.
(55)
Pokud jde o podmínky slučitelnosti oznámeného mechanismu s vnitřním trhem: jelikož má tento mechanismus nadále existovat ještě mnoho let, nebude podle France Télévisions možné s dostatečnou jistotou zjistit čisté náklady veřejné služby tak, aby mohla Komise provést kontrolu ex ante a ověřit, zda nedošlo k nadměrné vyrovnávací platbě. Zatímco informativní odhady na léta 2010 až 2012 nejsou neslučitelné s možností dosáhnout přiměřeného zisku nebo s možností vytvořit rezervu omezenou na 10 % ročních výdajů na veřejnou službu, zákonná ustanovení a právní předpisy zřizující kontrolu ex post umožní v každém případě zajistit přiměřené financování. France Télévisions se domnívá, že - vzhledem k tomu, že kolísání nákladů na její programovou skladbu závisí na jejích redakčních výběrech - je povinna plnit pouze zákonem uložené povinnosti veřejné služby a že má Francouzská republika naprostou volnost při vymezování jejich obsahu. Tyto povinnosti se kromě toho projevují v požadavku na sledovanost, který se ukončením vysílání reklamních spotů nezmírnil. Naopak bude muset být získán větší počet programů.
(56)
Televizní kanál Métropole Télévisions (M6) má ve svých připomínkách ze dne 2. listopadu 2009 za to, že zamýšlený systém financování představuje státní podporu ve smyslu článku 107 SFEU, zejména pokud by nebyly splněny druhá a čtvrtá podmínka judikatury Altmark: vyrovnávací platbu založenou na odhadu ztráty obchodních příjmů, které jsou svou povahou (a v praxi) proměnlivé, nelze považovat za vycházející z objektivních a transparentních výpočetních parametrů nákladů veřejné služby. Základem pro výpočet kromě toho nejsou náklady průměrného a řádně řízeného podniku tohoto odvětví, nýbrž náklady skupiny France Télévisions, která je podle četných informací řízena neefektivně, což zvyšuje náklady veřejné služby, které společenství nese.
(57)
Pokud jde o slučitelnost opatření s vnitřním trhem, M6 má za to, že zamýšlený systém financování je nezákonný, neboť strukturálně vede k nadměrné vyrovnávací platbě za náklady veřejné služby. Směrnice Komise (ES) č. 2006/111/ES ze dne 16. listopadu 2006 o zprůhlednění finančních vztahů mezi členskými státy a veřejnými podniky a o finanční průhlednosti uvnitř jednotlivých podniků (12) ukládá Francii, aby veškeré náklady a výnosy služby obecného zájmu byly správně přičteny na základě důsledně uplatňovaných zásad analytického účetnictví. Jak však zdůraznil Účetní dvůr, France Télévisions takové účetní nástroje nemá. K výpočtu výše vyrovnávací platby by tedy nemohl sloužit žádný objektivní údaj. K nadměrné vyrovnávací platbě by nevyhnutelně došlo, neboť dotace je vypočtena na základě příjmů z obchodní činnosti, které nespadají do poslání veřejné služby, ani nemohou být zohledněny v jejích nákladech. Nahodilá povaha odhadů ušlých příjmů a neexistence analýzy nákladů by nevyhnutelně způsobily také nadměrnou vyrovnávací platbu.
(58)
Zahrnutí nových poplatků do mechanismu financování zhoršuje negativní dopady podpor na trhy, na nichž se nakupují audiovizuální práva a kde špatné řízení France Télévisions zaštítěné veřejnými podporami zvyšuje náklady konkurentů, a na reklamní činnost, kterou France Télévisions přenese do oblasti sponzorování, aniž by kanál M6 s ohledem na svůj odlišný profil sledovanosti mohl obsadit prostor, který France Télévisions opustila. Za těchto podmínek by mohlo být oprávněné pouze financování ex post. Mechanismus by byl tudíž strukturálně nezákonný, pokud by nebyly zavedeny mechanismy nezávislé kontroly ex post, která by zaručila, že nedojde k nadměrné vyrovnávací platbě na základě reálných číselných údajů, přičemž podle M6 by zavedení těchto mechanismů ve Francii by bylo neúčinné.
(59)
Ve svých připomínkách ze dne 2. listopadu 2009 staví televizní kanál Télévision Française 1 (TF 1) reformu financování France Télévisions do kontextu strukturálních změn ovlivňujících trh s reklamou, na němž dochází k silnému rozvoji internetu. Televize představovala v roce 2008 pouze asi 11 % z 33 miliard EUR výdajů na komunikace inzerentů. Obrat z reklamy televizních kanálů vysílajících pozemní digitální cestou vzrostl od ledna do září 2009 o 60 % oproti poklesu o 8 % v případě všech tří soukromých kanálů v historii televize. Daně a poplatky odvedené TF1 za rok 2008 představují 60 % jeho výsledku. Víceleté smlouvy o nabývání vysílacích práv, cenová inflace a nepružnost nákladů včetně nákladů na programovou skladbu, jež jsou způsobeny právními požadavky v oblasti produkce a vysílání francouzských a evropských děl, jež představují 30 % z celkového objemu poplatků, zmenšují podle TF1 jeho manévrovací prostor. Skutečnost, že bude podléhat novému audiovizuálnímu poplatku, by posílila narušení hospodářské soutěže na trhu.
(60)
Možný přesun poptávky inzerentů na TF1 je veřejně oznámeným předmětem poplatku z audiovizuální reklamy. Nejenže k očekávanému přesunu obratu ve výši 350 milionů EUR na všechny tři pozemní televizní kanály v roce 2009 nedošlo, tyto kanály dokonce vykázaly pokles o 450 milionů EUR oproti odhadům. Kromě toho by byl rozsah tohoto přesunu každopádně omezen právními předpisy, které při provádění práva Evropské unie omezují čas vysílání reklam na maximálně dvanáct minut za jednu vysílací hodinu, pokud se nepřekročí celodenní průměr šesti minut za hodinu.
(61)
TF1 se domnívá, že poplatek představuje státní podporu ze dvou důvodů: tím, že France Télévisions již ve skutečnosti nebude povinna platit poplatek po 30. listopadu 2011 (k tomuto datu bude povinna ukončit vysílání reklamních spotů a částky za ně inkasované tvoří základ poplatku), a za druhé tím, že France Télévisions obdrží zdroje takto získané, neboť z četných vládních a parlamentních prohlášení při debatách o návrhu zákona vyplývá, že tento poplatek je určen na financování podpory. Při posuzování podpory by tedy měl být vzat v úvahu režim zdanění určený na financování podpory, a to nezávisle na jeho zákonnosti.
(62)
Kanál TF1 se domnívá, že jeho povinnosti jsou srovnatelné a s povinnostmi skupiny France Télévisions, jejíž programy se takřka neliší od jejích. I když TF1 vítá přepracování smlouvy o cílech a prostředcích a seznamu úkolů a povinností v důsledku reformy veřejnoprávního audiovizuálního vysílání, má s odvoláním na stanovisko Účetního dvora za to, že nabídka veřejnoprávního vysílání je nedostatečně individualizována. Tak je zdůrazněno, že v dřívějších seznamech úkolů a povinností představovaly kvantitativní povinnosti vysílání 10 % programové skladby.
(63)
Stejně tak nedostatečná je kontrola nákladů a kvalita řízení France Télévisions, jež způsobují, že veřejná služba není poskytována za nejnižší náklady pro společenství a vzniká riziko nadměrné vyrovnávací platby. Komise by také v tomto ohledu měla prověřit růst zisků z obchodních činností, synergické účinky, které by měly po roce 2009 vyplynout ze založení jediného podniku France Télévisions, a sebemenší tlak na náklady na programovou skladbu vyplývající z menší závislosti inzerentů.
V. PŘIPOMÍNKY FRANCOUZSKÉ REPUBLIKY
(64)
Pokud jde o použití čl. 106 odst. 2 SFEU, Francouzská republika se ve svých připomínkách předaných dne 7. října 2009 a následně upřesněných odvolává zejména na pochybnosti Komise vyjádřené na jednu stranu ohledně přiměřenosti veřejného financování a rizika nadměrné vyrovnávací platby, na stranu druhou ohledně zohlednění nových poplatků zavedených reformou veřejnoprávního audiovizuálního vysílání za účelem posouzení slučitelnosti oznámeného opatření s vnitřním trhem.
V.1 Přiměřenost financování a kontrola ex-post rizika nadměrné vyrovnávací platby
(65)
Francouzská republika upřesňuje, že oznámené opatření není vyrovnávací platbou za ztrátu příjmů skupiny France Télévisions z reklamy, i když odhadované částky uvedené pro informaci k tomu přihlížejí, nýbrž jde o financování určené ke krytí nákladů na plnění poslání veřejné služby. Potřeby financování se budou muset vyvíjet v závislosti na změnách nákladů na programovou skladbu, na kolísání příjmů z obchodní činnosti nebo na vysílacích prostředcích.
(66)
Francouzská republika zdůrazňuje, že potvrzení ex ante týkající se neexistence rizika nadměrné vyrovnávací platby je nutno provést ověřením existence kontrolních mechanismů stanovených právními a správními předpisy v souladu s judikaturou a prováděcí praxí Komise, a nikoli s ohledem na uvedené odhadované orientační částky dotace a budoucích nákladů. Orientační částky jsou uvedeny pro ilustraci na základě obchodního plánu schváleného orgány dozoru a France Télévisions. Metoda výpočtu dotace nespočívá v odhadu snížení příjmů France Télévisions z reklamy. Výpočet bude spočívat v obecném vzorci: pro každý rok bude kombinovaná částka příspěvku na veřejnoprávní audiovizuální vysílání a rozpočtové dotace - při dodržení závazků Francouzské republiky a kontrolních mechanismů ex post stanovených právními a správními předpisy - úměrná nákladům na poslání veřejné služby France Télévisions sníženým o příjmy z obchodní činnosti.
(67)
Kromě toho, pokud jde o nové inovativní audiovizuální služby uvedené ve sdělení o vysílání, Francouzská republika zdůrazňuje, že některé jsou již uvedeny v novém seznamu úkolů a povinností France Télévisions a v pozměněné smlouvě o cílech a prostředcích, které byly a budou předmětem předběžných a pravidelných kontrol a konzultací, jež jsou popsány výše. Pokud jde o budoucí vývoj, Francie se domnívá, že zavedení každé významné nové služby musí být zapracováno do smlouvy o cílech a prostředcích, na niž se budou vztahovat tytéž kontroly.
(68)
Kromě toho, vzhledem k nabytí účinnosti sdělení o vysílání po zahájení tohoto řízení se Francouzská republika zavazuje ke zdokonalení svého systému finanční kontroly ex post, aby vyhověla nově upřesněným pravidlům tohoto sdělení ve věci mechanismu finanční kontroly. Bylo tak stanoveno, že se změní článek 2 nařízení č. 2007-958 ze dne 15. května 2007. Účelem této změny je:
-
zajistit, aby zpráva o oddělených účtech - což je požadavek umožňující zajistit kontrolu, zda nedošlo k nadměrné vyrovnávací platbě - byla, podobně jako zpráva podle článku 3, kontrolována externím subjektem, jehož výběr podléhá schválení ministra odpovědného za komunikace, předána tomuto ministrovi, jakož i národnímu shromáždění a senátu, a vyhotovena na náklady France Télévisions,
-
zdokonalit funkční mechanismus schopný zajistit skutečné navrácení případných nadměrných vyrovnávacích plateb nebo křížových dotací, které by tyto oddělené účty odhalily a které by nebyly slučitelné s článkem 53 zákona č. 86-1067 ze dne 30. září 1986 o svobodě sdělovacích prostředků, jakož i se sdělením Komise o vysílání.
(69)
Francouzské orgány se za účelem zdokonalení informovanosti Komise v průběhu prvních let reformy, která byla zahájena zákonem č. 2009-258 ze dne 5. března 2009, rovněž zavazují sdělovat Komisi v letech 2010 až 2013:
-
zprávy vypracované podle článků 2 a 3 výše uvedeného pozměněného nařízení ve lhůtě nejpozději šesti měsíců po schválení účtů valnou hromadou, včetně údajů týkajících se vývoje podílů na trhu s reklamou od roku 2007,
-
veřejné údaje o monitoringu plnění poslání veřejné služby France Télévisions, jako je výroční zpráva o televizních kanálech vypracovaná Nejvyšší radou pro audiovizuální vysílání (ustanoveno článkem 18 zákona č. 86-1067 ze dne 30. září 1986) a zápis ze slyšení prezidenta France Télévisions před parlamentními výbory (kulturní a finanční výbory národního shromáždění a senátu) ohledně ročního plnění smlouvy o cílech a prostředcích (jak stanoví článek 53 výše uvedeného zákona).
V.2 Zohlednění nových poplatků zavedených reformou veřejnoprávního audiovizuálního vysílání
(70)
Francouzská republika má za to, že ve svém oznámení nepřihlédla k novým poplatkům z reklamy a elektronických komunikací. I když byly tyto poplatky zavedeny stejným legislativním nástrojem, kterým byla zavedena reforma, nespadají do oznámeného opatření.
(71)
Francouzská republika upřesňuje, že veřejná prohlášení před hlasováním o zákonu, o němž se zmiňuje rozhodnutí o zahájení řízení, později popřená ustanoveními tohoto zákona, nepostačují ke zjištění vztahu závazného určení mezi poplatky a financováním podpory podle práva Evropské unie. Podle francouzského práva jsou tyto poplatky vybírány ve prospěch souhrnného státního rozpočtu, přispívají k financování veškerých veřejných výdajů a odpovídají zásadám rozpočtové univerzálnosti a jednotnosti, které jsou součástí ústavnosti veřejných financí jako celku. Podle článku 36 ústavního zákona ze dne 1. srpna 2001 o rozpočtových zákonech může částečné nebo úplné přidělení zdroje určeného ve prospěch státu právnické osobě vyplývat pouze z výslovného ustanovení rozpočtového zákona, který v daném případě neexistuje.
(72)
Francouzská republika kromě toho zdůrazňuje, že neexistuje návrh směřující k vytvoření vztahu závazného určení mezi uvedenými poplatky a financováním France Télévisions. Upřesňuje, že pokud by měla být zvažována změna struktury režimu, francouzské orgány by přikročily k novému oznámení Komisi podle ustanovení čl. 108 odst. 3 SFEU.
VI. POSOUZENÍ PODPORY
VI.1 Existence podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU
(73)
Článek 107 odst. 1 SFEU stanoví, že: „Podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné s vnitřním trhem, nestanoví-li Smlouvy jinak“. Tyto prováděcí podmínky jsou zkoumány níže:
VI.1.1 Státní zdroje
(74)
Rozpočtové podpory, které jsou předmětem tohoto oznámení, budou každoročně začleněny do rozpočtového zákona stanovujícího rozpočet francouzského státu. Jedná se tedy o opatření poskytnutá prostřednictvím státních zdrojů.
VI.1.2 Selektivní hospodářské zvýhodnění
(75)
Mechanismus rozpočtové podpory doplňující veřejné zdroje poskytnuté skupině France Télévisions je selektivní, neboť z něho bude mít výhody pouze France Télévisions. Roční rozpočtová podpora provozu, která má zejména umožnit, aby podnik pokračoval v činnosti, jej ochrání před ztrátou obchodních příjmů z reklamy, které až dosud částečně financovaly jeho výdaje a investice. France Télévisions tak bude moci dosáhnout takového podílu sledovanosti, který by bez rozpočtové podpory nemohla očekávat. Dostává se jí tak hospodářského zvýhodnění, jehož by nemohla dosáhnout jiným způsobem, nebo v tomto případě podpory, kterou by za jiných tržních podmínek, to znamená takových, za nichž působí její soukromí konkurenti, nezískala.
(76)
Komise kromě toho poznamenává, že Francouzská republika nevyslovila připomínky zpochybňující hodnocení Komise v rozhodnutí o zahájení řízení v tom ohledu, že by plánované dotace nesplňovaly kumulativní kritéria judikatury Altmark, a poskytovaly by tudíž hospodářské zvýhodnění představující státní podporu (13). Kromě toho poznamenává, že bez újmy na pozdějším vývoji řízení a výsledků France Télévisions v budoucích letech, zpráva francouzského Účetního dvora o France Télévisions - která byla zveřejněna v říjnu 2009 po rozhodnutí o zahájení řízení - podporuje její argumentaci, podle níž čtvrtá podmínka nebyla splněna.
(77)
Z předchozího zkrátka vyplývá, že rozpočtové podpory pouze pro skupinu France Télévisions prostřednictvím finančních zdrojů francouzského státu poskytují tomuto podniku selektivní zvýhodnění.
VI.1.3 Narušení hospodářské soutěže a nepříznivý vliv na obchod mezi členskými státy
(78)
France Télévisions působí v oblasti produkce a vysílání programů, které komerčně využívá, a to zejména vysíláním placené reklamy inzerentů nebo sponzorovaných programů ve své programové tvorbě a prodejem svých vysílacích práv nebo nákupem takových práv. Tyto obchodní činnosti jsou prováděny v konkurenci s jinými televizními kanály, jako například TF1, M6 a Canal+, zejména ve Francii, kde France Télévisions, jak zdůrazňují francouzské orgány, představuje čelní audiovizuální skupinu. Podíl France Télévisions by v roce 2010 měl činit asi 10 %, což by z ní stále činilo třetího nejvýznamnějšího dodavatele na francouzském trhu.
(79)
Až do termínu zrušení komerční reklamy koncem roku 2011 bude France Télévisions nadále působit na francouzském trhu televizní komerční reklamy v konkurenci s jinými provozovateli vysílání, i když vysílací časy budou omezeny. France Télévisions bude moci i po roce 2011 nabízet své služby inzerentům v oblasti reklamy na výrobky pod jejich obecným označením nebo v oblasti sponzorování pořadů v konkurenci s ostatními provozovateli vysílání působícími ve Francii. I když konkurenti France Télévisions plně využijí téměř úplného ústupu France Télévisions z trhu s reklamou, ke kterému došlo následkem reformy, France Télévisions bude na tomto trhu přesto nadále působit. Na základě odhadů příjmů z reklamy a sponzorování France Télévisions, které předložily francouzské orgány, si France Télévisions co do obratu a tržního podílu stálých konkurentů ve srovnání s rokem 2007 udrží v roce 2012 ještě 3,3 % trhu oproti více než zhruba 50 % v případě TF1 a 20 % v případě M6.
(80)
France Télévisions bude moci dosáhnout podílu na sledovanosti, kterého by nemohla dosáhnout bez dotčené rozpočtové podpory, což může mít dopad na sledovanost jiných provozovatelů vysílání, a tudíž na jejich obchodní činnost, čímž by došlo k porušení podmínek hospodářské soutěže. France Télévisions každopádně bude také nadále působit na trzích nákupu a prodeje audiovizuálních práv, její vyjednávací možnosti zůstanou díky uvedené podpoře zachovány. Pokračující investování do programové tvorby, které rozpočtové podpory umožňují, ovlivňuje tudíž míru, v níž může France Télévisions na těchto trzích nakupovat nebo prodávat.
(81)
Z výše uvedeného vyplývá, že rozpočtové podpory prostřednictvím finančních zdrojů francouzského státu pouze ve prospěch skupiny France Télévisions narušují nebo přinejmenším ohrožují hospodářskou soutěž v komerčním provozování vysílání ve Francii a v určité míře v jiných členských státech, kde se programy France Télévisions vysílají.
