ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY č. 1080/2011/EU
ze dne 25. října 2011
o poskytnutí záruky EU na případné ztráty Evropské investiční banky z úvěrů a úvěrových záruk na projekty mimo Unii a o zrušení rozhodnutí č. 633/2009/ES
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na články 209 a 212 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
v souladu s řádným legislativním postupem (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Kromě svého základního poslání financovat investice v Evropské unii uskutečňuje Evropská investiční banka (dále jen „EIB“) od roku 1963 finanční operace mimo Unii na podporu vnějších politik Unie. To umožňuje doplnit rozpočtové prostředky Unie dostupné pro vnější regiony o finanční sílu EIB ve prospěch přijímajících zemí. Uskutečňováním těchto finančních operací EIB přispívá k naplnění obecných zásad a politických cílů Unie, včetně rozvoje třetích zemí, a k prosperitě Unie za změněných globálních ekonomických podmínek. Finanční operace EIB na podporu vnějších politik Unie by měly být nadále prováděny v souladu se zásadami řádné bankovní praxe.
(2)
Ustanovení čl. 209 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie ( dále jen „Smlouva o fungování EU“) ve spojení s článkem 208 Smlouvy o fungování EU stanoví, že EIB za podmínek stanovených ve svém statutu přispívá k provádění opatření nezbytných k dosahování cílů unijní politiky rozvojové spolupráce.
(3)
V souladu s článkem 19 statutu EIB mají být žádosti podané přímo u EIB o finanční operace EIB uskutečněné podle tohoto rozhodnutí předloženy k vyjádření Komisi (dále jen „žádost o financování ze strany EIB“).
(4)
Za účelem podpory vnější činnosti Unie a umožnění EIB financovat investice mimo Unii, aniž by to mělo nepříznivý dopad na úvěrovou bonitu EIB, využívala většina operací EIB ve vnějších regionech rozpočtovou záruku EU (dále jen „záruka EU“) spravovanou Komisí.
(5)
Záruka EU byla na období 2007-2011 stanovena rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 633/2009/ES ze dne 13. července 2009 o poskytnutí záruky Společenství na případné ztráty Evropské investiční banky z úvěrů a úvěrových záruk na projekty mimo Společenství (2).
(6)
Záruční fond pro vnější vztahy (dále jen „záruční fond“), zřízený nařízením Rady (ES, Euratom) č. 480/2009 ze dne 25. května 2009, kterým se zřizuje Záruční fond pro vnější vztahy (3), zajišťuje likvidní rezervu pro rozpočet Unie pro případ ztrát z finančních operací EIB a jiných vnějších činností Unie.
(7)
V souladu s rozhodnutím č. 633/2009/ES připravila Komise a EIB přezkum financování EIB v rámci vnější pomoci v polovině období, jenž vychází z nezávislého externího hodnocení, nad nímž vykonával dohled řídící výbor odborníků, z přezkumu provedeného externí poradenskou firmou a zvláštních hodnocení zpracovaných EIB. Dne 12. února 2010 předložil řídící výbor Evropskému parlamentu, Radě, Komisi a EIB zprávu, která obsahovala jeho závěry a doporučení.
(8)
Řídící výbor dospěl ve své zprávě k závěru, že záruka EU představuje účinný a mocný politický nástroj s velkým finančním a politickým vlivem a že by měla být zachována za účelem krytí rizik politické nebo státní povahy. Byly rovněž navrženy určité změny rozhodnutí č. 633/2009/ES, aby se zajistila maximální přidaná hodnota a účinnost vnějších operací EIB.
(9)
Zásadní je vytvořit seznam zemí, které by mohly být způsobilé získat financování ze strany EIB v rámci záruky EU. Je rovněž vhodné rozšířit seznam zemí, které jsou způsobilé získat financování ze strany EIB v rámci záruky EU, který je v současnosti uveden v příloze I k rozhodnutí č. 633/2009/ES.
(10)
Za účelem promítnutí podstatných změn politiky by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o změny přílohy III tohoto rozhodnutí. Je zvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předávány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(11)
Částky kryté zárukou EU v každém regionu by měly nadále představovat stropy pro financování ze strany EIB v rámci záruky EU a nikoliv cíle, které má EIB splnit.
(12)
V rámci podpory Unie poskytované třetím zemím za účelem vyrovnání se s celosvětovou hospodářskou a finanční krizí, uspíšila EIB v rámci svého současného mandátu v letech 2009 a 2010 vnější úvěrovou činnost, a to zejména v zemích usilujících o přistoupení a zemích v rámci politiky sousedství a partnerství. Kromě toho si nepokoje v jižním Středomoří na počátku roku 2011 vyžádaly pomoc Unie těmto zemím na zajištění prostředků pro transformaci a modernizaci jejich hospodářství. Proto by měl být strop obecného mandátu na zbývající období mandátu přezkoumán a zvýšen o 1 684 000 000 EUR za účelem lepšího vypořádání se s těmito dočasnými a výjimečnými okolnostmi, aniž by byly dotčeny stropy příštího víceletého finančního rámce.
(13)
Finanční operace EIB plynoucí z výše uvedeného zvýšení stropu obecného mandátu by měly reagovat na politické reformy jednotlivých partnerských zemí posouzené Komisí se zapojením Evropské služby pro vnější činnost (ESVČ) a s ohledem na usnesení Evropského parlamentu a rozhodnutí a závěry Rady. Toto posouzení by mělo zohlednit též přezkum evropské politiky sousedství a obnovený důraz na diferenciaci. V zemích usilujících o přistoupení bude financování ze strany EIB i nadále doplňovat pomoc Unie.
(14)
Kromě regionálních stropů by měl být aktivován doplňkový mandát ve výši 2 000 000 000 EUR, který by měl být přidělen jako finanční krytí pro podporu finančních operací EIB v oblasti zmírňování dopadů změny klimatu a přizpůsobování se této změně v regionech, na něž se mandát vztahuje. EIB by v úzké spolupráci s Komisí mohla svými odbornými znalostmi a zdroji přispívat k podpoře veřejných orgánů i soukromého sektoru při řešení problémů spojených se změnami klimatu a při nejlepším možném využívání dostupných finančních prostředků. U projektů zaměřených na zmírňování dopadů a přizpůsobování by zdroje EIB, tam kde je to možné a vhodné, měly být doplněny zvýhodněnými finančními prostředky dostupnými v rámci rozpočtu EU prostřednictvím efektivní a důsledné kombinace grantů a úvěrů na financování opatření v oblasti změny klimatu v souvislosti s vnější pomocí Unie. Z tohoto hlediska je vhodné, aby výroční zpráva Komise pro Evropský parlament a Radu obsahovala podrobnou zprávu o finančních nástrojích používaných k financování těchto projektů, v níž budou uvedeny výše finančních prostředků poskytnutých ze strany EIB v rámci doplňkového mandátu a příslušné výše grantů.
(15)
V případě zemí, u nichž se má za to, že se nezavázaly plnit náležité cíle týkající se změny klimatu, by mohlo být v rámci mandátu pro změnu klimatu rozhodnuto o omezení jejich způsobilosti získat financování ze strany EIB v oblasti zmírňování dopadů změny klimatu v rámci záruky EU. Jakékoli takové omezení způsobilosti by mělo vycházet z komplexního a uceleného politického hodnocení. Rada by proto měla mít pravomoc rozhodnout, na návrh Komise se zapojením ESVČ, o omezení způsobilosti určité země k financování ze strany EIB v oblasti zmírňování dopadů změny klimatu v rámci záruky EU. Toto omezení by se mělo vztahovat pouze na finanční operace EIB, u nichž je žádost o financování ze strany EIB předložena po vstupu tohoto rozhodnutí v platnost a u nichž dojde k podpisu po 1. lednu 2012.
(16)
V rámci mandátu pro změnu klimatu by měla být poskytnuta určitá flexibilita ohledně regionálního rozdělení, aby se umožnil co nejrychlejší a nejúčinnější přístup k financování dostupnému během tříletého období 2011-2013, přičemž by se mělo usilovat o zajištění vyváženého rozdělení mezi regiony v rámci tohoto období na základě priorit stanovených pro vnější pomoc v rámci obecného mandátu.
(17)
Přezkum vnějšího mandátu EIB v polovině období ukázal, že ačkoliv operace EIB prováděné v hodnoceném období (2000-2009) byly obecně v souladu s vnějšími politikami Unie, mělo by být propojení mezi politickými cíli Unie a jejich operativním prováděním ze strany EIB posíleno a mělo by být přesnější a lépe strukturováno.
(18)
Za účelem zlepšení soudržnosti mandátu, posílení zaměření činnosti EIB v oblasti vnějšího financování na podporu politik Unie a maximálního prospěchu příjemců by toto rozhodnutí mělo v mandátu k finančním operacím EIB pro všechny způsobilé regiony a země stanovit horizontální cíle na vysoké úrovni na základě komparativních silných stránek EIB v oblastech, kde má prokazatelné výsledky. Ve všech regionech, na které se toto rozhodnutí vztahuje, by EIB tedy měla financovat projekty v oblastech zmírňování dopadů změny klimatu a přizpůsobování se této změně (včetně transferu technologií souvisejících s novými zdroji energie), sociální a hospodářské infrastruktury (zejména v dopravě, energetice včetně obnovitelných zdrojů energie, zabezpečení dodávek energie, energetické infrastruktuře, environmentální infrastruktuře včetně vody a hygieny, jakož i v informačních a komunikačních technologiích) a rozvoje místního soukromého sektoru, zejména v rámci podpory malých a středních podniků. Je třeba připomenout, že zlepšení přístupu malých a středních podniků k financování může hrát zásadní roli při oživení hospodářského rozvoje a boji proti nezaměstnanosti. V těchto oblastech by základním cílem finančních operací EIB měla být regionální integrace partnerských zemí, včetně hospodářské integrace zemí usilujících o přistoupení k EU, sousedních zemí a Unie. EIB by mělo být umožněno podporovat přítomnost Unie v partnerských zemích prostřednictvím přímých zahraničních investic, jimiž přispívá k podpoře transferu technologií a předávání znalostí, ať už v rámci záruky EU za investice ve výše zmíněných oblastech nebo na vlastní riziko.
(19)
Chce-li EIB skutečně oslovit malé a střední podniky, měla by spolupracovat s místními institucemi, které ve způsobilých zemích působí jako finanční zprostředkovatelé, zejména s cílem zajistit, aby se část finančních výhod převedla na její klienty a poskytla přidanou hodnotu ve srovnání s jinými zdroji financování. Ve vhodných případech by EIB prostřednictvím svých dohod o spolupráci s těmito zprostředkovatelskými institucemi měla požadovat, aby byly projekty klientů prověřeny, zda vyhovují dohodnutým kritériím v souladu s rozvojovými cíli Unie a vytvářejí přidanou hodnotu. Činnosti finančních zprostředkovatelů na podporu malých a středních podniků by měly být zcela transparentní a měly by o nich být podávány pravidelné zprávy EIB.
(20)
Finanční operace EIB by navíc měly přispívat k naplnění obecných zásad, kterými se podle článku 21 Smlouvy o Evropské unii (dále jen „Smlouva o EU“) řídí vnější činnost Unie, tedy k prosazování a upevňování demokracie a právního státu, lidských práv a základních svobod a k provádění mezinárodních dohod v oblasti životního prostředí, jichž je Unie smluvní stranou. Zejména ve vztahu k rozvojovým zemím, ve smyslu seznamu příjemců veřejné rozvojové pomoci sestaveného Organizací pro hospodářskou spolupráci a rozvoj (OECD), by měly finanční operace EIB podporovat: udržitelný hospodářský a sociální rozvoj a rozvoj v oblasti životního prostředí v těchto zemích, především v těch nejvíce znevýhodněných, hladké a postupné zapojení těchto zemí do světové ekonomiky, kampaň proti chudobě a soulad s cíli schválenými Unií v návaznosti na OSN a další příslušné mezinárodní organizace.
(21)
Zatímco silnou stránkou EIB i nadále zůstává její povaha jednoznačně investiční banky, měla by EIB na základě tohoto rozhodnutí v úzké koordinaci s Komisí a pod demokratickým dohledem Evropského parlamentu stanovit dopad svých vnějších operací na rozvoj a řídit se přitom zásadami Evropského konsensu o rozvoji a zásadami stanovenými v článku 208 Smlouvy o fungování EU, jakož i zásadami účinnosti pomoci uvedenými v Pařížské deklaraci z roku 2005 a v Akčním programu z Akkry z roku 2008. To by měla provádět prostřednictvím řady konkrétních opatření, zejména posílením své schopnosti posuzovat environmentální, sociální a rozvojové aspekty projektů, včetně lidských práv a rizik spojených s konflikty, a podporou místních konzultací s veřejnými orgány a občanskou společností. Při provádění kontrol náležité opatrnosti v souvislosti s projekty by EIB ve vhodných případech v souladu se sociálními a environmentálními zásadami Unie měla požadovat, aby předkladatelé projektů vedli konzultace na místní úrovni a zveřejňovali jejich výsledky. Dále by se měla EIB blíže zaměřit na odvětví, ve kterých má spolehlivé odborné znalosti z finančních operací v rámci Unie a která dále podpoří rozvoj dotyčné země, jako například na přístup k financování pro malé a střední podniky a mikrosubjekty, na odvětví environmentální infrastruktury včetně vody a hygieny, udržitelné dopravy a zmírňování změny klimatu, zejména v oblasti obnovitelné energie. Financování by mohlo rovněž zahrnovat projekty na podporu infrastruktury v oblasti zdravotnictví a vzdělávání, pokud mají jasnou přidanou hodnotu.
(22)
EIB by také měla postupně posilovat svoji činnost na podporu přizpůsobování se změně klimatu, případně ve spolupráci s jinými mezinárodními finančními institucemi a evropskými dvoustrannými finančními institucemi. Další požadavky nově zavedené tímto rozhodnutím by vyžadovaly přístup ke zvýhodněným finančním prostředkům a postupné přizpůsobení z hlediska lidských zdrojů při současném prosazování a využívání efektivity, účelnosti a součinnosti. Činnost EIB by také měla doplňovat cíle a priority Unie spojené s budováním institucí a odvětvovými reformami. V neposlední řadě by EIB měla vymezit ukazatele výkonnosti navázané na rozvojové a environmentální aspekty projektů a jejich výsledků.
