PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 1189/2011
ze dne 18. listopadu 2011,
kterým se stanoví prováděcí pravidla k některým ustanovením směrnice Rady 2010/24/EU o vzájemné pomoci při vymáhání pohledávek vyplývajících z daní, poplatků, cel a jiných opatření
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Rady 2010/24/EU ze dne 16. března 2010 o vzájemné pomoci při vymáhání pohledávek vyplývajících z daní, poplatků, cel a jiných opatření (1), a zejména na článek 26 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Směrnice 2010/24/EU podstatně změnila pravidla týkající se vzájemné pomoci při vymáhání pohledávek vyplývajících z daní, poplatků, cel a jiných opatření a ve vztahu k pravomocím stanoveným ve směrnici Rady 2008/55/ES (2) nově určila prováděcí pravomoci Komise. Je proto vhodné nahradit stávající prováděcí pravidla přijatá Komisí novým prováděcím nařízením.
(2)
V zájmu zajištění rychlé komunikace mezi příslušnými orgány by měla být přijata podrobná pravidla týkající se praktických ujednání a lhůt pro komunikaci mezi dožádanými a dožadujícími orgány.
(3)
K zajištění právní jistoty je vhodné upřesnit, že platnost dokumentů není dotčena skutečností, že byly předány elektronicky.
(4)
Aby bylo potvrzeno, že dokumenty odeslané poštou byly zasány příslušným orgánem, je vhodné stanovit pro tento způsob komunikace zvláštní pravidla.
(5)
Aby byl zajištěn přenos příslušných údajů a informací, je nutno stanovit vzor standardního formuláře přiloženého k žádosti o doručení a vzor dokladu o vymahatelnosti pohledávky v dožádaném členském státě.
(6)
K zajištění právní jistoty je vhodné výslovně uvést právní účinek doručení uskutečněného dožádaným členským státem na žádost dožadujícího členského státu.
(7)
K zajištění právní jistoty je rovněž vhodné upřesnit, že doručení nebo předání jednotného dokladu o vymahatelnosti pohledávky v dožádaném členském státě nemá žádný vliv na důsledky doručení původního dokladu o vymahatelnosti pohledávky a že upravený doklad o vymahatelnosti pohledávky v dožádaném členském státě nemá žádný vliv na původní pohledávku nebo původní doklad o vymahatelnosti pohledávky.
(8)
Nařízení Komise (ES) č. 1179/2008 ze dne 28. listopadu 2008, kterým se stanoví prováděcí pravidla k některým ustanovením směrnice Rady 2008/55/ES o vzájemné pomoci při vymáhání pohledávek vyplývajících z některých dávek, cel, daní a jiných opatření (3), by mělo být zrušeno.
(9)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro vymáhání pohledávek,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Toto nařízení stanoví prováděcí pravidla k čl. 5 odst. 1, článku 8, článku 10, čl.12 odst. 1, čl. 13 odst. 2, 3, 4 a 5, článku 15, čl. 16 odst. 1 a čl. 21 odst. 1 směrnice 2010/24/EU, včetně prováděcích pravidel pro přepočet a převod vymožených částek, a rovněž způsoby přenosu sdělení mezi orgány.
Článek 2
1. Všechny žádosti o informace, doručení, vymáhání pohledávky nebo předběžná opatření podle čl. 5 odst. 1, článku 8, článku 10 a čl. 16 odst. 1 směrnice 2010/24/EU (dále jen „žádosti o pomoc“) a veškeré přiložené doklady, formuláře a jiné dokumenty a rovněž jakékoli jiné informace sdělené s ohledem na tyto žádosti se zasílají prostřednictvím sítě CCN, ledaže to není z technických důvodů proveditelné.
2. Dokumenty zasílané v elektronické formě nebo jejich výtisky mají stejný právní účinek jako doklady zaslané poštou.
3. Nelze-li žádost zaslat prostřednictvím sítě CCN, je zaslána poštou. V tomto případě platí tato pravidla:
a)
žádost podepíše úřední osoba dožadujícího orgánu, která je k podání takové žádosti oprávněna;
b)
standardní formulář přiložený k žádosti o doručení podle čl. 8 odst. 1 druhého pododstavce směrnice 2010/24/EU (dále jen „jednotný doklad pro doručení“) nebo jednotný doklad o vymahatelnosti pohledávky v dožádaném členském státě podle článku 12 uvedené směrnice podepíše oprávněná úřední osoba dožadujícího orgánu;
c)
je-li k žádosti přiložena kopie jiného dokumentu než jednotného dokladu pro doručení nebo jednotného dokladu o vymahatelnosti pohledávky v dožádaném členském státě, potvrdí dožadující orgán shodnost této kopie s originálem tím, že na této kopii uvede v úředním jazyce nebo v jednom z úředních jazyků členského státu, v němž má své sídlo, slova „ověřená kopie“, jméno ověřující úřední osoby a datum tohoto ověření.
Pro účely prvního pododstavce písm. b) použijí členské státy jednotný doklad pro doručení vyhotovený podle vzoru uvedeného v příloze I tohoto nařízení a jednotný doklad o vymahatelnosti pohledávky v dožádaném členském státě vyhotovený podle vzoru uvedeného v příloze II tohoto nařízení.
4. Pokud se jednotný doklad pro doručení nebo jednotný doklad o vymahatelnosti pohledávky v dožádaném členském státě zasílá elektronickými prostředky, lze jejich strukturu a grafickou úpravu přizpůsobit požadavkům elektronického komunikačního systému s cílem usnadnit komunikaci mezi příslušnými orgány, a to za předpokladu, že s ohledem na vzory uvedené v příloze I a II nedojde k podstatné změně souboru údajů a informací obsažených v těchto dokladech.
Článek 3
1. Dožadující orgán může podat žádost o pomoc ohledně jedné pohledávky nebo několika pohledávek, pokud jsou vymahatelné od jedné a téže osoby.
2. Žádost o informace, vymáhání pohledávky nebo předběžná opatření se může týkat těchto osob:
a)
hlavního dlužníka nebo spoludlužníka;
b)
jiné osoby než (spolu)dlužníka, která je podle právních předpisů platných v členském státě, v němž má sídlo dožadující orgán, povinna uhradit daně, poplatky, cla a na níž se vztahují jiná opatření, nebo která je povinna uspokojit jiné pohledávky vyplývající z těchto daní, poplatků, cel a jiných opatření;
c)
jakékoli třetí osoby, která má v držbě aktiva náležející jedné z osob uvedených v písmenech a) nebo b) nebo má vůči jedné z těchto osob dluhy.
