NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 445/2011
ze dne 10. května 2011
o systému udělování osvědčení pro subjekty odpovědné za údržbu nákladních vozů a o změně nařízení (ES) č. 653/2007
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2004/49/ES ze dne 29. dubna 2004 o bezpečnosti železnic Společenství a o změně směrnice Rady 95/18/ES o vydávání licencí železničním podnikům a směrnice 2001/14/ES o přidělování kapacity železniční infrastruktury, zpoplatnění železniční infrastruktury a o vydávání osvědčení o bezpečnosti (1), a zejména na článek 14a uvedené směrnice,
s ohledem na doporučení Evropské agentury pro železnice ze dne 8. července 2010 pro zavedení systému udělování osvědčení pro subjekty odpovědné za údržbu,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Cílem směrnice 2004/49/ES je zlepšení přístupu služeb železniční dopravy na trh definováním společných zásad pro zajišťování a regulaci bezpečnosti železnic a pro dozor nad bezpečností železnic. Směrnice 2004/49/ES rovněž poskytuje rámec, jenž má být zaveden, aby byly prostřednictvím uplatňování stejných požadavků na udělování osvědčení v celé Unii zajištěny rovné podmínky pro všechny subjekty odpovědné za údržbu nákladních vozů.
(2)
Účelem systému udělování osvědčení je poskytnutí rámce pro harmonizaci požadavků a metod k posouzení způsobilosti subjektů odpovědných za údržbu v celé Unii.
(3)
Aniž je dotčena odpovědnost železničních podniků a provozovatelů infrastruktury za bezpečné provozování vlaků, subjekt odpovědný za údržbu by měl prostřednictvím systému údržby zajistit, aby nákladní vozy, za jejichž údržbu je odpovědný, byly v bezpečném provozuschopném stavu. Vzhledem k velké rozmanitosti metod návrhu a údržby by tento systém údržby měl být orientovaný na postupy.
(4)
Provozovatelé infrastruktury potřebují nákladní vozy využívat k přepravě stavebních materiálů nebo materiálů, jež mají být použity při činnostech souvisejících s údržbou infrastruktury. Jestliže nákladní vozy provozují za tímto účelem, činí tak v rámci svého statutu železničního podniku. Posouzení způsobilosti provozovatele infrastruktury pro provozování nákladních vozů za tímto účelem by mělo být součástí jeho schválení z hlediska bezpečnosti podle článku 11 směrnice 2004/49/ES.
(5)
Inspekce a sledování provedené před odjezdem vlaku nebo během jízdy provádí zpravidla provozní personál železničních podniků nebo provozovatelů infrastruktury podle postupu popsaného v jejich systému řízení bezpečnosti v souladu s čl. 4 odst. 3 směrnice 2004/49/ES.
(6)
Železniční podniky nebo provozovatelé infrastruktury by měli prostřednictvím svých systémů řízení bezpečnosti zajistit zvládání všech rizik souvisejících s jejich činností včetně využívání smluvních subjektů. V této záležitosti by měl železniční podnik spoléhat na smluvní ujednání zahrnující subjekty odpovědné za údržbu všech vozů, které provozuje. Mohlo by se jednat o smlouvu mezi železničním podnikem a subjektem odpovědným za údržbu nebo o řadu smluv zahrnujících další strany, např. provozovatele. Tyto smlouvy by měly být v souladu s postupy navrženými železničním podnikem nebo provozovatelem infrastruktury v jejich systémech řízení bezpečnosti včetně pro výměnu informací.
(7)
Osvědčení pro subjekt odpovědný za údržbu (osvědčení SOÚ) je podle směrnice 2004/49/ES platné v celé Unii. Osvědčení vydaná orgány ve třetích zemích, jež byly jmenovány podle rovnocenných kritérií a splňují požadavky odpovídající požadavkům obsaženým v tomto nařízení, by měla být běžně uznávána jako rovnocenná s osvědčeními SOÚ vydanými v Unii.
(8)
Posouzení žádosti o osvědčení SOÚ orgánem udělujícím osvědčení spočívá v posouzení, zda je žadatel způsobilý řídit činnosti související s údržbou a provádět provozní funkce údržby buď sám, nebo prostřednictvím smluv uzavřených s dalšími subjekty, např. údržbářskými dílnami, pověřenými prováděním těchto funkcí nebo částí těchto funkcí.
(9)
Systém akreditace by měl poskytnout nástroj k řízení rizik tím, že zajistí, aby akreditované orgány byly způsobilé provádět svoji práci. Akreditace je kromě toho považována za prostředek k zajištění vnitrostátního a mezinárodního uznávání osvědčení SOÚ, jež byla vydána akreditovanými orgány.
(10)
Pro zavedení systému umožňujícího orgánům udělujícím osvědčení provádět kontroly subjektů odpovědných za údržbu, jimž bylo osvědčení uděleno, po celé Unii, je důležité, aby všechny orgány, jež mohou udělit osvědčení jakémukoli subjektu odpovědnému za údržbu („orgány udělující osvědčení“), navzájem spolupracovaly s cílem harmonizovat přístupy k udělování osvědčení. Konkrétní požadavky na akreditaci by měly být vypracovány a schváleny v souladu s ustanoveními nařízení (ES) Evropského parlamentu a Rady č. 765/2008 (2).
(11)
Pro hodnocení postupu udělování osvědčení stanoveného v tomto nařízení je důležité, aby na vytváření tohoto systému udělování osvědčení dohlížela Evropská agentura pro železnice („agentura“). Aby tuto funkci mohla plnit, musí shromáždit informace o charakteru orgánů udělujících osvědčení, jež jsou činné v této oblasti, a o počtu osvědčení vydaných subjektům odpovědným za údržbu. Rovněž je důležité, aby agentura usnadnila koordinaci orgánů udělujících osvědčení.
(12)
Nařízení Komise (ES) č. 653/2007 ze dne 13. června 2007 o používání společného evropského vzoru pro osvědčení o bezpečnosti a žádosti podle článku 10 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/49/ES a o platnosti osvědčení o bezpečnosti předkládaných podle směrnice 2001/14/ES (3) poskytuje standardní podobu osvědčení o bezpečnosti. Tuto podobu je nutno aktualizovat tak, aby obsahovala rozsáhlejší informace o subjektech odpovědných za údržbu. Nařízení (ES) č. 653/2007 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(13)
Do doby plného použití systému udělování osvědčení pro subjekty odpovědné za údržbu stanoveného tímto nařízením by měla být během přechodného období uznávána platnost stávajících postupů pro udělování osvědčení pro subjekty odpovědné za údržbu a údržbářské dílny, aby bylo zajištěno nepřerušované poskytování nákladních železničních služeb, zejména na mezinárodní úrovni. Během tohoto období by vnitrostátní bezpečnostní orgány měly věnovat zvláštní pozornost rovnocennosti a shodě různých postupů pro udělování osvědčení.
(14)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného článkem 27 směrnice 2004/49/ES,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Účel
1. Tímto nařízením se zavádí systém udělování osvědčení pro subjekty odpovědné za údržbu nákladních vozů, jak je uvedeno v článku 14a směrnice 2004/49/ES.
2. Účelem tohoto systému udělování osvědčení je poskytnout důkaz, že subjekt odpovědný za údržbu zavedl svůj systém údržby a může splnit požadavky stanovené v tomto nařízení, a zajistit tak, že všechny nákladní vozy, za jejichž údržbu je odpovědný, jsou v bezpečném provozuschopném stavu.