(23)
Se vstupem Lisabonské smlouvy v platnost byla s cílem zvýšit dopad a soudržnost vnějších vztahů Unie vytvořena funkce vysokého představitele Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku (dále jen „vysoký představitel“).
(24)
V posledních letech také došlo k rozšíření a posílení politik vnějších vztahů Unie. To se týká zejména předvstupní strategie, evropské politiky sousedství, strategie Unie pro Střední Asii, obnovených partnerství s Latinskou Amerikou a jihovýchodní Asií, jakož i strategických partnerství Unie s Ruskem, Čínou a Indií. Totéž platí také pro unijní politiky rozvojové spolupráce, které byly nyní rozšířeny na všechny rozvojové země. Od roku 2007 jsou vnější vztahy Unie podporovány také novými finančními nástroji, tedy nástrojem předvstupní pomoci, evropským nástrojem sousedství a partnerství, finančním nástrojem pro rozvojovou spolupráci, evropským nástrojem pro demokracii a lidská práva a nástrojem stability.
(25)
S ohledem na zřízení ESVČ by Komise a EIB měly po vstupu tohoto rozhodnutí v platnost pozměnit memorandum o porozumění týkající se spolupráce a koordinace v regionech, které jsou uvedeny v rozhodnutí Rady 2006/1016/ES ze dne 19. prosince 2006 o poskytnutí záruky Společenství na případné ztráty Evropské investiční banky z úvěrů a úvěrových záruk na projekty mimo Společenství (4), a ve vhodných případech a se souhlasem vysokého představitele rozšířit uplatňování nového memoranda o porozumění i na ESVČ, zejména pokud jde o pravidelný a systematický dialog mezi Komisí a EIB na strategické úrovni, do něhož by měla být zapojena také ESVČ, a další aspekty spadající do pravomoci ESVČ.
(26)
V souladu s čl. 209 odst. 3 Smlouvy o fungování EU by EIB měla ve všech regionech, v nichž rozvíjí své aktivity, usilovat o nepřímou podporu dosažení rozvojových cílů tisíciletí pro rok 2015 jako nezbytné opatření pro provádění unijní politiky rozvojové spolupráce.
(27)
V zájmu posílení soudržnosti celkové podpory Unie v dotyčných regionech by se měly využívat příležitosti pro případné spojení finančních prostředků EIB s rozpočtovými zdroji Unie, například ve formě záruk, rizikového kapitálu, úrokových dotací a spolufinancování investic spolu s technickou pomocí při vypracování a provádění projektu, a to prostřednictvím nástroje předvstupní pomoci, evropského nástroje sousedství a partnerství, finančního nástroje pro rozvojovou spolupráci, evropského nástroje pro demokracii a lidská práva a nástroje stability. Kdykoli k takovému spojení finančních prostředků EIB s jinými rozpočtovými zdroji Unie dojde, měly by být v rozhodnutích o financování zřetelně identifikovány zdroje, které mají být použity. Výroční zpráva Komise pro Evropský parlament a Radu o finančních operacích EIB prováděných podle tohoto rozhodnutí by měla obsahovat podrobný rozpis rozpočtových zdrojů a finančních nástrojů použitých ve spojení s finančními prostředky EIB.
(28)
Mělo by být zajištěno, aby vnější finanční operace EIB na všech úrovních, od strategického plánování na výchozí úrovni po navazující rozvoj projektů, byly v souladu s vnějšími politikami Unie a s cíli na vysoké úrovni stanovenými v tomto rozhodnutí a aby je podporovaly. V zájmu zvýšení soudržnosti vnějších činností Unie by měl být dále posílen dialog o politice a strategii mezi Komisí, ESVČ a EIB. Za týmž účelem by mezi Komisí, ESVČ a EIB měla existovat užší spolupráce a včasná vzájemná výměna informací na operační úrovni. Kanceláře EIB mimo území Unie by se měly nacházet v první řadě při delegacích EU, aby se tato spolupráce posílila a obě instituce se mohly podělit o provozní náklady. Případná včasná výměna názorů Komisí, ESVČ a EIB pak má zvláštní význam v procesu přípravy programových dokumentů s cílem maximalizovat synergii mezi činnostmi těchto tří institucí Unie.
(29)
Praktická opatření na propojení cílů obecného mandátu a jejich provádění by měla být stanovena v regionálních operačně-technických pokynech. Tyto pokyny by měly být v souladu se širším rámcem regionální politiky Unie stanoveným v tomto rozhodnutí. Měly by odrážet strategie Unie pro jednotlivé země a jejich cílem by mělo být zajistit, aby finanční prostředky poskytované ze strany EIB doplňovaly v jednotlivých regionech odpovídající politiky, programy a nástroje pomoci Unie.
(30)
EIB by měla za konzultací s Komisí připravit orientační víceletý program plánovaného objemu podepsaných finančních operací EIB, aby bylo zajištěno odpovídající rozpočtové plánování, pokud jde o přidělování prostředků do záručního fondu, a aby byla zajištěna slučitelnost prognóz EIB ohledně financování se stropy stanovenými v tomto rozhodnutí. Komise by měla tyto prognózy zohlednit ve svém pravidelném rozpočtovém plánování předávaném rozpočtovému orgánu.
(31)
Měl by být prostudován vývoj platformy Unie pro spolupráci a rozvoj s cílem optimalizovat fungování mechanismů pro kombinování grantů a úvěrů ve vnějších regionech. Za tímto účelem by Komise měla vytvořit skupinu odborníků z členských států, ESVČ a EIB, která by posoudila náklady a přínosy takovéto platformy. Při svých úvahách by tato skupina měla konzultovat jiné relevantní aktéry včetně evropských mnohostranných a dvoustranných finančních institucí. Tato platforma by měla nadále podporovat součinnost a mechanismy vzájemné důvěry založené na komparativní výhodě jednotlivých institucí a zároveň respektovat úlohu a výsady Komise při plnění rozpočtu Unie a úlohu a výsady EIB při poskytování úvěrů. Na základě zjištění skupiny odborníků by Komise měla do poloviny roku 2012 podat zprávu Evropskému parlamentu a Radě a podle okolností předložit návrh na takovou platformu.
(32)
EIB by měla být povzbuzována, aby zvyšovala objem svých operací a diverzifikovala své finanční nástroje mimo Unii bez využití záruky EU, tak aby existovaly podněty k využívání záruky v případě zemí a projektů s obtížným přístupem na trh, s přihlédnutím k udržitelnosti dluhu, a v případech, kdy tak záruka vede k vyšší přidané hodnotě. EIB by proto s přihlédnutím ke své vlastní schopnosti absorbovat riziko, a vždy za účelem podpory cílů politiky Unie v oblasti vnějších vztahů, měla být nabádána ke zvyšování částek, které poskytuje formou půjček na své vlastní riziko, mimo jiné podporováním hospodářských zájmů Unie, a to zejména v zemích usilujících o přistoupení k Unii, v sousedních zemích a v případě jiných regionů v zemích, které dosahují požadovaného investičního stupně, ale také v zemích s nižším investičním stupněm, má-li EIB vhodné záruky třetích stran. Za konzultací s Komisí by EIB měla vypracovat politiku pro rozhodování o tom, zda projekty zahrne do mandátu v rámci záruky EU, nebo do financování na vlastní riziko ze strany EIB. Tato politika by zejména měla vzít v úvahu bonitu dotčených zemí a projektů.
(33)
EIB by měla zvážit zvýšení objemu svých finančních operací podle tohoto rozhodnutí u státem řízených veřejnoprávních subjektů, pokud u těchto operací provede náležité hodnocení úvěrového rizika.
(34)
EIB by měla rozšířit spektrum nabízených nových inovačních finančních nástrojů, včetně zaměření se na tvorbu záručních nástrojů v co největším rozsahu, s přihlédnutím ke strategiím EIB pro řízení rizik. Dále by EIB měla být povzbuzována, aby poskytovala úvěry v místních měnách a vydávala dluhopisy na místních trzích, za předpokladu, že partnerské země zavedou nezbytné strukturální reformy, zejména ve finančním sektoru, jakož i jiná opatření k usnadnění činnosti EIB.
(35)
Aby se zajistilo, že EIB splní požadavky mandátu ve všech regionech a subregionech, měly by být na vnější činnosti EIB postupně přidělovány dostatečné lidské a finanční zdroje. To by mělo zahrnovat zejména dostatečnou kapacitu na podporu unijních cílů rozvojové spolupráce, na větší zaměření se na posouzení environmentálních, sociálních a rozvojových aspektů jejích činností ex ante a na účinné sledování projektů během jejich provádění. Je třeba využít příležitostí k dalšímu zvyšování efektivity a účinnosti a aktivně usilovat o dosažení součinnosti.
(36)
Při svých finančních operacích mimo Unii, které spadají do oblasti působnosti tohoto rozhodnutí, by měla EIB dále usilovat o posílení koordinace a spolupráce s jinými mezinárodními finančními institucemi a evropskými dvoustrannými finančními institucemi, včetně případné spolupráce, pokud jde o odvětvové podmínky a vzájemnou důvěru v postupy, o využívání společného spolufinancování a podílení se na celosvětových iniciativách, jako jsou iniciativy na podporu koordinace a efektivity pomoci. Cílem této koordinace a spolupráce by měla být minimalizace potenciálního zdvojování nákladů a nadbytečného překrývání činností. Toto úsilí má být založeno na vzájemnosti. Zásady stanovené v tomto rozhodnutí by se měly rovněž uplatňovat v případech, kdy je financování ze strany EIB prováděno prostřednictvím dohod o spolupráci s jinými mezinárodními finančními institucemi a evropskými dvoustrannými finančními institucemi.
(37)
V zemích mimo Unii, v nichž provádí společnou činnost s jinými evropskými finančními institucemi, by EIB měla zejména zlepšit vzájemnou spolupráci prostřednictvím dohod, jako je například trojstranné memorandum o porozumění mezi Komisí, skupinou EIB a Evropskou bankou pro obnovu a rozvoj (EBRD), které by upravovaly spolupráci mimo území Unie a umožnily skupině EIB a EBRD vzájemně doplňovat své činnosti tím, že se budou opírat o své vlastní komparativní výhody.
(38)
Mělo by být zintenzivněno podávání zpráv a předávání informací ze strany EIB Komisi, aby mohla Komise rozšířit svou výroční zprávu pro Evropský parlament a Radu o finančních operacích EIB prováděných podle tohoto rozhodnutí. Další požadavky na podávání zpráv uvedené v tomto bodě odůvodnění by se měly vztahovat pouze na finanční operace EIB, u nichž je žádost o financování ze strany EIB podána po vstupu tohoto rozhodnutí v platnost a u nichž dojde k podpisu po 1. lednu 2012. Zpráva by měla zejména zhodnotit soulad finančních operací EIB s tímto rozhodnutím, přičemž by měla vzít v úvahu regionální operačně-technické pokyny, a měla by zahrnovat oddíly týkající se přidané hodnoty EIB, jako je podpora vnějších politik Unie, požadavků mandátu, kvality financovaných operací, přenesení finančních výhod na klienty a oddíly týkající se spolupráce s Komisí, jinými mezinárodními finančními institucemi a dvoustrannými dárci, včetně spolufinancování. Zpráva by měla rovněž zhodnotit, jak EIB při přípravě a sledování financovaných projektů zohledňuje ekonomickou, finanční, environmentální a sociální udržitelnost. Měla by rovněž obsahovat zvláštní oddíl věnovaný podrobnému vyhodnocení opatření, která EIB přijala za účelem zajištění souladu se současným mandátem, jak je stanoven v rozhodnutí č. 633/2009/ES, se zvláštním zřetelem na finanční operace EIB využívající finančních subjektů nacházejících se v nespolupracujících jurisdikcích. EIB by při svých finančních operacích měla přiměřeně provádět své politiky vůči nedostatečně regulovaným nebo nespolupracujícím jurisdikcím, s cílem přispět k mezinárodnímu boji proti daňovým podvodům a daňovým únikům. Zpráva by měla obsahovat vyhodnocení sociálních a rozvojových aspektů projektů. Zpráva by měla být zveřejněna, aby občanská společnost a přijímající země mohly vyjádřit své stanovisko. V případě potřeby by zpráva měla zahrnovat odkazy na významné změny okolností, které by odůvodnily další změny mandátu před koncem období. Tato zpráva by měla zejména obsahovat rozpis financování ze strany EIB podle tohoto rozhodnutí spolu s veškerými finančními zdroji Unie a jiných dárců, aby poskytla přehled o finanční angažovanosti související s finančními operacemi.
(39)
Finanční operace EIB by měly být i nadále řízeny v souladu s jejími vlastními pravidly a postupy, včetně vhodných kontrolních opatření a opatření přijatých za účelem předcházení daňovým únikům, a v souladu s příslušnými pravidly a postupy ve vztahu k Účetnímu dvoru a Evropskému úřadu pro boj proti podvodům (OLAF).
(40)
Komise by měla být zejména vyzvána, aby při předkládání návrhu na záruku EU v příštím finančním rámci v úzké spolupráci s EIB a s přihlédnutím k důsledkům vyčlenění prostředků pro Záruční fond pro vnější vztahy posoudila stropy, na které se záruka EU vztahuje, seznam způsobilých zemí, a možnost, aby EIB poskytovala mikroúvěrové financování a další druhy nástrojů. Komise a EIB by měly posoudit možnosti, jak v budoucnu posílit součinnost mezi nástrojem předvstupní pomoci, evropským nástrojem sousedství a partnerství, finančním nástrojem pro rozvojovou spolupráci, evropským nástrojem pro demokracii a lidská práva a nástrojem stability a mandátem EIB pro poskytování úvěrů třetím zemím.
(41)
Tímto rozhodnutím nejsou dotčena jednání a rozhodnutí o budoucím víceletém finančním rámci.