Článek 4
Informace a další údaje sdělené dožádaným orgánem dožadujícímu orgánu podle čl. 5 odst. 1, článku 8, článku 10 a čl. 16 odst. 1 směrnice 2010/24/EU se předávají v úředním jazyce nebo v jednom z úředních jazyků členského státu dožádaného orgánu či v jiném jazyce, na němž se dožádaný a dožadující orgán dohodnou.
Článek 5
Pokud dožádaný orgán odmítne vyhovět žádosti o pomoc, sdělí dožadujícímu orgány důvody odmítnutí s upřesněním ustanovení směrnice 2010/24/EU, kterých se dovolává. Dožádaný orgán zašle toto sdělení co nejdříve po přijetí svého rozhodnutí, nejpozději však do jednoho měsíce od data potvrzení přijetí žádosti.
Článek 6
V každé žádosti o informace nebo o vymáhání pohledávky či o předběžná opatření je uvedeno, zda se podobná žádost zasílá i jinému orgánu.
KAPITOLA II
ŽÁDOSTI O INFORMACE
Článek 7
Dožádaný orgán potvrdí přijetí žádosti o informace co nejdříve, nejpozději však do sedmi kalendářních dnů od jejího přijetí.
Po přijetí žádosti dožádaný orgán v případě potřeby dožadující orgán požádá o poskytnutí jakýchkoli nezbytných doplňujících informací. Dožadující orgán poskytne veškeré nezbytné doplňující informace, k nimž má běžně přístup.
Článek 8
1. Jakmile dožádaný orgán získá některou z požadovaných informací, předá ji dožadujícímu orgánu.
2. Pokud vzhledem k okolnostem daného případu nelze všechny nebo některé požadované informace opatřit v přiměřené lhůtě, sdělí to dožádaný orgán s udáním důvodů dožadujícímu orgánu.
Po uplynutí šesti měsíců ode dne, kdy bylo potvrzeno přijetí žádosti, sdělí dožádaný orgán dožadujícímu orgánu v každém případě výsledek šetření, které provedl za účelem získání požadovaných informací.
Dožadující orgán může na základě informací, které obdržel od dožádaného orgánu, tento orgán požádat, aby pokračoval v šetření. Tato žádost musí být podána do dvou měsíců od obdržení sdělení o výsledku šetření provedeného dožádaným orgánem a dožádaný orgán ji vyřídí v souladu s ustanoveními, která platí pro původní žádost.
Článek 9
Dožadující orgán může žádost o informace, kterou zaslal dožádanému orgánu, kdykoliv vzít zpět. Rozhodnutí o zpětvzetí žádosti předá dožádanému orgánu.
KAPITOLA III
ŽÁDOSTI O DORUČENÍ
Článek 10
1. Žádost o doručení obsahuje originál nebo ověřenou kopii každého dokumentu, o jehož doručení je příslušný orgán žádán.
Jednotný doklad pro doručení připojený k žádosti podle čl. 8 odst. 1 druhého pododstavce směrnice 2010/24/EU je vyhotoven dožadujícím orgánem nebo v rámci jeho odpovědnosti. V tomto formuláři jsou adresátovi poskytnuty informace ohledně dokumentů, o jejichž doručení je příslušný orgán žádán.
2. Co se týká informací uvedených v jednotném dokladu pro doručení, platí tato pravidla:
a)
ve formuláři je uvedena částka pohledávky, pokud již byla stanovena;
b)
údaj o lhůtě, v níž má být doručení uskutečněno, může být uveden formou data, k němuž dožadující orgán požaduje doručení uskutečnit.
Článek 11
Žádost o doručení se může vztahovat k jakékoli osobě uvedené v čl. 3 písm. c) směrnice 2010/24/EU, která má být v souladu s právními předpisy platnými v dožadujícím členském státě informována o jakémkoli dokumentu, který se jí týká.
Článek 12
1. Dožádaný orgán potvrdí přijetí žádosti o doručení co nejdříve, nejpozději však do sedmi kalendářních dnů po jejím přijetí.
Po přijetí žádosti o doručení učiní dožádaný orgán nezbytná opatření k provedení doručení v souladu s právními předpisy platnými v členském státě, v němž má své sídlo.
V případě nutnosti, aniž by však bylo dotčeno dodržení lhůty pro doručení uvedené v žádosti o doručení, požádá dožádaný orgán dožadující orgán o poskytnutí doplňujících informací.
Dožadující orgán poskytne veškeré doplňující informace, k nimž má běžně přístup.
2. Jakmile došlo k doručení, informuje dožádaný orgán dožadující orgán o datu doručení tak, že potvrdí doručení ve formuláři žádosti, který zašle zpět dožadujícímu orgánu.
Článek 13
1. Doručení, které dožádaný členský stát uskutečnil v souladu s vnitrostátními právními předpisy a správní praxí platnými v tomto státě, má v dožadujícím členském státě stejný účinek, jako kdyby je uskutečnil dožadující členský stát sám v souladu s vnitrostátními právními předpisy a správní praxí platnými v dožadujícím členském státě.
2. Doručení dokumentu týkajícího se více než jednoho druhu daně, poplatku, cla nebo jiného opatření se považuje za platné, pokud jej uskutečnil orgán dožádaného členského státu, který je příslušný přinejmenším pro jednu z daní, poplatků, cel nebo jiných opatření uvedených v doručovaném dokumentu, je-li to přípustné podle vnitrostátních právních předpisů dožádaného členského státu.
Článek 14
Pro účely doručování může dožádaný členský stát použít jednotný doklad pro doručení uvedený v čl. 10 odst. 1 ve svém úředním jazyce nebo v jednom ze svých úředních jazyků podle svých vnitrostátních právních předpisů.
KAPITOLA IV
ŽÁDOSTI O VYMÁHÁNÍ POHLEDÁVKY NEBO O PŘEDBĚŽNÁ OPATŘENÍ
Článek 15
Žádosti o vymáhání pohledávky nebo o předběžná opatření obsahují prohlášení o tom, že byly splněny podmínky pro zahájení řízení o vzájemné pomoci stanovené ve směrnici 2010/24/EU.
Článek 16
1. Jednotný doklad o vymahatelnosti pohledávky v dožádaném členském státě, který je připojen k žádosti o vymáhání pohledávky nebo o předběžná opatření, je vyhotoven dožadujícím orgánem nebo v rámci jeho odpovědnosti na základě původního dokladu o vymahatelnosti pohledávky v dožadujícím členském státě.