Článek 2
Rozsah působnosti
1. Systém udělování osvědčení se použije u každého subjektu odpovědného za údržbu nákladních vozů, jež mají být používány na železniční síti v rámci Unie.
2. Opravny či jakákoli organizace, která převezme podskupinu funkcí uvedených v článku 4, mohou systém udělování osvědčení uplatnit dobrovolně na základě zásad uvedených v článku 8 a v příloze I.
3. Odkazy na provozovatele infrastruktury v článcích 5, 7 a 12 se rozumí jako odkazy týkající se jeho činností s nákladními vozy pro dopravu materiálů pro výstavbu nebo údržbu infrastruktury. Jestliže provozovatel infrastruktury za tímto účelem provozuje nákladní vozy, považuje se, že tak činí v rámci svého statutu železničního podniku.
Článek 3
Definice
1. Pro účely tohoto nařízení se použijí definice stanovené v článku 3 směrnice 2004/49/ES.
2. Kromě toho se použijí tyto definice:
a)
„akreditací“ se rozumí akreditace, jak je definována v čl. 2 odst. 10 nařízení (ES) č. 765/2008;
b)
„osvědčením SOÚ“ se rozumí osvědčení vydané subjektu odpovědnému za údržbu pro účely čl. 14a odst. 4 směrnice 2004/49/ES;
c)
„orgánem udělujícím osvědčení“ se rozumí orgán jmenovaný v souladu s článkem 10 odpovědný za udělování osvědčení subjektům odpovědným za údržbu na základě kritérií uvedených v příloze II;
d)
„nákladním vozem“ se rozumí vozidlo bez vlastního pohonu navržené pro účely přepravy nákladu či jiných materiálů, jež mají být použity při činnostech, jako je výstavba či údržba infrastruktury;
e)
„údržbářskou dílnou“ se rozumí mobilní nebo stálý subjekt sestávající ze zaměstnanců, včetně zaměstnanců s odpovědností za řízení, z nástrojů a zařízení uspořádaných za účelem provádění údržby vozidel a jejich částí, konstrukčních součástí a podsestav;
f)
„uvolněním do provozu“ se rozumí ujištění dané subjektem provádějícím údržbu vedoucímu údržby vozového parku, že údržba byla provedena podle příkazů k provedení údržby;
g)
„vrácením do provozu“ se rozumí ujištění vycházející z uvolnění do provozu dané uživateli, např. železničnímu podniku nebo provozovateli subjektem odpovědným za údržbu, že všechny příslušné údržbářské práce byly provedeny a vůz, který byl předtím vyňat z provozu, je ve stavu, ve kterém je možné jej bezpečně používat, případně s dočasnými omezeními.
Článek 4
Systém údržby
1. Systém údržby sestává z těchto funkcí:
a)
funkce řízení, jež spočívá v dohledu nad funkcemi údržby uvedenými pod písmeny b) až d) a v jejich koordinaci a která zajišťuje, že nákladní vůz v železničním systému se nachází v bezpečném stavu;
b)
funkce rozvoje údržby, jež spočívá v odpovědnosti za správu dokumentace o údržbě, včetně jejího uspořádání, na základě údajů o konstrukci a provozu a rovněž na základě provádění údržby a využívání zkušeností;
c)
funkce řízení údržby vozového parku, jež spočívá v řízení vyjímání nákladních vozů z provozu za účelem provedení údržby a jejich vracení do provozu po provedení údržby; a
d)
funkce provádění údržby, jež spočívá v provádění potřebné technické údržby nákladního vozu nebo jeho částí, včetně dokumentace o uvolnění do provozu.
2. Subjekt odpovědný za údržbu zajistí, že funkce uvedené v odstavci 1 budou plněny v souladu s požadavky a hodnotícími kritérii stanovenými v příloze III.
3. Subjekt odpovědný za údržbu provádí funkci řízení sám, ale funkce údržby uvedené v odst. 1 písm. b) až d) nebo jejich části může svěřit jiným smluvním stranám podle ustanovení článku 8. V případě, že se uchýlí ke svěření činností vnějším subjektům, zajistí subjekt odpovědný za údržbu uplatňování zásad stanovených v příloze I.
4. Bez ohledu na platné smlouvy o svěření činností vnějším subjektům zodpovídá subjekt odpovědný za údržbu za výsledek činností údržby, které řídí, a zavede systém ke sledování jejich provádění.
Článek 5
Vztahy mezi stranami podílejícími se na procesu údržby
1. Každý železniční podnik nebo provozovatel infrastruktury zajistí, aby nákladní vozy, které provozuje, měly před odjezdem přidělen subjekt odpovědný za údržbu, jemuž bylo uděleno osvědčení, a aby použití vozů odpovídalo rozsahu působnosti osvědčení.
2. Všechny strany podílející se na procesu údržby si vyměňují příslušné informace o údržbě v souladu s kritérii uvedenými v částech I.7 a I.8 přílohy III.
3. Železniční podnik může na základě smluvních ujednání požadovat informace o údržbě nákladního vozu pro účely provozu. Subjekt odpovědný za údržbu nákladního vozu na tyto požadavky reaguje buď přímo, nebo prostřednictvím jiných smluvních stran.
4. Subjekt odpovědný za údržbu může na základě smluvních ujednání požadovat informace o provozování nákladního vozu. Železniční podnik nebo provozovatel infrastruktury na tyto požadavky reaguje buď přímo, nebo prostřednictvím jiných smluvních stran.
5. Všechny smluvní strany si vyměňují informace o selháních vztahujících se k bezpečnosti, o nehodách, mimořádných událostech, nebezpečných situacích a dalších nebezpečných jevech a rovněž o každém případném omezení v používání nákladních vozů.
6. Osvědčení subjektů odpovědných za údržbu se uznává jako důkaz schopnosti železničního podniku nebo provozovatele infrastruktury splnit požadavky, kterými se řídí údržba a usměrňování smluvních subjektů a dodavatelů, uvedené v příloze II bodech B.1, B.2, B.3 a C.1 nařízení Komise (EU) č. 1158/2010 z 9. prosince 2010 o společné bezpečnostní metodě pro posuzování shody s požadavky pro získání osvědčení o bezpečnosti železnic (4) a nařízení Komise č. 1169/2010 ze dne 10. prosince 2010 o společné bezpečnostní metodě pro posuzování shody s požadavky pro získání schválení z hlediska bezpečnosti železnic (5), pokud vnitrostátní bezpečnostní orgán nemůže prokázat existenci významného bezpečnostního rizika.
7. Má-li smluvní strana, zejména železniční podnik, oprávněný důvod se domnívat, že určitý subjekt odpovědný za údržbu nesplňuje požadavky čl. 14a odst. 3 směrnice 2004/49/ES nebo požadavky na udělování osvědčení podle tohoto nařízení, neprodleně o tom informuje příslušný orgán udělující osvědčení. Orgán udělující osvědčení učiní vhodné kroky, aby prověřil, zda je tvrzení o nesplnění požadavků odůvodněné, a informuje o výsledcích svého šetření zúčastněné strany (případně včetně příslušného vnitrostátního bezpečnostního orgánu).