(42)
Z těchto důvodů a z důvodu právní jistoty a jasnosti by mělo být rozhodnutí č. 633/2009/ES zrušeno,
PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Záruka EU
1. Evropská unie poskytne Evropské investiční bance (EIB) rozpočtovou záruku EU na financování operací prováděných mimo území Unie (dále jen „záruka EU“). Záruka EU je poskytnuta jako paušální záruka na všechny splatné platby dosud neobdržené EIB v souvislosti s úvěry a úvěrovými zárukami na investiční projekty EIB, které jsou způsobilé podle odstavce 2. Poskytování financí ze strany EIB musí být v souladu se všeobecnými zásadami vnější činnosti Unie a přispívat k dosahování jejích cílů a politik. Cílem financování ze strany EIB v rozvojových zemích ve smyslu seznamu příjemců veřejné rozvojové pomoci sestaveného OECD je nepřímo přispívat k plnění rozvojových cílů jako snižování chudoby prostřednictvím růstu podporujícího začlenění a udržitelného hospodářského a sociálního rozvoje.
2. K získání záruky EU jsou způsobilé úvěry a úvěrové záruky EIB poskytnuté na investiční projekty uskutečněné v zemích, které jsou uvedeny v příloze III, a poskytnuté v souladu s pravidly a postupy EIB, včetně prohlášení EIB o sociálních a environmentálních normách, a na podporu příslušných cílů vnější politiky Unie, pokud bylo financování ze strany EIB poskytnuto v souladu s podepsanou dohodou, jejíž platnost dosud neuplynula a jež ani nebyla ukončena (dále jen „finanční operace EIB“).
3. Záruka EU je omezena na 65 % celkové částky vyplacených úvěrů a záruk poskytnutých v rámci finančních operací EIB po odečtení všech uhrazených částek a přičtení všech souvisejících částek.
4. Záruka EU kryje finanční operace EIB podepsané během období od 1. února 2007 do 31. prosince 2013. Finanční operace EIB podepsané podle rozhodnutí Rady 2006/1016/ES, a 2008/847/ES (5) a podle rozhodnutí č. 633/2009/ES nadále využívají záruku EU podle tohoto rozhodnutí.
5. Pokud do konce období uvedeného v odstavci 4 Evropský parlament a Rada nepřijmou na návrh Komise v souladu s článkem 13 rozhodnutí o poskytnutí nové záruky EU na finanční operace EIB mimo Unii, prodlužuje se uvedené období automaticky o šest měsíců.
Článek 2
Stropy mandátu
1. Maximální strop finančních operací EIB v rámci záruky EU po celé období 2007-2013 po odečtení zrušených částek nepřekročí 29 484 000 000 EUR; tento maximální strop je rozdělen na dvě části:
a)
obecný mandát ve výši 27 484 000 000 EUR;
b)
mandát pro změnu klimatu ve výši 2 000 000 000 EUR.
2. Obecný mandát je rozdělen na regionální stropy a podstropy, jak je stanoveno v příloze I. V rámci regionálních stropů EIB postupně zajistí vyvážené rozdělení mezi jednotlivé země v regionech, na něž se vztahuje obecný mandát.
3. Obecný mandát se vztahuje na finanční operace EIB, které sledují cíle stanovené v článku 3.
4. Mandát pro změnu klimatu se vztahuje na finanční operace EIB ve všech zemích, na něž se vztahuje toto rozhodnutí, pokud tyto finanční operace podporují klíčový cíl politiky Unie spočívající v řešení změny klimatu podporou projektů zmírňování dopadů změny klimatu a přizpůsobování se této změně, které přispívají k celkovému cíli Rámcové úmluvy OSN o změně klimatu zejména tím, že potlačují nebo snižují emise skleníkových plynů v oblasti obnovitelných zdrojů energie, energetické účinnosti a udržitelné dopravy nebo zvyšují odolnost vůči negativním dopadům změny klimatu na zranitelné země, odvětví a komunity. Mandát pro změnu klimatu se provádí v úzké spolupráci s Komisí, přičemž je-li to možné a vhodné, se financování ze strany EIB kombinuje s rozpočtovými prostředky Unie.
Ve vhodných případech může Rada na návrh Komise rozhodnout o omezení způsobilost určité země k financování ze strany EIB v oblasti zmírňování dopadů změny klimatu v rámci záruky EU. Takové omezení způsobilosti k financování v rámci mandátu pro změnu klimatu se vztahuje pouze na finanční operace EIB, u nichž je požádáno o financování ze strany EIB po 30. říjnu 2011 a u nichž dojde k podpisu po 1. lednu 2012.
5. V souvislosti s mandátem pro změnu klimatu se EIB snaží zajistit do konce období uvedeného v čl. 1 odst. 4 vyvážené rozdělení podepsaných finančních operací mezi regiony, na něž se vztahuje příloha III. EIB zejména zajistí, aby region uvedený v příloze III bodě A neobdržel více než 40 % částky přidělené na tento mandát, region uvedený v bodě B více než 50 %, region uvedený v bodě C více než 30 % a region uvedený v bodě D více než 10 % této částky. Mandát pro změnu klimatu se využívá k financování projektů, které úzce souvisejí se základními pravomocemi EIB, mají přidanou hodnotu a maximalizují účinek na přizpůsobení se změně klimatu a na zmírňování jejích dopadů.
6. Plnění obecného mandátu i mandátu pro změnu klimatu se řídí zásadami řádné bankovní praxe.
Článek 3
Cíle obecného mandátu
1. Záruka EU se poskytuje na finanční operace EIB, jež podporují některý z těchto obecných cílů:
a)
rozvoj místního soukromého sektoru, zejména podporu malých a středních podniků;
b)
rozvoj sociální a hospodářské infrastruktury, včetně dopravy, energetiky, environmentální infrastruktury a informačních a komunikačních technologií;
c)
zmírňování dopadů změny klimatu a přizpůsobování se této změně, jak je uvedeno v čl. 2 odst. 4.
2. V rámci základních pravomocí EIB přispívají její finanční operace podle tohoto rozhodnutí k naplnění obecných zásad, kterými se podle článku 21 Smlouvy o EU řídí vnější činnost Unie, a k provádění mezinárodních dohod v oblasti životního prostředí, jichž je Unie smluvní stranou.
3. Základním cílem finančních operací EIB v oblastech, na něž se vztahuje odstavec 1, je regionální integrace partnerských zemí, včetně hospodářské integrace zemí usilujících o přistoupení k Unii, sousedních zemí a Unie.
4. EIB zváží rozšíření své činnosti na podporu infrastruktury v oblasti zdravotnictví a vzdělávání, bude-li mít tato činnost jasnou přidanou hodnotu.
Článek 4
Země, na něž se vztahuje záruka EU
1. Seznam zemí, které by mohly být způsobilé pro financování ze strany EIB v rámci záruky EU, je uveden v příloze II. Seznam zemí způsobilých pro financování ze strany EIB v rámci záruky EU je uveden v příloze III a může obsahovat pouze některou ze zemí uvedených v příloze II. U zemí, které nejsou uvedeny v příloze II, se o způsobilosti dané země pro financování ze strany EIB v rámci záruky EU rozhodne v jednotlivých případech řádným legislativním postupem.
2. Komise je zmocněna k přijímání aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 5, pokud jde o změny přílohy III. Rozhodnutí Komise přitom vychází ze všeobecného posouzení hospodářské a politické situace, včetně otázek souvisejících s demokracií, lidskými právy a základními svobodami, jakož i z příslušných usnesení Evropského parlamentu a rozhodnutí a závěrů Rady. Akty v přenesené pravomoci, kterými se mění příloha III nejsou dotčeny záruky EU na financování ze strany EIB podepsané před vstupem těchto aktů v přenesené pravomoci v platnost.
3. Záruka EU se vztahuje pouze na finanční operace EIB prováděné ve způsobilých zemích, které s EIB uzavřely rámcovou dohodu o právních podmínkách provádění těchto operací.
4. Záruka EU se nevztahuje na finanční operace EIB v určité zemi, jestliže dohoda o těchto operacích byla podepsána po přistoupení uvedené země k Unii.
Článek 5
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci se svěřuje Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článku 4 je svěřena Komisi na dobu neurčitou počínaje 30. říjnem 2011.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v článku 4 kdykoliv zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie, nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článku 4 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 6
Příspěvek finančních operací EIB k politikám Unie
1. Komise vypracuje společně s EIB regionální operačně-technické pokyny pro financování ze strany EIB podle tohoto rozhodnutí.
Tyto regionální operačně-technické pokyny, jejichž cílem je zajistit, aby finanční operace EIB podporovaly politiky Unie, musí být v souladu se širším rámcem regionální politiky Unie uvedeným v příloze IV. Regionální operačně-technické pokyny budou zejména zajišťovat, aby financování ze strany EIB v rámci tohoto rozhodnutí v jednotlivých regionech doplňovalo odpovídající politiky, programy a nástroje pomoci Unie.
Při vypracování těchto pokynů budou Komise a EIB v případě potřeby konzultovat Evropskou službu pro vnější činnost (dále jen „ESVČ“) ohledně politických otázek a zohlední relevantní usnesení Evropského parlamentu a rozhodnutí a závěry Rady.
Okamžitě po vydání pokynů a jakékoli jejich aktualizaci je Komise předá Evropskému parlamentu a Radě.
V rámci stanoveném regionálními operačně-technickými pokyny vymezí EIB příslušné strategie financování a zajistí jejich provádění.
2. Soulad finančních operací EIB s cíli vnější politiky Unie musí být sledován v souladu s článkem 11. S cílem usnadnit toto sledování vyvine EIB ukazatele pro měření výsledků financovaných projektů z hlediska rozvoje, životního prostředí a lidských práv a zohlední přitom příslušné ukazatele obsažené v Pařížské deklaraci o účinnosti pomoci. Součástí ukazatelů měřících výsledky projektů z hlediska životního prostředí by měla být kritéria pro „čisté technologie“, jež se v zásadě zaměří na energetickou účinnost a technologie na snižování emisí.
3. Záruka EU se neposkytne na finanční operaci EIB, pokud k této operaci Komise zaujme záporné stanovisko v rámci postupu podle článku 19 statutu EIB.
4. V souladu s unijními a mezinárodními cíli v oblasti změny klimatu předloží EIB ve spolupráci s Komisí do 31. prosince 2012 strategii, jak v rámci svého mandátu pro poskytování úvěrů třetím zemím postupně a plynule zvýšit procentní podíl projektů na podporu snižování emisí CO2 a postupně ukončit financování projektů, které dosažení cílů Unie v oblasti klimatu brání.
5. S ohledem na nové požadavky zavedené tímto rozhodnutím zajistí řídící orgány EIB postupné přizpůsobení zdrojů EIB včetně personálních, aby byly požadavky stanovené v tomto rozhodnutí odpovídajícím způsobem splněny. Je třeba využít příležitostí k dalšímu zvyšování efektivity a účinnosti a aktivně usilovat o dosažení součinnosti.
Článek 7
Hodnocení rozvojových aspektů projektů ze strany EIB
1. V souvislosti s rozvojovými aspekty projektů, na něž se vztahuje záruka EU, provede EIB důkladnou kontrolu náležité opatrnosti a ve vhodných případech vyžaduje v souladu se sociálními a environmentálními zásadami Unie příslušné veřejné konzultace na místní úrovni.
EIB zahrne do vlastních pravidel a postupů nezbytná ustanovení týkající se posouzení environmentálního a sociálního dopadu projektů a aspektů spojených s lidskými právy, aby se zajistilo, že na základě tohoto rozhodnutí budou podporovány pouze projekty, které jsou hospodářsky, finančně, environmentálně a sociálně udržitelné.
Komise začlení do výroční zprávy pro Evropský parlament a Radu souhrnné hodnocení rozvojového hlediska činností EIB, které bude vycházet z kontroly náležité opatrnosti prováděné u projektů.
Pokud je to vhodné, posoudí se i možnost zvýšit během projektového cyklu kapacity příjemců financování ze strany EIB prostřednictvím technické pomoci.
2. Kromě předběžného hodnocení rozvojových aspektů požaduje EIB po předkladatelích projektů, aby v průběhu provádění projektu a až do jeho dokončení důkladně sledovali mimo jiné dopady projektu na rozvoj, životní prostředí a lidská práva. EIB posoudí informace poskytnuté předkladatelem projektu. EIB sleduje pokud možno i výsledky činnosti finančních zprostředkovatelů na podporu malých a středních podniků. Je-li to možné, výsledky tohoto sledování se zveřejní.
3. EIB podává Komisi výroční zprávy, v nichž hodnotí očekávané dopady operací financovaných v průběhu roku na rozvoj.
Tyto zprávy vycházejí z ukazatelů EIB pro měření výsledků, jež jsou uvedeny v čl. 6 odst. 2. Komise předkládá zprávy EIB o rozvoji Evropskému parlamentu a Radě v rámci každoročního podávání zpráv podle článku 11 a zveřejňuje je, aby k věci mohly vyjádřit své stanovisko rovněž zúčastněné subjekty, včetně občanské společnosti a přijímajících zemí.
Evropský parlament tyto výroční zprávy projedná s ohledem na stanoviska všech zainteresovaných stran.
4. Požadavky uvedené v tomto článku se vztahují pouze na finanční operace EIB, u nichž je žádost o financování ze strany EIB podána po 30. říjnu 2011 a u nichž dojde k podpisu po 1. lednu 2012.
Článek 8
Spolupráce s Komisí a ESVČ
1. Je posilován soulad vnějších činností EIB s cíli vnější politiky Unie s cílem maximalizovat součinnost mezi financováním ze strany EIB a rozpočtovými zdroji Unie, zejména vypracováním regionálních operačně-technických pokynů uvedených v článku 6 a pomocí pravidelného a systematického dialogu a včasné výměny informací týkajících se:
a)
strategických dokumentů vypracovaných Komisí nebo případně ESVČ, jako jsou strategické dokumenty pro jednotlivé země a regiony, orientační programy, akční plány a předvstupní dokumenty;
b)
strategických plánovacích dokumentů EIB a zdrojů projektů;
c)
ostatních politických a operačních hledisek.
2. Spolupráce se uskutečňuje na regionálně rozlišeném základě při zohlednění role EIB i politik Unie v jednotlivých regionech.
Článek 9
Spolupráce s jinými institucemi veřejného financování
1. Finanční operace EIB se ve vhodných případech stále častěji provádějí ve spolupráci s jinými mezinárodními finančními institucemi nebo evropskými dvoustrannými finančními institucemi s cílem maximalizovat součinnost, spolupráci a efektivitu a zajistit obezřetné a přiměřené sdílení rizik a soudržné projektové a odvětvové podmínky ve snaze minimalizovat potenciální zdvojování nákladů a nadbytečné překrývání činností.