(82)
Trhy prodeje a nákupu audiovizuálních programů a vysílacích práv, na nichž France Télévisions působí, mají mezinárodní rozměr, i když nabytí práv je obvykle územně omezeno hranicemi členského státu. Kromě toho je vysílání programů France Télévisions, které může pokračovat díky státní podpoře, přijímáno v dalších členských státech, například v Belgii a v Lucembursku. France Télévisions vysílá také programy prostřednictvím internetu, které jsou dostupné i mimo území Francie.
(83)
Za těchto podmínek mohou zamýšlené rozpočtové podpory porušit podmínky hospodářské soutěže a nepříznivě ovlivnit obchod mezi členskými státy.
VI.1.4 Závěr ohledně existence státní podpory
(84)
Vzhledem k výše uvedenému představují rozpočtové podpory, které Francouzská republika zamýšlí poskytnout France Télévisions, státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU, jejíž slučitelnost s vnitřním trhem je nutno posoudit.
VI.2 Slučitelnost podle čl. 106 odst. 2 SFEU
(85)
Ustanovení čl. 106 odst. 2 SFEU stanoví, že „podniky pověřené poskytováním služeb obecného hospodářského zájmu nebo ty, které mají povahu fiskálního monopolu, podléhají pravidlům obsaženým ve Smlouvách, zejména pravidlům hospodářské soutěže, pokud uplatnění těchto pravidel nebrání právně nebo fakticky plnění zvláštních úkolů, které jim byly svěřeny. Rozvoj obchodu nesmí být dotčen v míře, která by byla v rozporu se zájmem Unie“.
(86)
Komise ve svém sdělení o vysílání formuluje zásady, jimiž se řídí při uplatňování článku 107 a čl. 106 odst. 2 SFEU o financování organizací veřejnoprávního vysílání státem. Posouzení Komise se v tomto ohledu týká obou následujících hledisek:
-
existence přesné a jasné definice poslání veřejné služby v úředním aktu, včetně poskytování významných nových služeb, podléhající mechanismům účinné kontroly subjektem nezávislým na provozovateli vysílání,
-
přiměřenost a transparentnost veřejného financování vyrovnávacích plateb nezbytných k tomuto poslání, aniž by vyrovnávací platby převýšily částku čistých nákladů poslání veřejné služby, které také podléhá účinným kontrolám.
VI.2.1 Přesná a jasná definice poslání veřejné služby v úředním aktu podléhající účinným kontrolám
(87)
Jak bylo upřesněno výše, Komise ve svém rozhodnutí o zahájení řízení a z důvodů v něm uvedených nevyslovila pochybnosti ani ohledně přiměřenosti definice poslání veřejné služby a zmocnění k němu, které bylo France Télévisions uloženo úředními akty, ani ohledně přiměřenosti prováděných externích kontrol způsobu, jímž France Télévisions plní uložené povinnosti, jak byly popsány výše. Komise má tudíž za to, že příslušná ustanovení pozměněného zákona č. 86-1067 ze dne 30. září 1986 (články 43-11, 44, 48 a 53) a jeho prováděcí nařízení nebo úřední akty týkající se zejména seznamu úkolů a povinností (nařízení č. 2009-796 ze dne 23. června 2009) a smlouvy o cílech a prostředcích jsou v souladu s prováděcími pravidly čl. 106 odst. 2 SFEU, která se týkají posuzování podpor, jež jsou poskytovány službám veřejnoprávního vysílání a uvedeny ve sdělení o vysílání.
(88)
Tento závěr se shodoval s dřívějšími závěry Komise v této věci podle tehdy platného sdělení, v jejích rozhodnutích z let 2003 a 2005 o France 2 a France 3 a z let 2008 a 2009 o France Télévisions.
(89)
Proto je zbytečné zkoumat celkem obecné připomínky, kterými se určité zúčastněné strany snaží potvrdit údajnou podobnost programové tvorby veřejnoprávních televizí a konkurentů, které jsou ve skutečnosti v rozporu s připomínkami jiných zúčastněných stran a které nemohou toto hodnocení změnit.
(90)
Pozměněný zákon č. 86-1067 o svobodě sdělovacích prostředků definuje rozsáhle, kvalitativně, avšak přesně povinnosti veřejné služby France Télévisions. Ta se musí zejména zaměřit na širokou veřejnost a předkládat různorodou nabídku odpovídající uloženému cíli při zohlednění hledisek pluralismu a demokratických, sociálních, občanských a kulturních potřeb společnosti. To, že jsou určití konkurenti z důvodu svého členství v Evropské vysílací unii povinni (UER) dodržovat stanovy této unie, jak zdůrazňuje FFTCE, nevytváří překážku zvláštním povinnostem veřejné služby uvedeným v úředních aktech Francouzské republiky, které jsou na rozdíl od povinností vyplývajících z členství v UER uloženy pouze France Télévisions.
(91)
Povinnosti France Télévisions jsou kromě toho v případě potřeby upřesněny ještě v seznamu úkolů a povinností a smlouvě o cílech a prostředcích a doplněny přesnými a kvantifikovanými ukazateli, jichž má být dosaženo v jejich programové skladbě a jimiž se nemusí konkurenční provozovatelé vysílání řídit. Veřejné prostředky jsou přidělovány France Télévisions proto, aby mohla dosáhnout cílů a splnit povinnosti veřejné služby, které jsou stanoveny právními a správními předpisy v obecném zájmu, kdežto soukromé zdroje jsou přidělovány konkurenčním provozovatelům vysílání za čistě výdělečným účelem. Stejně tak existence omezení stanovených předpisy nebo dobrovolně přijatých subjekty při provozování vysílání sama o sobě neznamená, že nabídka veřejnoprávních a soukromých provozovatelů vysílání je nerozlišená. Plnění těchto povinností veřejné služby vyplývajících ze zákona kromě toho podléhá - na rozdíl od povinností vyplývajících z členství v UER - pravidelným externím kontrolám, zejména parlamentním.
(92)
Mimo to SACD zdůrazňuje intenzivní angažování France Télévisions ve prospěch původní francouzské audiovizuální a filmové tvorby ve srovnání s konkurenty, na něž se vztahují mnohem menší povinnosti. Je jisté, že SACD ve svých připomínkách nijak nepodporuje ani nevysvětluje důvody, proč by měla být dovážená nefrancouzská díla, případně díla z jiných členských států, méně kvalitní než ta, která bude financovat France Télévisions. Pevné angažování ve prospěch původní tvorby, zvýšené výslovně i ve srovnání s konkurenty, totiž přispívá k uspokojení sociálních a kulturních potřeb francouzské společnosti, které musí programová tvorba France Télévisions vzhledem ke svým povinnostem služby obecného zájmu uspokojovat, a je s těmito potřebami přímo spojeno.
(93)
S ohledem na informace, které poskytla Francouzská republika, musí být toto kladné hodnocení definice a kontroly poslání veřejné služby France Télévisions rozšířeno na mechanismy určené k zavedení nových významných audiovizuálních služeb ve smyslu sdělení o vysílání, které nabylo účinnosti po rozhodnutí o zahájení tohoto řízení. Tyto služby, které rozšiřují programovou nabídku vysílání na jiné nosiče nebo formáty, jsou začleněny do seznamů úkolů a povinností a do smluv o cílech a prostředcích France Télévisions, které mimo jiné upřesňují a tlumočí zákonem stanovená poslání služby obecného hospodářského zájmu. Tyto dokumenty byly přijaty nařízením, jak je uvedeno výše, takže nové, již plánované služby a případné budoucí služby jsou předmětem stejných specifických postupů konzultace ex ante a kontroly ex post každoročního plnění, jako je tomu u uvedených poslání.
(94)
Je tedy vcelku zřejmé, že definice poslání veřejné služby, jíž byla pověřena France Télévisions, jakož i příslušné mechanismy kontroly, jsou v souladu s pravidly a zásadami stanovenými sdělením o vysílání, které samotné vycházejí z judikatury soudů Evropské unie.
VI.2.2 Přiměřenost a transparentnost veřejného financování
(95)
Mechanismus financování, který oznámila Francouzská republika a jehož součástí je každoroční dotace na vyrovnání úbytku a poté zániku reklamních spotů, má být víceletý a má tudíž fungovat i po zákonem stanoveném datu ukončení vysílání reklamních spotů; ve skutečnosti se jedná o listopad 2011.
(96)
Každoroční veřejné financování bude zahrnovat přidělení části zdrojů z příspěvku na veřejnoprávní vysílání, dříve poplatku, a roční dotaci podle zákona č. 2009-258 ze dne 5. března 2009. Ke stávající podpoře schválené Komisí rozhodnutím ze dne 20. dubna 2005, kterou plánovaný mechanismus nemění, se tudíž připojí rozpočtová podpora, jejíž přesnou výši stanoví každoročně rozpočtový zákon pro běžné finanční období. Francouzská republika ve svých připomínkách upřesňuje, že výše roční dotace bude stanovena ex ante před každým finančním obdobím na základě odhadovaných čistých nákladů veřejné služby.
(97)
To ostatně vyplývá z odhadů, které pro ilustraci poskytly francouzské orgány jako odpověď na pochybnosti Komise vyslovené v rozhodnutí o zahájení řízení. Komise bere na vědomí orientační charakter, který francouzské orgány přisuzují odhadům v obchodním plánu, a uznává, že pro podnik pověřený posláním veřejné služby, který za tím účelem musí nést víceleté náklady, je prospěšné, aby měl k dispozici finanční rámec stanovený obchodním plánem zahrnutým do dodatku smlouvy o cílech a prostředcích. Z výše uvedeného vyplývá, že orientační celkové veřejné zdroje, které jsou v něm uvedeny, souvisejí i přes jejich nižší hodnotu s položkami hrubých nákladů na poskytování této služby plánovaných pro období let 2010 až 2012.
(98)
Vzhledem k relativní předvídatelnosti hrubých nákladů, které jsou méně proměnlivé než příjmy z obchodní činnosti sloužící ke stanovení čistých nákladů, orientační číselné údaje v obchodním plánu podporují apriori tvrzení Francouzské republiky ohledně rozhodující povahy kritéria čistých nákladů na veřejnou službu pro stanovení roční částky budoucí dotace. Povinnost finančního vyrovnání od státu, jež stanoví zákon č. 2009-258 ze dne 5. března 2009, vyvolá oznámenou rozpočtovou podporu, aniž by podmínila její výši ve srovnání s případným odhadem ušlých příjmů z reklamy z důvodu zániku reklamních spotů.
(99)
Takový přístup je zřejmě objektivně oprávněný. Vzhledem k dlouhodobé povaze dotace by ke stanovení její výše v poměru k tomu, jaké by byly příjmy z reklamy, kdyby reklamní spoty nebyly zákonem zrušeny, například stanovením její výše podle příjmů před oznámením a zavedením reformy, a případně upravené v závislosti na vývoji trhu s televizní reklamou, docházelo čím dále tím svévolněji. Kdyby výše dotace byla takto vypočtena v poměru k předpokládaným příjmům, výraznější snížení hrubých nákladů na veřejnou službu, než se plánovalo, vyplývající například z budoucích synergických účinků při založení jediného podniku France Télévisions by mohlo vyvolat riziko nadměrné vyrovnávací platby z veřejných zdrojů.
(100)
Způsob výpočtu roční dotace v poměru k nákladům na poslání veřejné služby sníženým o nadále existující čisté příjmy z obchodní činnosti je mimo jiné v souladu se závazkem Francouzské republiky vyjádřeným nyní v článku 44 pozměněného zákona č. 86-1067 o svobodě sdělovacích prostředků a v článku 2 nařízení o finančních vztazích mezi francouzským státem a subjekty odvětví veřejnoprávního vysílání, aby veřejné zdroje přidělené France Télévisions nepřevýšily čisté náklady na plnění povinností veřejné služby, jimiž byla pověřena. Jak připomínají francouzské orgány, tento závazek a výše uvedená ustanovení jsou plně použitelná pro oznámenou rozpočtovou podporu a pro mechanismus ročního veřejného financování, jehož bude od nynějška nedělitelnou částí.
(101)
V důsledku toho se způsob výpočtu každoroční dotace v poměru k čistým nákladům poslání veřejné služby - a tudíž sníženým o nadále existující čisté příjmy z obchodní činnosti - jeví jako přiměřený ve smyslu sdělení Komise o vysílání.
(102)
V tomto ohledu nemohou protichůdné připomínky určitých zúčastněných stran tento závěr vyvrátit:
-
připomínky FFTCE prohlašující, že vyrovnávací platba za ušlý zisk z příjmů z reklamy, které nejsou součástí poslání veřejné služby, nespadá do financování tohoto poslání, nelze brát v úvahu, stejně jako připomínky M6 ohledně proměnlivosti, a tudíž nepřesnosti odhadů ztráty příjmů z obchodní činnosti; roční výše dotace musí být stanovena ex ante v závislosti na čistých nákladech veřejné služby France Télévisions, odhady výše dotace, které poskytla Francouzská republika na roky 2010, 2011 a 2012, jsou mimo jiné čistě orientační,
-
připomínky kanálu M6 potvrzující, že údajná neexistence nástrojů analytického účetnictví ve France Télévisions, na niž poukázal francouzský Účetní dvůr, strukturálně vede k nadměrné vyrovnávací platbě tím, že se dotace zakládá na neobjektivních složkách nákladů, nejsou stejně jako připomínky TF1 ohledně nadměrné vyrovnávací platby za nekontrolované nebo nesprávně řízené náklady odůvodněné; za prvé, Účetní dvůr poukázal v září 2009 na neexistenci kontrolních řídících nástrojů, které by na úrovni skupiny France Télévisions integrovaly nástroje analytického účetnictví dceřiných společností, a nikoli na neexistenci jakýchkoli řídících nástrojů analytického účetnictví; každá společnost skupiny France Télévisions analytické účetnictví vede.
-
Za druhé, posuzování slučitelnosti vyrovnávací platby s vnitřním trhem se na rozdíl od posuzování existence hospodářského zvýhodnění France Télévisions netýká nákladů, které by v odvětví vynaložil průměrný a řádně řízený podnik při poskytování služby obecného zájmu, nýbrž nákladů, které skutečně vynaloží France Télévisions, a to včetně stanoveného budoucího snížení; jak bylo ovšem uvedeno výše, celková výše veřejných zdrojů, která má být vyplacena France Télévisions, bude a priori nižší než náklady vynaložené na poskytování veřejné služby a bude určena tak, aby po odečtení čistých příjmů z obchodní činnosti nedošlo k nadměrným vyrovnávacím platbám.
(103)
Tyto neopodstatněné připomínky, pokud jde o předběžné stanovení výše každoročních dotací, mimo jiné neberou v úvahu existenci mechanismů kontroly ex post. Jak se uvádí níže, po každoročním předběžném stanovení výše dotace v rozpočtovém zákoně pro dané finanční období totiž následují mechanismy kontroly ex post, popřípadě vrácení dotace.
(104)
Sdělení o vysílání stanoví, že členské státy musejí zavést vhodné mechanismy k zamezení jakékoli nadměrné vyrovnávací platby a pravidelně kontrolovat využívání veřejného financování. Účinnost kontroly, jak byla upřesněna ve sdělení, by měla vyplynout z jejího pravidelného provádění nezávislým subjektem ve spojení s mechanismy pro vrácení případných nadměrných vyrovnávacích plateb nebo pro správné určení případných rezerv v následujícím období, které nepřevyšují 10 % každoročních nákladů veřejné služby na jedné straně, nebo případných křížových dotací na straně druhé.
(105)
Článek 44 zákona č. 86-1067 ze dne 30. září 1986 upřesňuje, že „veřejné zdroje přidělené subjektům veřejnoprávního audiovizuálního odvětví jako vyrovnání za povinnosti veřejné služby, které jim byly uloženy, nepřesahují výši nákladů na plnění uvedených povinností“. Toto ustanovení vyplývá ze závazků Francouzské republiky výslovně začlenit do zákona zásadu neposkytování nadměrných vyrovnávacích plateb za povinnosti veřejné služby stanovenou v rámci řízení, které vedlo k rozhodnutí Komise o slučitelnosti ze dne 20. dubna 2005 týkajícím se použití zdrojů z televizních poplatků (14).
(106)
Nařízení č. 2007-958 ze dne 15. května 2007 o finančních vztazích mezi státem a organizacemi veřejného sektoru audiovizuální komunikace zahrnuje do svého článku 2 stejná ustanovení jako článek 53 zákona ze dne 30. září 1986 s přihlédnutím k „přímým nebo nepřímým příjmům získaným z poslání veřejné služby“ a upřesňuje, že náklady na výkon veřejné služby byly určeny pomocí oddělených účtů. Nařízení v článku 3 stanoví, že France Télévisions a její dceřiné společnosti musí dodržovat při všech obchodních činnostech obvyklé tržní podmínky a že externí subjekt vypracuje roční zprávu o plnění této povinnosti, která bude předávána odpovědnému ministrovi, národnímu shromáždění a senátu. Na toto poslední ustanovení se odkazovalo také v závazcích Francouzské republiky uvedených v rozhodnutí Komise ze dne 20. dubna 2005, které je ve výše zmíněno v 7. bodě odůvodnění.
(107)
Tribunál Evropské unie rozhodl, že jak ustanovení potvrzující zásadu neposkytování nadměrných vyrovnávacích plateb, tak kontrola a prověrky podmínek, jimiž se France Télévisions řídí při svých obchodních činnostech, plně reagují na obavy, které Komise vyjádřila v průběhu řízení, jež vedlo k rozhodnutí ze dne 20. dubna 2005 (15). Tribunál ostatně potvrdil přiměřenost kontrol prováděných ex post a týkajících se dodržování těchto závazků (16).
(108)
Komise obdržela a prozkoumala zprávy o provádění článků 2 a 3 nařízení, které se týkají finančních období 2007 a 2008 (zprávy vypracované podle článku 3 nařízení, které byly za rok 2007 schváleny auditory společností PriceWaterhouseCoopers a KPMG a za rok 2008 společností Cabinet Rise), jakož i návrh zprávy za rok 2009 podle článku 2. V dostupných zprávách se dospělo k závěru, že veřejné zdroje přidělené skupině France Télévisions nepřesáhly čisté náklady na plnění povinností veřejné služby, jež byly France Télévisions uloženy, a že France Télévisions dodržovala obvyklé tržní podmínky při všech svých obchodních činnostech. Což tedy vylučuje případné křížové dotace mezi obchodními činnostmi a činnostmi veřejné služby. Na rozdíl od toho, co tvrdí zejména M6, z dotyčných zpráv mimo jiné vyplývá, že je pomocí stávajících účetních nástrojů možné zřídit nákladové a příjmové účty veřejné služby jednotlivých kanálů France Télévisions.
(109)
Podmínky kontroly ex post veřejných zdrojů stanovené nařízením č. 2007-958 se použijí na oznámenou rozpočtovou podporu. Celkové veřejné zdroje přidělené France Télévisions nepostačovaly od zavedení kontroly ke krytí čistých nákladů na plnění povinností veřejné služby, takže otázka poskytnutí případné nadměrné vyrovnávací platby nevyvstala. Ze střednědobých odhadů nákladů a příjmů uvedených v obchodním plánu a shrnutých pro ilustraci ve výše uvedené tabulce 1 vyplývá, že se v roce 2012 počítá s mírným přebytkem, který by měl být v případě, že se potvrdí a že není nezbytný ke snížení plánovaných schodků v letech 2010 a 2011, za běžných podmínek přednostně určen na výdaje ve prospěch audiovizuální tvorby.