V jednotném dokladu o vymahatelnosti pohledávky v dožádaném členském státě lze dodatečně doplnit správní sankce, pokuty, poplatky a přirážky uvedené v čl. 2 odst. 2 písm. a) směrnice 2010/24/EU, jakož i úroky a náklady uvedené v čl. 2 odst. 2 písm. c) uvedené směrnice, které mohou být v souladu s předpisy platnými v dožadujícím členském státě splatné ode dne vydání původního dokladu o vymahatelnosti pohledávky do dne přede dnem zaslání žádosti o vymáhání pohledávky.
2. Jednotný doklad o vymahatelnosti pohledávky v dožádaném členském státě lze vydat s ohledem na několik pohledávek a několik osob v souladu s původním dokladem o vymahatelnosti pohledávky v dožadujícím členském státě.
3. Byly-li původní doklady o vymahatelnosti několika pohledávek v dožadujícím členském státě nahrazeny souhrnným dokladem o vymahatelnosti všech těchto pohledávek v tomto členském státě, může se jednotný doklad o vymahatelnosti pohledávky v dožádaném členském státě zakládat na původních dokladech o vymahatelnosti v dožadujícím členském státě, nebo na souhrnném dokladu seskupujícím tyto původní doklady o vymahatelnosti pohledávky v dožadujícím členském státě.
4. Za účelem vymáhání pohledávek, s ohledem na něž se žádá o pomoc, může dožádaný členský stát použít jednotný doklad o vymahatelnosti pohledávky v tomto členském státě ve svém úředním jazyce nebo v jednom ze svých úředních jazyků podle svých vnitrostátních právních předpisů.
Článek 17
Osoba, jíž se žádost o vymáhání pohledávky nebo o předběžná opatření týká, se nemůže odvolávat na doručení nebo předání jednotného dokladu o vymahatelnosti pohledávky v dožádaném státě za účelem prodloužení nebo nového běhu lhůty pro napadení pohledávky nebo pro napadení původního dokladu o vymahatelnosti pohledávky, jestliže byl tento platně doručen.
Článek 18
1. Pokud se měna dožádaného členského státu liší od měny dožadujícího členského státu, vyjádří dožadující orgán částku vymáhané pohledávky v obou měnách.
2. Jako směnný kurz pro účely pomoci při vymáhání pohledávek se použije poslední směnný kurz zveřejněný v Úředním věstníku Evropské unie přede dnem zaslání žádosti.
Článek 19
1. Dožadující orgán potvrdí co nejdříve, nejpozději však do sedmi kalendářních dnů od přijetí žádosti o vymáhání pohledávky nebo o předběžná opatření, přijetí této žádosti.
2. Dožádaný orgán může dožadující orgán požádat o poskytnutí doplňujících informací nebo v případě potřeby o doplnění jednotného dokladu o vymahatelnosti v dožádaném členském státě. Dožadující orgán poskytne veškeré nezbytné doplňující informace, k nimž má běžně přístup.
Článek 20
1. Nelze-li vzhledem k okolnostem daného případu v přiměřené lhůtě vymoci pohledávku zcela nebo částečně či přijmout předběžná opatření, sdělí to dožádaný orgán s udáním důvodů dožadujícímu orgánu.
Dožadující orgán může na základě informací, které mu dožádaný orgán poskytne, tento orgán požádat, aby znovu zahájil vymáhání pohledávky nebo přijal předběžná opatření. Tato žádost se podává do dvou měsíců od přijetí oznámení o výsledku uvedeného postupu a dožádaný orgán ji vyřídí v souladu s ustanoveními, která platí pro původní žádost.
2. Nejpozději při uplynutí každé šestiměsíční lhůty po dni potvrzení přijetí žádosti sdělí dožádaný orgán dožadujícímu orgánu stav pokroku či výsledek vymáhání pohledávky nebo přijetí předběžných opatření.
Článek 21
1. Dožadující orgán uvědomí dožádaný orgán o každém napadení pohledávky nebo dokladu o její vymahatelnosti, které je podáno v členském státě dožadujícího orgánu, neprodleně poté, co byl o napadení informován.
2. Pokud právní předpisy a správní praxe platné v dožádaném členském státě nepřipouští předběžná opatření nebo vymáhání pohledávky požadované podle čl. 14 odst. 4 druhého a třetího pododstavce směrnice 2010/24/EU, oznámí to dožádaný orgán dožadujícímu orgánu co nejdříve, nejpozději však do jednoho měsíce od přijetí sdělení uvedeného v odstavci 1.
3. Dožádaný orgán uvědomí dožadující orgán o každém úkonu učiněném v dožádaném členském státě, který se týká vrácení vymožených částek nebo náhrady v souvislosti s vymáháním napadených pohledávek podle čl. 14 odst. 4 třetího pododstavce směrnice 2010/24/EU, neprodleně poté, co byl o takovém úkonu informován.
Dožádaný orgán v nejvyšší možné míře zapojí dožadující orgán do řízení o stanovení částky, která má být vrácena, a stanovení výše splatné náhrady. Na odůvodněnou žádost dožádaného orgánu převede dožadující orgán vrácené částky a zaplacenou náhradu do dvou měsíců od přijetí této žádosti.
Článek 22
1. Stane-li se žádost o vymáhání pohledávky nebo o předběžná opatření v důsledku splnění nebo zániku pohledávky nebo z jakéhokoliv jiného důvodu bezpředmětnou, sdělí to dožadující orgán neprodleně dožádanému orgánu, aby tento zastavil zahájené úkony.
2. Je-li výše pohledávky, která je předmětem žádosti o vymáhání pohledávky nebo o předběžná opatření, rozhodnutím příslušného orgánu uvedeného v čl. 14 odst. 1 směrnice 2010/24/EU upravena, informuje dožadující orgán dožádaný orgán o tomto rozhodnutí, a je-li vyžádáno vymáhání pohledávky, předá mu rozhodnutí o úpravě spolu s upraveným jednotným dokladem o vymahatelnosti pohledávky v dožádaném členském státě. Tento upravený doklad o vymahatelnosti pohledávky v dožádaném členském státě je vyhotoven dožadujícím orgánem nebo v rámci jeho odpovědnosti na základě rozhodnutí o úpravě výše pohledávky.