8. V případě, že dojde ke změně subjektu odpovědného za údržbu, držitel registrace, jak je uvedeno v čl. 33 odst. 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/57/ES (6), informuje v patřičné lhůtě registrační subjekt, jak je popsán v čl. 4 odst. 1 rozhodnutí Komise 2007/756/ES (7), tak aby registrační subjekt mohl aktualizovat celostátní registr vozidel.
Původní subjekt odpovědný za údržbu dodá dokumentaci o údržbě buď držiteli registrace, nebo novému subjektu odpovědnému za údržbu.
Bývalý subjekt odpovědný za údržbu je zproštěn svých povinností okamžikem, kdy je vyjmut z celostátního registru vozidel. Jestliže k datu zrušení registrace bývalého subjektu odpovědného za údržbu žádný nový subjekt nepotvrdil přijetí statusu subjektu odpovědného za údržbu, registrace vozidla je pozastavena.
Článek 6
Orgány udělující osvědčení
1. Osvědčení SOÚ udělí jakýkoli orgán oprávněný k udělování osvědčení, který si žádající subjekt odpovědný za údržbu zvolí.
2. Členské státy zajistí, že orgány udělující osvědčení dodržují všeobecná kritéria a zásady stanovené v příloze II a jsou v souladu s veškerými dalšími odvětvovými akreditačními systémy.
3. Členské státy přijmou opatření nutná k zajištění toho, aby rozhodnutí přijatá orgány udělujícími osvědčení podléhala soudnímu přezkoumání.
4. V zájmu sjednocení přístupů k posuzování žádostí spolu orgány udělující osvědčení navzájem spolupracují jak v rámci členských států, tak v celé Unii.
5. Agentura organizuje a usnadňuje spolupráci mezi orgány udělujícími osvědčení.
Článek 7
Systém udělování osvědčení pro subjekty odpovědné za údržbu
1. Udělování osvědčení je založeno na posouzení schopnosti subjektu odpovědného za údržbu splnit příslušné požadavky v příloze III a důsledně je uplatňovat. Zahrnuje systém dohledu, který zajišťuje průběžné dodržování platných požadavků poté, co bylo osvědčení SOÚ uděleno.
2. Subjekty odpovědné za údržbu žádají o udělení osvědčení prostřednictvím příslušného formuláře v příloze IV, přičemž předloží písemné doklady o postupech popsaných v příloze III. Neprodleně předloží všechny doplňkové informace požadované orgánem udělujícím osvědčení. Orgány udělující osvědčení použijí při posuzování žádostí požadavky a hodnotící kritéria stanovené v příloze III.
3. Orgán udělující osvědčení přijme rozhodnutí nejpozději do čtyř měsíců poté, co mu subjekt odpovědný za údržbu žádající o osvědčení předloží veškeré potřebné informace a jakékoli vyžádané doplňující informace. Orgán udělující osvědčení provede před udělením osvědčení nezbytné posouzení na pracovišti či pracovištích subjektu odpovědného za údržbu. Rozhodnutí o udělení osvědčení bude subjektu odpovědnému za údržbu sděleno za použití příslušného formuláře obsaženého v příloze V.
4. Osvědčení SOÚ je platné po dobu maximálně pěti let. Držitel osvědčení neprodleně informuje orgán udělující osvědčení o všech významných změnách v okolnostech platných v době, kdy bylo uděleno původní osvědčení, aby orgán udělující osvědčení mohl rozhodnout, zda má osvědčení změnit, obnovit nebo zrušit.
5. Orgán udělující osvědčení podrobně vyloží důvody, z nichž každé jeho rozhodnutí vychází. Orgán udělující osvědčení oznámí subjektu odpovědnému za údržbu své rozhodnutí se zdůvodněním a zároveň uvede postup a lhůtu pro odvolání a kontaktní údaje odvolacího orgánu.
6. Orgán udělující osvědčení provádí nejméně jednou za rok dohled na vybraných pracovištích, která zeměpisně i funkčně reprezentují všechny činnosti subjektů odpovědných za údržbu, kterým vydal osvědčení, aby ověřil, že subjekty i nadále splňují kritéria stanovená v příloze III.
7. Zjistí-li orgán udělující osvědčení, že subjekt odpovědný za údržbu již nesplňuje požadavky, na jejichž základě mu bylo vydáno osvědčení SOÚ, v závislosti na míře nesouladu se se subjektem odpovědným za údržbu dohodne na plánu na zlepšení, omezí působnost tohoto osvědčení nebo pozastaví platnost tohoto osvědčení.
V případě trvalého neplnění požadavků na udělení osvědčení nebo plánu na zlepšení omezí orgán udělující osvědčení působnost osvědčení SOÚ, nebo jej zruší, přičemž uvede důvody svého rozhodnutí a zároveň i postup a lhůtu pro odvolání a kontaktní údaje odvolacího orgánu.
8. V případě, že železniční podnik nebo provozovatel infrastruktury požádá o osvědčení o bezpečnosti nebo o schválení z hlediska bezpečnosti, platí pro nákladní vozy, které používá, toto:
a)
v případě, že jsou nákladní vozy udržovány žadatelem, pak žadatel buď jako součást své žádosti přiloží platné osvědčení SOÚ, pokud je k dispozici, nebo je jeho schopnost vykonávat funkci subjektu odpovědného za údržbu posouzena jako součást jeho žádosti o osvědčení o bezpečnosti nebo o schválení z hlediska bezpečnosti;
b)
v případě, že jsou nákladní vozy udržovány jinými stranami než žadatelem, žadatel prostřednictvím svého systému řízení bezpečnosti zajistí usměrňování všech rizik souvisejících s jeho činností včetně používání takových vozů, u nichž se zejména použijí ustanovení článku 5 tohoto nařízení.
Orgány udělující osvědčení a vnitrostátní bezpečnostní orgány si za všech okolností aktivně vyměňují názory, aby se vyvarovaly zdvojování posuzování.
Článek 8
Systém udělování osvědčení pro funkce údržby svěřené vnějšímu subjektu
1. Rozhodne-li se subjekt odpovědný za údržbu svěřit jednu nebo více funkcí uvedených v čl. 4 odst. 1 písm. b), c) a d) nebo jejich části vnějšímu subjektu, lze na základě dobrovolného osvědčení smluvní strany vydaného v rámci systému udělování osvědčení podle tohoto nařízení předpokládat, že subjekt odpovědný za údržbu splňuje příslušné požadavky stanovené v příloze III, pokud se na tyto požadavky vztahuje dobrovolné osvědčení smluvní strany. Pokud toto osvědčení nebylo vydáno, subjekt odpovědný za údržbu předvede orgánu udělujícímu osvědčení, jakým způsobem plní všechny požadavky stanovené v příloze III s ohledem na funkce, jež se rozhodl svěřit vnějšímu subjektu.
2. Osvědčení pro funkce údržby nebo jejich části, jež byly svěřeny vnějšímu subjektu, vydají orgány udělující osvědčení, podle téhož postupu, jaký je uveden v článcích 6 a 7 a v čl. 10 odst. 3, přičemž jej přizpůsobí konkrétnímu případu žadatele. Tato osvědčení platí v celé Unii.
Při posuzování žádostí o osvědčení pro funkce údržby nebo jejich části, jež byly svěřeny vnějšímu subjektu, dodrží orgány udělující osvědčení zásady stanovené v příloze I.