(110)
Francouzská republika se v každém případě zavázala ke změně článku 2 nařízení č. 2007-958 ze dne 15. května 2007, aby uvedla stávající mechanismus do souladu s upřesněními, které byly v roce 2009 nově zavedeny sdělením o vysílání. Cílem takového postupu je, aby:
-
se zajistilo, že roční zpráva o oddělených účtech bude, podobně jako zpráva podle článku 3, zkontrolována externím subjektem, jehož výběr podléhá schválení ministra odpovědného za komunikace, předána tomuto ministrovi, jakož i národnímu shromáždění a senátu, a vyhotovena na náklady France Télévisions,
-
se zdokonalil funkční mechanismus schopný zajistit skutečné navrácení případných nadměrných vyrovnávacích plateb nebo křížových dotací, které by tyto oddělené účty odhalily a které by nebyly slučitelné s článkem 53 zákona č. 86-1067 ze dne 30. září 1986 o svobodě sdělovacích prostředků, jakož i se sdělením o vysílání.
(111)
Za těchto podmínek je zřejmé, že Francouzská republika zavede vhodné mechanismy pravidelné a účinné kontroly využívání veřejného financování, aby předešla jakékoli nadměrné vyrovnávací platbě nebo křížové dotaci, jak stanoví sdělení o vysílání.
(112)
Vzhledem k předchozímu je zřejmé, že možná konkurenční omezení vyplývající z působení France Télévisions na komerčních trzích budou i po úplném zavedení reformy celkem limitována. Toto působení bude pravděpodobně velmi omezené a předvídatelným účinkem reformy bude byť částečné přesunutí poptávky po televizní reklamě na konkurenty France Télévisions.
(113)
Jak totiž upozorňuje dopis, který zveřejnilo sedm soukromých televizních nebo rozhlasových stanic, dovedení reformy do konce až do zániku reklamních spotů France Télévisions by mohlo: „poskytnout soukromým médiím možnosti oživení, které potřebují“, kdežto zachování reklamních spotů: „by mělo neblahý dopad na všechna francouzská média a podstatně by změnilo hospodářské vyhlídky účastníků…“ (17).
(114)
Jinak řečeno, částečný ústup France Télévisions a změna orientace struktury jejích příjmů (obchodních nebo z veřejných vyrovnávacích plateb) na vysílání programů odpovídajících jejímu poslání obecného zájmu, bez přímého finančního vyrovnání za sledovanost, zmenšují možná konkurenční omezení na konkurenčních trzích, na nichž France Télévisions působí. Tento ústup otevírá prostor, který by mohly obsadit nově příchozí subjekty nebo subjekty, jejichž působení na trhu s reklamou je v současnosti omezené, čímž by do budoucna došlo k oživení hospodářské soutěže.
(115)
Z toho vyplývá, že s ohledem na poskytnutou informaci a závazky Francouzské republiky bude cílem veřejného financování umožnit France Télévisions, aby pokryla vynaložené čisté náklady na plnění povinností, které jí byly uloženy, a toto financování se bude muset omezit na uvedené náklady a bude nadále podléhat kontrolám ex post, které splňují kritéria platného sdělení o vysílání. Jelikož France Télévisions mimo jiné omezí své působení na konkurenčních trzích, zamýšlená podpora neohrozí rozvoj obchodu v rozsahu, který by byl v rozporu se zájmy Evropské unie, čímž splní prováděcí podmínky čl. 106 odst. 2 SFEU.
(116)
Kromě toho se Francouzská republika zavazuje, že bude předávat Komisi roční zprávy až do roku 2013, kdy bude reforma veřejnoprávního vysílání dovršena, což umožní monitorovat nejpodstatnější aspekty provádění reformy se zřetelem k pravidlům v oblasti státních podpor, tedy roční vyrovnávací platby a mechanismy kontroly ex post, podmínky, které France Télévisions uplatňuje na své obchodní činnosti, a vývoj jejího postavení na tomto trhu, jakož i každoroční plnění smluv o cílech a prostředcích.
(117)
Vzhledem k rozsahu reformy, k inovacím ve financování poslání veřejné služby France Télévisions, které reforma zavádí, k jejím důsledkům pro vývoj nákladů a příjmů France Télévisions a k nejistému hospodářskému prostředí na trzích, nepříznivě ovlivňujícímu příjmy z obchodní činnosti France Télévisions a jejích konkurentů, může tento závazek umožnit Komisi, aby kontrolovala a blíže monitorovala provádění reformy, stejně jako plnění závazků, které Francouzská republika přijala v rámci tohoto řízení.
(118)
Komise ve svém rozhodnutí o zahájení řízení vyjádřila pochybnosti ohledně existence případného vztahu závazného určení mezi příjmy z nových poplatků z reklamy a elektronických komunikací a roční dotací, která se má vyplácet France Télévisions od roku 2010. Kdyby takový vztah byl zjištěn, musely by být tyto poplatky považovány za nedílnou součást podpory a musely by se stát předmětem přezkumu slučitelnosti podpory s vnitřním trhem. Přestože bylo možno v roce 2009 existenci takového vztahu vyloučit, zejména vzhledem k datu nabytí účinnosti a provádění zákona č. 2009-258 ze dne 5. března 2009 o veřejnoprávním vysílání, do budoucna přetrvávala pochybnost s ohledem na dosavadní prohlášení nejvyšších francouzských orgánů.
(119)
Z judikatury Soudního dvora potvrzené rozsudkem ze dne 22. prosince 2008 o předběžné otázce ve věci Régie Networks (C-333/07), (bod 99) vyplývá následující: „Aby mohl být poplatek považován za nedílnou součást opatření podpory, musí na základě relevantní vnitrostátní právní úpravy existovat vztah závazného určení mezi dotčeným poplatkem a dotčenou podporou v tom smyslu, že výnos z poplatku je nezbytně určen k financování podpory a přímo ovlivňuje její výši, a v důsledku toho i posouzení slučitelnosti této podpory se společným trhem“ (18). Obě prováděcí podmínky stanovené Soudním dvorem, to znamená platné vnitrostátní předpisy a přímý vliv na výši podpory, jsou zkoumány dále.
(120)
Ve francouzském právu podle článku 36 ústavního zákona ze dne 1. srpna 2001 o rozpočtových zákonech může přidělení zdroje, jenž je určen francouzskému státu, jiné právnické osobě vyplývat pouze z výslovného ustanovení rozpočtového zákona. Rozpočtový zákon by měl tudíž výslovně stanovit, že výnos z poplatků z reklamy a elektronických komunikací zavedených zákonem č. 2009-258 ze dne 5. března 2009 bude v úplnosti nebo zčásti určen na financování France Télévisions. Takové ustanovení nebylo dodnes přijato. Francouzská republika se do budoucna zavazuje, že v souladu s ustanoveními čl. 108 odst. 3 SFEU přikročí k novému oznámení jakéhokoli návrhu struktury režimu Komisi. Za těchto podmínek nelze stanovit vztah závazného určení mezi oznámenou podporou a novými poplatky podle vnitrostátního práva ve smyslu judikatury Soudního dvora.
(121)
Nadto je zřejmé, že rozhodujícím kritériem pro stanovení roční výše rozpočtové podpory, kumulované s plánovanou výší přidělených zdrojů z audiovizuálních poplatků, bude výše čistých nákladů na povinnosti veřejné služby uložené France Télévisions, a nikoli výše příjmů z nových poplatků. Odhadované náklady na veřejnou službu však jsou a budou předmětem odhadů ex ante ve smlouvě o cílech a prostředcích podle článku 53 pozměněného zákona č. 86-1067 ze dne 30. září 1986 o svobodě sdělovacích prostředků, roční výše podpory plánovaná v návrhu rozpočtového zákona bude vyměřena v závislosti na plánovaných čistých nákladech a shodnost odhadů a výsledků bude muset být zjištěna a podle potřeby upravena ex post v rámci plánované zprávy podle článku 2 nařízení č. 2007-958 ze dne 15. května 2007 o finančních vztazích mezi státem a subjekty veřejného audiovizuálního odvětví. Jelikož jsou náklady vynakládány nezávisle na zdrojích vybraných z poplatků, výnos z poplatků nemůže přímo ovlivnit výši podpory. Kromě toho je zřejmé, že sazby poplatků, které původně stanovila francouzská vláda, byly v konečném znění zákona odhlasovaném parlamentem sníženy, aniž by se to projevilo v současném a úměrném snížení dotace, jež má být vyplacena France Télévisions.
(122)
Vzhledem k předchozímu nejsou poplatky z reklamy a elektronických komunikací zavedené zákonem č. 2009-258 ze dne 5. března 2009 nedílnou součástí podpory, a nemají být tudíž zahrnuty do posuzování její slučitelnosti s vnitřním trhem, na rozdíl od tvrzení určitých dalších zúčastněných stran, tedy ACT, FFTCE, Association des chaînes privées, M6 a TF1.
(123)
Tento závěr se nedotýká slučitelnosti uvedených poplatků a jejich specifických ustanovení jakožto odlišných opatření s právem Evropské unie, zejména pokud se jedná o poplatky z elektronických komunikací, pokud jde o otázky zkoumané v rámci řízení o porušení předpisů č. 2009/5061 s ohledem na směrnici 2002/20/ES nebo směrnici Evropského parlamentu a Rady 2002/21/ES ze dne 7. března 2002 o společném předpisovém rámci pro sítě a služby elektronických komunikací (19).
(124)
Komise mimo jiné bere na vědomí prohlášení Francie vylučující uvedené poplatky z jejího oznámení, které je předmětem tohoto rozhodnutí.
VII. ZÁVĚRY
(125)
Vzhledem k předchozímu dospěla Komise k závěru, že roční rozpočtovou podporu ve prospěch France Télévisions, uplatněnou jak uvedeno výše, lze prohlásit za slučitelnou s vnitřním trhem podle čl. 106 odst. 2 SFEU, podle zásad a prováděcích pravidel stanovených pro veřejnoprávní vysílání,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Státní podpora, kterou Francouzská republika hodlá poskytnout ve prospěch France Télévisions v podobě roční rozpočtové podpory podle čl. 53 pododstavce VI pozměněného zákona č. 86-1067 ze dne 30. září 1986 o svobodě sdělovacích prostředků, je slučitelná s vnitřním trhem v souladu s čl. 106 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie.
Poskytnutí této podpory je tudíž povoleno.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno Francouzské republice.
V Bruselu dne 20. července 2010.
KOMISIJOS SPRENDIMAS
2010 m. liepos 20 d.
dėl valstybės pagalbos C 27/09 (ex N 34/B/09) Biudžeto dotacija France Télévisions, kurią Prancūzijos Respublika ketina suteikti France Télévisions
(pranešta dokumentu Nr. C(2010) 4918)
(Tekstas autentiškas tik prancūzų kalba)
(Tekstas svarbus EEE)
(2011/140/ES)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 108 straipsnio 2 dalies pirmąją pastraipą,
atsižvelgdama į Europos ekonominės erdvės susitarimą, ypač į jo 62 straipsnio 1 dalies a punktą,
pakvietusi suinteresuotąsias šalis pateikti savo pastabas pagal minėtus straipsnius (1) ir atsižvelgdama į tas pastabas,
kadangi:
I. PROCEDŪRA
(1)
2009 m. sausio 23 d. raštu Prancūzijos Respublika pranešė Komisijai apie savo ketinimą 2009 m. suteikti finansų įstatyme jau numatytą 450 mln. EUR biudžeto dotaciją France Télévisions. 2009 m. kovo 13 d. Komisija paprašė pateikti papildomos informacijos; 2009 m. gegužės 25 d. Prancūzijos Respublika ją pateikė. Šiame rašte Prancūzijos Respublika išplėtė pranešimą, išreikšdama ketinimą sukurti ilgalaikį daugiametį France Télévisions valstybės finansavimo mechanizmą, kuris apimtų metinę subsidiją.
(2)
2009 m. rugsėjo 1 d. rašte Komisija laikėsi nuomonės, kad 2009 metams skirta biudžeto dotacija yra suderinama su vidaus rinka pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (toliau - SESV) 106 straipsnio 2 dalį, be to, informavo Prancūzijos Respubliką apie savo sprendimą pradėti SESV 108 straipsnio 2 dalyje numatytą procedūrą dėl naujojo France Télévisions valstybės finansavimo paskesniais metais mechanizmo.
(3)
2009 m. spalio 7 d. Prancūzijos Respublika pateikė savo komentarus.
(4)
Komisijos sprendimas pradėti procedūrą paskelbtas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje (2). Komisija paragino suinteresuotąsias šalis pateikti pastabas dėl minėtos pagalbos.
(5)
Komisija gavo suinteresuotųjų šalių pastabas šia tema. Ji perdavė šias pastabas Prancūzijos Respublikai, suteikdama galimybę jas pakomentuoti, ir gavo jos komentarus, išdėstytus 2010 m. sausio 15 d. rašte.
(6)
2010 m. balandžio 23 d., gegužės 19 d. ir birželio 22 d. Prancūzijos Respublika pateikė Komisijai patikslintą arba papildomą informaciją.
II. IŠSAMUS FINANSAVIMO MECHANIZMO APRAŠYMAS
(7)
Šiame sprendime nagrinėjamas daugiametis finansavimo mechanizmas susijęs su France Télévisions teikiamų viešųjų paslaugų užduočių finansavimo aplinkybėmis, kurias Komisija išnagrinėjo savo 2003 m. gruodžio 10 d. (3), 2005 m. balandžio 20 d. (4), 2008 m. liepos 16 d. (5) ir 2009 m. rugsėjo 1 d. (6) sprendimuose. Vis dėlto šis mechanizmas skiriasi nuo priemonių, kurioms taikyti 2003, 2005 ir 2008 m. sprendimai. Kalbant konkrečiau, toliau plačiau aprašytas biudžeto dotacijas sudaro France Télévisions skiriamos valstybės lėšos, surinktos iš televizijos licencijos mokesčio (pranc. contribution à l’audiovisuel public, anksčiau vadinto redevance), kuriam skirtas 2005 m. balandžio 20 d. Komisijos sprendimas ir kuris, kaip esama pagalba, naujosiomis nuostatomis nekeičiamas. Iš šių dviejų valstybės finansavimo šaltinių bus siekiama padengti France Télévisions viešųjų paslaugų užduočių sąnaudas, iš jų išskaičiuojant likusias grynąsias komercines pajamas.
II.1. Esminis teisinis pagrindas
(8)
Pagrindinės naujojo valstybės finansavimo mechanizmo nuostatos išdėstytos 2009 m. kovo 5 d. Įstatyme Nr. 2009-258 dėl audiovizualinės komunikacijos ir naujųjų televizijos viešųjų paslaugų. Pagalba, apie kurią pranešta, yra įstatyme numatytos platesnės visuotinės ekonominės svarbos viešųjų audiovizualinių paslaugų struktūros ir užduočių reformos dalis. Todėl įstatymu keičiamos teisės aktų nuostatos, kuriomis reglamentuojamos France Télévisions viešųjų paslaugų užduotys, konkrečiai - 1986 m. rugsėjo 30 d. Ryšių įstatymas Nr. 86-1067. Šios užduotys dar tiksliau įvardytos France Télévisions veiklos specifikacijose bei tikslų ir priemonių sutartyje, kurios patvirtintos Ryšių įstatymo įgyvendinimo reglamentavimo dokumentuose. 2009 m. kovo 5 d. Įstatyme Nr. 2009-258 taip pat yra finansinių nuostatų, kuriomis keičiamas Mokesčių kodeksas ir įtvirtinamas finansų įstatyme nustatytos biudžeto dotacijos France Télévisions principas.
II.2. Dotacijos gavėjos France Télévisions veikla ir finansavimas
(9)
France Télévisions yra akcinė bendrovė, įsteigta taikant 1986 m. rugsėjo 30 d. Ryšių įstatymo Nr. 86-1067 44-I straipsnį. Šiuo pakeistu įstatymu įsteigta vienintelė įmonė France Télévisions, apimanti teisinius subjektus, kurie skiriasi nuo įvairių anksčiau gyvavusių kanalų. Jai taikoma Prancūzijos valstybės ekonominė finansinė priežiūra. Jos akcinis kapitalas padalytas į vardines akcijas, kurios gali priklausyti tik valstybei. Jos valdybą sudaro pirmininkas ir keturiolika narių, kuriems įgaliojimai suteikiami penkeriems metams, konkrečiai - du parlamento nariai, paskirti Nacionalinės asamblėjos ir Senato kultūros reikalų komitetų, penki valstybės atstovai, penki Vyriausiosios audiovizualinės tarybos paskirti asmenys ir du darbuotojų atstovai.
(10)
France Télévisions yra svarbiausia Prancūzijos audiovizualinio sektoriaus grupė. Ji samdo apie 11 000 asmenų ir apima kanalus France 2, France 3, France 4, France 5 ir France Ô, transliuojančius programas žemyninėje Prancūzijoje, bei RFO - bendrovę, kuriai priklauso valstybiniai televizijos ir radijo kanalai, transliuojantys užjūrio departamentams ir teritorijoms. Grupė taip pat turi reklamos direkciją, nors svarstoma galimybė jos atsisakyti, ir veiklos įvairinimu užsiimančių bendrovių. Kai kurie France Télévisions kanalai plačiai transliuojami keliose valstybėse narėse, visų pirma Belgijoje ir Liuksemburge.
(11)
France Télévisions apyvarta 2007 m. - paskutiniais finansiniais metais iki viešojo audiovizualinio sektoriaus reformos paskelbimo - sudarė 2 927 mln. EUR; iš jų 64,2 % gauta iš televizijos licencijos mokesčio lėšų, 28,1 % - iš reklamos pajamų (reklamos ir rėmimo) ir 7,7 % - iš kitų pajamų. 2003-2007 m. įvairios sudedamosios apyvartos dalys palyginti nekito, o reklamos ir rėmimo pajamų sumos svyravo nuo 30 iki 28 %. 2003-2007 m. visa grupė kasmet pasiekdavo nedidelį teigiamą grynąjį rezultatą, kurio bendra suma per nurodytą laikotarpį - 99 mln. EUR.
(12)
2008 m. sausio mėn. paskelbus viešojo audiovizualinio sektoriaus reformą, dėl kurios laikui bėgant įmonė nebegaus reklamos pajamų, ši tendencija pasikeitė. 2008 finansiniai metai France Télévisions grupei buvo nuostolingi: gautas [50-100] (7) mln. EUR neigiamas grynasis rezultatas (iš jų -[50-100] mln. EUR viešųjų paslaugų srityje), nes visų pirma gerokai sumažėjo reklamos pajamos, o išskirtinė 150 mln. EUR kapitalo dotacija, kurią Komisija leido suteikti 2008 m. liepos 16 d. sprendimu, nepadėjo visiškai sustabdyti šio mažėjimo. 2009 m., įsigaliojus viešojo audiovizualinio sektoriaus reformai, galiausiai išmokėta 415 mln. EUR biudžeto dotacija, kurią Komisija leido suteikti 2009 m. rugsėjo 1 d. sprendimu, padėjo beveik kompensuoti reklamos pajamų mažėjimą, ir France Télévisions grupė pasiekė nedidelį teigiamą grynąjį rezultatą ([10-20] mln. EUR). Tačiau viešųjų paslaugų teikimo srityje susidarė šioks toks [0-5] mln. EUR nuostolis, o teigiamą rezultatą lėmė grupės komercinių bendrovių veikla.