3. Upravený jednotný doklad o vymahatelnosti pohledávky v dožádaném členském státě nemá žádné důsledky ve vztahu k možnostem napadnout původní pohledávku, původní doklad o vymahatelnosti pohledávky v dožadujícím členském státě nebo rozhodnutí uvedené v předchozím odstavci.
4. Spočívá-li úprava uvedená v odstavci 2 ve snížení výše pohledávky, pokračuje dožádaný orgán v zahájeném řízení o vymáhání pohledávky nebo k přijetí předběžných opatření, avšak pouze ohledně částky, která nebyla dosud uhrazena.
Pokud v době, kdy se dožádaný orgán dověděl o snížení výše pohledávky, již byla částka převyšující částku dosud neuhrazenou vymožena, ale dosud nedošlo k jejímu převodu podle článku 23, vrátí dožádaný orgán přeplatek oprávněné osobě.
5. Spočívá-li úprava uvedená v odstavci 2 ve zvýšení výše pohledávky, může dožadující orgán zaslat dožádanému orgánu doplňující žádost o vymáhání pohledávky nebo o předběžná opatření.
Dožádaný orgán vyřídí tuto doplňující žádost pokud možno zároveň s původní žádostí dožadujícího orgánu. Není-li vzhledem k stavu probíhajícího řízení společné vyřízení původní a doplňující žádosti možné, vyhoví dožádaný orgán doplňující žádosti pouze tehdy, pokud se týká částky, která není nižší než částka uvedená v čl. 18 odst. 3 směrnice 2010/24/EU.
6. Při přepočtu částky pohledávky vyplývající z úpravy uvedené v odstavci 2 na měnu členského státu dožádaného orgánu použije dožadující orgán směnný kurz, který byl použit v jeho původní žádosti.
Článek 23
1. Částky, které mají být poukázány dožadujícímu orgánu podle čl. 13 odst. 5 směrnice 2010/24/EU, jsou dožadujícímu orgánu převedeny v měně dožádaného členského státu.
Převod vymožených částek se uskuteční do dvou měsíců ode dne, kdy byla pohledávka vymožena.
Jsou-li však opatření k vymáhání pohledávek, která uplatnil dožádaný orgán, napadena z důvodu, za nějž nenese odpovědnost dožadující členský stát, může dožádaný orgán počkat s převodem částek, které byly vymoženy s ohledem na pohledávku dožadujícího členského státu, do doby vyřešení sporu, jsou-li současně splněny tyto podmínky:
a)
dožádaný orgán považuje za pravděpodobné, že výsledek tohoto napadení vyzní ve prospěch dotčené strany, a
b)
dožadující orgán neprohlásil, že vrátí již převedené částky, vyzní-li výsledek napadení ve prospěch dotčené strany.
Pokud dožadující orgán učinil prohlášení o vrácení v souladu s třetím pododstavcem písm. b), vrátí vymožené částky, které již dožádaný orgán převedl, do jednoho měsíce od přijetí žádosti o vrácení částek. Případné jiné splatné náhrady nese v tomto případě výlučně dožádaný orgán.
2. Příslušné orgány členských států se mohou o převodu částek nedosahujících prahové hodnoty podle čl. 18 odst. 3 směrnice 2010/24/EU dohodnout jinak.
Článek 24
Bez ohledu na částky vybrané dožádaným orgánem jako úroky uvedené v čl. 13 odst. 4 směrnice 2010/24/EU se pohledávka považuje za vymoženou ve výši částky vyjádřené v národní měně členského státu dožádaného orgánu na základě směnného kurzu uvedeného v čl. 18 odst. 2 tohoto nařízení.
KAPITOLA V
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 25
Nařízení (ES) č. 1179/2008 se zrušuje.
Článek 26
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2012.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 18. listopadu 2011.
KOMISIJOS IGYVENDINIMO REGLAMENTAS (ES) Nr. 1189/2011
2011 m. lapkričio 18 d.
kuriuo nustatomos išsamios taisyklės, susijusios su tam tikromis Tarybos direktyvos 2010/24/ES dėl savitarpio pagalbos vykdant reikalavimus, susijusius su mokesčiais, muitais ir kitomis priemonėmis, nuostatomis
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2010 m. kovo 16 d. Tarybos direktyvą 2010/24/ES dėl savitarpio pagalbos vykdant reikalavimus, susijusius su mokesčiais, muitais ir kitomis priemonėmis (1), ypač į jos 26 straipsnį,
kadangi:
(1)
Direktyva 2010/24/ES, palyginti su Tarybos direktyva 2008/55/EB (2), gerokai pakeistos savitarpio pagalbos vykdant reikalavimus, susijusius su mokesčiais, muitais ir kitomis priemonėmis, taisyklės, ir iš naujo apibrėžti Komisijos įgyvendinimo įgaliojimai. Todėl reikėtų pakeisti esamas Komisijos priimtas įgyvendinimo taisykles nauju įgyvendinimo reglamentu;
(2)
siekiant užtikrinti spartų ryšį tarp kompetentingų institucijų, reikėtų priimti išsamias taisykles dėl prašančiųjų institucijų ir institucijų, į kurias kreipiamasi, tarpusavio ryšio praktinių aspektų ir laiko terminų;
(3)
siekiant užtikrinti teisinį tikrumą reikia nustatyti, kad dokumentų galiojimui įtakos neturi tai, kad jie perduodami elektroniniu būdu;
(4)
kad būtų galima patvirtinti, kad paštu siunčiami dokumentai buvo išsiųsti kompetentingos institucijos, reikia nustatyti specialias šiam ryšių palaikymo būdui taikomas taisykles;
(5)
siekiant užtikrinti, kad būtų perduodami tinkami duomenys ir informacija, reikėtų nustatyti standartinės formos, pridedamos prie pranešimo prašymo, ir dokumento, kuriuo leidžiama vykdyti reikalavimą valstybėje narėje, į kurią kreipiamasi, pavyzdžius;
(6)
siekiant užtikrinti teisinį tikrumą reikia aiškiai nustatyti valstybės narės, į kurią kreipiamasi prašančiosios valstybės narės prašymu, pranešimų teisinę galią;
(7)
siekiant užtikrinti teisinį tikrumą taip pat reikia numatyti, kad perduodamas pranešimas arba suvienodintas dokumentas, kuriuo leidžiama vykdyti reikalavimą valstybėje narėje, į kurią kreipiamasi, neturėtų jokio poveikio dėl pranešimo apie pirminį dokumentą, kuriuo leidžiama vykdyti reikalavimą, kylančioms pasekmėms, ir kad pataisytas dokumentas, kuriuo leidžiama vykdyti reikalavimą valstybėje narėje, į kurią kreipiamasi, neturėtų jokio poveikio pirminiam reikalavimui arba pirminiam dokumentui, kuriuo leidžiama vykdyti reikalavimą;
(8)
2008 m. lapkričio 28 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1179/2008, nustatantis išsamias tam tikrų Tarybos direktyvos 2008/55/EB dėl savitarpio paramos patenkinant pretenzijas, susijusias su tam tikromis rinkliavomis, muitais ir mokesčiais bei kitomis priemonėmis, nuostatų įgyvendinimo taisykles (3), turėtų būti panaikintas;
(9)
šiame reglamente numatytos priemonės atitinka Išieškojimo komiteto nuomonę,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
I SKYRIUS
BENDROSIOS NUOSTATOS
1 straipsnis
Šiuo reglamentu nustatomos išsamios Direktyvos 2010/24/ES 5 straipsnio 1 dalies, 8 straipsnio, 10 straipsnio, 12 straipsnio 1 dalies, 13 straipsnio 2, 3, 4 ir 5 dalių, 15 straipsnio, 16 straipsnio 1 dalies ir 21 straipsnio 1 dalies nuostatų įgyvendinimo taisyklės, taip pat išsamios išieškotų sumų perskaičiavimo ir pervedimo taisyklės bei priemonės, kuriomis institucijos gali perduoti viena kitai pranešimus.