2. Spolupráce uvedená v odstavci 1 se usnadní prostřednictvím koordinace, zejména v rámci memorand o porozumění nebo případně jiných rámců Unie pro regionální spolupráci mezi Komisí, EIB, hlavními mezinárodními finančními institucemi a evropskými dvoustrannými finančními institucemi, které působí v jednotlivých regionech, s přihlédnutím k pravomocím ESVČ.
Článek 10
Krytí a podmínky záruky EU
1. V případě finančních operací EIB, u nichž je jednou ze stran stát nebo za něž se stát zaručil, a jiných finančních operací EIB, u nichž jsou jednou ze stran regionální nebo místní orgány nebo státem vlastněné nebo kontrolované veřejné podniky nebo instituce, jestliže u těchto jiných finančních operací EIB provedla EIB náležité hodnocení úvěrového rizika zohledňující situaci dané země, pokud jde o úvěrová rizika, kryje záruka EU veškeré splatné platby dosud neobdržené EIB (dále jen „globální záruka“).
2. Pro účely odstavce 1 zastupuje Západní břeh Jordánu a pásmo Gazy palestinská samospráva a Kosovo (6) zastupuje Mise OSN v Kosovu nebo správa stanovená v regionálních operačně-technických pokynech uvedených v článku 6.
3. V případě finančních operací EIB neuvedených v odstavci 1 kryje záruka EU veškeré splatné platby dosud neobdržené EIB, pokud bylo neobdržení způsobeno naplněním jednoho z těchto politických rizik (dále jen „záruka na politická rizika“):
a)
zastavení devizového transferu;
b)
vyvlastnění;
c)
válka nebo občanské nepokoje;
d)
odepření spravedlnosti po porušení smlouvy.
4. EIB po konzultaci s Komisí vypracuje jasnou a transparentní politiku přidělování při rozhodování o zdrojích financování operací, které jsou způsobilé získat záruku EU i financování ze strany EIB na její vlastní riziko.
5. Je-li záruka EU uplatněna, postoupí EIB Unii příslušná práva v souladu s dohodou uvedenou v čl. 13 odst. 2.
Článek 11
Výroční zprávy a účetnictví
1. Komise předloží každý rok Evropskému parlamentu a Radě zprávu o finančních operacích EIB uskutečněných na základě tohoto rozhodnutí. Tato zpráva zahrnuje hodnocení finančních operací EIB na úrovni projektů a odvětví a na celostátní a regionální úrovni, jakož i hodnocení příspěvku finančních operací EIB k naplňování cílů vnější politiky a strategických cílů Unie. Zpráva obsahuje souhrnný přehled probíhajících projektů.
Zpráva zejména zhodnotí soulad finančních operací EIB s tímto rozhodnutím, přičemž vezme v úvahu regionální operačně-technické pokyny uvedené v článku 6, a bude obsahovat části týkající se přidané hodnoty pro dosahování politických cílů Unie, hodnocení očekávaného souhrnného dopadu na rozvoj, hodnocení toho, jak EIB při přípravě a sledování financovaných projektů zohlednila environmentální a sociální udržitelnost, a hodnocení spolupráce s Komisí, jinými mezinárodními finančními institucemi a evropskými dvoustrannými finančními institucemi, včetně spolufinancování.
Ve zprávě se uvede zejména rozpis veškerých finančních zdrojů Unie použitých spolu s finančními prostředky EIB a jiných dárců, a vytvoří se tak přehled o finanční angažovanosti související s finančními operacemi prováděnými podle tohoto rozhodnutí. Kromě toho obsahuje i zvláštní část věnovanou podrobnému hodnocení opatření, která EIB přijala, aby dodržela čl. 1 odst. 2 tohoto rozhodnutí.
2. EIB bude i nadále poskytovat Evropskému parlamentu, Radě a Komisi všechny své nezávislé hodnotící zprávy, které posuzují praktické výsledky konkrétních činností zrealizovaných EIB v rámci jejího mandátu pro poskytování úvěrů třetím zemím.
3. Pro účely odstavce 1 předkládá EIB Komisi výroční zprávy o finančních operacích EIB uskutečněných na základě tohoto rozhodnutí na úrovni projektů a odvětví a na celostátní a regionální úrovni a o naplňování cílů vnější politiky a strategických cílů Unie, včetně spolupráce s Komisí, jinými mezinárodními finančními institucemi a dvoustrannými institucemi, a hodnotící zprávu o dopadu na rozvoj uvedenou v článku 7. Jakákoli memoranda o porozumění mezi EIB a jinými mezinárodními finančními institucemi nebo dvoustrannými institucemi, která se vztahují k finančním operacím podle tohoto rozhodnutí, se zveřejňují, nebo není-li jejich zveřejnění možné, oznamují se Evropskému parlamentu a Radě v rámci výroční zprávy Komise uvedené v odstavci 1 tohoto článku.
4. EIB poskytne Komisi o každé své finanční operaci statistické, finanční a účetní údaje a jakékoli další doplňující informace nezbytné ke splnění povinnosti Komise podávat zprávy nebo požadavků Účetního dvora, a to spolu s osvědčením auditora o nesplacených částkách finančních operací EIB.
5. Pro účely účetnictví a podávání zpráv Komise o rizicích, na která se vztahuje globální záruka ve smyslu čl. 10 odst. 1 předloží EIB Komisi hodnocení rizik vypracované EIB a informace o bonitě týkající se finančních operací EIB s dlužníky nebo dlužníky krytými zárukou, jinými než státy.
6. Informace uvedené v odstavcích 3, 4 a 5 poskytuje EIB na vlastní náklady.
7. Informace uvedené v odstavcích 3 a 4 rovněž EIB obecně zveřejňuje, přičemž ze zveřejnění vyloučí veškeré informace důvěrné povahy.
8. Informace, zda se na projekt vztahuje záruka EU, se uvede ve shrnutí projektu, které se zveřejňuje na internetových stránkách EIB poté, co projekt projde schvalovací fází.
9. EIB zahrne do své výroční zprávy následné posouzení fungování memoranda o porozumění s evropským veřejným ochráncem práv, a to v rozsahu, v jakém se toto memorandum týká finančních operací EIB, na něž se vztahuje toto rozhodnutí.
10. V příslušných případech se požadavky uvedené v odstavcích 1 a 3 vztahují pouze na finanční operace EIB, u nichž je žádost o financování ze strany EIB podána po 30. říjnu 2011 a u nichž dojde k podpisu po 1. lednu 2012.
Článek 12
Nespolupracující jurisdikce
V rámci svých finančních operací EIB netoleruje žádné činnosti sloužící protiprávním účelům, včetně praní peněz, financování terorismu, daňových podvodů nebo daňových úniků. EIB se zejména nepodílí na žádné finanční operaci prováděných ve způsobilé zemi prostřednictvím zahraniční nespolupracující jurisdikce, kterou za nespolupracující označuje OECD, Finanční akční výbor (FATF) a další příslušné mezinárodní organizace.
Článek 13
Zpětné získávání plateb provedených Komisí
1. Pokud Komise provede jakoukoli platbu v rámci záruky EU, usiluje EIB jménem a na účet Komise o uplatnění nároků týkajících se vyplacených částek.
2. Komise a EIB uzavřou dohodu, kterou se stanoví podrobná ustanovení o uplatňování nároků a postupech pro jejich vymáhání, a to nejpozději do uzavření dohody uvedené v článku 14.
3. V zájmu transparentnosti Komise na svých internetových stránkách zveřejní konkrétní informace o všech případech zpětného získávání plateb podle dohody o záruce uvedené v článku 14, není-li třeba zachovat důvěrnost.
Článek 14
Dohoda o záruce
Komise a EIB uzavřou dohodu o záruce, která bude obsahovat podrobná ustanovení a postupy týkající se záruky EU, a informují o ní Evropský parlament.
Článek 15
Kontrola Účetním dvorem
Záruku EU a v jejím rámci poskytnuté a zpětně získané platby k tíži nebo ve prospěch souhrnného rozpočtu Evropské unie kontroluje Účetní dvůr.
Článek 16
Přezkum
Komise v případě potřeby předloží Evropskému parlamentu a Radě návrh, kterým se stanoví záruka EU v příštím víceletém finančním rámci.
Článek 17
Závěrečná zpráva
Do 31. října 2014 předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě závěrečnou zprávu o uplatňování tohoto rozhodnutí.
Článek 18
Zrušení
Rozhodnutí č. 633/2009/ES se zrušuje.
Článek 19
Vstup v platnost
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Ve Štrasburku dne 25. října 2011.
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS SPRENDIMAS Nr. 1080/2011/ES
2011 m. spalio 25 d.
kuriuo Europos investicijų bankui suteikiama ES garantija paskolų ir paskolų garantijų, suteiktų projektams ne Sąjungoje, nuostoliams atlyginti ir kuriuo panaikinamas Sprendimas Nr. 633/2009/EB
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 209 ir 212 straipsnius,
atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
perdavus įstatymo galią turinčio teisės akto projektą nacionaliniams parlamentams,
laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (1),
kadangi:
(1)
Europos investicijų bankas (toliau - EIB) nuo 1963 m. vykdo ne tik pagrindinę investicijų finansavimo Europos Sąjungoje misiją, bet ir operacijas ne Sąjungoje, remdamas Sąjungos išorės politiką. Tai sudaro galimybę išorės regionams skiriamas Sąjungos biudžeto lėšas papildyti EIB finansiniu pajėgumu paramą gaunančių šalių naudai. Vykdydamas tokias finansavimo operacijas EIB prisideda prie Sąjungos bendrųjų principų ir politikos tikslų, įskaitant trečiųjų šalių vystymąsi ir Sąjungos gerovę pasikeitusiomis pasaulio ekonomikos sąlygomis, įgyvendinimo. EIB finansavimo operacijos, kuriomis siekiama remti Sąjungos išorės politiką, ir toliau turėtų būti vykdomos laikantis patikimos bankininkystės praktikos principų;
(2)
Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (toliau - SESV) 209 straipsnio 3 dalyje, jį skaitant kartu su jos 208 straipsniu, nustatyta, kad EIB pagal jo statute nustatytas sąlygas prisideda prie priemonių, reikalingų Sąjungos vystomojo bendradarbiavimo politikos tikslams pasiekti, įgyvendinimo;
(3)
pagal EIB statuto 19 straipsnį tiesiogiai EIB pateiktos paraiškos dėl EIB finansavimo operacijų, vykdomų pagal šį sprendimą, turi būti pateiktos Komisijai siekiant jos nuomonės (toliau - EIB finansavimo paraiška);
(4)
siekiant paremti Sąjungos išorės veiksmus ir sudaryti EIB galimybes finansuoti investicijas ne Sąjungoje nedarant poveikio EIB mokumui, dauguma EIB operacijų išorės regionuose buvo vykdomos naudojantis Komisijos administruojama ES biudžeto garantija (toliau - ES garantija);
(5)
ES garantija 2007-2011 m. laikotarpiui buvo nustatyta 2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimu Nr. 633/2009/EB, kuriuo Europos investicijų bankui suteikiama Bendrijos garantija paskolų ir paskolų garantijų, suteiktų projektams ne Bendrijoje, nuostoliams atlyginti (2);
(6)
Išorės veiksmų garantijų fondas (toliau - Garantijų fondas), įsteigtas 2009 m. gegužės 25 d. Tarybos reglamentu (EB, Euratomas) Nr. 480/2009, įsteigiančiu Išorės veiksmų garantijų fondą (3), užtikrina Sąjungos biudžetui likvidumo atsargas, skirtas EIB finansavimo operacijų ir kitų Sąjungos išorės veiksmų atsiradusiems nuostoliams atlyginti;
(7)
pagal Sprendimą Nr. 633/2009/EB Komisija ir EIB parengė EIB išorės finansavimo laikotarpio vidurio peržiūrą, grindžiamą nepriklausomu išorės įvertinimu, atliktu prižiūrint iniciatyviniam kompetentingų asmenų komitetui, išorės konsultantų peržiūra ir konkrečiais EIB parengtais įvertinimais. 2010 m. vasario 12 d. iniciatyvinis komitetas pateikė Europos Parlamentui, Tarybai, Komisijai ir EIB ataskaitą, kurioje išdėstytos jo išvados ir rekomendacijos;
(8)
iniciatyvinio komiteto ataskaitoje daroma išvada, kad ES garantija yra veiksminga ir stipri politikos priemonė, turinti didelį finansinį ir politinį svertą, ir kad ją reikėtų toliau palikti galioti siekiant į ją įtraukti politinio arba valstybinio pobūdžio riziką. Buvo pasiūlyta atlikti tam tikrus Sprendimo Nr. 633/2009/EB pakeitimus, kuriais turėtų būti užtikrinta kuo didesnė EIB išorės operacijų pridėtinė vertė ir veiksmingumas;
(9)
labai svarbu šio sprendimo II priede pateikti šalių, galinčių atitikti EIB finansavimo su ES garantija reikalavimus, sąrašą. Taip pat tikslinga išplėsti šalių, atitinkančių EIB finansavimo su ES garantija, sąrašą, kuris šiuo metu yra pateikiamas Sprendimo Nr. 633/2009/EB I priede;
(10)
siekiant atsižvelgti į svarbius politikos pokyčius, pagal SESV 290 straipsnį Komisijai turėtų būti suteikti įgaliojimai priimti teisės aktus dėl šio sprendimo III priedo dalinio pakeitimo. Ypač svarbu, kad Komisija parengiamųjų darbų metu tinkamai konsultuotųsi, įskatinat konsultacijas ekspertų lygiu. Ruošdama ir rengdama deleguotuosius aktus Komisija turėtų užtikrinti, kad susiję dokumentai būtų tuo pačiu metu tinkamai laiku persiųsti Europos Parlamentui ir Tarybai;
(11)
ES garantija garantuojamos sumos kiekviename regione turėtų ir toliau būti viršutinės EIB su ES garantija teikiamo finansavimo ribos, o ne tikslai, kuriuos EIB turi įgyvendinti;
(12)
Sąjungos paramos trečiosioms šalims, kuri padėtų kovoti su pasauline ekonomikos ir finansų krize, teikimo srityje EIB pagal dabartinį įgaliojimą 2009 m. sutelkė savo išorės skolinimo veiklą pradiniame etape, o 2010 m. daugiausia ES narystės siekiančiose šalyse, kaimynystės šalyse ir šalyse partnerėse. Be to, dėl 2011 m. pradžioje pietinėse Viduržemio jūros šalyse kilusių neramumų Sąjunga turėtų padėti aprūpinti paveiktas šalis priemonėmis, skirtomis ekonomikai atstatyti ir modernizuoti. Todėl likusiam įgaliojimų laikotarpiui turėtų būti peržiūrėta bendrojo įgaliojimo viršutinė riba ir padidinta 1 684 000 000 EUR siekiant geriau atsižvelgti į tas laikinas ir išskirtines aplinkybes, nedarant poveikio viršutinėms riboms pagal kitą daugiametę finansinę programą;
(13)
EIB finansavimo operacijos, grindžiamos pirmiau minėto bendrojo įgaliojimo viršutinės ribos padidinimu, turėtų būti vykdomos atsižvelgiant į politines reformas, kurias vykdo atskiros šalys partnerės pagal Komisijos kartu su Europos išorės veiksmų tarnyba (toliau - EIVT) atliktą įvertinimą atsižvelgiant į Europos Parlamento rezoliucijas ir Tarybos sprendimus bei išvadas. Tame įvertinime taip pat turėtų atsispindėti Europos kaimynystės politikos peržiūra ir atnaujintas diferencijavimo akcentavimas. Sąjungos narystės siekiančiose šalyse EIB finansavimas toliau papildys Sąjungos paramą;
(14)
reikėtų taikyti ne tik regionines viršutines ribas, bet ir neprivalomą 2 000 000 000 EUR įgaliojimą, kuris būtų paskirstomas kaip paramos paketas EIB finansavimo operacijoms klimato kaitos pasekmių švelninimo ir prisitaikymo prie jos regionuose, kuriems taikomas įgaliojimas, srityje. EIB galėtų prisidėti savo patirtimi ir ištekliais ir, glaudžiai bendradarbiaudamas su Komisija, padėti valdžios institucijoms bei privačiajam sektoriui kovoti su klimato kaita bei kuo geriau pasinaudoti turimu finansavimu. Remiant pasekmių švelninimo ir prisitaikymo projektus, EIB lėšas, jei įmanoma ir tam tikrais atvejais, turėtų papildyti iš Sąjungos biudžeto lengvatinėmis sąlygomis skiriamos lėšos, veiksmingai ir nuosekliai derinant kovai su klimato kaita skiriamas dotacijas ir paskolas teikiant Sąjungos išorės paramą. Šiuo atžvilgiu tikslinga, kad Komisijos metinėje ataskaitoje Europos Parlamentui ir Tarybai būtų pateikta išsami finansinių priemonių, taikomų šiems projektams finansuoti, ataskaita, kurioje būtų nurodomos EIB finansavimo sumos pagal neprivalomą įgaliojimą ir atitinkamos dotacijų sumos;
(15)
EIB galėtų pagal kovos su klimato kaita įgaliojimą riboti galimybes gauti finansavimą su ES garantija klimato kaitos pasekmėms švelninti toms šalims, kurios, kaip laikoma, nėra įsipareigojusios siekti atitinkamų su klimato kaita susijusių tikslų. Bet koks tokios galimybės gauti finansavimą ribojimas turėtų būti grindžiamas įvairiapusiais ir išsamiais politiniais įvertinimais. Todėl Tarybai turėtų būti suteikti įgaliojimai, remiantis Komisijos bendradarbiaujant su EIVT pateiktu pasiūlymu, nuspręsti apriboti galimybes šaliai gauti EIB finansavimą su ES garantija klimato kaitos pasekmėms švelninti. Toks apribojimas turėtų būti taikomas tik EIB finansavimo operacijoms, dėl kurių EIB finansavimo paraiška pateikta po šio sprendimo įsigaliojimo dienos ir kurios pasirašytos po 2012 m. sausio 1 d.