Článek 9
Úloha režimu dohledu
Má-li vnitrostátní bezpečnostní orgán oprávněný důvod domnívat se, že konkrétní subjekt odpovědný za údržbu nesplňuje požadavky čl. 14a odst. 3 směrnice 2004/49/ES nebo požadavky na udělení osvědčení dle tohoto nařízení, bez prodlení přijme potřebné rozhodnutí a o svém rozhodnutí informuje Komisi, agenturu, ostatní příslušné orgány, orgán udělující osvědčení a jiné zúčastněné strany.
Článek 10
Poskytování informací Komisi a agentuře
1. Členské státy nejpozději do 30. listopadu 2011 informují Komisi, zda jsou orgány udělující osvědčení akreditované orgány, uznané orgány nebo vnitrostátní bezpečnostní orgány. Rovněž oznámí Komisi jakoukoli změnu této situace, a to do jednoho měsíce od této změny.
2. Členské státy nejpozději do 31. května 2012 oznámí agentuře uznané orgány udělující osvědčení. Akreditační orgány podle definice v nařízení (ES) č. 765/2008 informují agenturu o akreditovaných orgánech udělujících osvědčení. Agentuře bude rovněž oznámena jakákoli změna, a to do jednoho měsíce od této změny.
3. Orgány udělující osvědčení informují agenturu o veškerých vydaných, pozměněných, obnovených nebo zrušených osvědčeních SOÚ nebo osvědčeních pro konkrétní funkce podle čl. 4 odst. 1 do jednoho týdne od svého rozhodnutí a použijí k tomu formuláře obsažené v příloze V.
4. Agentura uchovává záznamy o všech informacích oznámených na základě znění odstavců 2 a 3 a zpřístupní je veřejnosti.
Článek 11
Změna nařízení (ES) č. 653/2007
Příloha I nařízení (ES) č. 653/2007 se nahrazuje textem uvedeným v příloze VI tohoto nařízení.
Článek 12
Přechodná ustanovení
1. Použijí se následující přechodná ustanovení, aniž je dotčen článek 9.
2. Ode dne 31. května 2012 bude subjektům odpovědným za údržbu nákladních vozů vydáno každé osvědčení SOÚ v souladu s tímto nařízením, aniž je dotčen čl. 14a odst. 8 směrnice 2004/49/ES.
3. Osvědčení vydaná orgánem udělujícím osvědčení nejpozději do 31. května 2012 na základě zásad a kritérií rovnocenných se zásadami a kritérii uvedenými v memorandu o porozumění, jež stanoví základní zásady společného systému udělování osvědčení pro subjekty odpovědné za údržbu nákladních vozů a jež bylo podepsáno členskými státy dne 14. května 2009, jsou považována za rovnocenná s osvědčeními SOÚ vydanými podle tohoto nařízení po původní dobu jejich platnosti, nejpozději do 31. května 2015.
4. Osvědčení vydaná orgánem udělujícím osvědčení subjektům odpovědným za údržbu nejpozději do 31. května 2012 na základě vnitrostátních právních předpisů existujících před vstupem tohoto nařízení v platnost, které jsou rovnocenné tomuto nařízení, zejména článkům 6 a 7 a přílohám I a III, jsou považována za rovnocenná s osvědčeními SOÚ vydanými podle tohoto nařízení po původní dobu jejich platnosti, nejpozději do 31. května 2015.
5. Osvědčení vydaná údržbářským dílnám nejpozději do 31. května 2014 na základě vnitrostátních právních předpisů existujících před vstupem tohoto nařízení v platnost, které jsou rovnocenné tomuto nařízení, jsou považována za rovnocenná s osvědčeními pro údržbářské dílny přebírající funkci provádění údržby vydanými podle tohoto nařízení po původní dobu jejich platnosti, nejpozději do 31. května 2017.
6. Aniž by byly dotčeny odstavce 3 až 5, subjektům odpovědným za údržbu nákladních vozů registrovaným v celostátním registru vozidel nejpozději do 31. května 2012 se uděluje osvědčení podle tohoto nařízení nejpozději do 31. května 2013. Během tohoto období se uznávají jako rovnocenná osvědčením SOÚ vydaným podle tohoto nařízení vlastní prohlášení o shodě subjektů odpovědných za údržbu s příslušnými požadavky tohoto nařízení nebo memoranda o porozumění, jež stanoví základní zásady společného systému udělování osvědčení pro subjekty odpovědné za údržbu nákladních vozů, podepsaného členskými státy dne 14. května 2009.
7. Železniční podniky a provozovatelé infrastruktury, kterým již bylo uděleno osvědčení v souladu s články 10 a 11 směrnice 2004/49/ES nejpozději do 31. května 2012, nemusí žádat o osvědčení SOÚ na původní dobu platnosti svých osvědčení na údržbu vozů, za které jsou odpovědni jako subjekty odpovědné za údržbu.
Článek 13
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 10. května 2011.
KOMISIJOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 445/2011
2011 m. gegužės 10 d.
dėl subjektų, atsakingų už prekinių vagonų priežiūrą, sertifikavimo sistemos, kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 653/2007
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2004/49/EB dėl saugos Bendrijos geležinkeliuose ir iš dalies pakeičiančią Tarybos direktyvą 95/18/EB dėl geležinkelio įmonių licencijavimo bei Direktyvą 2001/14/EB dėl geležinkelių infrastruktūros pajėgumų paskirstymo, mokesčių už naudojimąsi geležinkelių infrastruktūra ėmimo ir saugos sertifikavimo (1), ypač į jos 14a straipsnį,
atsižvelgdama į 2010 m. liepos 8 d. Europos geležinkelio agentūros rekomendaciją dėl subjektų, atsakingų už priežiūrą, sertifikavimo sistemos,
kadangi:
(1)
Direktyva 2004/49/EB siekiama pagerinti geležinkelių transporto paslaugų patekimą į rinką nustatant bendrus geležinkelių saugos valdymo, reglamentavimo ir priežiūros principus. Be to, Direktyvoje 2004/49/EB numatoma sukurti sistemą, pagal kurią, visoje Europos Sąjungoje taikant tuos pačius sertifikavimo reikalavimus, visiems už prekinių vagonų priežiūrą atsakingiems subjektams būtų užtikrintos vienodos sąlygos.
(2)
Sertifikavimo sistema siekiama suvienodinti reikalavimus ir metodus, pagal kuriuos visoje Europos Sąjungoje būtų vertinami už priežiūrą atsakingų subjektų gebėjimai.
(3)
Nepanaikinant geležinkelio įmonių ir geležinkelių infrastruktūros valdytojų atsakomybės užtikrinti saugų traukinių eksploatavimą, už priežiūrą atsakingas subjektas, taikydamas techninės priežiūros sistemą, turėtų užtikrinti saugų prekinių vagonų, už kurių priežiūrą jis yra atsakingas, naudojimą. Atsižvelgiant į didelę konstravimo ir techninės priežiūros metodų įvairovę, ši techninės priežiūros sistema turėtų būti procesu grindžiama sistema.
(4)
Geležinkelių infrastruktūros valdytojams prekiniai vagonai reikalingi statybinėms medžiagoms gabenti arba infrastruktūros priežiūros veiklai vykdyti. Geležinkelių infrastruktūros valdytojai prekinius vagonus šiuo tikslu eksploatuoja kaip geležinkelio įmonė. Geležinkelių infrastruktūros valdytojo gebėjimas šiuo tikslu eksploatuoti prekinius vagonus turėtų būti vertinamas atliekant įgaliojimų saugos srityje vertinimą pagal Direktyvos 2004/49/EB 11 straipsnį.