2 straipsnis
1. Visi prašymai suteikti informaciją, pranešti, vykdyti reikalavimus arba imtis prevencinių priemonių pagal Direktyvos 2010/24/ES 5 straipsnio 1 dalies, 8 straipsnio, 10 straipsnio ir 16 straipsnio 1 dalies nuostatas, visi lydimieji dokumentai, formos, kiti dokumentai ir bet kokia su šiais prašymais susijusi informacija siunčiami bendru ryšių tinklu (CCN), nebent tai būtų neįmanoma dėl techninių priežasčių.
2. Elektronine arba spausdintine forma perduotų dokumentų teisinė galia yra tokia pati, kaip ir paštu perduotų dokumentų.
3. Jeigu prašymo negalima perduoti bendru ryšių tinklu, jis perduodamas paštu. Tokiu atveju taikomos šios taisyklės:
a)
prašymą pasirašo prašančiosios institucijos pareigūnas, tinkamai įgaliotas pateikti tokį prašymą;
b)
Direktyvos 2010/24/ES 8 straipsnio 1 dalies antroje pastraipoje minimą standartinę formą, teikiamą kartu su prašymu pranešti, (toliau - suvienodinta pranešimo forma) arba tos pačios direktyvos 12 straipsnyje minimą suvienodintą dokumentą, kuriuo leidžiama vykdyti reikalavimą valstybėje narėje, į kurią kreipiamasi, pasirašo tinkamai įgaliotas prašančiosios institucijos pareigūnas;
c)
jeigu prie prašymo pridedama ne suvienodinto pranešimo ar suvienodinto dokumento, kuriuo leidžiama vykdyti reikalavimą valstybėje narėje, į kurią kreipiamasi, o kito dokumento kopija, prašančioji institucija patvirtina kopijos atitiktį originalui, toje kopijoje savo valstybės narės oficialia kalba arba viena iš oficialių kalbų įrašydama žodžius „patvirtinta autentiška originalo kopija“, tvirtinančio pareigūno vardą ir pavardę ir to patvirtinimo datą.
Taikydamos pirmos pastraipos b punktą valstybės narės naudoja pagal šio reglamento I priede pateikiamą pavyzdį nustatytą suvienodintą pranešimo formą ir pagal šio reglamento II priede pateikiamą pavyzdį nustatytą suvienodintą dokumentą, kuriuo leidžiama vykdyti reikalavimą valstybėje narėje, į kurią kreipiamasi.
4. Jeigu suvienodinta pranešimo forma arba suvienodintas dokumentas, kuriuo leidžiama vykdyti reikalavimą valstybėje narėje, į kurią kreipiamasi, perduodami elektroniniu būdu, jų struktūra ir išdėstymas gali būti priderinti prie elektroninių ryšių sistemos reikalavimų, kad kompetentingoms institucijoms būtų lengviau palaikyti ryšius, su sąlyga, kad juose pateikiami duomenys ir informacija smarkiai nekeičiami, palyginti su I ir II prieduose pateikiamais pavyzdžiais.
3 straipsnis
1. Prašančioji institucija gali prašyti pagalbos dėl vieno arba kelių reikalavimų, kai jų įvykdymas susijęs su vienu ir tuo pačiu asmeniu.
2. Prašymas suteikti informaciją, vykdyti reikalavimą arba imtis prevencinių priemonių gali būti susijęs su bet kuriuo iš šių asmenų:
a)
pagrindiniu skolininku arba bendraskoliu;
b)
kitu nei skolininkas ar bendraskolis asmeniu, atsakingu už mokesčių ir muitų skolos sumokėjimą ir kitų priemonių taikymą ar kitų reikalavimų, susijusių su šiais mokesčiais, muitais ar kitomis priemonėmis, įvykdymą pagal prašančiojoje valstybėje galiojančius teisės aktus;
c)
bet kuria trečiąja šalimi, kuri valdo vienam iš a arba b punkte minėtų asmenų priklausantį turtą arba yra jiems skolinga.
4 straipsnis
Institucija, į kurią kreipiamasi, prašančiajai institucijai informaciją ir kitus duomenis pagal Direktyvos 2010/24/ES 5 straipsnio 1 dalies, 8 straipsnio, 10 straipsnio ir 16 straipsnio 1 dalies nuostatas siunčia institucijos, į kurią kreipiamasi, valstybės narės oficialia kalba arba viena iš oficialių kalbų, arba kita kalba, dėl kurios susitaria prašančioji institucija ir institucija, į kurią kreipiamasi.
5 straipsnis
Jeigu institucija, į kurią kreipiamasi, atsisako vykdyti pagalbos prašymą, ji prašančiajai institucijai praneša atsisakymo priežastis, nurodydama Direktyvos 2010/24/ES nuostatas, kuriomis vadovaudamasi prašymą atmetė. Institucija, į kurią kreipiamasi, apie tai praneša iš karto, kai priimamas sprendimas, tačiau bet kuriuo atveju ne vėliau kaip per vieną mėnesį nuo prašymo gavimo patvirtinimo dienos.