(16)
kad būtų galima kuo greičiau ir veiksmingiau įsisavinti turimą finansavimą per trejų metų laikotarpį 2011-2013 m., turėtų būti numatyta galimybė pagal klimato kaitos įgaliojimą lanksčiau paskirstyti lėšas regioniniu lygiu ir tuo pačiu metu siekti per tą laikotarpį užtikrinti proporcingą lėšų paskirstymą regionams remiantis pagal bendrąjį įgaliojimą nustatytais išorės paramos prioritetais;
(17)
atliekant EIB išorės įgaliojimų įgyvendinimo vidurio laikotarpio peržiūrą nustatyta, kad nors vertinamu laikotarpiu (2000-2009 m.) įvykdytos EIB finansavimo operacijos iš esmės atitiko Sąjungos išorės politiką, reikėtų stiprinti Sąjungos politikos tikslų ir jų įgyvendinimo vykdant EIB operacijas ryšį, jį aiškiau ir struktūriškiau apibrėžti;
(18)
siekiant padidinti įgaliojimo nuoseklumą ir stiprinti EIB išorės finansavimo veiklą, skirtą remti Sąjungos politiką bei užtikrinti kuo didesnę naudą paramos gavėjams, šiame sprendime turėtų būti nustatyti EIB finansavimo operacijų įgaliojimo visuose finansavimo reikalavimus atitinkančiuose regionuose ir šalyse horizontalieji aukšto lygio tikslai pasinaudojant santykiniais EIB privalumais tose srityse, kuriose EIB ne kartą pasiekė gerų rezultatų. Todėl regionuose, kuriems taikomas šis sprendimas, EIB turėtų finansuoti projektus klimato kaitos pasekmių švelninimo ir prisitaikymo prie jos (be kita ko, perduodant su naujais energijos šaltiniais susijusias technologijas), socialinės ir ekonominės infrastruktūros (ypač transporto, energetikos, įskaitant atsinaujinančiuosius energijos išteklius, energetinio saugumo, energetikos infrastruktūros, aplinkosaugos infrastruktūros, įskaitant vandentiekį ir kanalizaciją, taip pat informacinių ir ryšių technologijų) srityse bei vietos privačiojo sektoriaus vystymo srityje, visų pirma remiant mažąsias ir vidutines įmones (MVĮ). Reikėtų priminti, kad galimybių MVĮ gauti finansavimą gerinimas galėtų būti itin svarbus skatinant ekonomikos vystymąsi ir kovojant su nedarbu. Šiose srityse šalių partnerių regioninė integracija, įskaitant Sąjungos narystės siekiančių šalių, kaimynystės šalių ir Sąjungos ekonominę integraciją, turėtų būti vienas svarbiausių EIB finansavimo operacijų tikslų. EIB turėtų galėti remti Sąjungos veiklą valstybėse partnerėse per tiesiogines užsienio investicijas, kuriomis padedama propaguoti technologijas ir perduoti žinias, suteikdamas investicijoms į pirmiau minėtas sritis ES garantiją arba teikdamas investicijas savo rizika;
(19)
siekdamas veiksmingai padėti MVĮ, EIB finansavimo reikalavimus atitinkančiose šalyse turėtų bendradarbiauti su vietos finansų tarpininkų įstaigomis, ypač siekdamas užtikrinti, kad dalis finansinės naudos būtų perduota jų klientams ir suteiktų pridėtinės vertės, palyginti su kitais finansavimo šaltiniais. Tam tikrais atvejais pagal bendradarbiavimo susitarimus su tomis tarpininkų įstaigomis EIB turėtų prašyti, kad būtų patikrinta, ar jų klientų projektai atitinka sutartus kriterijus, kurie atitinka Sąjungos vystymosi tikslus, siekiant suteikti pridėtinės vertės. Finansų tarpininkų veikla remiant MVĮ turėtų būti visiškai skaidri ir apie ją EIB turėtų būti reguliariai teikiamos ataskaitos;
(20)
be to, EIB finansavimo operacijos turėtų prisidėti prie bendrųjų Sąjungos išorės veiksmų principų, kaip nurodyta Europos Sąjungos sutarties (toliau - ES sutartis) 21 straipsnyje, - demokratijos ir teisinės valstybės, žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių skatinimo ir įtvirtinimo, taip pat prie tarptautinių aplinkosaugos susitarimų, kurių šalimi yra Sąjunga, įgyvendinimo. Visų pirma besivystančių šalių, kai apibrėžta oficialios vystymosi pagalbos (OVP) gavėjų sąraše, nustatytame Ekonominio bendradarbiavimo ir vystymosi organizacijos (OECD), atžvilgiu EIB finansavimo operacijomis reikėtų skatinti: jų tvarų ekonomikos, socialinį ir aplinkosauginį, visų pirma nepalankiausioje padėtyje esančių šalių, vystymąsi; jų sklandžią ir laipsnišką integraciją į pasaulio ekonomiką; kovą su skurdu; taip pat prisidėti prie to, kad būtų pasiekti tikslai, kuriuos Sąjunga patvirtino Jungtinėse Tautose ir kitose kompetentingose tarptautinėse organizacijose;
(21)
nors EIB, kaip investicijų banko stiprybė tebėra jo išskirtinis pobūdis, pagal šį sprendimą EIB turėtų vertinti savo išorės operacijų poveikį vystymuisi glaudžiai bendradarbiaudamas su Komisija ir taikant Europos Parlamento vykdomą demokratinę priežiūrą, laikantis Europos konsensuso dėl vystymosi principų bei SESV 208 straipsnyje nustatytų principų, taip pat pagalbos veiksmingumo principų, išdėstytų 2005 m. Paryžiaus deklaracijoje ir 2008 m. Akros veiksmų darbotvarkėje. Tai turėtų būti įgyvendinama pasitelkiant įvairias konkrečias priemones, visų pirma stiprinant EIB gebėjimą vertinti projektų aplinkosauginius, socialinius ir vystymosi aspektus, įskaitant žmogaus teisių ir su konfliktais susijusios rizikos aspektą, bei skatinti konsultacijas vietos lygiu su valdžios institucijomis ir pilietine visuomene. Atlikdamas išsamų projekto patikrinimą, EIB turėtų, tam tikrais atvejais ir laikydamasis Sąjungos socialinių ir aplinkosaugos principų, reikalauti, kad projekto rengėjas konsultuotųsi vietos lygiu ir viešai paskelbtų šių konsultacijų rezultatus. Be to, EIB turėtų daugiau dėmesio skirti tiems sektoriams, kuriuose turi sukaupęs tinkamos finansavimo operacijų vykdymo Sąjungoje patirties ir kurie toliau skatins atitinkamos šalies vystymąsi, pavyzdžiui, sudarys galimybes gauti finansavimą MVĮ ir mikrosubjektams gauti finansavimą, aplinkosaugos infrastruktūrai, įskaitant vandentiekį ir kanalizaciją, tvariam transportui bei klimato kaitos pasekmių švelninimui, visų pirma atsinaujinančiųjų energijos išteklių srityje. Be to, galėtų būti finansuojami projektai, kuriais remiama sveikatos apsaugos ir švietimo infrastruktūra, kai pridėtinė vertė yra akivaizdi;
(22)
EIB taip pat turėtų palaipsniui didinti veiklą prisitaikymo prie klimato kaitos poveikio srityje, prireikus bendradarbiaudamas su kitomis tarptautinėmis finansų įstaigomis (toliau - TFĮ) ir Europos dvišalėmis finansų įstaigomis (toliau - EDFĮ). Pagal šiuo sprendimu nustatytus papildomus reikalavimus būtų reikalaujama sudaryti galimybes lengvatinėmis sąlygomis gauti išteklių ir palaipsniui koreguoti žmogiškuosius išteklius; tuo pačiu turėtų būti siekiama efektyvumo, veiksmingumo bei sinergijos ir tai panaudojant. EIB veikla taip pat turėtų papildyti Sąjungos tikslus ir prioritetus, susijusius su institucijų stiprinimu ir sektorių reformomis. Galiausiai EIB turėtų nustatyti veiklos rodiklius, kurie būtų susieti su projektų vystymosi ir aplinkosauginiais aspektais bei jų rezultatais;
(23)
įsigaliojus Lisabonos sutarčiai, buvo įsteigtos Sąjungos vyriausiojo įgaliotinio užsienio reikalams ir saugumo politikai (toliau - vyriausiasis įgaliotinis) pareigos siekiant didinti Sąjungos išorės santykių poveikį ir nuoseklumą;
(24)
be to, pastaraisiais metais išsiplėtė ir sustiprėjo Sąjungos išorės santykių politika. Visų pirma, tai pasakytina apie Pasirengimo narystei strategiją, Europos kaimynystės politiką, Sąjungos strategiją dėl Vidurinės Azijos, atnaujintas partnerystes su Lotynų Amerika ir Pietryčių Azija bei Sąjungos strategines partnerystes su Rusija, Kinija ir Indija. Tas pats pasakytina ir apie Sąjungos vystomojo bendradarbiavimo politiką, kuri dabar išplėsta siekiant įtraukti visas besivystančias šalis. Nuo 2007 m. Sąjungos išorės santykiai taip pat buvo stiprinami naujomis finansinėmis priemonėmis, visų pirma Pasirengimo narystei pagalbos priemone (toliau - PNPP), Europos kaimynystės ir partnerystės priemone (toliau - EKPP), vystomojo bendradarbiavimo priemone (toliau - VBP), Europos demokratijos ir žmogaus teisių rėmimo priemone (toliau - EIDHR) ir Stabilumo priemone;
(25)
įsteigus EIVT ir įsigaliojus šiam sprendimui, Komisija ir EIB turėtų iš dalies pakeisti susitarimo memorandumą dėl bendradarbiavimo ir veiksmų koordinavimo regionuose, nurodytuose 2006 m. gruodžio 19 d. Tarybos sprendime 2006/1016/EB, suteikiančiame Europos investicijų bankui Bendrijos garantiją paskolų ir paskolų garantijų, suteiktų projektams ne Bendrijoje, nuostoliams atlyginti (4), ir atitinkamais atvejais bei pritarus vyriausiajam įgaliotiniui, išplėsti naują susitarimo memorandumą ir jį taikyti EIVT, visų pirma kiek tai susiję su strateginiu lygiu vykdomu nuolatiniu ir sistemingu Komisijos ir EIB dialogu, kuriame taip pat turėtų dalyvauti EIVT, ir su kitais EIVT kompetencijai priskiriamais aspektais;
(26)
imdamasis priemonių, būtinų Sąjungos vystomojo bendradarbiavimo politikai įgyvendinti pagal SESV 209 straipsnio 3 dalį, EIB turėtų siekti netiesiogiai remti 2015 m. Tūkstantmečio vystymosi tikslų įgyvendinimą visuose regionuose, kuriuose jis vykdo veiklą;
(27)
siekiant užtikrinti didesnį visos Sąjungos paramos atitinkamuose regionuose nuoseklumą, reikėtų rasti galimybių, prireikus ir tam tikrais atvejais, derinti EIB finansavimą su Sąjungos biudžeto ištekliais, pavyzdžiui, garantijų, rizikos kapitalo ir palūkanų normų subsidijų, investicijų bendro finansavimo forma, kartu teikiant techninę pagalbą projektų rengimui ir įgyvendinimui taikant PNPP, EKPP, Vystomojo bendradarbiavimo priemonę (DCI), EIDHR, VBP ir Stabilumo priemonę. Kai EIB finansavimas taip derinamas su kitais Sąjungos biudžeto ištekliais, visuose finansiniuose sprendimuose turėtų būti aiškiai nurodyta, kokie ištekliai bus naudojami. Komisijos metinėje EIB finansavimo operacijų, įvykdytų remiantis šiuo sprendimu, ataskaitoje Europos Parlamentui ir Tarybai turėtų būti išsamiai nurodytas biudžeto lėšų paskirstymas ir finansinės priemonės, kurios buvo taikomos kartu su EIB finansavimu;
(28)
reikėtų užtikrinti, kad EIB išorės finansavimo operacijos visais lygiais - pradedant išankstiniu strateginiu planavimu ir baigiant tolesniu projektų rengimu - atitiktų ir remtų Sąjungos išorės politiką ir šiame sprendime numatytus aukšto lygio tikslus. Siekiant didinti Sąjungos išorės veiksmų nuoseklumą, reikėtų toliau stiprinti Komisijos, EIVT ir EIB dialogą politikos ir strategijos klausimais. Tuo pačiu tikslu reikėtų stiprinti Komisijos, EIVT ir EIB bendradarbiavimą ir išankstinį tarpusavio keitimąsi informacija veiksmų lygiu. Ne Sąjungoje esantys EIB biurai pirmiausia turėtų būti įsteigti Sąjungos delegacijose siekiant stiprinti tokį bendradarbiavimą ir kartu dalintis veiklos išlaidomis. Ypač svarbu Komisijai, EIVT ir EIB, kai tinkama, iš anksto keistis nuomonėmis rengiant planavimo dokumentus, kad būtų kuo labiau padidinta šių trijų Sąjungos institucijų vykdomos veiklos sinergija;