(13)
France Télévisions veikla ir valdymas 2004-2008 m. ir įmonės pozicija laukiant viešojo audiovizualinio sektoriaus reformos buvo gana kritiškai įvertinti Prancūzijos audito rūmų ataskaitoje „France Télévisions ir naujoji visuomeninė televizija“ (pranc. France Télévisions et la nouvelle télévision publique). Ataskaita, kuria savo pastabose remiasi tam tikri suinteresuotieji tretieji asmenys, buvo apsvarstyta, priimta ir paskelbta 2009 m. spalio 14 d., t. y. priėmus sprendimą pradėti procedūrą. Ataskaitoje nurodoma, kad valdant France Télévisions neišnaudotos visos vystymosi galimybės ir kad rezultatai galėjo būti geresni, be to, pateikiama rekomendacijų dėl veiklos tobulinimo ateityje, naujomis reformos įgyvendinimo sąlygomis.
II.3. France Télévisions viešųjų paslaugų užduotys
II.3.1. Viešųjų paslaugų užduočių apibrėžtis įstatyme
(14)
Pakeisto 1986 m. rugsėjo 30 d. Įstatymo Nr. 86-1067 43-11 straipsnyje apibūdinama France Télévisions viešųjų paslaugų užduotis, nustatant, kad visuomeniniai kanalai „toliau atlieka visuotinės svarbos viešųjų paslaugų užduotis. Jie visoms visuomenės grupėms transliuoja programas ir teikia paslaugas, kurioms būdinga įvairovė, pliuralizmas, kokybės ir naujoviškumo reikalavimas, pagarba žmogaus teisėms ir Konstitucijoje įtvirtintiems demokratijos principams. Jie siūlo įvairias analogines ir skaitmenines informacines, kultūrines, pažintines, pramogines ir sportines programas. Jie skatina demokratines diskusijas, įvairių gyventojų grupių keitimąsi nuomonėmis, socialinę įtrauktį ir pilietiškumą. Jie įgyvendina veiksmus, kuriais skatinama socialinė sanglauda, kultūrinė įvairovė ir kova su diskriminacija, ir siūlo programas, atspindinčias Prancūzijos visuomenės įvairovę. Jie užtikrina prancūzų kalbos ir, tam tikrais atvejais, regioninių kalbų populiarinimą ir atskleidžia Prancūzijos kultūrinio ir kalbinio paveldo įvairovę. Jie prisideda prie intelektinės ir meninės kūrybos bei pilietinių, ekonominių, socialinių, mokslinių, techninių žinių plėtojimo ir skleidimo bei prie švietimo audiovizualinių paslaugų ir žiniasklaidos klausimais. Jie skatina mokytis užsienio kalbų. Jie šviečia aplinkos ir tvaraus vystymosi klausimais. Jie specialiomis priemonėmis suteikia kurtiesiems ir neprigirdintiesiems galimybes žiūrėti savo transliuojamas programas. Jie užtikrina padorios, nepriklausomos ir pliuralistinės informacijos sklaidą bei pliuralistinę mąstymo srovių ir nuomonių raišką nepažeidžiant vienodo požiūrio principo ir laikantis Vyriausiosios audiovizualinės tarybos rekomendacijų. Viešojo audiovizualinio sektoriaus organizacijos, siekdamos vykdyti savo užduotis, prisideda prie išorinės audiovizualinės veiklos, frankofonijos sklaidos ir prancūzų kalbos bei kultūros populiarinimo pasaulyje. Šios organizacijos užsiima naujų paslaugų, galinčių praturtinti arba papildyti jų siūlomas programas, naujos programų gamybos ir platinimo technikos bei audiovizualinių ryšių paslaugų plėtojimu. Kiekvienais metais parlamentui teikiama ataskaita, kurioje apžvelgiamas šio straipsnio nuostatų taikymas.“
II.3.2. Su viešąja paslauga susijusių įsipareigojimų vykdymas France Télévisions veikloje
(15)
Kalbant apie konkretų šių užduočių vykdymą, 1986 m. rugsėjo 30 d. Įstatymo Nr. 86-1067 44 straipsnio I dalyje nurodoma, kad France Télévisions pavedama kurti ir planuoti televizijos laidas bei audiovizualinių ryšių paslaugas, atitinkančias viešųjų paslaugų užduotis, suformuluotas šio įstatymo 43-11 straipsnyje ir 48 straipsnyje numatytose veiklos specifikacijose.
(16)
Vienintelės nuo šiol galiojančios France Télévisions veiklos specifikacijos nustatytos 2009 m. birželio 23 d. Dekrete Nr. 2009-796. Veiklos specifikacijose apibrėžta France Télévisions kanalų veikla, privalomi planiniai transliavimo (žiūrimiausiu laiku, kasdienių kultūros laidų, muzikinių laidų, ypač klasikinės muzikos, programą paįvairinant įvairių Europos ar regionų orkestrų pasirodymais, teatro spektaklių ar mokslo populiarinimo laidų) įsipareigojimai (veiklos specifikacijų 4-7 straipsniai). Be to, France Télévisions į visas savo programas privalo įtraukti su Europa susijusias temas, būtent transliuoti reportažus apie gyvenimo būdą ar kultūrinę veiklą kitose valstybėse narėse, rodyti religinio pobūdžio laidas, skirtas pagrindiniams Prancūzijoje praktikuojamiems kultams (veiklos specifikacijų 14 ir 15 straipsniai). Veiklos specifikacijose taip pat nurodyta pareiga suburti plačią ir įvairią visus gyventojų sluoksnius atspindinčią auditoriją (18 straipsnis).
(17)
Be to, taikydamos Ryšių įstatymo Nr. 86-1067 53 straipsnį, valstybė ir France Télévisions sudaro daugiametes tikslų ir priemonių sutartis, galiojančias nuo trejų iki penkerių metų. Tikslų ir priemonių sutartyse, atsižvelgiant į France Télévisions atliekamas viešųjų paslaugų užduotis, visų pirma nustatoma:
-
pagrindinės France Télévisions vystymosi kryptys,
-
prisiimti įsipareigojimai užtikrinti kūrybos įvairovę ir novatoriškumą,
-
mažiausios France Télévisions investicijų į Europos kino ir audiovizualinių kūrinių bei originalių prancūziškų kūrinių gamybą sumos, reiškiamos grupės pajamų procentine dalimi ir absoliučiąja verte,
-
įsipareigojimai, padedantys užtikrinti neįgaliųjų dalyvavimą ir pilietiškumą bei visų televizijos programų pritaikymą kurtiesiems ar neprigirdintiesiems,
-
įsipareigojimai, padedantys užtikrinti televizijos programų, specialiomis priemonėmis pritaikytų akliesiems ir silpnaregiams, transliavimą,
-
numatoma šios veiklos kaina kiekvienais metais ir taikytini jos vykdymo bei rezultatų kiekybiniai ir kokybiniai rodikliai,
-
valstybės lėšų suma, kuri turi būti skirta France Télévisions grupei, ir lėšos, pirmiausia skirtinos programų biudžetams plėsti,
-
laukiamos nuosavų pajamų sumos, išskiriant reklamos ir rėmimo pajamas;
-
mokamų paslaugų ekonominės perspektyvos,
-
esant reikalui - finansų pusiausvyros atkūrimo perspektyvos.
(18)
Šiuo metu France Télévisions su viešąja paslauga susiję įsipareigojimai nustatyti 2007 m. balandžio 24 d. 2007-2010 m. tikslų ir priemonių sutartyje „France Télévisions: pirmasis nemokamų kanalų paketas skaitmeninėje eroje“ (pranc. France Télévisions, le premier bouquet de chaînes gratuites de l’ère numérique), kurią pasirašė už France Télévisions kontrolę atsakingi ministrai ir grupės prezidentas. Sutarties I.2 tikslo dalyje „Remti visuomeninio transliuotojo vertybes“ nurodyti konkrečiais veiksmais įgyvendintini tikslai ir kokybiniai bei kiekybiniai rodikliai, kurių turi būti siekiama toliau išvardytose srityse:
-
sudaryti palankias sąlygas plačiajai visuomenei žiūrėti kultūrines programas ir, siekiant demokratizuoti kultūrą, transliuoti kultūrinę programą bent žiūrimiausiu laiku,
-
transliuojamoje informacijoje ir piliečių diskusijose atspindėti nuomonių įvairovę,
-
pasiūlyti platų spektrą sportinių programų, daugiau dėmesio skiriant toms sporto šakoms, kurių varžybos mažiausiai rodomos per privačius kanalus,
-
atspindėti Prancūzijos visuomenės sudedamųjų dalių įvairovę ir didinti jų matomumą,
-
skatinti ginti Prancūzijos ir Europos kultūrinę tapatybę, plėsti žinias apie Europos Sąjungos veiklą ir indėlį bei skatinti mokytis užsienio kalbų.
(19)
Sutartyje taip pat numatyta daugiametė finansinė dalis su koregavimo sąlyga, kuria numatyta, kad, kintant reklamos pajamoms, valstybė ir grupė susitaria bendromis pastangomis koreguoti valstybės lėšų poreikį, turėdamos omenyje, kad valstybės lėšų poreikiui mažinti nepanaudotas perteklius pirmiausia bus skiriamas audiovizualinės kūrybos išlaidoms padengti.
(20)
Įvykdžius reformą, patvirtinta papildoma galiojančios tikslų ir priemonių sutarties sąlyga, galiosianti 2009-2012 m. Šioje sąlygoje, kurios finansinė dalis plačiau aprašoma toliau, dar labiau įtvirtintos France Télévisions, kaip viešosios paslaugos teikėjos, vertybės ir nustatyti nauji kiekybiniai rodikliai, kuriuos kasmet reikia pasiekti tam tikrose 18 konstatuojamojoje dalyje nurodytose srityse.
II.3.3. Naujų novatoriškų audiovizualinių paslaugų teikimas
(21)
Naujosiose France Télévisions veiklos specifikacijose numatoma pradėti teikti novatoriškas paslaugas, kuriomis praturtinamos leidybos paslaugos, kaip antai internetu teikti ryšių paslaugas, užsakomąsias audiovizualinės žiniasklaidos paslaugas arba papildomą turinį, kuriuo patobulinamos šios žiniasklaidos programos. Be to, tikslų ir priemonių sutarties papildomoje sąlygoje taip pat numatoma pradėti teikti novatoriškas paslaugas, konkrečiai - užsakomąsias nemokamas arba mokamas vaizdo programų paslaugas, asmeninę judriojo ryšio televiziją, transliacijas internetu, mobiliąsias programas, transliacijas regioniniais arba teminiais internetinės televizijos kanalais.
II.3.4. Su viešąja paslauga susijusių įsipareigojimų, įskaitant pradėtų teikti naujų paslaugų, vykdymo išorinė priežiūra
(22)
Taikydama 1986 m. rugsėjo 30 d. Įstatymo Nr. 86-1067 53 straipsnį, France Télévisions valdyba tvirtina bendrovės tikslų ir priemonių sutarties projektą, apsvarsto šios sutarties vykdymą konkrečiais metais ir viešai skelbia svarstymo rezultatus. Prieš pasirašant, tikslų ir priemonių sutartys bei galimos šių sutarčių papildomos sąlygos persiunčiamos Nacionalinės asamblėjos ir Senato kultūros ir finansų reikalų komitetams bei Vyriausiajai audiovizualinei tarybai. Komitetai per šešias savaites gali pateikti savo nuomones.
(23)
Be to, France Télévisions grupės prezidentas Nacionalinės asamblėjos ir Senato kultūros ir finansų reikalų komitetams teikia tikslų ir priemonių sutarčių vykdymo metinę ataskaitą. Teikdamas bendrovės tikslų ir priemonių sutarties vykdymo ataskaitą kompetentingiems Nacionalinės asamblėjos ir Senato komitetams, France Télévisions prezidentas taip pat atsiskaito už grupėje įsteigtos Žiūrovų programų konsultacinės tarybos, kuriai pavesta teikti nuomones ir rekomendacijas dėl programų, veiklą bei darbus.
(24)
Be to, dekrete nustatytų France Télévisions veiklos specifikacijų projektas viešai aptartas 2008 m. lapkričio 10-24 d., kai savo nuomones išdėstė penkiolika įstaigų ir jomis remiantis buvo iš dalies pakeistas pradinis tekstas, o po to savo nuomonę išreiškė Vyriausioji audiovizualinė taryba. Kalbant apie išorinę vykdymo priežiūrą, 1986 m. rugsėjo 30 d. įstatymo 48 straipsnyje numatoma, kad Vyriausioji audiovizualinė taryba teikia metinę ataskaitą Nacionalinės asamblėjos ir Senato kultūros reikalų komitetams. Ataskaita taip pat persiunčiama Kultūros ir ryšių ministerijai.
(25)
Šie parlamento komitetai ir Vyriausioji audiovizualinė taryba gali apklausti trečiuosius asmenis. Iš tikrųjų suinteresuotosios šalys šiose įstaigose apklausiamos reguliariai ir išreiškia savo nuomones viešojo audiovizualinio sektoriaus klausimais.
II.4. Finansinė kompensacija už laipsnišką reklamos mažinimą ir visišką atsisakymą
(26)
Kad visuomeninio transliuotojo programos būtų sudaromos laisviau ir mažiau priklausytų nuo komercinių suvaržymų, pakeisto 1986 m. rugsėjo 30 d. Ryšių įstatymo Nr. 86-1067 53 straipsnio VI dalyje numatoma transliuoti mažiau reklamos, o vėliau jos visiškai atsisakyti: „44 straipsnio I dalyje minimose nuo dvidešimtos iki šeštos valandos transliuojamose visuomeninių televizijos kanalų programose, išskyrus regionų ir vietos programas, reklama netransliuojama, išskyrus bendriniais pavadinimais pristatomų prekių ar paslaugų reklamą. Nuo tada, kai visoje žemyninės Prancūzijos teritorijoje bus panaikintos I dalyje nurodytos minėtų televizijos kanalų analoginės transliacijos, vykdomos hercais matuojamais žemės bangų dažniais, ši nuostata taip pat bus taikoma programoms, šių kanalų transliuojamoms nuo šeštos iki dvidešimtos valandos. Ji netaikoma visuotinės svarbos reklamai.“
(27)
Analogines transliacijas hercais matuojamais žemės bangų dažniais numatoma nutraukti ne vėliau kaip 2011 m. lapkričio 30 d. Išimtis taikoma ne vien prekių ar paslaugų reklamai neskelbiant komercinių pavadinimų: leidžiančios nukrypti nuostatos taikomos ir užjūrio departamentuose bei teritorijose ar Naujojoje Kaledonijoje transliuojamai reklamai, jeigu hercais matuojamais žemės bangų dažniais netransliuojamos nešifruotos privačios televizijos programos.
(28)
Kaip numatoma pakeisto Ryšių įstatymo Nr. 86-1067 53 straipsnyje, už reklamos mažinimą ir atsisakymą taikant įstatymą valstybė France Télévisions moka finansinę kompensaciją kiekviename finansų įstatyme nustatytomis sąlygomis. Šiuo tikslu Prancūzijos valstybė, vykdydama bendrojo valstybės biudžeto „Žiniasklaidos“ punktą, sukūrė naują programą „Indėlis į viešojo audiovizualinio sektoriaus finansavimą“. Pavyzdžiui, Prancūzijos valdžios institucijų nuomone, valstybės dotacijos dalis, kuria papildomas indėlis į viešojo audiovizualinio sektoriaus finansavimą, 2010 m. sudarytų apie 460 mln. EUR, 2011 m. - 500 mln. EUR, o 2012 m. - 650 mln. EUR.
(29)
Prancūzijos Respublika tvirtina, kad kiekvienais metais valstybės finansavimas biudžeto dotacijomis bus nustatomas atsižvelgiant į France Télévisions viešųjų paslaugų užduoties vykdymo sąnaudas ir sumuojamas su indėliu į viešojo audiovizualinio sektoriaus finansavimą, išskaičiavus grupės vis dar gaunamas komercines pajamas. Šiuo klausimu Prancūzijos valdžios institucijos pateikė toliau apibendrintą France Télévisions viešųjų paslaugų sąnaudų ir pajamų sąmatą, parengtą remiantis 2009-2012 m. verslo planu.
1 lentelė
2010-2012 m. France Télévisions viešųjų paslaugų pajamų ir sąnaudų sąmata
(Mln. EUR)
2010 m.
2011 m.
2012 m.
Biudžetas
Numatomas biudžetas
Numatomas biudžetas
A.
Valstybės lėšos
[2 500-3 000]
[2 500-3 000]
[2 500-3 000]
B.
Kitos pajamos (reklama, rėmimas ir pan.)
[300-600]
[300-600]
[300-600]
C.
Bendrosios viešųjų paslaugų sąnaudos
[3 500-3 000]
[3 500-3 000]
[3 500-3 000]
D.
Grynosios viešųjų paslaugų sąnaudos (C + B)
[3 000-2 500]
[3 000-2 500]
[3 000-2 500]
Grynųjų viešųjų paslaugų sąnaudų ir valstybės lėšų sumos skirtumas (D + A)
[- 50 - 50]
[- 50 - 50]
[- 50 - 50]
Šaltinis: Prancūzijos pastabos, pateiktos 2010 m. sausio 15 d.
(30)
Pateiktoje lentelėje prognozuojamas deficitas, atitinkantis 2010 ir 2011 m. grynąsias sąnaudas, kurios nepadengiamos France Télévision viešųjų paslaugų teikimo lėšomis. Šis deficitas turėtų būti iš dalies panaikintas 2012 m., kai numatoma gauti nedidelį biudžeto perteklių: [30-50] mln. EUR arba [0-5] % viešųjų paslaugų grynųjų sąnaudų. Jeigu ši 2012 m. pertekliaus prognozė iš tikrųjų pasitvirtintų ir pajamos bei sąnaudos kistų tiksliai taip, kaip numatyta, perteklius būtų mažesnis negu prognozuojamas 2010 ir 2011 m. susikaupęs deficitas. Taikant galiojančią tikslų ir priemonių sutartį, valstybės lėšų poreikiui mažinti nepanaudotas biudžeto perteklius visų pirma turės būti skiriamas audiovizualinės kūrybos išlaidoms padengti. Kadangi paprastai yra kuriamos programos, galimas biudžeto perteklius neturėtų būti naudojamas komercinei veiklai finansuoti.
(31)
Reikia paminėti, kad atsižvelgiant į naujas sąlygas, susidariusias po reformos, ir į jos finansinius padarinius, 2007 m. balandžio mėn. sudarytos sutarties finansinė dalis pakeista dabartinės tikslų ir priemonių sutarties papildomos sąlygos V skyriuje pateikiamu 2009-2012 m. verslo planu. Verslo plane, nepaisant su reforma susijusių naujų sąnaudų, numatoma sumažinti bendrąsias viešųjų paslaugų teikimo 2010-2012 m. sąnaudas - veiklos sąnaudas, palyginti su pradinės sutarties duomenimis, ir transliavimo sąnaudas, pasinaudojant bendrosios įmonės vidaus veiklos rezultatais.