6 straipsnis
Kiekviename prašyme suteikti informaciją, vykdyti reikalavimą arba imtis prevencinių priemonių turi būti nurodyta, ar panašus prašymas nebuvo išsiųstas kuriai nors kitai institucijai.
II SKYRIUS
PRAŠYMAI SUTEIKTI INFORMACIJĄ
7 straipsnis
Institucija, į kurią kreipiamasi, kuo greičiau, tačiau bet kuriuo atveju ne vėliau kaip per septynias kalendorines dienas nuo prašymo suteikti informaciją gavimo, patvirtina, kad jį gavo.
Gavusi prašymą, institucija, į kurią kreipiamasi, prireikus paprašo prašančiosios institucijos suteikti visą reikiamą papildomą informaciją. Prašančioji institucija suteikia visą reikiamą papildomą informaciją, kuri jai paprastai yra prieinama.
8 straipsnis
1. Institucija, į kurią kreipiamasi, prašančiajai institucijai visą prašyme nurodytą informaciją perduoda iš karto, kai ją gauna.
2. Jeigu dėl atvejo ypatingumo per pagrįstą laiką negalima gauti visos ar dalies prašyme nurodytos informacijos, institucija, į kurią kreipiamasi, apie tai praneša prašančiajai institucijai ir nurodo priežastis.
Bet kuriuo atveju praėjus šešiems mėnesiams nuo prašymo gavimo patvirtinimo dienos, institucija, į kurią kreipiamasi, praneša prašančiajai institucijai apie tyrimų, kuriuos ji atliko, kad gautų prašomą informaciją, rezultatus.
Remdamasi iš institucijos, į kurią kreipiamasi, gauta informacija prašančioji institucija gali jos prašyti tęsti tyrimą. Toks prašymas pateikiamas per du mėnesius nuo pranešimo apie institucijos, į kurią kreipiamasi, atliktų tyrimų rezultatus gavimo, o institucija, į kurią kreipiamasi, jį nagrinėja vadovaudamasi pirminiam prašymui taikytomis nuostatomis.
9 straipsnis
Prašančioji institucija gali bet kuriuo metu atsiimti institucijai, į kurią kreipiamasi, nusiųstą prašymą suteikti informaciją. Sprendimas atsiimti prašymą perduodamas institucijai, į kurią kreipiamasi.
III SKYRIUS
PRAŠYMAI PRANEŠTI
10 straipsnis
1. Pagal prašymą pranešti teikiama kiekvieno dokumento, apie kurį prašoma pranešti, originalas arba patvirtinta kopija.
Standartinę pranešimo formą, pridedamą prie prašymo pagal Direktyvos 2010/24/ES 8 straipsnio 1 dalies antrą pastraipą, pildo prašančioji institucija arba ji prisiima už tai atsakomybę. Ji teikia adresatui informaciją apie dokumentus, dėl kurių prašoma su pranešimu susijusios pagalbos.
2. Suvienodintoje pranešimo formoje pateikiama ši informacija:
a)
turi būti nurodyta reikalavimo suma, jei ji jau nustatyta;
b)
nurodant laikotarpį, per kurį pranešimas turi būti pateiktas, gali būti nurodyta data, iki kurios prašančioji institucija tikisi sulaukti pranešimo.
11 straipsnis
Prašymas pranešti gali būti susijęs su bet kuriuo Direktyvos 2010/24/ES 3 straipsnio c dalyje minimu asmeniu, kuriam pagal prašančiojoje valstybėje narėje galiojančius teisės aktus reikia pranešti apie su šiuo asmeniu susijusį dokumentą.
12 straipsnis
1. Institucija, į kurią kreipiamasi, kuo greičiau, tačiau bet kuriuo atveju ne vėliau kaip per septynias kalendorines dienas nuo prašymo pranešti gavimo, patvirtina, kad jį gavo.
Gavusi prašymą pranešti institucija, į kurią kreipiamasi, imasi būtinų priemonių pranešimui pateikti pagal valstybėje narėje, kurioje ji yra įsikūrusi, galiojančius teisės aktus.
Prireikus, tačiau laikydamasi prašyme pranešti nurodyto galutinio pranešimo termino, institucija, į kurią kreipiamasi, paprašo prašančiosios institucijos pateikti papildomos informacijos.
Prašančioji institucija pateikia visą papildomą informaciją, kuri jai paprastai yra prieinama.
2. Kai tik pranešimas perduodamas, institucija, į kurią kreipiamasi, praneša prašančiajai institucijai pranešimo datą, prašančiajai institucijai grąžinamoje prašymo formoje patvirtindama, kad pranešimas perduotas.
13 straipsnis
1. Valstybės narės, į kurią kreipiamasi, pagal joje galiojančius nacionalinius įstatymus, kitus teisės aktus ir administracinę praktiką perduotas pranešimas turi tokią pačią galią prašančiojoje valstybėje narėje, kaip kad būtų perduotas prašančiosios valstybės narės pagal joje galiojančius nacionalinius įstatymus, kitus teisės aktus ir administracinę praktiką.
2. Pranešimas apie dokumentą, susijusį su daugiau nei vienos rūšies mokesčiu, muitu ir kita priemone, laikomas galiojančiu, jeigu jį perduoda valstybės narės, į kurią kreipiamasi, institucija, turinti kompetenciją dėl bent vieno dokumente, apie kurį pranešta, nurodyto mokesčio, muito ar kitos priemonės, su sąlyga, kad tokia praktika leidžiama pagal valstybės narės, į kurią kreipiamasi, nacionalinę teisę.
14 straipsnis
Pranešdama valstybė narė, į kurią kreipiamasi, gali naudoti savo oficialia kalba ar viena iš oficialių kalbų, kaip nustatyta jos įstatymais, parengtą 10 straipsnio 1 dalyje minimą suvienodintą pranešimo formą.
IV SKYRIUS
PRAŠYMAS VYKDYTI REIKALAVIMĄ ARBA IMTIS PREVENCINIŲ PRIEMONIŲ
15 straipsnis
Prie prašymų vykdyti reikalavimus arba imtis prevencinių priemonių pridedamas pareiškimas, kad laikomasi Direktyvoje 2010/24/ES nustatytų sąlygų dėl savitarpio pagalbos procedūros inicijavimo.