(29)
bendrojo įgaliojimo tikslų ir jų įgyvendinimo susiejimo praktinės priemonės bus nustatytos regioninėse techninėse veiklos gairėse. Tokios gairės turėtų atitikti platesnio pobūdžio Sąjungos regioninės politikos sistemą, išdėstytą šio sprendimo priede. Šios gairės turėtų atspindėti Sąjungos šalių strategijas ir jomis turėtų būti siekiama užtikrinti, kad EIB finansavimas papildytų atitinkamas Sąjungos paramos politikos sritis, programas ir priemones įvairiuose regionuose;
(30)
konsultuodamasis su Komisija, EIB turėtų parengti preliminarią daugiametę numatomos EIB finansavimo operacijų apimties programą, kad būtų užtikrinta, jog bus tinkamai planuojamos biudžeto lėšos, kurių reikia Garantijų fondo atidėjiniams sudaryti ir užtikrinti, kad EIB numatomas finansavimas neviršytų šiame sprendime nustatytų viršutinių ribų. Komisija į šį planą turėtų atsižvelgti reguliariai programuodama biudžetą, kuris perduodamas biudžeto valdymo institucijai;
(31)
siekiant optimizuoti dotacijų bei paskolų išorės regionuose derinimo mechanizmų veikimą, reikėtų išnagrinėti galimybes sukurti „Sąjungos bendradarbiavimo ir vystymosi platformą“. Šiuo tikslu Komisija turėtų sukurti valstybių narių, EIVT ir EIB ekspertų grupę, kuri įvertintų su tokia platforma susijusias išlaidas ir jos teikiamą naudą. Atlikdama šį vertinimą ta grupė turėtų konsultuotis su kitais suinteresuotaisiais subjektais, įskaitant Europos daugiašales ir dvišales finansų įstaigas. Tokia platforma turėtų toliau skatinti sinergiją ir abipusio pasitikėjimo susitarimus, grindžiamus santykiniu skirtingų institucijų pranašumu, tuo pačiu metu nepažeidžiant Komisijos ir EIB vaidmens ir išimtinių teisių atitinkamai įgyvendinant Sąjungos biudžetą ir teikiant EIB paskolas. Remdamasi minėtos ekspertų grupės išvadomis Komisija iki 2012 m. vidurio turėtų pateikti Europos Parlamentui ir Tarybai ataskaitą ir, prireikus, pateikti pasiūlymą dėl platformos;
(32)
EIB turėtų būti skatinamas didinti operacijas ir įvairinti savo finansines priemones ne Sąjungoje nesinaudodamas ES garantija, kad būtų skatinama suteikti garantiją toms šalims ir projektams, kurie turi mažas galimybes patekti į rinką, atsižvelgiant į skolos tvarumo aspektus, ir jeigu dėl to garantija suteikia didesnės pridėtinės vertės. Dėl šios priežasties ir visuomet siekdamas tikslo remti Sąjungos išorės santykių politikos tikslus EIB, atsižvelgdamas į savo rizikos prisiėmimo pajėgumą, turėtų būti skatinamas didinti savo rizika skolinamas sumas, be kita ko, remiant Sąjungos ekonominius interesus, ypač Sąjungos narystės siekiančiose šalyse ir kaimynystės šalyse, aukštą investicinį reitingą turinčiose kitų regionų šalyse, taip pat žemą investicinį reitingą turinčiose šalyse, kai EIB turi tinkamas trečiųjų šalių garantijas. Konsultuodamasis su Komisija, EIB turėtų parengti politiką, kaip turi būti sprendžiama, ar priskirti projektus įgaliojimui su ES garantija, ar EIB finansavimui savo rizika. Pagal tokią politiką būtų atsižvelgiama į atitinkamų šalių ir projektų kreditingumą;
(33)
EIB turėtų apsvarstyti galimybę didinti savo finansavimo operacijas, vykdomas pagal šį sprendimą, vietos viešiesiems subjektams, jei atliktas tinkamas tokių operacijų EIB kredito rizikos vertinimas;
(34)
EIB turėtų išplėsti naujų ir novatoriškų finansavimo priemonių pasiūlą, be kita ko, kiek įmanoma, skirdamas daugiau dėmesio garantijų priemonių kūrimui, atsižvelgdamas į EIB rizikos politiką. Be to, EIB turėtų būti skatinamas paskolas teikti vietos valiuta ir vietos rinkose leisti obligacijas su sąlyga, kad šalys partnerės įgyvendina būtinas struktūrines reformas, visų pirma finansų sektoriuje, taip pat imasi kitų priemonių palankesnėms sąlygoms EIB veiklai sudaryti;
(35)
siekiant užtikrinti, kad EIB visuose regionuose ir subregionuose atitiktų įgaliojimo reikalavimus, pakankami žmogiškieji ir finansiniai ištekliai turėtų būti palaipsniui skiriami EIB išorės veiklai. Tai visų pirma būtų pakankami pajėgumai Sąjungos vystomojo bendradarbiavimo tikslams remti, didesnis dėmesys su veikla susijusių aplinkosaugos, socialinių ir vystymosi aspektų ex ante vertinimui bei veiksminga projektų stebėsena jų įgyvendinimo metu. Reikėtų pasinaudoti galimybėmis didinti efektyvumą bei veiksmingumą ir reikėtų aktyviai siekti sinergijos;
(36)
vykdydamas į šio sprendimo taikymo sritį patenkančias finansavimo operacijas ne Sąjungoje, EIB turėtų siekti toliau stiprinti veiksmų koordinavimą ir bendradarbiavimą su TFĮ ir EDFĮ, įskaitant tam tikrais atvejais bendradarbiavimą sektorių sąlygų ir abipusio pasitikėjimo procedūrų klausimais, bendro finansavimo naudojimą ir dalyvavimą pasaulinėse iniciatyvose, pavyzdžiui, skatinančiose paramos koordinavimą ir veiksmingumą. Tokiu veiksmų koordinavimu ir bendradarbiavimu turėtų būti siekiama kuo labiau sumažinti sąnaudų dubliavimosi ir nereikalingo persidengimo galimybę. Tos pastangos turėtų būti grindžiamos tarpusavio sąveika. Šiame sprendime išdėstyti principai turėtų būti taikomi ir tuo atveju, kai EIB finansavimas teikiamas pagal bendradarbiavimo susitarimus su kitomis TFĮ ir EDFĮ;
(37)
EIB turėtų pagerinti savo bendradarbiavimą su kitomis Europos finansų įstaigomis, ypač Sąjungai nepriklausančiose šalyse, kuriuose vykdoma bendra veikla, pagal susitarimus, pavyzdžiui, Komisijos, EIB grupės ir Europos rekonstrukcijos ir plėtros banko (ERPB) trišalį susitarimo memorandumą, dėl bendradarbiavimo ne Sąjungoje, ir leidžiant EIB grupei ir ERPB veikti pagal papildomumo principą remiantis jų atitinkamais palyginamais pranašumais;
(38)
reikėtų gerinti EIB ataskaitų ir informacijos teikimą Komisijai siekiant sudaryti galimybes Komisijai pagerinti jos metinę ataskaitą, kurią ji teikia Europos Parlamentui ir Tarybai dėl pagal šį sprendimą įvykdytų EIB finansavimo operacijų. Šioje konstatuojamoje dalyje minėti papildomi ataskaitų teikimo reikalavimai turėtų būti taikomi tik EIB finansavimo operacijoms, dėl kurių EIB finansavimo paraiška pateikta po šio sprendimo įsigaliojimo dienos ir kurios pasirašytos po 2012 m. sausio 1 d. Ataskaitoje visų pirma turėtų būti įvertinta, ar, atsižvelgiant į regiono technines veiklos gaires, EIB finansavimo operacijos atitinka šį sprendimą, bei į ją turėtų būti įtraukti skirsniai dėl: EIB pridėtinės vertės, pavyzdžiui, paramos Sąjungos išorės politikai ir įgaliojimų reikalavimų vykdymui; finansuojamų operacijų kokybės; finansinės naudos perdavimo klientams; ir skirsniai dėl bendradarbiavimo, įskaitant bendrą finansavimą, su Komisija ir su kitomis TFĮ bei dvišaliais paramos teikėjais. Ataskaitoje taip pat turėtų būti įvertinta kiek EIB, rengdamas finansuojamus projektus ir vykdydamas jų stebėseną, atsižvelgė į ekonominio, finansinio, aplinkosauginio ir socialinio tvarumo aspektą. Joje taip pat turėtų būti specialus skirsnis, skirtas priemonėms, kurias EIB įgyvendino siekdamas laikytis šio įgaliojimo, kaip nustatyta Sprendimu Nr. 633/2009/EB, išsamiai įvertinti, ypatingą dėmesį skiriant EIB finansavimo operacijoms, kurias vykdydamas jis taiko finansines priemones, galiojančias nebendradarbiaujančiose šalyse ir teritorijose. Vykdydamas finansavimo operacijas, EIB turėtų tinkamai įgyvendinti savo politiką dėl mažai reguliuojamų ar nebendradarbiaujančių šalių ir teritorijų, kurios tikslas - prisidėti prie tarptautinės kovos su mokestiniu sukčiavimu ir mokesčių vengimu. Ataskaitoje taip pat turėtų būti įvertinami projektų socialiniai ir vystymosi aspektai. Ji turėtų būti skelbiama viešai, kad pilietinė visuomenė ir paramą gaunančios šalys galėtų pareikšti savo nuomonę. Jei būtina, ataskaitoje turėtų būti nurodyti esminiai aplinkybių pokyčiai, kuriais remiantis iki laikotarpio pabaigos būtų toliau keičiamas įgaliojimas. Ataskaitoje visų pirma turėtų būti nurodytas pagal šį sprendimą vykdomo EIB finansavimo, derinamo su visais Sąjungos finansiniais ištekliais bei kitais paramos teikėjais, paskirstymas, tokiu būdu pateikiant finansavimo operacijų finansinės padėties apžvalgą;
(39)
EIB finansavimo operacijos ir toliau turėtų būti administruojamos laikantis EIB taisyklių ir procedūrų, įskaitant tinkamas kontrolės priemones ir priemones, kurių imamasi siekiant išvengti mokesčių slėpimo, taip pat laikantis atitinkamų taisyklių ir procedūrų, susijusių su Audito Rūmais ir Europos kovos su sukčiavimu tarnyba (OLAF);
(40)
pateikiant pasiūlymą dėl ES garantijos pagal kitą daugiametę finansinę programą, Komisijos turėtų būti paprašyta visų pirma išnagrinėti, glaudžiai bendradarbiaujant su EIB ir atsižvelgiant į Garantijų fondo aprūpinimo pasekmes, ribas, kurioms taikoma ES garantija, finansavimo reikalavimus galinčių atitikti šalių sąrašą ir EIB galimybę suteikti mikrokreditų finansavimą ir kitų tipų priemones. Komisija ir EIB taip pat turėtų išnagrinėti galimybes sustiprinti ateityje finansavimo per PNPP, EKPP, Vystomojo bendradarbiavimo priemonę (DCI), EIDHR, VBP ir Stabilumo priemonę bei EIB išorės įgaliojimų sinergiją;
(41)
šiuo sprendimu neturėtų būti daromas poveikis bet kurioms deryboms ir sprendimams dėl kitos daugiametės finansinės programos;
(42)
todėl ir dėl teisinio saugumo ir aiškumo priežasčių Sprendimas Nr. 633/2009/EB turėtų būti panaikintas,
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
ES garantija
1. Europos Sąjunga suteikia Europos investicijų bankui (toliau - EIB) Sąjungos biudžeto garantiją operacijoms, vykdomoms ne Sąjungoje (toliau - ES garantija). ES garantija suteikiama kaip visuotinė garantija dėl EIB negautų, bet jam priklausančių sumų, susijusių su 2 dalies finansavimo reikalavimus atitinkančiomis paskolomis ir paskolų garantijomis EIB investiciniams projektams. EIB finansavimo veikla turi atitikti Sąjungos išorės veiksmų bendruosius pagrindinius principus ir ją vykdant prisidedama prie tikslų ir politikos įgyvendinimo. Vienas iš EIB finansavimo besivystančiose šalyse tikslų, kaip nurodyta OECD sudarytame oficialios vystymosi pagalbos (OPV) gaunančių šalių sąraše,- netiesiogiai prisidėti siekiant vystymosi tikslų, pavyzdžiui, sumažinti skurdą pasitelkiant integracinį augimą bei tvarų ekonominį ir socialinį vystymąsi.