(32)
Vertinant pajamas, numatytais valstybės ištekliais, nors ir didesniais, 2010-2012 m. biudžetas iki galo nesubalansuojamas: kaip nurodyta 1 lentelėje, pajamos tebėra mažesnės už bendrąsias viešųjų paslaugų sąnaudas, ir, remiantis prognozėmis, finansinė pusiausvyra priklauso nuo komercinių pajamų, kurių bus gaunama kiekvienais metais. Todėl verslo plane nurodyta, kad įmonė ir valstybė suinteresuotos greičiau, negu prognozuojama, pasiekti pusiausvyrą ir kad reikalinga tiksli bei reguliari stebėsena, turint omenyje, jog galimi nenumatyti teigiami arba neigiami pokyčiai.
II.5. Valstybės išteklių viršutinės ribos nustatymas
(33)
Pakeisto Ryšių įstatymo Nr. 86-1067 44 straipsnyje taip pat nurodyta, kad „valstybiniai ištekliai, viešojo audiovizualinio sektoriaus organizacijoms skiriami kaip kompensacija už joms nustatytų su viešąja paslauga susijusių įsipareigojimų vykdymą, neviršija minėtų įsipareigojimų vykdymo sąnaudų sumos.“ Ši nuostata susijusi su Prancūzijos Respublikos įsipareigojimais įstatyme specialiai nustatyti principą, pagal kurį su viešąja paslauga susijusiems įsipareigojimams vykdyti nesuteikiama kompensacijos permoka; šie įsipareigojimai prisiimti vykstant procedūrai, po kurios priimtas 2005 m. balandžio 20 d. Komisijos sprendimas dėl pagalbos, skiriamos panaudojant televizijos licencijos mokesčio lėšas, suderinamumo (8).
(34)
Taikant nurodytą įsipareigojimą, 2007 m. gegužės 15 d. Dekreto Nr. 2007-958 dėl valstybės ir viešojo audiovizualinių ryšių sektoriaus organizacijų finansinių ryšių 2 straipsnyje pateikta tokia pat formuluotė, kaip ir 1986 m. rugsėjo 30 d. įstatymo 53 straipsnyje, atsižvelgiant į „tiesiogines ar netiesiogines pajamas, gaunamas vykdant viešųjų paslaugų užduotis“, ir nurodoma, kad su viešąja paslauga susijusių įsipareigojimų vykdymo sąnaudos nustatomos remiantis atskira apskaita. Dekreto 3 straipsnyje nustatyta France Télévisions ir jos patronuojamųjų įmonių pareiga vykdant visą komercinę veiklą nepažeisti rinkos sąlygų ir nurodyta, kad išorės organizacija rengia šios pareigos vykdymo metinę ataskaitą, teikiamą atsakingam ministrui, Nacionalinei asamblėjai ir Senatui.
(35)
Komisija gavo ir išnagrinėjo dekreto 2 ir 3 straipsnių nuostatų vykdymo 2007 ir 2008 finansiniais metais ataskaitas (pagal dekreto 3 straipsnį parengtas 2007 m. ataskaitas patvirtino audito įmonės PriceWaterhouseCoopers ir KPMG, o 2008 m. ataskaitas - konsultavimo paslaugų įmonė Rise) bei 2 straipsnyje numatytos 2009 m. ataskaitos projektą.
II.6. Su viešojo audiovizualinio sektoriaus reforma susiję nauji mokesčiai
(36)
2009 m. kovo 5 d. Įstatymu Nr. 2009-258 taip pat iš dalies pakeistas Mokesčių kodeksas: įvesti nauji reklamos pajamų ir elektroninių ryšių mokesčiai.
II.6.1. Reklamos pajamų mokestis
(37)
Bendrojo mokesčių kodekso I tomo 1 dalies II antraštinėje dalyje nuo šiol yra VIIf skyrius, kuriame nustatytas visų Prancūzijoje įsisteigusių televizijos paslaugų teikėjų mokėtinas mokestis. Mokestis apskaičiuojamas remiantis suma be pridėtinės vertės mokesčio, už reklamos transliavimą reklamos užsakovų mokama suinteresuotiems licencijos mokesčio mokėtojams arba reklamos režisieriams, atėmus sumas, pagal Bendrojo mokesčių kodekso 302a KC straipsnį mokamas televizijos transliuotojų ir platintojų, transliuojančių audiovizualinius kūrinius, kurie atitinka reikalavimus Nacionalinio kinematografijos centro paramai gauti. Ši suma sumažinama vienodu dydžiu - 4 %. Mokestis apskaičiuojamas taikant 3 % koeficientą už kiekvieną televizijos paslaugą mokamos metinių mokėjimų sumos be pridėtinės vertės mokesčio daliai, viršijančiai 11 mln. EUR.
(38)
Tačiau televizijos paslaugoms, kurios neteikiamos analoginiu būdu transliuojant hercais matuojamais žemės bangų dažniais, 2009 m. taikytas 1,5 %, 2010 m. - 2 %, o 2011 m. - 2,5 % koeficientas. Pereinamuoju laikotarpiu iki metų, kuriais analoginės televizijos transliacijos hercais matuojamais žemės bangų dažniais žemyninėje Prancūzijoje bus nutrauktos, visiems licencijos mokesčio mokėtojams taikomas mokestis negali sudaryti daugiau kaip 50 % nustatytos kalendorinių metų mokesčio bazės, nuo kurios mokamas mokestis už 2008 metus. Bet kokiu atveju mokesčio suma negali būti mažesnė negu 1,5 % mokesčio bazės. Vis dėlto televizijos programų, kurių kasdienė auditorija už žemyninės Prancūzijos ribų sudaro daugiau kaip 90 % visos auditorijos, transliuotojams suma, kuria turi būti remiamasi apskaičiuojant mokestį, sumažinama iš jos išskaitant sumą, mokamą už Europos ar pasaulio rinkai skiriamos reklamos transliavimą, padaugintą iš auditorijos, surenkamos už žemyninės Prancūzijos ribų, dalies visoje metinėje auditorijoje.
II.6.2. Elektroninių ryšių mokestis
(39)
Bendrojo mokesčių kodekso I tomo 1 dalies II antraštinėje dalyje nuo šiol yra VIIg skyrius, kuriame nustatytas visų Prancūzijoje paslaugas teikiančių elektroninių ryšių operatorių mokamas mokestis ir apie kurį iš anksto pranešta Elektroninių ryšių reguliavimo institucijai. Mokestis apskaičiuojamas remiantis abonementinių ir kitų mokesčių, vartotojų mokamų už elektroninių ryšių operatorių teikiamas elektroninių ryšių paslaugas, suma be pridėtinės vertės mokesčio, iš jos išskaičiavus pasibaigusiais finansiniais metais į apskaitą įtrauktų amortizacijos sąnaudų už metus, kuriais mokestis turėjo būti mokamas, sumą, jeigu amortizacija susijusi su medžiagomis ir įranga, nuo įstatymo įsigaliojimo dienos operatorių įsigytomis valstybės teritorijoje įrengtai elektroninių ryšių infrastruktūrai ir tinklams, ir jeigu jos laikotarpis ne trumpesnis nei dešimt metų. Mokestis apskaičiuojamas 0,9 % koeficientą taikant mokesčio bazės daliai, kuri viršija 5 mln. EUR.
III. PRIEŽASTYS, DĖL KURIŲ PRADĖTA PROCEDŪRA
(40)
Sprendime pradėti oficialią tyrimo procedūrą Komisija nurodė, kad kompensacija, kurią numatoma mokėti nuo 2010 m., gali būti valstybės pagalba pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį ir kad jos suderinamumą su vidaus rinka pagal SESV 106 straipsnio 2 dalį reikėtų nagrinėti vadovaujantis visuomeninio transliavimo paslaugoms taikomais principais ir įgyvendinimo taisyklėmis.
(41)
Dėl viešųjų paslaugų užduočių, kurios aiškiai nustatytos oficialiame dokumente ir kurioms taikomos tinkamos kontrolės priemonės, vykdymo Komisija neabejodama padarė tokią pat išvadą, kaip ir 2003 m. gruodžio mėn., 2005 m. balandžio mėn., 2008 m. liepos mėn. ir 2009 m. rugsėjo mėn. priimtuose sprendimuose: France Télévisions viešųjų paslaugų užduotys aiškiai nustatytos Prancūzijos valstybės paskelbtuose arba pasirašytuose oficialiuose dokumentuose, laikantis taisyklių, pagal kurias numatoma nepriklausoma France Télévisions kontrolė.
(42)
Tačiau vertindama numatomos finansinės kompensacijos proporcingumą grynosioms viešųjų paslaugų sąnaudoms, taip pat atsižvelgdama į pagalbos padarinius, Komisija išreiškė abejonių dviem klausimais, būtent:
-
dėl grėsmės, kad 2012 m. ir galbūt 2010 bei 2011 m. grynosioms viešųjų paslaugų sąnaudoms padengti gali būti suteikta kompensacijos permoka, nes apie tuos metus Komisija neturi tokios išsamios informacijos, kokią Prancūzijos valdžios institucijos pateikė apie 2009 metus, ir
-
dėl galimo ryšio tarp reklamos pajamų mokesčio ir elektroninių ryšių mokesčio pajamų paskirstymo bei France Télévisions grupei mokėtinos pagalbos ir, jeigu toks ryšys gali būti, dėl šių pajamų neigiamų padarinių ir jų suderinamumo su Sutartimi, ypač turint omenyje, kad anksčiau nebuvo įvertinti France Télévisions finansavimo reformos poveikio konkurencijai rezultatai.
(43)
Be to, Komisija atkreipė Prancūzijos valdžios institucijų dėmesį į 2009 m. liepos 2 d. priimtą Komisijos komunikatą dėl valstybės pagalbos taisyklių taikymo visuomeninio transliavimo paslaugoms (9) (toliau - Komunikatas dėl transliavimo), kuris nuo paskelbimo datos taikytinas pagalbai, apie kurią pranešta, ir paragino Prancūzijos valdžios institucijas į šį peržiūrėtą komunikatą atsižvelgti pateikiant savo pastabas.
IV. SUINTERESUOTŲJŲ ŠALIŲ PASTABOS
(44)
2009 m. lapkričio 2 d. pastabose Dramos autorių ir kompozitorių bendrija (SACD) atkreipė Komisijos dėmesį į France Télévisions pareigų, kurias įmonė privalo vykdyti siekdama remti su paveldu susijusią audiovizualinę kūrybą, svarbą. Ši svarba išaugo 2008 m. pabaigoje, kai pasirašytas tarpprofesinis susitarimas, kuris bus įtrauktas į būsimą tikslų sutartį. Taigi 2010 m. France Télévisions turės su paveldu susijusiai audiovizualinei kūrybai skirti 19 % apyvartos, įskaičiuotos į 2009 m. mokesčio bazę, o 2012 m. ši dalis turės sudaryti 20 %, t. y. 420 mln. EUR. TF1 dalis gali sudaryti ne daugiau kaip 12,5 %, o M6 ir skaitmeninės antžeminės televizijos kanalų - atitinkamai po 11 % šios apyvartos. Įsipareigojimai kinui iki 2012 m. vidutiniškai augs daugiau kaip 1,2 % per metus. Panaikinus reklamą išaugs programų, sudarytų iš įmonės sukurtų ir neimportuotų kūrinių, tinklelio kaina, vykdant įsipareigojimą teikti novatorišką ir geros kokybės viešąją paslaugą.
(45)
Prancūzijos telekomunikacijų ir elektroninių ryšių federacijos (FFTCE) 2009 m. spalio 30 d. pastabose, kurias papildė FFTCE nepriklausanti organizacija Iliad, reiškiama nuomonė, kad komercinės reklamos panaikinimas nepadeda vykdyti France Télévisions viešųjų paslaugų užduočių. Kadangi reklama nėra šių užduočių sudedamoji dalis, bet kokios dotacijos, kuriomis siekiama vien kompensuoti trūkumą, neatsižvelgiant į faktines užduoties vykdymo aplinkybes, savaime yra valstybės pagalba, prieštaraujanti SESV 106 straipsnio 2 dalies ir 107 straipsnio nuostatoms. Mokant tokią kompensaciją turi būti padengiamos viešųjų paslaugų sąnaudos, kurios turi būti nurodomos atskiroje apskaitoje. Atrodo, kad ateinančių metų dotacijos suma nustatyta remiantis prarastų komercinių pajamų sąmata, o tai iškraipytoje rinkoje gerokai iškreipia konkurenciją su privačiais transliuotojais. Nors bendroji France Télévisions reklamos apyvarta iškreiptoje rinkoje, be abejo, nebūtų pasiekusi 500 mln. EUR, Prancūzijos valdžios institucijos įsipareigojo 2009 m. sumokėti 450 mln. EUR kompensaciją vien už reklamos nebetransliavimą po 20 valandos. Ateityje pajamos iš dotacijos taip pat gerokai viršys reklamos pajamas, kurios būtų gautos, jeigu reforma nebūtų įgyvendinta.
(46)
Vertindama visuotinės ekonominės svarbos paslaugų užduotį FFTCE nurodo, kad France Télévisions, kaip Europos transliuotojų sąjungos narės, pareigos jau įrašytos šios sąjungos įstatuose ir galiotų, net jei nebūtų nustatytos Prancūzijos įstatymuose. Įstatymuose nustatyti gana neaiškūs suvaržymai iš esmės nesiskiria nuo suvaržymų, grindžiamų Europos transliuotojų sąjungos įstatais, kurių taip pat turi laikytis šiai sąjungai priklausantys kanalai TF1 ir Canal +, todėl įstatyme numatyta kompensuojamoji dotacija turi būti vertinama kaip valstybės pagalba.
(47)
Galų gale FTTCE mano, kad po viešojo audiovizualinio sektoriaus reformos įvesto naujojo elektroninių ryšių operatorių apyvartos mokesčio lėšos skiriamos France Télévisions finansuoti. Dotacijos suma ne tik susijusi su mokesčio lėšomis, kaip patvirtinta valdžios institucijų pareiškimuose, bet ir kinta dėl mokesčio bazės bei koeficiento kitimo. Įvedus tokį mokestį, pažeistas 2002 m. kovo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2002/20/EB dėl elektroninių ryšių tinklų ir paslaugų leidimo (10) 12 straipsnis, nes valstybės narės negali operatoriams taikyti jokio kito apyvartos mokesčio, išskyrus numatytuosius šioje direktyvoje.
(48)
2009 m. lapkričio 2 d. pastabose Privačių kanalų asociacija išreiškė nuomonę, kad dėl prasto France Télévisions valdymo, kurio gausių pavyzdžių pateikė Audito Rūmai, didėja infliacijos poveikis programų gamybos ir teisių įsigijimo rinkai. Nevykdant analitinės apskaitos ir nevaldant sąnaudų, kyla neaiškumų dėl finansuotinų viešųjų paslaugų užduočių sąnaudų nustatymo ir didelė rizika suteikti kompensacijos permoką. Tam tikri rodikliai liudija, kad naujojo audiovizualinio mokesčio lėšos bus skiriamos France Télévisions ir kad mokant jas į valstybės biudžetą siekiama vienintelio tikslo - kad Komisija negalėtų jų kontroliuoti. Komisija verčia France Télévisions konkurentus finansuoti šiai įmonei skiriamą paramą; taip iškreipiama konkurencija, o padėtį dar labiau blogina nepakankamas rinkoje įsitvirtinusių įvairių kanalų programų diferencijavimas.
(49)
2009 m. lapkričio 2 d. komentaruose Europos transliuotojų sąjunga pabrėžė, kad bet koks Prancūzijos pateikiamas daugiametis visuomeninio transliuotojo sąnaudų ir pajamų planas turi būti orientuotas į ateitį. Remdamasis šiais planais operatorius turi matyti ilgalaikę finansinę perspektyvą, reikalingą norint užtikrinti visiškai savarankišką tęstinį paslaugų teikimą. Galimi prognozavimo netikslumai turi būti ištaisomi taikant ex post mechanizmus. Komisijos sprendime turi būti nurodyti ex ante apskaičiavimo kriterijai ir šie mechanizmai, neįpareigojant faktinę būsimos kompensacijos sumą nustatyti patvirtinant vien numatytas sąnaudų ir pajamų sumas, nes tokiu atveju Komisija nustatytų ir kontroliuotų pagal pagalbos schemą teikiamas metines sumas, o ne pačią schemą. Europos transliuotojų sąjunga taip pat reiškia susirūpinimą dėl to, kad Komisija siekia sužinoti ateinančiais metais numatomą bendros veiklos sumą ir efektyvumo didėjimo mastą, nes pagal SESV 106 straipsnio 2 dalį Komisija negali kontroliuoti visuotinės ekonominės svarbos paslaugų teikimo veiksmingumo.
(50)
2009 m. lapkričio 2 d. komentaruose Europos komercinių televizijų asociacija (ACT) reiškia palankią nuomonę apie Prancūzijos Respublikos sprendimą gerokai sumažinti komercinės reklamos transliavimą visuomeninio transliuotojo kanalais. ACT nurodo, kad dvi sprendime Altmark (11) nustatytos sąlygos šiuo atveju nėra įvykdytos, taigi numatomas įnašas į biudžetą yra pagalba. Vis dėlto ACT reiškia nuomonę, kad jeigu pagalbos finansavimo iš konkurentų surinkto reklamos pajamų mokesčio lėšomis sistema laikoma neprieštaraujančia Europos Sąjungos teisei, pasitraukimo iš rinkos nauda gerokai sumažės, nes tokia sistema tam tikrais atžvilgiais rinką galėtų iškreipti labiau negu tradicinės dualistinės valstybinio ir komercinio finansavimo sistemos.
(51)
ACT nuomone, France Télévisions su viešąja paslauga susiję įsipareigojimai iš esmės nepasikeitė nuo 1994 m. ir yra panašūs į kitų privačių transliuotojų įsipareigojimus. Be to, iki 2012 m. numatomos prarastų reklamos pajamų kompensacijų sumos yra neaiškios, ir jas apskaičiuojant neatsižvelgiama nei į atitinkamų investicijų sąnaudų, nei į galimą programų kūrimo sąnaudų mažėjimą (kuriant programas bus mažiau su reklamos užsakovais susijusių suvaržymų), nei į laukiamą bendrų veiksmų naudą. Reikėtų patikrinti viešųjų ir komercinių pajamų koregavimo, vykdomo atsižvelgiant į tikslų ir priemonių sutartyje numatomas sąnaudas, mechanizmą, visų pirma turint omenyje komercinių pajamų kintamumą; to nepadarius Komisija neturėtų patikimos informacijos, kuri padėtų nustatyti faktines paslaugos teikimo sąnaudas ir galimą kompensacijos permoką. Toks patikrinimas būtų atliekamas netgi įmonei neturint analitinės apskaitos, kaip nurodė Audito Rūmai.
(52)
Galų gale ACT mano, kad pagalba iš tiesų finansuojama po reformos įvestų naujų mokesčių lėšomis ir kad įvedus audiovizualinės reklamos pajamų mokestį Prancūzijoje taikomas modelis, pagal kurį viešosios paslaugos teikimą finansuoja konkurentai; kitur tokio modelio atsisakyta. Taigi pagalbos mechanizmu išsaugomi France Télévisions ištekliai, nors darosi vis aiškiau, kad reklamos užsakovai neperkels visų savo užsakymų į konkurentų kanalus. Be to, toks mechanizmas padidina kliūtis patekti į Prancūzijos rinką.