16 straipsnis
1. Suvienodintą dokumentą, kuriuo leidžiama vykdyti reikalavimą valstybėje narėje, į kurią kreipiamasi, pridedamą prie prašymo vykdyti reikalavimą arba imtis prevencinių priemonių, pildo prašančioji institucija (arba ji prisiima už tai atsakomybę) remdamasi pirminiu suvienodintu dokumentu, kuriuo leidžiama vykdyti reikalavimą valstybėje narėje, į kurią kreipiamasi.
Direktyvos 2010/24/ES 2 straipsnio 2 dalies a punkte minimos administracinės baudos, nuobaudos, mokesčiai ir papildomos rinkliavos ir tos pačios direktyvos 2 straipsnio 2 dalies c punkte minimi delspinigiai ir išlaidos, kurie pagal prašančiojoje valstybėje narėje galiojančias taisykles gali būti privalomi sumokėti nuo pirminio dokumento, kuriuo leidžiama vykdyti reikalavimą, datos iki paskutinės dienos prieš išsiunčiant prašymą vykdyti reikalavimą, gali būti įtraukti į suvienodintą dokumentą, kuriuo leidžiama vykdyti reikalavimą valstybėje narėje, į kurią kreipiamasi.
2. Vienas suvienodintas dokumentas, kuriuo leidžiama vykdyti reikalavimą valstybėje narėje, į kurią kreipiamasi, remiantis pirminiu dokumentu, kuriuo leidžiama vykdyti reikalavimą prašančiojoje valstybėje narėje, gali būti išduotas dėl kelių reikalavimų ir kelių asmenų.
3. Jeigu pirminiai dokumentai, kuriais leidžiama vykdyti kelis reikalavimus prašančiojoje valstybėje narėje, jau buvo pakeisti bendru dokumentu, kuriuo visus tuos reikalavimus leidžiama vykdyti toje valstybėje narėje, suvienodintas dokumentas, kuriuo leidžiama vykdyti reikalavimą valstybėje narėje, į kurią kreipiamasi, gali būti grindžiamas pirminiais dokumentais, kuriais leidžiama vykdyti reikalavimą prašančiojoje valstybėje narėje, arba tuo bendru dokumentu, į kurį sutraukti tie prašančiosios valstybės narės pirminiai dokumentai.
4. Siekiant užtikrinti reikalavimų, kuriems vykdyti prašoma pagalbos, vykdymą, valstybė narė, į kurią kreipiamasi, gali naudoti suvienodintą dokumentą, kuriuo leidžiama vykdyti reikalavimą, tos valstybės oficialia kalba arba viena iš oficialių kalbų, kaip nustatyta jos įstatymais.
17 straipsnis
Adresatas, kuriam skirtas prašymas vykdyti reikalavimą arba imtis prevencinių priemonių, negali reikalavimo pratęsti arba atnaujinti laikotarpį, per kurį gali būti užginčytas reikalavimas arba pirminis dokumentas, kuriuo leidžiama vykdyti reikalavimą, grįsti pranešimu apie suvienodintą dokumentą, kuriuo leidžiama vykdyti reikalavimą valstybėje narėje, į kurią kreipiamasi, arba jo perdavimu, jeigu tai buvo tinkamai atlikta.
18 straipsnis
1. Jei valstybės narės, į kurią kreipiamasi, valiuta skiriasi nuo prašančiosios valstybės narės valiutos, prašančioji institucija nurodo išieškotiną reikalavimo sumą abiem valiutomis.
2. Kai teikiama su reikalavimų vykdymu susijusi pagalba, taikomas paskutinę dieną prieš išsiunčiant prašymą Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje paskelbtas valiutos kursas.
19 straipsnis
1. Institucija, į kurią kreipiamasi, kuo greičiau, tačiau bet kuriuo atveju ne vėliau kaip per septynias kalendorines dienas nuo prašymo vykdyti reikalavimą arba imtis prevencinių priemonių gavimo, patvirtina, kad prašymas gautas.
2. Institucija, į kurią kreipiamasi, prireikus gali paprašyti prašančiosios institucijos pateikti papildomos informacijos arba užpildyti suvienodintą dokumentą, kuriuo leidžiama vykdyti reikalavimą valstybėje narėje, į kurią kreipiamasi. Prašančioji institucija suteikia visą reikiamą papildomą informaciją, kuri jai paprastai yra prieinama.
20 straipsnis
1. Jeigu dėl atvejo ypatingumo per pagrįstą laiką negalima išieškoti visos ar dalies reikalavimo sumos arba imtis prevencinių priemonių, institucija, į kurią kreipiamasi, apie tai praneša prašančiajai institucijai ir nurodo priežastis.
Remdamasi iš institucijos, į kurią kreipiamasi, gauta informacija, prašančioji institucija gali jos paprašyti iš naujo pradėti reikalavimo vykdymo arba prevencinių priemonių taikymo procedūrą. Toks prašymas pateikiamas per du mėnesius nuo pranešimo apie tos procedūros rezultatus gavimo, o institucija, į kurią kreipiamasi, jį nagrinėja vadovaudamasi pirminiam prašymui taikytomis nuostatomis.
2. Ne vėliau kaip pasibaigus kiekvienam šešių mėnesių laikotarpiui nuo prašymo gavimo patvirtinimo dienos, institucija, į kurią kreipiamasi, informuoja prašančiąją instituciją apie esamą padėtį arba reikalavimo vykdymo ar prevencinių priemonių taikymo procedūros rezultatus.
21 straipsnis
1. Apie visus reikalavimo arba dokumento, kuriuo leidžiama jį vykdyti, užginčijimo veiksmus, kurių imamasi prašančiosios institucijos valstybėje narėje, prašančioji institucija iš karto, kai yra informuojama apie tokius veiksmus, praneša institucijai, į kurią kreipiamasi.
2. Jeigu institucijos, į kurią kreipiamasi, valstybėje narėje galiojantys įstatymai, kiti teisės aktai ir administracinė praktika draudžia imtis prevencinių priemonių arba vykdyti prašomą reikalavimą pagal Direktyvos 2010/24/ES 14 straipsnio 4 dalies antrą ir trečią pastraipas, institucija, į kurią kreipiamasi, kuo greičiau, tačiau bet kuriuo atveju ne vėliau kaip per vieną mėnesį nuo šio straipsnio 1 dalyje minėto pranešimo gavimo, apie tai praneša prašančiajai institucijai.
3. Institucija, į kurią kreipiamasi, iš karto, kai tik gauna tokią informaciją, prašančiajai institucijai praneša apie bet kokius veiksmus, kurių imtasi jos valstybėje narėje siekiant atlyginti išieškotas sumas arba gauti kompensaciją, susijusią su užginčytų reikalavimų vykdymu pagal Direktyvos 2010/24/ES 14 straipsnio 4 dalies trečią pastraipą.