2. ES garantija suteikiama EIB paskoloms ir paskolų garantijoms, suteiktoms III priede išvardytose šalyse vykdomiems investiciniams projektams laikantis EIB taisyklių ir procedūrų, įskaitant EIB pareiškimą dėl socialinių ir aplinkosaugos standartų, ir remiant atitinkamus Sąjungos išorės politikos tikslus, kai EIB finansavimas yra suteiktas pagal pasirašytą susitarimą, kuris dar galioja ir nėra nutrauktas (toliau - EIB finansavimo operacijos).
3. ES garantija neviršija 65 % visos vykdant EIB finansavimo operacijas išmokėtų kreditų ir suteiktų garantijų sumos, atėmus sugrąžintas sumas ir įskaitant visas susijusias sumas.
4. ES garantija taikoma EIB finansavimo operacijoms, pasirašytoms per laikotarpį nuo 2007 m. vasario 1 d. iki 2013 m. gruodžio 31 d. Pagal Tarybos sprendimus 2006/1016/EB, 2008/847/EB (5) ir Sprendimą Nr. 633/2009/EB pasirašytoms EIB finansavimo operacijoms ir toliau taikoma ES garantija pagal šį sprendimą.
5. Jeigu, pasibaigus 4 dalyje nurodytam laikotarpiui, Europos Parlamentas ir Taryba nepriėmė sprendimo, kuriuo EIB būtų suteikta nauja ES garantija jo finansavimo operacijoms ne Sąjungoje pagal 16 straipsnį, tas laikotarpis automatiškai pratęsiamas šešiems mėnesiams.
2 straipsnis
Viršutinės įgaliojimo ribos
1. Didžiausia EIB finansavimo operacijų, kurioms suteikiama ES garantija, viršutinė riba laikotarpiu nuo 2007 m. iki 2013 m., atėmus anuliuotas sumas, neturi viršyti 29 484 000 000 EUR; ji suskirstyta į dvi dalis:
a)
bendrąjį įgaliojimą - 27 484 000 000 EUR;
b)
klimato kaitos įgaliojimą - 2 000 000 000 EUR.
2. Bendrasis įgaliojimas skirstomas į regionines viršutines ribas ir viršutinių ribų dalis, kaip nustatyta I priede. Laikydamasis regioninių viršutinių ribų EIB palaipsniui užtikrina proporcingą paskirstymą pagal šalis regionuose, kuriems taikomas bendrasis įgaliojimas.
3. Bendrasis įgaliojimas taikomas tik EIB finansavimo operacijoms, kuriomis siekiama 3 straipsnyje nustatytų tikslų.
4. Klimato kaitos įgaliojimas apima EIB finansavimo operacijas visose šalyse, kurioms taikomas šis sprendimas, kai tokiomis operacijomis remiamas pagrindinis Sąjungos politikos tikslas - kovoti su klimato kaita remiant klimato kaitos pasekmių švelninimo ir prisitaikymo prie jos projektus, kuriais prisidedama prie bendro Jungtinių Tautų bendrosios klimato kaitos konvencijos tikslo, visų pirma vengiant šiltnamio efektą sukeliančių dujų išmetimo arba jį mažinant atsinaujinančiųjų energijos išteklių, energijos vartojimo efektyvumo ir tvaraus transporto srityse arba didinant pažeidžiamų šalių, sektorių ir bendruomenių atsparumą neigiamam klimato kaitos poveikiui. Klimato kaitos įgaliojimas įgyvendinamas glaudžiai bendradarbiaujant su Komisija, jei įmanoma ir tam tikrais atvejais, EIB finansavimą derinant su Sąjungos biudžeto lėšomis.
Taryba atitinkamais atvejais ir pagal Komisijos pasiūlymą gali nuspręsti apriboti šalies tinkamumą gauti EIB finansavimą klimato kaitos pasekmių švelninimui su ES garantija. Bet koks tokios galimybės gauti finansavimą apribojimas dėl netinkamumo pagal klimato kaitos švelninimo įgaliojimą taikomas tik toms EIB finansavimo operacijoms, dėl kurių EIB finansavimo paraiška pateikta po 2011 m. spalio 30 d. ir kurios pasirašytos po 2012 m. sausio 1 d.
5. Vykdydamas klimato kaitos įgaliojimą, EIB siekia užtikrinti proporcingą finansavimo operacijų, pasirašytų regionuose, kuriems taikomas III priedas, paskirstymą iki 1 straipsnio 4 dalyje nurodyto laikotarpio pabaigos. Visų pirma EIB užtikrins, kad III priedo A punkte nurodytam regionui būtų skirta ne daugiau kaip 40 %, B punkte nurodytam regionui - ne daugiau kaip 50 %, C punkte nurodytam regionui - ne daugiau kaip 30 %, o D punkte nurodytam regionui - ne daugiau kaip 10 % šiam įgaliojimui skirtos sumos. Klimato kaitos įgaliojimas apskritai naudojamas projektams, kurie glaudžiai susiję su pagrindinėmis EIB kompetencijomis, kurie suteikia pridėtinės vertės ir kuriais didinamas prisitaikymo prie klimato kaitos ir jos pasekmių švelninimo veiklos poveikis.
6. Tiek bendrasis įgaliojimas, tiek klimato kaitos įgaliojimas tvarkomi laikantis patikimos bankininkystės praktikos principų.
3 straipsnis
Bendrieji įgaliojimo tikslai
1. ES garantija suteikiama EIB finansavimo operacijoms, kuriomis remiamas kuris nors iš šių bendrųjų tikslų:
a)
vietos privataus sektoriaus plėtojimas, visų pirma paramos MVĮ atveju;
b)
socialinės ir ekonominės infrastruktūros, įskaitant transporto, energetikos, aplinkosaugos infrastruktūrą bei informacinių ir ryšių technologijas, plėtojimas;
c)
klimato kaitos pasekmių švelninimas ir prisitaikymas prie jos, kaip nurodyta 2 straipsnio 4 dalyje.
2. Neviršijant pagrindinių EIB kompetencijų, jo finansavimo operacijomis, vykdomomis pagal šį sprendimą, prisidedama prie Sąjungos išorės veiksmų bendrųjų principų, kaip nurodyta ES sutarties 21 straipsnyje, ir prie tarptautinių aplinkosaugos srities susitarimų, kurių šalimi yra Sąjunga, įgyvendinimo.
3. Šalių partnerių regioninė integracija, įskaitant narystės siekiančių šalių, kaimynystės šalių ir Sąjungos ekonominę integraciją, yra vienas svarbiausių EIB finansavimo operacijų tikslų srityse, kurioms taikomi 1 dalyje išvardyti bendrieji tikslai.
4. EIB svarsto galimybę intensyvinti savo veiklą, kuria remiama sveikatos apsaugos ir švietimo infrastruktūra, kai tokios veiklos pridėtinė vertė yra akivaizdi.
4 straipsnis
Šalys, kurioms taikomas šis sprendimas
1. II priede pateikiamas šalių, galinčių atitikti finansavimo reikalavimus EIB finansavimui su ES garantija gauti, sąrašas. III priede pateikiamas šalių, atitinkančių EIB finansavimo su ES garantija reikalavimus, sąrašas, į kurį negali būti įtrauktos šalys, kurios nenurodytos II priede. Dėl į II priedo sąrašą neįtrauktų regionų ir šalių atitikties EIB finansavimo su ES garantija reikalavimams kiekvienu konkrečiu atveju sprendžiama laikantis įprastos teisėkūros procedūros.
2. Komisijai suteikiami įgaliojimai pagal 5 straipsnį priimti deleguotuosius aktus dėl III priedo dalinio pakeitimo. Komisijos sprendimai grindžiami bendru ekonominiu ir politiniu įvertinimu, įskaitant su demokratija, žmogaus teisėmis ir pagrindinėmis laisvėmis susijusius aspektus, taip pat atitinkamomis Europos Parlamento rezoliucijomis ir Tarybos sprendimais bei išvadomis. Deleguotieji aktai, kuriais iš dalies keičiamas III priedas, nedaro poveikio ES garantijų taikymui EIB finansavimo operacijoms, pasirašytoms iki tų deleguotųjų aktų įsigaliojimo.
3. ES garantija taikoma tik EIB finansavimo operacijoms, vykdomoms finansavimo reikalavimus atitinkančiose šalyse, pasirašiusiose bendrąjį susitarimą su EIB, kuriame nustatytos teisinės sąlygos, pagal kurias turi būti vykdomos tokios operacijos.
4. ES garantija netaikoma EIB finansavimo operacijoms konkrečioje šalyje, kai susitarimas dėl tokių operacijų pasirašytas po tos šalies įstojimo į Sąjungą.
5 straipsnis
Naudojimasis įgaliojimais
1. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus laikantis šiame straipsnyje nustatytų sąlygų.
2. 4 straipsnyje nurodyti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami neribotam laikotarpiui nuo 2011 m. spalio 30 d.
3. Europos Parlamentas arba Taryba gali bet kuriuo metu atšaukti 4 straipsnyje nurodytų įgaliojimų suteikimą. Sprendimu dėl atšaukimo nutraukiamas tame sprendime nurodytų įgaliojimų suteikimas. Jis įsigalioja kitą dieną po sprendimo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje arba vėlesnę jame nurodytą dieną. Jis nedaro poveikio jau galiojančių deleguotųjų aktų teisėtumui.
4. Kai tik Komisija priima deleguotąjį aktą, apie tai ji tuo pačiu metu praneša Europos Parlamentui ir Tarybai.
5. Pagal 4 straipsnį priimtas deleguotasis aktas įsigalioja tik tuomet, jeigu per du mėnesius nuo pranešimo apie jį Europos Parlamentui ir Tarybai dienos nei Europos Parlamentas, nei Taryba nepareiškė prieštaravimų, arba jeigu iki to laikotarpio pabaigos tiek Europos Parlamentas, tiek Taryba pranešė Komisijai, kad jie nepareikš prieštaravimų. Europos Parlamento arba Tarybos iniciatyva tas laikotarpis pratęsiamas dviems mėnesiams.
6 straipsnis
EIB finansavimo operacijų indėlis siekiant Sąjungos politikos tikslų
1. Komisija kartu su EIB parengia EIB finansavimo pagal šį sprendimą regionines technines veiklos gaires.
Regioninės techninės veiklos gairės, kuriomis siekiama užtikrinti, kad Sąjungos politika būtų remiama EIB finansavimo operacijomis, turi atitikti platesnio pobūdžio Sąjungos regioninės politikos sistemą, įtvirtintą IV priede. Visų pirma regioninėmis techninėmis veiklos gairėmis bus užtikrinama, kad pagal šį sprendimą teikiamas EIB finansavimas papildytų atitinkamas Sąjungos paramos politikos sritis, programas ir priemones įvairiuose regionuose.
Rengdami šias gaires, Komisija ir EIB atitinkamai politikos klausimais konsultuosis su EIVT ir atsižvelgs į atitinkamas Europos Parlamento rezoliucijas ir Tarybos sprendimus bei išvadas.
Kai tik gairės parengiamos, Komisija jas ir atnaujintas jų redakcijas perduoda Europos Parlamentui ir Tarybai.
Laikydamasis regioninių techninių veiklos gairių, EIB nustato atitinkamas finansavimo strategijas ir užtikrina jų įgyvendinimą.
2. EIB finansavimo operacijų suderinamumas su Sąjungos išorės politikos tikslais stebimas pagal 11 straipsnį. Kad būtų sudarytos palankesnės sąlygos tokiai stebėsenai vykdyti, EIB parengia veiksmingumo rodiklius, susijusius su finansuojamų projektų vystymosi, aplinkosaugos ir žmogaus teisių aspektais, atsižvelgdamas į atitinkamus rodiklius, nustatytus pagal Paryžiaus deklaraciją dėl pagalbos veiksmingumo. Projektų aplinkosaugos aspektų rodikliai turėtų apimti „švarios technologijos“ kriterijus, iš esmės grindžiamus energijos vartojimo efektyvumu ir išmetamųjų teršalų mažinimo technologijomis.
3. EIB finansavimo operacijai ES garantija negali būti teikiama, jeigu dėl tokios operacijos Komisija pareiškia neigiamą nuomonę EIB statuto 19 straipsnyje numatyta tvarka.
4. Laikydamasis Sąjungos ir tarptautinių klimato kaitos srities tikslų, EIB, bendradarbiaudamas su Komisija, ne vėliau kaip 2012 m. gruodžio 31 d. pateikia strategiją, kurioje nurodyta, kaip pagal savo išorės įgaliojimą jis palaipsniui ir nuolat didins projektų, kuriais skatinama mažinti išmetamo CO2 kiekius, procentinę dalį ir palaipsniui nutrauks projektų, kurie trukdo siekti Sąjungos tikslų klimato kaitos srityje, finansavimą.
5. Atsižvelgdami į papildomus šiuo sprendimu nustatytus reikalavimus, EIB valdymo organai užtikrina, kad EIB ištekliai, įskaitant personalą, būtų palaipsniui pritaikomi siekiant tinkamai laikytis šiame sprendime nustatytų reikalavimų. Reikėtų pasinaudoti galimybėmis didinti efektyvumą bei veiksmingumą ir reikėtų aktyviai siekti sinergijos.