(53)
2009 m. lapkričio 2 d. pastabose France Télévisions išreiškė nuomonę, kad mechanizmu, apie kurį pranešta, jai nesuteikiamas joks ekonominis pranašumas prieš konkurentus, nes apsauga nuo komercinių pajamų praradimo suteikta mainais už valstybės jai nustatytą apribojimą, kuris netaikomas jokiam rinkoje veikiančiam privačiam operatoriui, - reklamos atsisakymą. Kai reklama iš tiesų bus nebetransliuojama, bet kokie šios rinkos iškraipymai išnyks, o turint omenyje ribotą France Télévisions dalyvavimą, poveikio konkurentams rėmimo srityje ši grupė taip pat neturės. Kalbant apie išskirtinių audiovizualinių teisių įsigijimą, TF1 surinkusi didžiausią žiūrovų auditoriją 96 atvejais iš 100, o 2008 m. - 18 atvejų iš 20; France Télévisions neturi jokios išskirtinių teisių sutarties su pagrindinėmis JAV kino studijomis. Be to, grupė turi investuoti į audiovizualinę kūrybą, kuri atitiktų kokybės reikalavimus, nesuderinamus su komercinių kanalų siekiamais žiūrimumo tikslais. Grupės parduodamos programos sudaro tik labai nedidelę rinkos dalį.
(54)
Be to, France Télévisions nuomone, kadangi jai skiriama suma kiekvienais metais priklausys nuo iš anksto tiksliai ir objektyviai nustatytų užduočių vykdymo sąnaudų, o jeigu faktinės sąnaudos neatitiks numatytųjų, bus atliekama ex post korekcija, mechanizmas, apie kurį pranešta, atitinka sprendime Altmark iškeltą antrąją sąlygą. Šiame sprendime nustatyta ketvirtoji sąlyga taip pat įvykdyta, nes tie bendri veiksmai, kurie negalėjo būti įvykdyti praeityje, bus vykdomi pakeitus grupės teisinę struktūrą ir įstatus, o pagal ketvirtąją sąlygą svarbu ne tai, kad paslauga būtų teikiama kuo mažesnėmis sąnaudomis, bet tai, kad sąnaudos atitiktų gerai valdomos tipinės įmonės sąnaudas.
(55)
Pasak France Télévisions, kadangi mechanizmas, apie kurį pranešta, turi būti taikomas ilgus metus, vertinant jo suderinamumo su vidaus rinka sąlygas grynosios viešųjų paslaugų sąnaudos negali būti žinomos pakankamai tiksliai, kad Komisija galėtų atlikti ex ante patikrinimą, ar nesuteikta kompensacijos permoka. Nors pagal pateikiamas preliminarias 2010-2012 m. sąmatas nedraudžiama galimybė gauti pagrįstą pelną arba sukaupti rezervą, kurį sudarytų ne daugiau kaip 10 % metinių viešosios paslaugos teikimo išlaidų, teisės aktų ir reglamentų nuostatos dėl ex post kontrolės bet kokiu atveju padės užtikrinti finansavimo proporcingumą. Tačiau programų tinklelio sąnaudos kinta atsižvelgiant į programų pasirinkimą, todėl France Télévisions mano, kad ji privalo laikytis tiktai įstatyme nustatytų su viešąja paslauga susijusių įsipareigojimų, ir Prancūzijos Respublika gali laisvai nustatyti jų turinį. Be to, vienas tokių įsipareigojimų yra siekti žiūrimumo, kuris dėl reklamos atsisakymo nesumažėja. Priešingai, France Télévisions reikės įsigyti daugiau programų.
(56)
Savo 2009 m. lapkričio 2 d. pastabose Métropole Télévisions (M6) teigia, kad numatoma finansavimo priemonė yra valstybės pagalba pagal SESV 107 straipsnį, kadangi neįvykdytos sprendimo Altmark antroji ir ketvirtoji sąlygos: kompensacija, grindžiama prarastų komercinių pajamų, kurios dėl savo pobūdžio iš tiesų yra nepastovios, prognoze, negali būti laikoma pagrįsta objektyviais ir skaidriais viešųjų paslaugų sąnaudų apskaičiavimo kriterijais. Be to, apskaičiuojant remiamasi ne gerai valdomos tipinės sektoriaus įmonės sąnaudomis, bet France Télévisions sąnaudomis, o ji, kaip rodo daugelis rodiklių, yra valdoma neveiksmingai, todėl padidėja viešosios paslaugos teikimo sąnaudos, kurias padengti tenka visuomenei.
(57)
Vertindama priemonės suderinamumą su vidaus rinka, M6 laikosi nuomonės, kad numatoma finansavimo priemonė yra neteisėta, nes struktūriniu požiūriu taikant ją išmokama viešosios paslaugos sąnaudų kompensacijos permoka. Pagal 2006 m. lapkričio 16 d. Komisijos direktyvą 2006/111/EB dėl finansinių santykių tarp valstybių narių ir valstybės įmonių skaidrumo ir dėl finansinio skaidrumo tam tikrose įmonėse (12) Prancūzija visuotinės svarbos paslaugos teikimo išlaidas ir pajamas privalo apskaityti pagal nuosekliai taikomus analitinės apskaitos principus. Bet, kaip nurodo Audito Rūmai, France Télévisions neturi tokių apskaitos priemonių. Taigi nėra jokių objektyvių duomenų, kuriais remiantis būtų galima apskaičiuoti kompensacijos sumą. Kompensacijos permoka yra neišvengiama, nes dotacija apskaičiuojama remiantis komercinėmis pajamomis, kurios nesusijusios su viešosios paslaugos užduotimi ir neturi būti įtraukiamos į jos sąnaudų apskaitą. Kompensacijos permoka taip pat yra neišvengiama dėl to, kad prarastų pajamų prognozės yra abejotinos ir nėra sąnaudų analizės.
(58)
Į finansavimo mechanizmą įtraukus naujus mokesčius padidėja neigiami pagalbos padariniai audiovizualinių teisių įsigijimo rinkoms - jose dėl prasto France Télévisions, kuriai suteikiama apsauga išmokant valstybės pagalbą, valdymo didėja konkurentų sąnaudos - ir reklamos veiklai, kurią France Télévisions perorientuos į rėmimą, bet M6 negalės užimti France Télévisions paliktos erdvės, nes šio kanalo žiūrovų auditorijos pobūdis kitoks. Tokiomis sąlygomis galėtų būti pateisinamas tik ex post finansavimas. Taigi mechanizmas struktūriniu požiūriu neteisėtas, nes nėra nepriklausomo ex post kontrolės mechanizmo, kuriuo veiksmingai užtikrinama, kad nebūtų skiriama kompensacijos permoka remiantis faktiniais skaičiais; pasak M6, tokio mechanizmo taikymas Prancūzijoje būtų neveiksmingas.
(59)
2009 m. lapkričio 2 d. pastabose Télévision Française 1 (TF 1) France Télévisions finansavimo reformą aptarė atsižvelgdama į reklamos rinkai poveikį darančius struktūrinius pokyčius, kai labai didėja naudojimosi internetu mastas. Televizijai esą skiriama tik apie 11 % reklamos užsakovų ryšių išlaidų, kurios 2008 m. sudarė 33 mlrd. EUR. 2009 m. sausio-rugsėjo mėn. antžeminės skaitmeninės televizijos kanalų reklamos apyvarta išaugo 60 %, o trijų privačių rinkoje įsitvirtinusių žemės bangų dažniais transliuojančių kanalų - krito 8 %. 2008 m. TF1 sumokėtų mokesčių suma sudarė 60 % veiklos rezultato. Taigi, pasak TF1, dėl daugiamečių teisių įsigijimo sutarčių, kainų didėjimo ir nekintančių sąnaudų, įskaitant programų tinklelio kūrimo sąnaudas, kurias lemia taisyklėse nustatyti įpareigojimai gaminti ir platinti prancūziškus bei europietiškus kūrinius, sudarančius 30 % visų kūrinių, mažėja jos veiksmų laisvė. Kartu įmonę apmokestinant nauju audiovizualiniu mokesčiu padidėtų konkurencijos iškraipymas rinkoje.
(60)
Skelbiama, kad audiovizualinės reklamos pajamų mokesčiu reklamos užsakovų teikiamus užsakymus siekiama perkelti į TF1. 2009 m. trys žemės bangų dažniais transliuojantys kanalai ne tik negavo lauktos 350 mln. EUR apyvartos, bet jų apyvarta buvo 450 mln. EUR mažesnė už prognozuotąją. Be to, užsakymų perkėlimo mastas bet kokiu atveju ribojamas taikant iš ES teisės perkeltas teisės aktų nuostatas, pagal kurias reklamai skiriama tik ne daugiau kaip dvylika minučių per transliavimo valandą, jeigu neviršijamas šešių minučių per valandą dienos vidurkis.
(61)
TF1 nuomone, mokestis yra valstybės pagalba dviem požiūriais: po 2011 m. lapkričio 30 d.France Télévisions iš tikrųjų nebeprivalės jo mokėti (tą dieną ji turės nutraukti reklamos, kurios sumos sudaro mokesčio bazę, transliavimą); be to, France Télévisions gaus surinkto mokesčio sumas, nes iš daugelio Vyriausybės ir parlamento pareiškimų per įstatymo projekto aptarimą aiškėja, kad jos bus skiriamos pagalbai finansuoti. Nepaisant to, kad mokesčio, kurio lėšos naudojamos finansavimui, taikymo tvarka iš esmės yra teisėta, į ją turėtų būti atsižvelgiama siekiant įvertinti pagalbą.
(62)
TF1 mano turinti tokias pat pareigas kaip ir France Télévisions, kurios programos nedaug skiriasi nuo TF1 programų. Nors TF1 palankiai vertina tikslų ir priemonių sutarties bei veiklos specifikacijų persvarstymą po viešojo audiovizualinio sektoriaus reformos, remdamasi Audito Rūmų nuomone ji teigia, kad visuomeninio transliuotojo teikiamų paslaugų pasiūla nepakankamai individualizuota. Todėl TF1 pabrėžia, kad ankstesnėse veiklos specifikacijose kiekybinės transliavimo užduotys sudarė 10 % programų tinklelio.
(63)
Toks pat nepakankamas esąs France Télévisions sąnaudų valdymas ir valdymo kokybė, todėl viešoji paslauga visuomenei teikiama ne už mažiausią kainą ir atsiranda rizika išmokėti kompensacijos permoką. Todėl šiuo požiūriu Komisija turėtų patikrinti komercinės veiklos pelno augimą, bendrus veiksmus, kurie, įsteigus vienintelę įmonę France Télévisions, turėtų būti vykdomi po 2009 m., ir mažesnį poveikį programų tinklelio sudarymo sąnaudoms dėl mažesnės priklausomybės nuo reklamos užsakovų.
V. PRANCŪZIJOS RESPUBLIKOS KOMENTARAI
(64)
2009 m. spalio 7 d. atsiųstose ir vėliau patikslintose pastabose dėl SESV 106 straipsnio 2 dalies taikymo Prancūzijos Respublika visų pirma remiasi Komisijos abejonėmis dėl valstybės finansavimo proporcingumo ir rizikos išmokėti kompensacijos permoką, be to, dėl atsižvelgimo į naujuosius mokesčius, įvestus reformuojant viešąjį audiovizualinį sektorių, siekiant įvertinti priemonės, apie kurią pranešta, suderinamumą su vidaus rinka.
V.1. Finansavimo proporcingumas ir rizikos išmokėti kompensacijos permoką ex post kontrolė
(65)
Prancūzijos Respublika nurodo, kad priemonė, apie kurią pranešta, yra ne France Télévisions grupės prarastų reklamos pajamų kompensacija, nors pateikiant orientacines preliminarias sumas į šias pajamas atsižvelgiama, o finansavimas viešosios paslaugos užduoties vykdymo sąnaudoms padengti. Iš tiesų finansavimo poreikiai turės keistis atsižvelgiant į programų tinklelio sudarymo sąnaudų pokyčius, komercinių pajamų svyravimus arba transliavimo priemones.
(66)
Prancūzijos Respublika pabrėžia, kad rizikos suteikti kompensacijos permoką nebuvimas ex ante turi būti patvirtinamas patikrinus, ar yra teisės aktuose nustatytų patikrinimo mechanizmų, remiantis teismų praktika ir Komisijos įgyvendinimo praktika, o ne preliminariomis dotacijų sumomis ir nurodomomis būsimomis sąnaudomis. Preliminarios sumos pateikiamos kaip iliustracija, remiantis kontroliuojančių įstaigų ir France Télévisions patvirtintu verslo planu. Dotacijos apskaičiavimo metodas grindžiamas ne France Télévisions reklamos pajamų mažėjimo vertinimu. Ji bus apskaičiuojama remiantis bendrąja formule, pagal kurią bendra kiekvienų metų viešojo audiovizualinio mokesčio ir biudžeto dotacijos suma bus proporcinga France Télévisions vykdomų viešosios paslaugos užduočių sąnaudoms, iš jų išskaičiavus šios įmonės komercinių pajamų sumą, vykdant Prancūzijos Respublikos įsipareigojimus ir paisant teisės aktuose bei reglamentuose nustatytų ex post kontrolės mechanizmų.
(67)
Be to, vertindama Komunikate dėl transliavimo minimas naujas novatoriškas audiovizualines paslaugas, Prancūzijos Respublika pabrėžia, kad tam tikras skaičius tokių paslaugų jau numatytas naujosiose France Télévisions veiklos specifikacijose bei pakeistoje tikslų ir priemonių sutartyje, kurios buvo ir bus išankstinės ir reguliarios kontrolės bei konsultacijų objektas. Prancūzija mano, kad ateityje bet kokios svarbios naujos paslaugos įdiegimas turi būti aptartas tikslų ir priemonių sutartyje, kuriai bus taikoma tokia pat kontrolė.
(68)
Be to, atsižvelgdama į tai, kad Komunikatas dėl transliavimo įsigalios jau pradėjus šią procedūrą, Prancūzijos Respublika įsipareigoja baigti formuoti savo finansų ex post kontrolės priemonę, kad nepažeistų šiame komunikate naujai nustatytų finansų kontrolės mechanizmų taisyklių. Taigi numatyta iš dalies pakeisti 2007 m. gegužės 15 d. Dekreto Nr. 2007-958 2 straipsnį. Šiuo pakeitimu siekiama:
-
užtikrinti, kad atskiros apskaitos ataskaita - ji padeda kontroliuoti, ar neskiriama kompensacijos permoka - būtų, kaip ir 3 straipsnyje numatyta ataskaita, vertinama išorės organizacijos, pasirenkamos tam pritarus ryšių ministrui, pateikiama šiam ministrui, Nacionalinei asamblėjai bei Senatui ir rengiama France Télévisions lėšomis,
-
tobulinti veiklos mechanizmą, galintį užtikrinti faktinį galimų kompensacijos permokų arba kryžminių dotacijų, nurodytų atskiroje apskaitoje ir nesuderinamų su 1986 m. rugsėjo 30 d. Ryšių įstatymo Nr. 86-1067 53 straipsniu bei su Komisijos komunikatu dėl transliavimo, susigrąžinimą.
(69)
Be to, pirmaisiais reformos, pradėtos 2009 m. kovo 5 d. Įstatymu Nr. 2009-258, metais siekdamos kuo išsamiau informuoti Komisiją, Prancūzijos valdžios institucijos įsipareigoja 2010-2013 m. Komisijai pateikti:
-
pagal minėto iš dalies pakeisto dekreto 2 ir 3 straipsnius parengtas ataskaitas, teikiamas per ne ilgiau kaip šešis mėnesius po visuotinių akcininkų susirinkimų, kuriuose tvirtinama įmonės atskaitomybė, įskaitant duomenis, susijusius su reklamos rinkos dalių pokyčiais nuo 2007 m.,
-
viešai skelbiamus France Télévisions viešosios paslaugos užduočių vykdymo stebėsenos duomenis, t. y. kanalų balansą, kurį kasmet rengia Vyriausioji audiovizualinė taryba (numatytą 1986 m. rugsėjo 30 d. Įstatymo Nr. 86-1067 18 straipsnyje) ir France Télévisions prezidento klausymų, vykdomų parlamento komitetuose (Nacionalinės asamblėjos ir Senato kultūros ir finansų reikalų komitetuose) metinio tikslų ir priemonių sutarties vykdymo tema, ataskaitą (kaip nustatyta minėto įstatymo 53 straipsnyje).
V.2. Atsižvelgimas į naujus mokesčius, įvestus po viešojo audiovizualinio sektoriaus reformos
(70)
Prancūzijos Respublika pažymi, kad savo pranešime neatsižvelgė į naujus reklamos pajamų bei elektroninių ryšių mokesčius. Nors šie mokesčiai nustatyti tame pačiame teisės akte kaip ir reforma, į priemonės, apie kurią pranešta, taikymo sritį jie neįeina.
(71)
Prancūzijos Respublika nurodo, kad viešų pareiškimų, pateiktų prieš balsuojant dėl įstatymo, apie kurį kalbama sprendime pradėti procedūrą, ir vėliau atmestų šio įstatymo nuostatose, nepakanka norint nustatyti pagal Europos Sąjungos teisę privalomą sąlygą, kad mokesčių lėšos turi būti skiriamos pagalbai finansuoti. Pagal Prancūzijos teisę šie mokesčiai, renkami į valstybės bendrąjį biudžetą, padeda finansuoti visas valstybės išlaidas ir atitinka biudžeto universalumo bei bendrumo principus, priskiriamus konstitucinėms valstybės finansų nuostatoms. Pagal 2001 m. rugpjūčio 1 d. Pagrindinio finansų įstatymo 36 straipsnį visi valstybei perduoti ištekliai arba jų dalis juridiniam asmeniui gali būti skiriami tik laikantis tam tikros aiškios finansų įstatymo nuostatos, kurios šiuo atveju nėra.
(72)
Be to, Prancūzijos Respublika pabrėžia, kad nėra projekto, kuriuo siekiama minėtų mokesčių lėšas skirti France Télévisions finansuoti. Ji nurodo, kad jeigu būtų numatytas esamos schemos struktūros pakeitimas, Prancūzijos valdžios institucijos pateiktų Komisijai naują pranešimą pagal SESV 108 straipsnio 3 dalies nuostatas.
VI. PAGALBOS VERTINIMAS
VI.1. Pagalbos buvimas pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį
(73)
SESV 107 straipsnio 1 dalyje nurodoma: „Išskyrus tuos atvejus, kai Sutartys nustato kitaip, valstybės narės arba iš jos valstybinių išteklių bet kokia forma suteikta pagalba, kuri, palaikydama tam tikras įmones arba tam tikrų prekių gamybą, iškraipo konkurenciją arba gali ją iškraipyti, yra nesuderinama su vidaus rinka, kai ji daro įtaką valstybių narių tarpusavio prekybai.“ Šios įgyvendinimo sąlygos aptariamos toliau.
VI.1.1. Valstybiniai ištekliai
(74)
Šiame pranešime aptariamos biudžeto dotacijos kasmet bus įrašomos į finansų įstatymą, kuriuo nustatomas Prancūzijos valstybės biudžetas. Todėl jos laikomos priemonėmis, taikomomis naudojant valstybinius išteklius.