Institucija, į kurią kreipiamasi, kiek galėdama įtraukia prašančiąją instituciją į grąžintinos sumos ir kompensacijos sumokėjimo procedūras. Gavusi iš institucijos, į kurią kreipiamasi, pagrįstą prašymą, prašančioji institucija per du mėnesius nuo to prašymo gavimo perveda grąžintas sumas ir sumokėtą kompensaciją.
22 straipsnis
1. Jeigu prašymas vykdyti reikalavimą arba imtis prevencinių priemonių netenka prasmės dėl to, kad reikalavimo suma sumokama, reikalavimas panaikinamas arba dėl kokios nors kitos priežasties, prašančioji institucija apie tai iš karto praneša institucijai, į kurią kreipiamasi, kad ši galėtų nutraukti visus veiksmus, kurių ėmėsi.
2. Jeigu Direktyvos 2010/24/ES 14 straipsnio 1 dalyje minimos kompetentingos įstaigos sprendimu patikslinama reikalavimo suma, nurodyta prašyme vykdyti reikalavimą arba imtis prevencinių priemonių, prašančioji institucija praneša apie šį sprendimą institucijai, į kurią kreipiamasi, ir, jeigu prašoma vykdyti reikalavimą, perduoda pataisytą suvienodintą dokumentą, kuriuo leidžiama vykdyti reikalavimą valstybėje narėje, į kurią kreipiamasi. Šį pataisytą suvienodintą dokumentą, kuriuo leidžiama vykdyti reikalavimą valstybėje narėje, į kurią kreipiamasi, rengia pati prašančioji institucija, remdamasi sprendimu, kuriuo patikslinama reikalavimo suma, arba jis rengiamas jos atsakomybe.
3. Pataisytu suvienodintu dokumentu, kuriuo leidžiama vykdyti reikalavimą valstybėje narėje, į kurią kreipiamasi, nepanaikinamos galimybės užginčyti pirminį reikalavimą, pirminį dokumentą, kuriuo leidžiama vykdyti reikalavimą prašančiojoje valstybėje narėje arba ankstesnėje pastraipoje nurodytą sprendimą.
4. Jeigu dėl 2 pastraipoje minėto tikslinimo reikalavimo suma sumažėja, institucija, į kurią kreipiamasi, toliau vykdo reikalavimą arba taiko prevencines priemones, tačiau tik dėl vis dar privalomos sumokėti sumos.
Jeigu tuo metu, kai institucijai, į kurią kreipiamasi, pranešama apie reikalavimo sumos sumažėjimą, ji jau yra išieškojusi sumą, kuri viršija privalomą sumokėti sumą, tačiau 23 straipsnyje minima pervedimo procedūra dar nepradėta, institucija, į kurią kreipiamasi, grąžina permokėtą sumą teisę į ją turinčiam asmeniui.
5. Jeigu dėl 2 pastraipoje minėto tikslinimo reikalavimo suma padidėja, prašančioji institucija gali institucijai, į kurią kreipiamasi, nusiųsti papildomą prašymą vykdyti reikalavimą arba imtis prevencinių priemonių.
Institucija, į kurią kreipiamasi, šį papildomą prašymą nagrinėja, jei įmanoma, tuo pačiu metu kaip ir pirminį prašančiosios institucijos prašymą. Jeigu, atsižvelgiant į vykdomos procedūros stadiją, papildomo prašymo negalima sujungti su pirminiu prašymu, institucija, į kurią kreipiamasi, papildomą prašymą priima tik jeigu jame nurodyta suma yra ne mažesnė už Direktyvos 2010/24/ES 18 straipsnio 3 dalyje nurodytą sumą.
6. Siekdama dėl 2 pastraipoje minimo tikslinimo gautą reikalavimo sumą perskaičiuoti į institucijos, į kurią kreipiamasi, valstybės narės valiutą, prašančioji institucija taiko jos pirminiame prašyme naudotą valiutos kursą.
23 straipsnis
1. Pagal Direktyvos 2010/24/ES 13 straipsnio 5 dalį prašančiajai institucijai perduotinos sumos pervedamos valstybės narės, į kurią kreipiamasi, valiuta.
Išieškotos sumos pervedamos per du mėnesius nuo reikalavimo įvykdymo dienos.
Tačiau jeigu institucijos, į kurią kreipiamasi, taikomos reikalavimo vykdymo priemonės užginčijamos dėl priežasčių, nesusijusių su prašančiosios valstybės narės atsakomybe, institucija, į kurią kreipiamasi, gali pagal prašančiosios valstybės narės reikalavimą išieškotų sumų nepervesti iki kol ginčas bus išspręstas, jeigu kartu tenkinamos šios sąlygos:
a)
institucija, į kurią kreipiamasi mano, kad šio užginčijimo rezultatas bus palankus susijusiai šaliai, ir
b)
prašančioji institucija nepareiškė, kad grąžins jau pervestas sumas, jeigu to užginčijimo rezultatas bus palankus susijusiai šaliai.
Jeigu prašančioji institucija yra pareiškusi, kad grąžins sumas pagal trečios pastraipos b punktą, institucijos, į kurią kreipiamasi, jau pervestas išieškotas sumas ji grąžina per vieną mėnesį nuo prašymo atlyginti gavimo. Tokiu atveju bet kokią kitą privalomą kompensaciją sumoka vien tik prašančioji institucija.
2. Valstybių narių kompetentingos institucijos gali susitarti dėl kitokios Direktyvos 2010/24/ES 18 straipsnio 3 dalyje nurodytos ribos nesiekiančių sumų pervedimo tvarkos.
24 straipsnis
Nepriklausomai nuo sumų, kurias institucija, į kurią kreipiamasi, surinko kaip Direktyvos 2010/24/ES 13 straipsnio 4 dalyje nurodytas palūkanas, reikalavimas laikomas įvykdytas tokia dalimi, kuri proporcinga išieškotai sumai, nurodytai institucijos, į kurią kreipiamasi, valstybės narės valiuta pagal šio reglamento 18 straipsnio 2 dalyje nurodytą valiutos kursą.
V SKYRIUS
BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
25 straipsnis
Reglamentas (EB) Nr. 1179/2008 panaikinamas.
26 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Jis taikomas nuo 2012 m. sausio 1 d.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2011 m. lapkričio 18 d.