(5)
Traukinio patikras ir stebėseną prieš jam išvykstant arba kelyje paprastai vykdo geležinkelio įmonių vykdomasis personalas arba geležinkelių infrastruktūros valdytojai, vadovaudamiesi savo saugos valdymo sistemoje pagal Direktyvos 2004/49/EB 4 straipsnio 3 dalį nustatyta tvarka.
(6)
Geležinkelio įmonės arba geležinkelio infrastruktūros valdytojai, taikydami savo saugos valdymo sistemą, turėtų užtikrinti, kad būtų kontroliuojami visi su jų veikla, įskaitant naudojimąsi rangovų paslaugomis, susiję pavojaus atvejai. Todėl geležinkelio įmonė dėl visų jos eksploatuojamų vagonų turėtų sudaryti sutartis su subjektais, atsakingais už priežiūrą. Tai galėtų būti geležinkelio įmonės ir už priežiūrą atsakingo subjekto sutartis arba sutarčių grandinė, kuri apimtų ir kitas šalis, pvz., geležinkelių transporto priemonių valdytoją. Šios sutartys turėtų būti sudaromos laikantis geležinkelio įmonės arba geležinkelių infrastruktūros valdytojo saugos valdymo sistemoje nustatytos tvarkos, be kita ko, taikomos informacijos mainams.
(7)
Pagal Direktyvą 2004/49/EB už priežiūrą atsakingo subjekto sertifikatas galioja visoje Europos Sąjungoje. Trečiųjų valstybių įstaigų, paskirtų pagal kriterijus, kurie yra lygiaverčiai šiame reglamente nustatytiems kriterijams, ir atitinkančių reikalavimus, kurie yra lygiaverčiai šiame reglamente nustatytiems reikalavimams, išduoti sertifikatai paprastai turėtų būti pripažįstami lygiaverčiais Europos Sąjungoje išduotiems už priežiūrą atsakingo subjekto sertifikatams.
(8)
Sertifikavimo įstaiga, vertindama paraišką gauti už priežiūrą atsakingo subjekto sertifikatą, vertina pareiškėjo gebėjimą valdyti techninės priežiūros veiklą ir jo paties gebėjimą vykdyti techninės priežiūros funkcijas arba užtikrinti, kad pagal sutartis jas vykdytų kiti subjektai (pvz., techninės priežiūros dirbtuvės), kuriems pavesta vykdyti šias funkcijas ar jų dalį.
(9)
Akreditavimo sistema turėtų būti naudojama kaip pavojaus valdymo priemonė, padedanti užtikrinti, kad akredituotos įstaigos būtų kompetentingos vykdyti savo veiklą. Be to, akreditacija laikoma priemone, skirta užtikrinti už priežiūrą atsakingų subjektų sertifikatų, kuriuos išduoda akredituotos įstaigos, pripažinimą nacionaliniu ir tarptautiniu lygmeniu.
(10)
Norint turėti sistemą, pagal kurią sertifikavimo įstaigos visoje Europos Sąjungoje galėtų tikrinti už priežiūrą atsakingus patvirtintus subjektus, svarbu, kad visos įstaigos, galinčios išduoti sertifikatus už priežiūrą atsakingiems subjektams, („sertifikavimo įstaigos“) bendradarbiautų tarpusavyje siekdamos suvienodinti sertifikavimo metodus. Vadovaujantis Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 765/2008 (2) nuostatomis turėtų būti parengti ir patvirtinti specialūs akreditavimo reikalavimai
(11)
Siekiant įvertinti šiame reglamente nustatytą sertifikavimo procesą svarbu, kad Europos geležinkelio agentūra (toliau - Agentūra) prižiūrėtų sertifikavimo sistemos vystymą. Kad galėtų vykdyti šią funkciją, Agentūra turi surinkti informaciją apie šioje srityje veikiančių sertifikavimo įstaigų pobūdį ir už priežiūrą atsakingiems subjektams išduotų sertifikatų skaičių. Be to, svarbu, kad Agentūra padėtų koordinuoti sertifikavimo įstaigų veiklą.
(12)
2007 m. birželio 13 d. Komisijos reglamente (EB) Nr. 653/2007 dėl Europos bendros saugos sertifikatų ir paraiškų dokumentų pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/49/EB 10 straipsnį formos naudojimo ir dėl saugos sertifikatų, išduodamų pagal Direktyvą 2001/14/EB (3), galiojimo nustatyta standartinė saugos sertifikatų forma. Ši forma turi būti atnaujinta siekiant į ją įtraukti daugiau informacijos apie už priežiūrą atsakingus subjektus. Todėl Reglamentas (EB) Nr. 653/2007 turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeistas.
(13)
Kol bus pradėta visapusiškai taikyti šiame reglamente numatyta už priežiūrą atsakingų subjektų sertifikavimo sistema, siekiant užtikrinti nepertraukiamą vežimo geležinkeliais paslaugų teikimą, visų pirma tarptautiniu lygmeniu, pereinamuoju laikotarpiu turėtų būti pripažinta galiojančia šiuo metu taikoma už priežiūrą atsakingų subjektų ir techninės priežiūros dirbtuvių sertifikavimo praktika. Šiuo laikotarpiu nacionalinės saugos institucijos ypatingą dėmesį turėtų skirti sertifikavimo praktikos lygiavertiškumui ir nuoseklumui.
(14)
Šiame reglamente numatytos priemonės atitinka Direktyvos 2004/49/EB 27 straipsniu įsteigto komiteto nuomonę,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Tikslas
1. Šiuo reglamentu nustatoma už prekinių vagonų priežiūrą atsakingų subjektų sertifikavimo sistema, kaip nurodyta Direktyvos 2004/49/EB 14a straipsnyje.
2. Sertifikavimo sistema siekiama pateikti įrodymų, kad už priežiūrą atsakingas subjektas sukūrė savo techninės priežiūros sistemą ir gali laikytis šiame reglamente nustatytų reikalavimų užtikrinti saugią prekinių vagonų, už kurių techninę priežiūrą jis yra atsakingas, eksploatacinę būklę.
2 straipsnis
Taikymo sritis
1. Sertifikavimo sistema taikoma visiems už prekinių vagonų, kurie turi būti naudojami Europos Sąjungos geležinkelių tinkle, priežiūrą atsakingiems subjektams.
2. Techninės priežiūros dirbtuvės ar bet kuri organizacija, kuri imasi vykdyti dalį 4 straipsnyje nurodytų funkcijų, gali savanoriškai taikyti sertifikavimo sistemą, remdamasi 8 straipsnyje ir I priede nurodytais principais.
3. 5, 7 ir 12 straipsniuose nuorodos į geležinkelių infrastruktūros valdytoją suprantamos kaip nuorodos, susijusios su jo prekinių vagonų eksploatavimo veikla statybinėms medžiagoms gabenti ir infrastruktūros priežiūrai vykdyti. Laikoma, kad geležinkelių infrastruktūros valdytojas prekinius vagonus šiuo tikslu eksploatuoja kaip geležinkelio įmonė.
3 straipsnis
Apibrėžtys
1. Šiame reglamente taikomos Direktyvos 2004/49/EB 3 straipsnyje nustatytos apibrėžtys.