VI.1.2. Atrankinis ekonominis pranašumas
(75)
Biudžeto dotacijų mechanizmas, kai France Télévisions suteikiama galimybė disponuoti gausiais valstybiniais ištekliais, yra atrankinis, nes jis bus taikomas tik France Télévisions. Metinė biudžeto dotacija veiklai, kuria konkrečiai siekiama suteikti galimybę tęsti įmonės veiklą, apsaugos nuo dalies komercinių reklamos pajamų, kurių lėšomis iki šiol buvo iš dalies finansuojamos įmonės išlaidos ir investicijos, praradimo padarinių. Taigi France Télévisions galės pritraukti dalį tos žiūrovų auditorijos, kurios be biudžeto dotacijos negalėtų pritraukti. Todėl įmonė įgyja ekonominį pranašumą, kurio negalėtų įgyti kitaip arba, šiuo atveju kalbant apie dotaciją, - kitokiomis rinkos sąlygomis, t. y. sąlygomis, kuriomis dirba jos privatūs konkurentai.
(76)
Be to, Komisija nurodo, kad Prancūzijos Respublika nepateikė pastabų, kurios priverstų suabejoti Komisijos sprendime pradėti procedūrą išdėstytu vertinimu, pagal kurį numatomos dotacijos neatitinka visų sprendime Altmark nurodytų kriterijų, taigi jomis suteikiamas ekonominis pranašumas, kuris yra valstybės pagalba (13). Be to, Komisija pastebi, kad nedarant įtakos vėlesniems pokyčiams, susijusiems su France Télévisions valdymu ir veiklos rezultatais ateinančiais metais, pažymėtina, kad šiuo metu Prancūzijos audito rūmų ataskaita dėl France Télévisions - paskelbta 2009 m. spalio mėn., priėmus sprendimą pradėti procedūrą - sustiprinamas Komisijos argumentas, kad ketvirtoji sąlyga neįvykdyta.
(77)
Apskritai iš visko, kas išdėstyta, matyti, kad tik France Télévisions grupei iš Prancūzijos valstybinių išteklių skiriamomis biudžeto dotacijomis šiai įmonei suteikiamas atrankinis pranašumas.
VI.1.3. Konkurencijos iškreipimas ir poveikis valstybių narių tarpusavio prekybai
(78)
France Télévisions dirba programų gamybos ir transliavimo srityje; šios programos transliuojamos komerciniais tikslais, būtent rodant užsakovų apmokamą reklamą arba remiamas programas arba perparduodant ar įsigyjant transliavimo teises. Ši komercinė veikla vykdoma konkuruojant su kitais kanalais, kaip antai TF1, M6, Canal +, visų pirma Prancūzijoje, kurioje, kaip pabrėžia Prancūzijos valdžios institucijos, France Télévisions yra pagrindinė audiovizualinė grupė. 2010 m. France Télévisions turėtų užimti apie 10 % rinkos, todėl turėtų tapti trečiąja pagal svarbą tiekėja Prancūzijos rinkoje.
(79)
Iki galutinio komercinės reklamos atsisakymo 2011 m. pabaigoje France Télévisions, laikydamasi transliavimo valandų apribojimų, toliau aktyviai veiks Prancūzijos televizijos komercinės reklamos rinkoje ir konkuruos su kitais transliuotojais. Netgi po 2011 m. France Télévisions galės užsakovams teikti bendruoju pavadinimu pristatomų prekių reklamos paslaugas arba transliuoti jų remiamas laidas, konkuruodama su kitais Prancūzijoje veikiančiais transliuotojais. NET jeigu po reformos konkurentai iki galo pasinaudos beveik visišku France Télévisions pasitraukimu iš reklamos rinkos, France Télévisions tebebus šios rinkos dalyvė. Iš tiesų pagal neseniai Prancūzijos valdžios institucijų pateiktus 2007 m. preliminarius nuolatinių konkurentų reklamos ir rėmimo pajamų kiekio ir rinkos dalių duomenis 2012 m. France Télévisions vis dar užimtų 3,3 % rinkos, o TF1 ir M6 - atitinkamai maždaug 50 ir 20 %.
(80)
France Télévisions galės pritraukti tokią žiūrovų auditorijos dalį, kokios ji negalėtų planuoti neturėdama aptariamos biudžeto dotacijos, ir tai galėtų daryti poveikį kitų transliuotojų auditorijai, taigi ir jų komercinei veiklai, o konkurencijos sąlygos būtų iškreiptos. Bet kokiu atveju France Télévisions liks tokia pat aktyvi audiovizualinių teisių įsigijimo ir pardavimo rinkoje ir, turėdama šią paramą, išsaugos galimybes derėtis. Taigi investicijomis į programų kūrimą, kurias galima skirti dėl biudžeto dotacijų, daroma įtaka France Télévisions galimybėms šiose rinkose atlikti pirkimo ar pardavimo veiklą.
(81)
Iš to, kas išdėstyta, aiškėja, kad vien France Télévisions grupei iš Prancūzijos valstybės finansinių išteklių skiriamomis biudžeto dotacijomis iškreipiama arba bet kokiu atveju gali būti iškreipiama komercinių transliuotojų konkurencija Prancūzijoje ir tam tikru mastu kitose valstybėse narėse, kuriose transliuojamos France Télévisions programos.
(82)
Audiovizualinių programų ir transliavimo teisių pirkimo ir pardavimo rinkos, kuriose veikia France Télévisions, yra tarptautinio masto, nors įsigyjant šias teises taikomi teritoriniai apribojimai, paprastai leidžiant transliuoti vienos valstybės narės teritorijoje. Be to, France Télévisions programos, kurios gali būti toliau transliuojamos gaunant valstybės paramą, žiūrimos ir kitose valstybėse narėse, kaip antai Belgijoje ir Liuksemburge. Galų gale France Télévisions platina savo programas internetu, ir jos prieinamos ne tik Prancūzijoje.
(83)
Tokiomis sąlygomis numatomomis biudžeto dotacijomis gali būti iškreiptos konkurencijos sąlygos ir daromas poveikis valstybių narių tarpusavio prekybai.
VI.1.4. Išvada apie valstybės pagalbą
(84)
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, numatomos Prancūzijos Respublikos biudžeto dotacijos France Télévisions yra valstybės pagalba pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį, ir reikia išnagrinėti, ar jos suderinamos su vidaus rinka.
VI.2. Suderinamumas pagal SESV 106 straipsnio 2 dalį
(85)
SESV 106 straipsnio 2 dalyje teigiama, kad „įmonėms, kurioms patikėta teikti bendros ekonominės svarbos paslaugas, arba pajamų gaunančioms monopolinėms įmonėms Sutartyse nustatytos taisyklės, ypač konkurencijos taisyklės, yra taikomos, jei jų taikymas nei teisiškai, nei faktiškai netrukdo atlikti joms patikėtų specialių uždavinių. Prekybos plėtojimui neturi būti daroma jokio poveikio, kuris prieštarautų Sąjungos interesams.“
(86)
Komunikate dėl transliavimo Komisija išdėstė principus, kuriais ji remiasi SESV 107 straipsnį ir 106 straipsnio 2 dalį taikydama visuomeninių transliuotojų finansavimui valstybės lėšomis. Šiuo požiūriu Komisija vertina tokius du aspektus:
-
ar kokiame nors oficialiame dokumente pateikiama tiksli ir aiški viešųjų paslaugų užduoties apibrėžtis, kuri apimtų svarbių naujų paslaugų teikimą ir kuriai nuo transliuotojo nepriklausantis subjektas taikytų veiksmingos kontrolės mechanizmus,
-
valstybės skiriamo šiai užduočiai atlikti reikalingų kompensacijų finansavimo proporcingumą ir skaidrumą, kad tokių kompensacijų suma neviršytų viešosios paslaugos užduoties grynųjų sąnaudų, kurioms taip pat taikoma veiksminga kontrolė, sumos.
VI.2.1. Tiksli ir aiški viešųjų paslaugų užduoties, kuriai taikoma veiksminga kontrolė, apibrėžtis oficialiame dokumente
(87)
Kaip jau minėta, dėl sprendime pradėti procedūrą išdėstytų priežasčių Komisija jame neišreiškė abejonės nei dėl viešųjų paslaugų užduoties, kurią oficialiais dokumentais pavesta teikti France Télévisions, apibrėžties ir įgaliojimo jas teikti tinkamumo, nei dėl apibūdintų France Télévisions pareigų vykdymo išorinės kontrolės tinkamumo. Todėl Komisija pareiškė nuomonę, kad atitinkamos pakeisto 1986 m. rugsėjo 30 d. Įstatymo Nr. 86-1067 nuostatos (43-11, 44, 48 ir 53 straipsniai), jo įgyvendinimo dekretai ar oficialūs dokumentai, ypač tie, kuriuose aptariamos veiklos specifikacijos, (2009 m. birželio 23 d. Dekretas Nr. 2009-796) bei tikslų ir priemonių sutartis atitinka Komunikate dėl transliavimo išdėstytas SESV 106 straipsnio 2 dalies įgyvendinimo taisykles, susijusias su pagalbos visuomeniniam transliuotojui vertinimu.
(88)
Ši išvada atitiko kitas išvadas, kurias Komisija šia tema jau buvo padariusi 2003 ir 2005 m. sprendimuose dėl France 2 ir France 3 bei 2008 ir 2009 m. sprendimuose dėl France Télévisions, taikydama tuo metu galiojusį komunikatą.
(89)
Taigi suinteresuotųjų šalių bendro pobūdžio komentarus, kuriuose tvirtinama, kad visuomeninis transliuotojas ir jo konkurentai programų tinklelį sudaro panašiai, kurie faktiškai paneigiami kitų šalių komentaruose ir kuriais negalima pakeisti vertinimo, reikėtų nagrinėti papildomai.
(90)
Pakeistame Ryšių įstatyme Nr. 86-1067 plačiai, aiškiai ir tiksliai apibrėžiami France Télévisions grupės su viešąja paslauga susiję įsipareigojimai. Ji visų pirma privalo orientuotis į plačiąją visuomenę ir siūlyti įvairių produktų, kad pliuralizmo sąlygomis užtikrintų visuomenės demokratinių, socialinių, pilietinių ir kultūrinių poreikių tenkinimą. Tai, kad, kaip pabrėžia Prancūzijos telekomunikacijų ir elektroninių ryšių federacija (FFTCE), kai kurie Europos transliuotojų sąjungai priklausantys konkurentai privalo laikytis jos nuostatų, nėra kliūtis oficialiuose Prancūzijos Respublikos dokumentuose nustatyti konkrečius su viešąja paslauga susijusius įsipareigojimus, kurių, kitaip nei pareigų, susijusių su naryste Europos transliuotojų sąjungoje, privalo laikytis tik France Télévisions.
(91)
Be to, atsižvelgiant į poreikius, France Télévisions pareigos dar tiksliau apibūdinamos jos veiklos specifikacijose bei tikslų ir priemonių sutartyje, pateikiant siektinus tikslius kiekybinius programų tinklelio rodiklius, netaikomus konkuruojantiems transliuotojams. France Télévisions valstybės lėšos skiriamos tam, kad būtų įvykdyti teisės aktuose ir reglamentuose nustatyti visuotinės svarbos viešųjų paslaugų tikslai ir su viešąja paslauga susiję įsipareigojimai, o privačios lėšos konkuruojantiems transliuotojams skiriamos vien siekiant pelno. Tai, kad esama reglamentuose nustatytų arba operatorių laisvai prisiimtų transliavimo veiklos apribojimų, nereiškia, kad faktiškai egzistuoja nediferencijuota pasiūla ir visuomeniniams, ir privatiems transliuotojams. Be to, įstatyme nurodytų su viešąja paslauga susijusių įsipareigojimų, kitaip nei su naryste Europos transliuotojų sąjungoje susijusių pareigų, vykdymas reguliariai kontroliuojamas iš išorės, konkrečiai - parlamento narių.
(92)
Be to, Dramos autorių ir kompozitorių bendrija (SACD) pabrėžia, kad didžiausias France Télévisions įsipareigojimas - kurti originalius prancūziškus audiovizualinius ir kino kūrinius; konkurentai nėra prisiėmę tokio įsipareigojimo, ir jų pareigos kur kas mažesnės. Aišku, SACD pastabose nenurodomos ir neiliustruojamos priežastys, dėl kurių neprancūziški importuoti kūriniai, galbūt sukurti kitose valstybėse narėse, turėtų būti blogesnės kokybės nei tie, kuriuos finansuoja France Télévisions. Tačiau France Télévisions pareiga kurti vis daugiau originalių kūrinių, iš tiesų daugiau negu siūloma konkurentų programų tinkleliuose, tiesiogiai susijusi su prancūzų visuomenės socialiniais ir kultūriniais poreikiais, kuriuos tenkinti privalo France Télévisions, vykdydama su visuotinės svarbos paslaugomis susijusius įsipareigojimus.
(93)
Pagal Prancūzijos Respublikos pateiktą informaciją toks teigiamas France Télévisions teikiamų viešųjų paslaugų užduoties apibrėžties ir kontrolės vertinimas turi būti išplėstas įtraukiant mechanizmus, taikytinus naujų svarbių audiovizualinių paslaugų diegimui pagal Komunikatą dėl transliavimo, įsigaliojusį jau priėmus sprendimą pradėti šią procedūrą. Šios paslaugos, kitokiomis laikmenomis ar formatais teikiamos papildant siūlomų transliacijų pasiūlą, įtrauktos į France Télévisions veiklos specifikacijas bei tikslų ir priemonių sutartis, kuriose tiksliai aprašomos įstatymu nustatytos visuotinės ekonominės svarbos paslaugų užduotys. Kaip nurodyta, šie dokumentai patvirtinti dekretu, todėl jau numatytoms bei ateityje galimoms naujoms paslaugoms būtų taikomos tokios pat konkrečios ex ante konsultavimosi ir ex post metinio vykdymo kontrolės procedūros, kaip ir minėtoms užduotims.
(94)
Taigi apskritai France Télévisions patikėtos viešosios paslaugos užduoties apibrėžtis ir susiję kontrolės mechanizmai atitinka Komunikate dėl transliavimo nustatytas taisykles ir principus, kurie grindžiami ES teismų praktika.
VI.2.2. Valstybinio finansavimo proporcingumas ir skaidrumas
(95)
Finansavimo mechanizmas, apie kurį pranešė Prancūzijos Respublika, įskaitant metinę dotaciją, kurios dalis yra kompensacija už reklamos sumažinimą ir visišką atsisakymą, turi tapti nuolatiniu ir veikti net po įstatyme nustatytos datos, kurią reklamos transliavimas nutraukiamas, - 2011 m. lapkričio mėn.
(96)
Metinį valstybės finansavimą sudarys dalis televizijos licencijos mokesčio ir 2009 m. gegužės 5 d. Įstatyme Nr. 2009-258 numatyta metinė dotacija. Todėl 2005 m. balandžio 20 d. Komisijos sprendime patvirtinta esama pagalba, kuri numatomu mechanizmu nekeičiama, bus papildyta biudžeto dotacija, kurios tiksli suma kasmet bus nustatoma einamųjų finansinių metų finansų įstatymu. Savo pastabose Prancūzijos Respublika nurodo, kad numatytomis grynosiomis viešųjų paslaugų sąnaudomis bus remiamasi prieš kiekvienus finansinius metus ex ante nustatant metinės dotacijos sumą.
(97)
Be to, kaip tik šie faktai aiškėja iš preliminarių vertinimų, Prancūzijos valdžios institucijų pateiktų atsakant į sprendime pradėti procedūrą Komisijos išreikštas abejones. Komisija pažymi, kad Prancūzijos valdžios institucijos teigia, jog verslo plane išdėstytos prognozės yra preliminarios, ir sutinka, kad viešosios paslaugos užduotį vykdančiai įmonei, turinčiai numatyti daugiametes išlaidas, naudinga turėti į tikslų ir priemonių sutarties papildomą sąlygą įtrauktame verslo plane nustatytą finansų programą. Tokiomis aplinkybėmis programoje nurodyti bendri preliminarūs valstybiniai ištekliai, kad ir mažesni, yra susiję su šios paslaugos teikimo 2010-2012 m. bendrųjų sąnaudų sumomis.
(98)
Atsižvelgiant į galimybę numatyti bendrąsias sąnaudas - jos nėra tokios nepastovios kaip komercinės pajamos, kuriomis remiantis nustatomos grynosios sąnaudos - verslo plane pateiktais preliminariais skaičiais a priori pagrindžiamas Prancūzijos Respublikos teiginys, kad grynosios viešosios paslaugos sąnaudos yra svarbiausios siekiant nustatyti būsimosios dotacijos metinę sumą. Todėl biudžeto dotacija, apie kurią pranešta, bus suteikta vykdant 2009 m. kovo 5 d. Įstatyme Nr. 2009-258 nustatytą valstybės pareigą suteikti kompensaciją, tačiau vykdant šią pareigą nebus daroma įtaka kompensacijos sumai, numatytai atsižvelgiant į galimą dėl reklamos atsisakymo prarastų reklamos pajamų įvertinimą.
(99)
Toks požiūris atrodo objektyviai pagrįstas. Iš tiesų, turint omenyje dotacijos ilgalaikiškumą, jos suma būtų vis savavališkiau apskaičiuojama pagal reklamos pajamų sumą, kuri būtų buvusi gauta, jeigu reklama nebūtų panaikinta įstatymu, pvz., nustatant iki reformos paskelbimo ir įgyvendinimo gautų pajamų sumą ir prireikus ją pakoreguojant pagal reklamos televizijoje rinkos pokyčius. Jeigu dotacijos suma tokiu būdu būtų apskaičiuojama atsižvelgiant į nustatytas pajamas, bendrąsias viešųjų paslaugų sąnaudas sumažinus labiau, negu numatyta, pvz., dėl bendros veiklos, kuri bus vykdoma kuriant vienintelę įmonę France Télévisions, galėtų atsirasti rizika valstybės lėšomis išmokėti kompensacijos permoką.
(100)
Be to, metinės dotacijos apskaičiavimas pagal viešosios paslaugos užduoties sąnaudas, atėmus likusias grynąsias komercines pajamas, atitinka pakeisto Ryšių įstatymo Nr. 86-1067 44 straipsnyje ir Dekreto dėl Prancūzijos valstybės ir viešojo audiovizualinio sektoriaus organizacijų finansinių ryšių 2 straipsnyje išdėstytą Prancūzijos Respublikos įsipareigojimą užtikrinti, kad France Télévision skiriamos valstybės lėšos neviršytų su viešąja paslauga susijusių įsipareigojimų, kuriuos vykdyti pavesta grupei, grynųjų sąnaudų. Kaip primena Prancūzijos valdžios institucijos, šis įsipareigojimas ir nurodytos nuostatos visiškai taikytinos biudžeto dotacijai, apie kurią pranešta, ir metinio valstybės finansavimo mechanizmui, kurio dalis nuo šiol bus ši dotacija.
(101)
Todėl pagal Komisijos komunikatą dėl transliavimo metinės dotacijos apskaičiavimas remiantis viešųjų paslaugų užduoties grynosiomis sąnaudomis - iš jų atskaičiavus likusias grynąsias komercines pajamas - atrodo proporcingas.