7 straipsnis
EIB atliekamas projektų aspektų, susijusių su vystymusi, vertinimas
1. EIB išsamiai ir, atitinkamais atvejais bei laikantis Sąjungos principų socialinėje ir aplinkosaugos srityse, surengęs atitinkamas viešas konsultacijas vietos lygiu, vertina projektų, kuriems suteikiama ES garantija, aspektus, susijusius su vystymusi.
EIB vidaus taisyklėse ir procedūrose numatytos būtinos nuostatos dėl projektų aplinkosauginio ir socialinio poveikio ir aspektų, susijusių su žmogaus teisėmis, įvertinimo siekiant užtikrinti, kad pagal šį sprendimą būtų remiami tik ekonominiu, finansiniu, aplinkosauginiu ir socialiniu požiūriu tvarūs projektai.
Komisija į metinę ataskaitą Europos Parlamentui ir Tarybai įtraukia EIB veiklos aspektų, susijusių su vystymusi, suvestinio pobūdžio vertinimą, remdamasi išsamaus projektų patikrinimo rezultatais.
Tam tikrais atvejais taip pat vertinama, kaip projekto įgyvendinimo laikotarpiu teikiant techninę pagalbą būtų galima padidinti EIB finansavimo gavėjų gebėjimus.
2. Be su vystymusi susijusių aspektų ex ante vertinimo, EIB reikalauja, kad projektų rengėjai vykdytų išsamią projekto įgyvendinimo iki jo pabaigos stebėseną, įskaitant, inter alia, projekto poveikį vystymuisi, aplinkosaugai ir žmogaus teisėms. EIB vertina projektų rengėjų pateiktą informaciją. Jeigu įmanoma, EIB stebėsena apima finansų tarpininkų veiklos stebėseną remiant MVĮ. Jeigu įmanoma, stebėsenos rezultatai skelbiami viešai.
3. EIB teikia Komisijai metines ataskaitas, kuriose vertinamas per tuos metus finansuotų operacijų numatytas poveikis vystymuisi.
Ataskaitos grindžiamos EIB veiksmingumo rodikliais, nurodytais 6 straipsnio 2 dalyje. Komisija pateikia EIB poveikio vystymuisi ataskaitas Europos Parlamentui ir Tarybai pagal kasmetinę ataskaitų teikimo tvarką, numatytą 11 straipsnyje, ir paskelbia jas viešai, kad suinteresuotieji subjektai, įskaitant pilietinę visuomenę ir paramą gaunančias šalis, galėtų šiuo klausimu pateikti nuomonę.
Europos Parlamentas aptaria metines ataskaitas atsižvelgdamas į visų suinteresuotųjų subjektų nuomones.
4. Šiame straipsnyje nurodyti reikalavimai taikomi tik toms EIB finansavimo operacijoms, dėl kurių EIB finansavimo paraiška pateikta po 2011 m. spalio 30 d. ir kurios pasirašytos po 2012 m. sausio 1 d.
8 straipsnis
Bendradarbiavimas su Komisija ir EIVT
1. EIB išorės veiksmų suderinamumas su Sąjungos išorės politikos tikslais didinamas siekiant kuo labiau padidinti EIB finansavimo ir Sąjungos biudžeto išteklių sinergiją, ypač rengiant 6 straipsnyje minimas regionines technines veiklos gaires, taip pat palaikant reguliarų ir sistemingą dialogą ir iš anksto keičiantis informacija apie:
a)
Komisijos ir (arba) tam tikrais atvejais EIVT parengtus strateginius dokumentus, pavyzdžiui, apie šalims ir regionams skirtus strateginius dokumentus, preliminarias programas, veiksmų planus ir pasirengimo narystei dokumentus;
b)
EIB strateginius planavimo dokumentus ir planuojamus projektus;
c)
kitus politinius ir veiklos aspektus.
2. Bendradarbiavimas vykdomas konkrečiuose regionuose, atsižvelgiant į EIB vaidmenį ir Sąjungos politiką kiekviename regione.
9 straipsnis
Bendradarbiavimas su kitomis viešojo finansavimo įstaigomis
1. Tam tikrais atvejais EIB finansavimo operacijos turi būti vis dažniau vykdomos bendradarbiaujant su kitomis TFĮ arba EDFĮ siekiant kuo labiau padidinti sinergiją, bendradarbiavimą ir veiksmingumą bei užtikrinti apdairų ir pagrįstą rizikos pasidalijimą ir projektų bei sektorių sąlygų suderinamumą, kad būtų kuo labiau sumažinta sąnaudų dubliavimosi ir nereikalingo persidengimo galimybė.
2. 1 dalyje nurodytam bendradarbiavimui palankesnės sąlygos sudaromos koordinuojant veiklą, visų pirma vykdomą pagal atitinkamais atvejais Komisijos, EIB ir pagrindinių TFĮ bei EDFĮ, veikiančių skirtinguose regionuose, sudarytus susitarimo memorandumus arba kitas Sąjungos regioninio bendradarbiavimo sistemas, kartu atsižvelgiant į EIVT kompetenciją.
10 straipsnis
ES garantijos aprėptis ir sąlygos
1. EIB finansavimo operacijoms, dėl kurių sutartis pasirašyta su valstybe arba kurios vykdomos su valstybės garantija, ir kitoms EIB finansavimo operacijoms, dėl kurių sutartis pasirašyta su regioninės arba vietos valdžios institucijomis arba vyriausybei priklausančiomis ir (arba) jos kontroliuojamomis valstybės įmonėmis arba įstaigomis, jeigu tokių kitų EIB finansavimo operacijų kredito rizika yra tinkamai EIB įvertinta atsižvelgiant į atitinkamos šalies kredito rizikos būklę, ES garantija apima visas EIB negautas, bet jam priklausančias sumas (toliau - bendroji garantija).
2. Taikant 1 dalį Vakarų Krantui ir Gazos ruožui atstovauja Palestinos Administracija, o Kosovui (6) - Jungtinių Tautų misija Kosove arba administracija, paskirta vadovaujantis 6 straipsnyje nurodytomis regioninėmis techninėmis veiklos gairėmis.
3. EIB finansavimo operacijų, išskyrus 1 dalyje nurodytas operacijas, atveju ES garantija apima visas EIB negautas, bet jam priklausančias sumas, jeigu jos nebuvo gautos dėl kurios nors iš toliau nurodytos politinės rizikos (toliau - politinės rizikos garantija):
a)
valiutos nepervedimo;
b)
turto nusavinimo;
c)
karo arba pilietinių neramumų;
d)
atsisakymo vykdyti teisingumą pažeidus sutartį.
4. Konsultuodamasis su Komisija EIB parengia aiškią ir skaidrią sprendimų dėl operacijų, kurioms gali būti suteikiama ir ES garantija, ir EIB finansavimas savo rizika, finansavimo šaltinio paskyrimo priėmimo politiką.
5. Kai suteikiama ES garantija, EIB suteikia Sąjungai atitinkamas teises pagal 13 straipsnio 2 dalyje nurodytą susitarimą.
11 straipsnis
Metinių ataskaitų teikimas ir apskaita
1. Kiekvienais metais Komisija Europos Parlamentui ir Tarybai teikia EIB finansavimo operacijų, atliktų pagal šį sprendimą, ataskaitą. Į ataskaitą įtraukiamas EIB finansavimo operacijų įvertinimas projekto, sektoriaus, šalies bei regiono lygiu, taip pat tų finansavimo operacijų indėlio įgyvendinant Sąjungos išorės politikos ir strateginius tikslus įvertinimas. Ataskaitoje pateikiama vykdomų projektų suvestinė apžvalga.
Ataskaitoje visų pirma įvertinama EIB finansavimo operacijų atitiktis šiam sprendimui atsižvelgiant į 6 straipsnyje minimas regionines technines veiklos gaires, ir į ją įtraukiami skirsniai apie pridėtinę vertę siekiant įgyvendinti Sąjungos politikos tikslus, apie projekto numatyto poveikio vystymuisi suvestinio pobūdžio įvertinimą ir apie tai, kiek EIB atsižvelgė į aplinkosauginį ir socialinį tvarumą rengdamas bei stebėdamas finansuojamus projektus, taip pat apie bendradarbiavimą su Komisija ir kitomis TFĮ ir EDFĮ, įskaitant bendrą finansavimą.
Ataskaitoje visų pirma pateikiamas visų Sąjungos finansinių išteklių, naudojamų kartu su EIB ir kitų paramos teikėjų finansavimu, paskirstymas, taigi pateikiama finansavimo operacijų, vykdomų pagal šį sprendimą, finansinės padėties apžvalga. Be to, įtraukiamas specialus skirsnis, skirtas išsamiai įvertinti priemones, kurių EIB ėmėsi siekdamas įgyvendinti 1 straipsnio 2 dalį.
2. EIB toliau teikia Europos Parlamentui, Tarybai ir Komisijai visas nepriklausomo vertinimo ataskaitas, kuriose vertinami praktiniai konkrečių EIB veiksmų pagal išorės įgaliojimus rezultatai.
3. Taikant 1 dalį EIB teikia Komisijai EIB finansavimo operacijų, vykdytų pagal šį sprendimą, metines ataskaitas, kuriose pateikiamas vertinimas projekto, sektoriaus, šalies ir regiono lygiu bei Sąjungos išorės politikos ir strateginių tikslų įgyvendinimo, įskaitant bendradarbiavimą su Komisija, kitomis TFĮ ir EDFĮ, vertinimas, taip pat poveikio vystymuisi vertinimo ataskaitą, kaip nurodyta 7 straipsnyje. EIB ir kitų TFĮ ar EDFĮ bet kurie susitarimo memorandumai, susiję su finansavimo operacijų pagal šį sprendimą vykdymu, skelbiami viešai arba, jei tai neįmanoma, apie juos pranešama teikiant šio straipsnio 1 dalyje nurodytas Komisijos metines ataskaitas Europos Parlamentui ir Tarybai.
4. EIB teikia Komisijai statistinius, finansinius ir apskaitos duomenis, susijusius su kiekviena EIB finansavimo operacija, taip pat visą papildomą informaciją, kuri būtina, kad Komisija galėtų įvykdyti ataskaitų teikimo pareigas, arba kai tokių duomenų paprašo Audito Rūmai, ir pateikia neišmokėtų sumų pagal EIB finansavimo operacijas audito pažymą.
5. Rizikos, kuriai taikoma bendroji garantija, kaip apibrėžta 10 straipsnio 1 dalyje, apskaitos ir ataskaitų teikimo, kuriuos vykdo Komisija, tikslais EIB teikia Komisijai EIB rizikos įvertinimą ir informaciją apie EIB finansavimo operacijų su skolininkais arba įsipareigojusiomis šalimis, kurioms suteikta garantija, išskyrus valstybes, reitingus.
6. Informaciją, nurodytą 3, 4 ir 5 dalyse, EIB teikia savo sąskaita.
7. EIB taip pat viešai skelbia 3 ir 4 dalyse nurodytą informaciją - bendro pobūdžio informaciją, išskyrus bet kokią konfidencialią informaciją.
8. Informacija apie tai, ar projektui taikoma ES garantija, nurodoma projekto santraukoje, kurią EIB skelbia savo interneto svetainėje pasibaigus tvirtinimo etapui.
9. EIB į savo metinę ataskaitą įtraukia tolesnį susitarimo memorandumo su Europos ombudsmenu veikimo vertinimą, kiek tas memorandumas susijęs su EIB finansavimo operacijomis pagal šį sprendimą.
10. Atitinkamais atvejais 1 ir 3 dalyse nurodyti reikalavimai taikomi tik toms EIB finansavimo operacijoms, dėl kurių EIB finansavimo paraiška pateikta po 2011 m. spalio 30 d. ir kurios pasirašytos po 2012 m. sausio 1 d.
12 straipsnis
Nebendradarbiaujančios šalys ir teritorijos
Vykdydamas finansavimo operacijas EIB nesitaiksto su jokiais veiksmais, kurie vykdomi siekiant neteisėtų tikslų, įskaitant pinigų plovimą, terorizmo finansavimą, mokestinį sukčiavimą ir mokesčių vengimą. Visų pirma EIB nedalyvauja jokiose finansavimo operacijose, vykdomose finansavimo reikalavimus atitinkančiose šalyse per nebendradarbiaujančias užsienio šalis ir teritorijas, kurias tokiomis pripažino OECD, Finansinių veiksmų darbo grupė ir kitos atitinkamos tarptautinės organizacijos.
13 straipsnis
Komisijos išmokėtų sumų išieškojimas
1. Jeigu Komisija išmoka sumą pagal ES garantiją, EIB Komisijos vardu ir jos naudai vykdo išmokėtų sumų išieškojimą.
2. Ne vėliau kaip 14 straipsnyje nurodyto garantijos susitarimo sudarymo dieną Komisija ir EIB sudaro susitarimą, kuriame nustatomos išsamios išmokėtų sumų išieškojimo nuostatos ir procedūros.
3. Siekdama skaidrumo Komisija savo interneto svetainėje paskelbia konkrečią informaciją, susijusią su visais sumų išieškojimo pagal 14 straipsnyje nurodytą garantijos susitarimą atvejais, išskyrus atvejus, kai būtina laikytis konfidencialumo.
14 straipsnis
Garantijos susitarimas
Komisija ir EIB sudaro garantijos susitarimą, kuriame nustatomos išsamios nuostatos ir procedūros, susijusios su ES garantija, ir atitinkamai apie tai informuoja Europos Parlamentą.
15 straipsnis
Audito Rūmų atliekamas auditas
ES garantijos ir pagal ją atliekamų mokėjimų ir išieškotų sumų, priskiriamų bendrajam Europos Sąjungos biudžetui, auditą atlieka Audito Rūmai.
16 straipsnis
Peržiūra
Prireikus, Komisija teikia Europos Parlamentui ir Tarybai pasiūlymą dėl ES garantijos nustatymo pagal kitą daugiametę finansinę programą.
17 straipsnis
Galutinės ataskaitos teikimas
Ne vėliau kaip 2014 m. spalio 31 d. Komisija pateikia Europos Parlamentui ir Tarybai šio sprendimo taikymo galutinę ataskaitą.
18 straipsnis
Panaikinimas
Sprendimas Nr. 633/2009/EB panaikinamas.
19 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis sprendimas įsigalioja trečiąją dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Priimta Strasbūre 2011 m. spalio 25 d.