2. Be to, taikomos šios apibrėžtys:
a) akreditavimas- akreditavimas, apibrėžtas Reglamento (EB) Nr. 765/2008 2 straipsnio 10 dalyje;
b) Už priežiūrą atsakingo subjekto sertifikatas- už priežiūrą atsakingam subjektui Direktyvos 2004/49/EB 14a straipsnio 4 dalyje numatytais tikslais išduotas sertifikatas;
c) sertifikavimo įstaiga- pagal 10 straipsnį paskirta įstaiga, atsakinga už subjektų, atsakingų už priežiūrą, sertifikavimą remiantis II priede nustatytais kriterijais;
d) prekinis vagonas- nesavaeigė transporto priemonė, skirta prekėms ar kitoms medžiagoms, naudotinoms, pavyzdžiui, statybų ar infrastruktūros priežiūros veikloje, gabenti;
e) techninės priežiūros dirbtuvė- kilnojamasis ar nekilnojamasis subjektas, turintis personalą, taip pat ir už valdymą atsakingą personalą, priemones ir infrastruktūrą, parengtus ir pritaikytus vykdyti transporto priemonių, jų dalių, komponentų ar mazgų priežiūros veiklą;
f) techninės priežiūros patvirtinimas- geležinkelių riedmenų parko techninės priežiūros valdytojui pateiktas techninę priežiūrą vykdančio subjekto užtikrinimas, kad techninė priežiūra atlikta pagal techninės priežiūros paslaugų užsakymą;
g) grąžinimas eksploatuoti- techninės priežiūros patvirtinimu, kurį už priežiūrą atsakingas subjektas pateikia eksploatuotojui, pvz., geležinkelio įmonei arba geležinkelių transporto priemonių valdytojui, grindžiamas užtikrinimas, kad visi atitinkami techninės priežiūros darbai baigti ir vagonas, kurio eksploatavimas anksčiau buvo nutrauktas, gali būti saugiai eksploatuojamas, galbūt su laikinais eksploatavimo apribojimais.
4 straipsnis
Techninės priežiūros sistema
1. Techninės priežiūros sistema apima tokias funkcijas:
a)
valdymo funkciją, kurią vykdantis subjektas atlieka subjektų, kurie vykdo b ir d punktuose nurodytas techninės priežiūros funkcijas, priežiūrą ir koordinavimą, taip pat užtikrina geležinkelių sistemoje naudojamų prekinių vagonų saugą;
b)
techninės priežiūros vystymo funkciją, kurią vykdantis subjektas atsako už techninės priežiūros dokumentų tvarkymą, įskaitant dokumentų sandaros tvarkymą, remdamasis konstrukcijos ir eksploatavimo duomenimis, taip pat veiklos rezultatais ir sukaupta patirtimi;
c)
geležinkelių riedmenų parko techninės priežiūros valdymo funkciją, kurią vykdantis subjektas tvarko prekinio vagono eksploatavimo nutraukimą techninei priežiūrai atlikti ir jo grąžinimą eksploatuoti po techninės priežiūros darbų; ir
d)
techninės priežiūros vykdymo funkciją, kurią vykdantis subjektas atlieka reikalingą prekinio vagono arba jo dalių techninę priežiūrą, įskaitant techninės priežiūros patvirtinimo dokumentų rengimą.
2. Už priežiūrą atsakingas subjektas užtikrina, kad 1 dalyje nurodytas funkcijas vykdantys subjektai atitiktų III priede nustatytus reikalavimus ir vertinimo kriterijus.
3. Už priežiūrą atsakingas subjektas valdymo funkciją vykdo pats, tačiau 1 dalies b-d punktuose nurodytas techninės priežiūros funkcijas arba jų dalį gali pavesti vykdyti kitoms susitariančiosioms šalims, atsižvelgdamas į 8 straipsnio nuostatas. Naudodamasis rangovo paslaugomis, už priežiūrą atsakingas subjektas užtikrina, kad būtų taikomi I priede nustatyti principai.
4. Nepriklausomai nuo sudarytų rangos sutarčių, už priežiūrą atsakingas subjektas atsako už jo valdomos techninės priežiūros veiklos rezultatus ir nustato tos veiklos stebėsenos sistemą.
5 straipsnis
Techninės priežiūros procese dalyvaujančių šalių ryšiai
1. Kiekviena geležinkelio įmonė arba geležinkelių infrastruktūros valdytojas, prieš išleisdami savo eksploatuojamus prekinius vagonus, užtikrina, kad būtų paskirtas už jų priežiūrą atsakingas patvirtintas subjektas ir kad kiekvienas vagonas būtų eksploatuojamas pagal sertifikate nurodytą taikymo sritį.
2. Visos techninės priežiūros procese dalyvaujančios šalys keičiasi svarbia su technine priežiūra susijusia informacija pagal III priedo I.7 ir I.8 skirsniuose išvardytus kriterijus.
3. Geležinkelio įmonė, remdamasi susitarimais, eksploatavimo tikslais gali paprašyti pateikti informaciją apie prekinio vagono techninę priežiūrą. Už prekinio vagono priežiūrą atsakingas subjektas į minėtus prašymus atsako tiesiogiai arba per kitas susitariančiąsias šalis.
4. Už priežiūrą atsakingas subjektas, remdamasis susitarimais, gali paprašyti pateikti informaciją apie prekinio vagono eksploataciją. Į tokius prašymus geležinkelio įmonė arba geležinkelių infrastruktūros valdytojas atsako tiesiogiai arba per kitas susitariančiąsias šalis.
5. Visos susitariančiosios šalys keičiasi informacija apie sutrikimus, avarijas, riktus, vos neįvykusias avarijas ir kitus pavojingus įvykius, susijusius su sauga, taip pat visus galimus prekinių vagonų naudojimo apribojimus.
6. Už priežiūrą atsakingų subjektų sertifikatai pripažįstami kaip įrodymas, kad geležinkelio įmonė arba geležinkelių infrastruktūros valdytojas gali atitikti su technine priežiūra ir rangovų bei tiekėjų kontrole susijusius reikalavimus, nurodytus 2010 m. gruodžio 9 d. Komisijos reglamente (ES) Nr. 1158/2010 dėl bendrojo saugos būdo, skirto įvertinti, kaip laikomasi reikalavimų geležinkelių saugos sertifikatui gauti (4), ir 2010 m. gruodžio 10 d. Komisijos reglamente (ES) Nr. 1169/2010 dėl bendrojo saugos būdo, skirto įvertinti, kaip laikomasi reikalavimų įgaliojimams geležinkelių saugos srityje gauti (5), II priedo B.1, B.2, B.3 ir C.1 punktuose, nebent nacionalinė saugos institucija gali įrodyti, kad kyla didelis saugos pavojus.
7. Jei susitariančioji šalis, visų pirma geležinkelio įmonė, turi pagrįstą priežastį manyti, kad tam tikras už priežiūrą atsakingas subjektas neatitinka Direktyvos 2004/49/EB 14a straipsnio 3 dalyje nustatytų reikalavimų arba šiame reglamente nustatytų sertifikavimo reikalavimų, ji nedelsdama apie tai informuoja sertifikavimo įstaigą. Sertifikavimo įstaiga imasi atitinkamų veiksmų, kad įvertintų, ar pranešimas apie neatitikimą yra pagrįstas, ir apie savo tyrimo rezultatus informuoja susijusias šalis (įskaitant, jei taikoma, kompetentingą nacionalinę saugos instituciją).