(102)
Kai kurių suinteresuotųjų trečiųjų asmenų pastabomis, kuriomis tam prieštaraujama, šios išvados paneigti negalima:
-
FFTCE komentarais, kad trūkstamų reklamos pajamų, kurios nėra viešųjų paslaugų užduoties dalis, kompensacija nėra susijusi su šios užduoties finansavimu, negalima remtis, kaip ir M6 argumentais, kad preliminarios prarastų komercinių pajamų sumos svyruoja, taigi yra netikslios; metinė dotacijos suma turės būti nustatoma ex ante, atsižvelgiant į France Télévision grynąsias viešųjų paslaugų sąnaudas, kadangi Prancūzijos Respublikos pateiktos numatomos 2010, 2011 ir 2012 m. sumos yra tik preliminarios,
-
M6 pastabos, kad dėl tariamo France Télévisions analitinės apskaitos priemonių nebuvimo, kurį nustatė Prancūzijos audito rūmai, susidarytų per didelė struktūrinė kompensacija, nes dotacija būtų grindžiama neobjektyviais sąnaudų duomenimis, ir TF1 pastabos dėl kompensacijos permokos padengiant nekontroliuojamas arba prastai valdomas sąnaudas, yra nepagrįstos; visų pirma Audito Rūmai 2009 m. spalio mėn. nurodė, kad nėra vadovavimo valdymo priemonių, kurios France Télévisions grupės lygmeniu apimtų patronuojamųjų įmonių analitinės apskaitos priemones, o ne bet kokių analitinės apskaitos priemonių; analitinę apskaitą tvarko kiekviena France Télévisions grupės bendrovė,
-
antra, kompensacijos suderinamumo su vidaus rinka tyrimas, kitaip nei France Télévisions grupei suteikto ekonominio pranašumo tyrimas, susijęs ne su sąnaudomis, kurias tinkamai valdoma šio sektoriaus tipinė įmonė galėtų patirti siekdama teikti visuotinės svarbos paslaugą, o su faktinėmis būsimomis France Télévisions sąnaudomis, įskaitant ateityje numatomą sumažėjimą; taigi, kaip jau nurodyta, bendra France Télévisions mokėtina valstybinių išteklių suma a priori bus mažesnė už viešųjų paslaugų teikimo sąnaudų sumą ir bus nustatyta siekiant išvengti kompensacijos permokos, išskaičiavus grynąsias komercines pajamas.
(103)
Be to, šiuose komentaruose, kurie nėra grindžiami metinės dotacijos sumos nustatymu ex ante, neatsižvelgiama į ex post kontrolės mechanizmus. Iš tiesų, kaip nurodoma toliau, finansų įstatyme kasmet ex ante nustačius finansinių metų dotacijos sumą bus sukurti ex post kontrolės ir, esant reikalui, susigrąžinimo mechanizmai.
(104)
Komunikate dėl transliavimo numatoma, kad valstybės narės privalo sukurti tinkamus mechanizmus, siekdamos išvengti bet kokios kompensacijos permokos ir reguliariai kontroliuodamos valstybės finansų panaudojimą. Kontrolės veiksmingumą, apie kurį kalbama komunikate, turėtų lemti tai, kad ją reguliariai vykdys nepriklausoma institucija, naudodama mechanizmus, kurie padėtų susigrąžinti galimų kompensacijos permokų sumas arba kitais finansiniais metais tinkamai paskirstyti galimus rezervus, sudarančius ne daugiau kaip 10 % metinių viešosios paslaugos sąnaudų arba galimų kryžminių subsidijų.
(105)
1986 m. rugsėjo 30 d. Ryšių įstatymo Nr. 86-1067 44 straipsnyje nustatyta, kad „valstybiniai ištekliai, viešojo audiovizualinio sektoriaus organizacijoms skiriami kaip kompensacija už joms nustatytų su viešąja paslauga susijusių įsipareigojimų vykdymą, neviršija minėtų įsipareigojimų vykdymo sąnaudų sumos.“ Ši nuostata susijusi su Prancūzijos Respublikos įsipareigojimais įstatyme specialiai nustatyti principą, pagal kurį su viešąja paslauga susijusiems įsipareigojimams vykdyti nesuteikiama kompensacijos permoka; šie įsipareigojimai prisiimti vykstant procedūrai, po kurios priimtas 2005 m. balandžio 20 d. Komisijos sprendimas dėl pagalbos, skiriamos panaudojant televizijos licencijos mokesčio lėšas, suderinamumo (14).
(106)
2007 m. gegužės 15 d. Dekreto Nr. 2007-958 dėl valstybės ir viešojo audiovizualinių ryšių sektoriaus organizacijų finansinių ryšių 2 straipsnyje pateikta tokia pat formuluotė, kaip ir 1986 m. rugsėjo 30 d. įstatymo 53 straipsnyje, atsižvelgiant į „tiesiogines ar netiesiogines pajamas, gaunamas vykdant viešųjų paslaugų užduotis“, ir nurodoma, kad viešosios paslaugos užduočių vykdymo sąnaudos nustatomos remiantis atskira apskaita. Dekreto 3 straipsnyje nustatyta France Télévisions ir jos patronuojamųjų įmonių pareiga vykdant visą komercinę veiklą nepažeisti rinkos sąlygų ir nurodyta, kad išorės organizacija rengia šios pareigos vykdymo metinę ataskaitą, teikiamą atsakingam ministrui, Nacionalinei asamblėjai ir Senatui. Pastaroji nuostata tapo vienu Prancūzijos Respublikos įsipareigojimų, nurodytų 7 konstatuojamojoje dalyje minėtame 2005 m. balandžio 20 d. Komisijos sprendime.
(107)
ES Teismas nusprendė, kad ir priėmus nuostatas, kuriose įtvirtintas draudimo skirti kompensacijos permoką principas, ir vykdant taikytų France Télévision komercinės veiklos sąlygų kontrolę bei tikrinimus visiškai panaikinti Komisijos nuogąstavimai, išreikšti per procedūrą, po kurios priimtas 2005 m. balandžio 20 d. sprendimas (15). Be to, atlikto įsipareigojimų laikymosi ex post kontrolės tinkamumą patvirtino ir Teismas (16).
(108)
Komisija gavo ir išnagrinėjo dekreto 2 ir 3 straipsnių nuostatų vykdymo 2007 ir 2008 finansiniais metais ataskaitas (pagal dekreto 3 straipsnį parengtas 2007 m. ataskaitas patvirtino audito įmonės PriceWaterhouseCoopers ir KPMG, o 2008 m. ataskaitas - konsultavimo paslaugų įmonė Rise) bei 2 straipsnyje numatytos 2009 m. ataskaitos projektą. Pateiktose ataskaitose daroma išvada, kad France Télévisions grupei skiriami valstybiniai ištekliai neviršijo jai patikėtų su viešąja paslauga susijusių įsipareigojimų grynųjų sąnaudų ir kad visa France Télévisions vykdoma komercinė veikla atitiko įprastas rinkos sąlygas. Taigi dėl to kryžminių dotacijų komercinei ir viešųjų paslaugų teikimo veiklai galimybė yra atmetama. Be to, parengus minėtas ataskaitas įrodyta, kad priešingai, negu teigia M6, įvairių France Télévisions kanalų viešųjų paslaugų sąnaudų ir išteklių apskaita gali būti tvarkoma esamomis apskaitos priemonėmis.
(109)
Biudžeto dotacijai, apie kurią pranešta, bus taikomos Dekrete Nr. 2007-958 nustatytos valstybinių išteklių ex post kontrolės sąlygos. Nuo tada, kai kontrolė pradėta vykdyti, visų France Télévisions skirtų valstybinių išteklių nepakako su viešąja paslauga susijusių įsipareigojimų grynosioms sąnaudoms padengti, todėl galimos kompensacijos permokos skyrimo klausimas nekilo. Vidutinio laikotarpio sąnaudų ir pajamų prognozėse, pateiktose verslo plane ir nurodytose 1 lentelėje, 2012 m. numatomas nedidelis perteklius, kuris, jeigu būtų patvirtintas ir nereikalingas numatomam 2010 ir 2011 m. deficitui kompensuoti, pirmiausia turėtų būti skiriamas audiovizualinės kūrybos išlaidoms padengti.
(110)
Bet kokiu atveju, kad esama priemonė atitiktų 2009 m. Komunikate dėl transliavimo išdėstytus patikslinimus, Prancūzijos Respublika įsipareigoja iš dalies pakeisti 2007 m. gegužės 15 d. Dekreto Nr. 2007-9582 straipsnį, siekdama:
-
užtikrinti, kad atskiros apskaitos metinė ataskaita - ji padeda kontroliuoti, ar neskiriama kompensacijos permoka - būtų, kaip ir 3 straipsnyje numatyta ataskaita, vertinama išorės organizacijos, pasirenkamos tam pritarus ryšių ministrui, pateikiama šiam ministrui, Nacionalinei asamblėjai bei Senatui ir rengiama France Télévisions lėšomis,
-
tobulinti veiklos mechanizmą, galintį užtikrinti faktinį galimų kompensacijos permokų arba kryžminių dotacijų, nurodytų atskiroje apskaitoje ir nesuderinamų su 1986 m. rugsėjo 30 d. Ryšių įstatymo Nr. 86-1067 53 straipsniu bei su Komisijos komunikatu dėl transliavimo, susigrąžinimą.
(111)
Atrodo, kad tokiomis sąlygomis Prancūzijos Respublika turės tinkamų mechanizmų atlikti reguliarią ir veiksmingą valstybės lėšų naudojimo kontrolę, siekiant išvengti bet kokios kompensacijos permokos arba kryžminės dotacijos, kaip numatyta Komunikate dėl transliavimo.
(112)
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, atrodo, kad galimi konkurencijos suvaržymai dėl France Télévisions dalyvavimo komercinėse rinkose, kuriose ji vis dar veiks visiškai įgyvendinus reformą, bus riboti. Panašu, kad tas dalyvavimas bus labai ribotas ir kad dėl reformos televizijos reklamos užsakymai bent iš dalies bus perduodami France Télévisions konkurentams.
(113)
Iš tiesų, kaip nurodoma septynių privačių televizijos ar radijo kanalų paskelbtame rašte, reformos tąsa iki nustatyto termino France Télévisions atsisakius reklamos „suteiktų privačioms žiniasklaidos priemonėms reikalingų galimybių pakilti“, o išsaugojus teisę transliuoti reklamą „būtų padaryta pražūtingų padarinių visai Prancūzijos žiniasklaidai ir iš esmės būtų pakeistos veikėjų ekonominės perspektyvos …“ (17).
(114)
Kitaip sakant, dėl France Télévisions dalinio pasitraukimo ir pakartotinio šių struktūrinių pajamų - komercinių ar viešųjų (kompensacijos) - skyrimo visuotinės svarbos užduoties vykdymą atitinkančioms programoms transliuoti, auditorijai negaunant tiesioginio finansinio atlygio, mažėja galimi konkurencijos suvaržymai konkurencingose rinkose, kuriose veikia France Télévisions. Pasitraukus France Télévisions, atsiveria erdvė, kurią galėtų užimti nauji dalyviai arba šiuo metu reklamos rinkoje mažai dalyvaujantys veikėjai, atėjus laikui užtikrinsiantys dinamiškesnę konkurenciją.
(115)
Todėl, atsižvelgiant į Prancūzijos Respublikos pateiktą informaciją ir pasirašytus įsipareigojimus, valstybės finansavimas turėtų padėti France Télévisions padengti grynąsias sąnaudas, susidarančias siekiant įvykdyti šiai įmonei tenkančius įsipareigojimus, neviršyti šių sąnaudų ir būti kontroliuojamas ex post, vadovaujantis taikomame Komunikate dėl transliavimo nustatytais kriterijais. Be to, kadangi France Télévisions apribos savo veiklą konkurencingose rinkose, numatoma pagalba negalima daryti poveikio prekybos plėtrai pažeidžiant ES interesus, taigi bus įvykdytos SESV 106 straipsnio 2 dalies taikymo sąlygos.
(116)
Be to, Prancūzijos Respublika įsipareigoja iki 2013 m., kai bus baigta viešojo audiovizualinio sektoriaus reforma, teikti Komisijai metines ataskaitas, nes tai padės stebėti valstybės pagalbos taisyklių požiūriu svarbiausius reformos įgyvendinimo aspektus, būtent metines kompensacijas ir ex post kontrolės mechanizmus, sąlygas, kurias France Télévisions taiko savo komercinei veiklai, įmonės padėties šioje rinkoje kitimą bei metinį tikslų ir priemonių sutarties vykdymą.
(117)
Atsižvelgiant į reformos mastą, France Télévisions teikiamos paslaugos finansavimo naujoves, jo padarinius France Télévisions sąnaudų ir pajamų pokyčiui bei nepastovią rinkų ekonominę aplinką, kuri daro įtaką France Télévisions ir konkurentų komercinėms pajamoms, šis įsipareigojimas gali padėti Komisijai tikrinti ir iš arti stebėti reformos bei Prancūzijos Respublikos įsipareigojimų, prisiimtų vykdant šią procedūrą, įgyvendinimą.
(118)
Sprendime pradėti procedūrą Komisija buvo išreiškusi abejonių, ar yra ryšys tarp pajamų, gaunamų iš naujųjų reklamos pajamų ir elektroninių ryšių mokesčių, ir metinės dotacijos, nuo 2010 m. mokėtinos France Télévisions. Jeigu būtų galima nustatyti tokį ryšį, šie mokesčiai turėtų būti laikomi pagalbos dalimi ir nagrinėjami pagalbos suderinamumo su vidaus rinka požiūriu. Nors 2009 m. tokio ryšio buvimą buvo galima atmesti, turint omenyje 2009 m. kovo 5 d. Valstybinių audiovizualinių paslaugų įstatymo Nr. 2009-258 įsigaliojimo ir įgyvendinimo datą, atsižvelgiant į aukščiausių Prancūzijos valdžios institucijų pareiškimus, tebesama abejonių dėl ateities.
(119)
Iš Teisingumo Teismo praktikos, kuri patvirtinta 2008 m. gruodžio 22 d. prejudiciniame sprendime byloje Régie Networks (C-333/07) (99 punktas), aiškėja, kad „tam, kad mokestį būtų galima laikyti sudėtine pagalbos priemonės dalimi, atitinkami nacionalinės teisės aktai turi nustatyti privalomą tarpusavio ryšį tarp mokesčio ir nagrinėjamos pagalbos: pagalba privalomai finansuojama surinktu mokesčiu ir pajamos daro tiesioginę įtaką pagalbos dydžiui, ir tarp šios pagalbos suderinamumo su bendrąja rinka įvertinimo“ (18). Abi Teismo nustatytos taikymo sąlygos, būtent tinkamas nacionalinis reglamentavimas ir tiesioginė įtaka pagalbos sumai, nagrinėjamos toliau.
(120)
Pagal Prancūzijos teisę - 2001 m. rugpjūčio 1 d. Pagrindinio finansų įstatymo 36 straipsnį - valstybei perduoti ištekliai kitam juridiniam asmeniui gali būti skiriami tik laikantis tam tikros finansų įstatymo nuostatos. Taigi finansų įstatyme turėtų būti specialiai numatyta, kad 2009 m. kovo 5 d. Įstatymu Nr. 2009-258 nustatytų reklamos pajamų ir elektroninių ryšių mokesčių pajamos bus visiškai arba iš dalies skiriamos France Télévisions finansuoti. Tokia nuostata kol kas nepriimta. Remdamasi SESV 108 straipsnio 3 dalies nuostatomis, Prancūzijos Respublika įsipareigoja iš naujo pranešti Komisijai apie bet kokį schemos struktūros pakeitimo projektą. Tokiomis sąlygomis privalomas ryšys tarp pagalbos, apie kurią pranešta, ir nacionaline teise grindžiamų naujųjų mokesčių pagal Teismo sprendimus negali būti nustatytas.
(121)
Be to, atrodo, kad lemiamas kriterijus, taikomas siekiant nustatyti metinę biudžeto dotacijos sumą, skaičiuojamą kartu su nustatyta licencijos mokesčio lėšų skyrimo suma, bus France Télévisions su viešąja paslauga susijusių įsipareigojimų grynųjų sąnaudų suma, o ne iš naujųjų mokesčių gautų pajamų suma. Taigi preliminarios viešųjų paslaugų sąnaudos yra ir bus vertinamos ex ante ir nurodomos tikslų ir priemonių sutartyje, kaip numatyta pakeisto 1986 m. rugsėjo 30 d. Ryšių įstatymo Nr. 86-1067 53 straipsnyje. Finansų įstatymo projekte nustatyta metinė dotacija bus pritaikoma pagal numatomas grynąsias sąnaudas, o preliminarių skaičiavimų ir rezultatų atitikimas turės būti nustatomas ir prireikus taisomas ex post, remiantis 2007 m. gegužės 15 d. Dekreto Nr. 2007-958 dėl valstybės ir viešojo audiovizualinių ryšių sektoriaus organizacijų finansinių ryšių 2 straipsnio įgyvendinimo ataskaita. Kadangi sąnaudų patiriama, nepaisant iš mokesčių surenkamų lėšų, mokesčių pajamos negali tiesiogiai daryti įtakos pagalbos sumai. Be to, atrodo, kad iš pradžių Prancūzijos Vyriausybės nustatyti mokesčių tarifai galutiniame įstatyme, dėl kurio balsavo parlamentas, yra mažesni, tačiau France Télévisions mokėtina dotacija dėl to proporcingai nesumažėjo.
(122)
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, 2009 m. kovo 5 d. Įstatyme Nr. 2009-258 nustatyti reklamos pajamų ir elektroninių ryšių mokesčiai nėra pagalbos sudedamoji dalis, todėl, priešingai, negu teigia kai kurie suinteresuotieji asmenys, būtent ACT, FFTCE, Privačių kanalų asociacija, M6 ir TF1, jie neturi būti nagrinėjami svarstant pagalbos suderinamumą su vidaus rinka.
(123)
Šia išvada nepažeidžiamas minėtų mokesčių ir jų konkrečių nuostatų, kaip atskirų priemonių, suderinamumas su ES teise, visų pirma elektroninių ryšių mokesčio suderinamumas, kalbant apie klausimus, vykstant pažeidimo procedūrai Nr. 2009/5061 nagrinėtus pagal Direktyvą 2002/20/EB arba 2002 m. kovo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2002/21/EB dėl elektroninių ryšių tinklų ir paslaugų bendrosios reguliavimo sistemos (19).
(124)
Be to, Komisija atsižvelgia į Prancūzijos pareiškimą, kad minėti mokesčiai neįeina į šiame sprendime aptariamo pranešimo sritį.
VII. IŠVADOS
(125)
Atsižvelgdama į tai, kas išdėstyta, Komisija daro išvadą, kad, remiantis visuomeninio transliavimo paslaugų teikėjams taikomais principais ir įgyvendinimo taisyklėmis, nurodytu būdu suteikiama metinė dotacija France Télévisions gali būti pripažinta suderinama su vidaus rinka pagal SESV 106 straipsnio 2 dalį,
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
Valstybės pagalba, kurią kaip metinę biudžeto dotaciją Prancūzijos Respublika ketina suteikti France Télévisions, taikydama pakeisto 1986 m. rugsėjo 30 d. Ryšių įstatymo Nr. 86-1067 53 straipsnio VI dalį, yra suderinama su vidaus rinka pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 106 straipsnio 2 dalį.
Todėl šią pagalbą suteikti leidžiama.
2 straipsnis
Šis sprendimas skirtas Prancūzijos Respublikai.
Priimta Briuselyje 2010 m. liepos 20 d.