8. Jei už priežiūrą atsakingas subjektas pasikeičia, Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/57/EB (6) 33 straipsnio 3 dalyje nurodytas registracijos turėtojas apie tai tinkamu laiku informuoja Komisijos sprendimo 2007/756/EB (7) 4 straipsnio 1 dalyje nurodytą registravimo įstaigą, kad pastaroji galėtų atnaujinti nacionalinį transporto priemonių registrą.
Buvęs už priežiūrą atsakingas subjektas techninės priežiūros dokumentus pateikia registracijos turėtojui arba naujam už priežiūrą atsakingam subjektui.
Kai buvęs už priežiūrą atsakingas subjektas išbraukiamas iš nacionalinio transporto priemonių registro, jis atleidžiamas nuo atsakomybės. Jei buvusio už priežiūrą atsakingo subjekto išregistravimo dieną joks naujas subjektas nėra patvirtinęs, kad sutinka būti už priežiūrą atsakingu subjektu, transporto priemonės registracija laikinai sustabdoma.
6 straipsnis
Sertifikavimo įstaigos
1. Už priežiūrą atsakingų subjektų sertifikatus išduoda bet kuri kompetentinga sertifikavimo įstaiga, kurią pasirenka paraišką gauti sertifikatą teikiantis už priežiūrą atsakingas subjektas.
2. Valstybės narės užtikrina, kad sertifikavimo įstaigos atitiktų II priede išdėstytus bendruosius kriterijus ir principus, taip pat sektoriuje vėliau taikomų akreditavimo sistemų reikalavimus.
3. Valstybės narės imasi būtinų priemonių, skirtų užtikrinti, kad sertifikavimo įstaigų priimtiems sprendimams būtų taikoma teisminė kontrolė.
4. Siekdamos suvienodinti paraiškų vertinimo metodus, sertifikavimo įstaigos bendradarbiauja tarpusavyje tiek valstybių narių, tiek Europos Sąjungos lygmeniu.
5. Agentūra organizuoja ir palengvina sertifikavimo įstaigų bendradarbiavimą.
7 straipsnis
Už priežiūrą atsakingų subjektų sertifikavimo sistema
1. Sertifikavimas grindžiamas už priežiūrą atsakingo subjekto gebėjimų laikytis taikomų III priede nustatytų reikalavimų ir juos sistemingai taikyti vertinimu. Jis apima priežiūros sistemą, skirtą užtikrinti, kad taikomų reikalavimų būtų nuolat laikomasi ir po to, kai išduodamas už priežiūrą atsakingo subjekto sertifikatas.
2. Už priežiūrą atsakingi subjektai paraišką sertifikatui gauti teikia naudodami atitinkamą IV priede pateiktą formą ir pateikia III priede nurodytų procedūrų patvirtinamuosius dokumentus. Jie nedelsdami pateikia visą sertifikavimo įstaigos prašomą papildomą informaciją. Vertindamos paraiškas, sertifikavimo įstaigos taiko III priede nustatytus reikalavimus ir vertinimo kriterijus.
3. Sertifikavimo įstaiga priima sprendimą ne vėliau kaip per keturis mėnesius po to, kai už priežiūrą atsakingas subjektas, teikiantis paraišką gauti sertifikatą, jai pateikia visą būtiną ir visą prašomą pateikti papildomą informaciją. Sertifikavimo įstaiga, prieš išduodama sertifikatą, atlieka būtiną vertinimą už priežiūrą atsakingo subjekto veiklos vietoje ar vietose. Sprendimas dėl sertifikato išdavimo už priežiūrą atsakingam subjektui pranešamas naudojant atitinkamą V priede nustatytą formą.
4. Už priežiūrą atsakingo subjekto sertifikatas galioja ne ilgiau kaip penkerius metus. Sertifikato turėtojas nedelsdamas informuoja sertifikavimo įstaigą apie visus reikšmingus aplinkybių, į kurias buvo atsižvelgta išduodant pirmąjį sertifikatą, pasikeitimus, kad sertifikavimo įstaiga galėtų nuspręsti, ar sertifikatas turi būti iš dalies pakeistas, atnaujintas ar atšauktas.
5. Sertifikavimo įstaiga išsamiai išdėsto priežastis, kuriomis grindžiamas kiekvienas jos sprendimas. Sertifikavimo įstaiga apie savo sprendimą informuoja už priežiūrą atsakingą subjektą ir jam išdėsto savo sprendimo priežastis, kartu nurodydama apeliacinio proceso tvarką, terminus ir apeliacinės institucijos kontaktinius duomenis.
6. Siekdama patikrinti, ar už priežiūrą atsakingi subjektai vis dar atitinka III priede nustatytus kriterijus, sertifikavimo įstaiga bent kartą per metus vykdo pasirinktų vietų, kuriose vykdoma visų rūšių veikla, geografiniu atžvilgiu ir pagal veiklos pobūdį būdinga jos patvirtintiems už priežiūrą atsakingiems subjektams, patikrinimą.
7. Jei sertifikavimo įstaiga nustato, kad už priežiūrą atsakingas subjektas nebetenkina reikalavimų, kuriais remiantis buvo išduotas už priežiūrą atsakingo subjekto sertifikatas, ji, atsižvelgdama į neatitikties lygį, su atsakingu už priežiūrą subjektu suderina veiklos gerinimo planą arba apriboja sertifikato taikymo sritį, arba sustabdo jo galiojimą.
Jei sertifikavimo reikalavimų arba veiklos gerinimo planų nesilaikoma nuolat, sertifikavimo įstaiga apriboja už priežiūrą atsakingo subjekto sertifikato taikymo sritį arba sertifikatą paskelbia negaliojančiu, nurodydama savo sprendimo priežastis, taip pat apeliacinio proceso tvarką, terminus ir apeliacinės institucijos kontaktinius duomenis.
8. Geležinkelio įmonei arba geležinkelių infrastruktūros valdytojui teikiant paraišką gauti saugos sertifikatą arba įgaliojimus saugos srityje, taikomi šie su jo eksploatuojamais prekiniais vagonais susiję reikalavimai:
a)
jei prekinių vagonų priežiūrą atlieka pareiškėjas, pastarasis kartu su paraiška, jei turi, pateikia galiojantį už priežiūrą atsakingo subjekto sertifikatą arba jo kaip už priežiūrą atsakingo subjekto gebėjimai vertinami vykdant paraiškos gauti saugos sertifikatą arba įgaliojimus saugos srityje procedūrą;
b)
jei prekinių vagonų priežiūrą vykdo ne pareiškėjas, o kitos šalys, jis, taikydamas savo saugos valdymo sistemą, užtikrina bet kokio su jo veikla, įskaitant tokių vagonų eksploatavimą, susijusio pavojaus kontrolę - tuo atveju visų pirma taikomos šio reglamento 5 straipsnio nuostatos.
Sertifikavimo įstaigos ir nacionalinės saugos institucijos visada aktyviai keičiasi nuomonėmis, kad būtų išvengta bet kokio vertinimo dubliavimo.
8 straipsnis
Techninės priežiūros funkcijas pagal rangos sutartį vykdančio subjekto sertifikavimo sistema
1. Jei už priežiūrą atsakingas subjektas nusprendžia sudaryti rangos sutartį dėl vienos ar daugiau 4 straipsnio 1 dalies b, c ir d punktuose nurodytų funkcijų arba jų dalies, atlikus savanorišką rangovo sertifikavimą pagal šiuo reglamentu nustatytą sertifikavimo sistemą, daroma prielaida, kad už priežiūrą atsakingas subjektas atitinka taikomus III priede nustatytus reikalavimus, nes šie reikalavimai taikomi atliekant savanorišką rangovo sertifikavimą. Jei toks sertifikavimas neatliekamas, už priežiūrą atsakingas subjektas pateikia sertifikavimo įstaigai įrodymus, kad jis atitinka visus III priede nustatytus reikalavimus, susijusius su funkcijomis, kurias jis nusprendžia perduoti vykdyti pagal rangos sutartį.
2. Sertifikatus techninės priežiūros funkcijoms arba jų daliai pagal rangos sutartį vykdyti išduoda sertifikavimo įstaigos, vadovaudamosi ta pačia 6 ir 7 straipsniuose ir 10 straipsnio 3 dalyje nurodyta tvarka, pritaikydamos ją prie konkretaus pareiškėjo atvejo. Sertifikatai galioja visoje Europos Sąjungoje.
Vertindamos paraiškas gauti sertifikatus techninės priežiūros funkcijoms arba jų daliai pagal rangos sutartį vykdyti, sertifikavimo įstaigos vadovaujasi I priede nustatytais principais.
9 straipsnis
Priežiūros režimo reikšmė
Jei nacionalinė saugos institucija pagrįstai mano, kad konkretus už priežiūrą atsakingas subjektas neatitinka Direktyvos 2004/49/EB 14a straipsnio 3 dalies reikalavimų arba šiame reglamente nustatytų sertifikavimo reikalavimų, ji nedelsdama priima būtiną sprendimą ir apie tai informuoja Komisiją, Agentūrą, kitas kompetentingas institucijas, sertifikavimo įstaigą ir kitas suinteresuotąsias šalis.
10 straipsnis
Informacijos Komisijai ir Agentūrai teikimas
1. Ne vėliau kaip 2011 m. lapkričio 30 d. valstybės narės Komisijai praneša, ar sertifikavimo įstaigos yra akredituotos ar pripažintos įstaigos, ar nacionalinės saugos institucijos. Be to, apie visus pasikeitimus jos Komisijai praneša per vieną mėnesį nuo tokio pasikeitimo dienos.
2. Ne vėliau kaip 2012 m. gegužės 31 d. valstybės narės Agentūrai praneša apie pripažintas sertifikavimo įstaigas. Reglamente (EB) Nr. 765/2008 apibrėžtos akreditacijos įstaigos informuoja Agentūrą apie akredituotas sertifikavimo įstaigas. Be to, apie visus pasikeitimus Agentūrai turi būti pranešta per vieną mėnesį nuo pasikeitimo dienos.
3. Sertifikavimo įstaigos per savaitę nuo sprendimo priėmimo dienos Agentūrai praneša apie visus išduotus, iš dalies pakeistus, atnaujintus arba atšauktus už priežiūrą atsakingų subjektų sertifikatus arba specialioms funkcijoms pagal 4 straipsnio 1 dalį vykdyti išduotus sertifikatus, naudodamos V priede nustatytas formas.
4. Agentūra registruoja visą pagal 2 ir 3 dalis pateiktą informaciją ir apie tai informuoja visuomenę.
11 straipsnis
Reglamento (EB) Nr. 653/2007 pakeitimas
Reglamento (EB) Nr. 653/2007 I priedas pakeičiamas šio reglamento VI priedo tekstu.
12 straipsnis
Pereinamojo laikotarpio nuostatos
1. Nepažeidžiant 9 straipsnio taikomos toliau išdėstytos pereinamojo laikotarpio nuostatos.
2. Nuo 2012 m. gegužės 31 d. visi už priežiūrą atsakingų subjektų sertifikatai už prekinių vagonų priežiūrą atsakingiems subjektams išduodami pagal šį reglamentą, nepažeidžiant Direktyvos 2004/49/EB 14a straipsnio 8 dalies.
3. Sertifikatai, kuriuos sertifikavimo įstaiga išdavė ne vėliau kaip 2012 m. gegužės 31 d. remdamasi principais ir kriterijais, kurie yra tolygūs 2009 m. gegužės 14 d. valstybių narių pasirašytame Susitarimo memorandume, kuriuo nustatomi pagrindiniai už prekinių vagonų priežiūrą atsakingų subjektų bendros sertifikavimo sistemos principai, nustatytiems principams ir kriterijams, jų pradinį galiojimo laikotarpį ne ilgiau kaip iki 2015 m. gegužės 31 d. pripažįstami lygiaverčiais pagal šį reglamentą išduotiems už priežiūrą atsakingų subjektų sertifikatams.
4. Sertifikatai, kuriuos sertifikavimo įstaiga už priežiūrą atsakingiems subjektams išdavė ne vėliau kaip 2012 m. gegužės 31 d. remdamasi prieš įsigaliojant šiam reglamentui galiojusiais nacionaliniais teisės aktais, kurie yra tolygūs šiam reglamentui, visų pirma, kurie atitinka 6 ir 7 straipsnius ir I ir III priedus, jų pradinį galiojimo laikotarpį ne ilgiau kaip iki 2015 m. gegužės 31 d. pripažįstami lygiaverčiais pagal šį reglamentą išduotiems už priežiūrą atsakingų subjektų sertifikatams.
5. Sertifikatai, išduoti techninės priežiūros dirbtuvėms ne vėliau kaip 2014 m. gegužės 31 d. remiantis prieš įsigaliojant šiam reglamentui galiojusiais nacionaliniais teisės aktais, kurie yra tolygūs šiam reglamentui, jų pradinį galiojimo laikotarpį ne ilgiau kaip iki 2017 m. gegužės 31 d. pripažįstami lygiaverčiais pagal šį reglamentą išduodamiems techninės priežiūros dirbtuvių, kurios perima techninės priežiūros vykdymo funkciją, sertifikatams.
6. Nepažeidžiant 3-5 dalių, ne vėliau kaip 2012 m. gegužės 31 d. nacionaliniame geležinkelių riedmenų registre užregistruoti už prekinių vagonų priežiūrą atsakingi subjektai pagal šį reglamentą patvirtinami ne vėliau kaip 2013 m. gegužės 31 d. Šiuo laikotarpiu pačių už priežiūrą atsakingų subjektų pateikti pareiškimai dėl atitikties šio reglamento arba 2009 m. gegužės 14 d. valstybių narių pasirašyto Susitarimo memorandumo, kuriuo nustatomi pagrindiniai už prekinių vagonų priežiūrą atsakingų subjektų bendros sertifikavimo sistemos principai, atitinkamiems reikalavimams pripažįstami lygiaverčiais pagal šį reglamentą išduodamiems už priežiūrą atsakingų subjektų sertifikatams.
7. Geležinkelio įmonėms ir geležinkelių infrastruktūros valdytojams, kurie pagal Direktyvos 2004/49/EB 10 ir 11 straipsnius patvirtinti ne vėliau kaip 2012 m. gegužės 31 d., pradiniu jų sertifikato galiojimo laikotarpiu nereikia teikti paraiškos gauti už priežiūrą atsakingo subjekto sertifikatą vagonų, už kuriuos jie atsako kaip už priežiūrą atsakingi subjektai, techninei priežiūrai vykdyti.
13 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtąją dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2011 m. gegužės 10 d.