NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 380/2012
ze dne 3. května 2012,
kterým se mění příloha II nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1333/2008, pokud jde o podmínky použití a používaná množství potravinářských přídatných látek obsahujících hliník
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1333/2008 ze dne 16. prosince 2008 o potravinářských přídatných látkách (1), a zejména na čl. 10 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Příloha II nařízení (ES) č. 1333/2008 stanoví seznam potravinářských přídatných látek Unie schválených pro použití v potravinách a podmínky jejich použití.
(2)
Evropský úřad pro bezpečnost potravin (EFSA) ve svém stanovisku ze dne 22. května 2008 (2) doporučil snížit tolerovatelný týdenní příjem hliníku na 1 mg/kg tělesné váhy. EFSA se navíc domnívá, že revidovaný tolerovatelný týdenní příjem je v případě nadprůměrných konzumentů, a zejména dětí, ve významné části Unie obecně překračován.
(3)
EFSA se domnívá, že hlavním zdrojem vystavení sloučeninám hliníku jsou v běžné populaci potraviny, a to jak v důsledku přirozeného výskytu hliníku v potravinách, tak v důsledku používání sloučenin hliníku při zpracování potravin, včetně potravinářských přídatných látek. EFSA však není schopen číselně vyjádřit, jakou úlohu zde jednotlivé zdroje plní, a to s ohledem na podobu studií týkajících se lidské výživy a použité analytické metody, které určují pouze celkový obsah hliníku v potravinách.
(4)
Příloha II nařízení (ES) č. 1333/2008 povoluje používání potravinářských přídatných látek obsahujících hliník v celé řadě potravin, přičemž jsou maximální povolené hodnoty často velmi vysoké, nebo údaj o maximálních koncentracích (quantum satis) zcela schází.
(5)
Příloha II nařízení (ES) č. 1333/2008 a nařízení Komise (EU) č. 231/2012, kterým se stanoví specifikace pro potravinářské přídatné látky uvedené v přílohách II a III nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1333/2008 (3), povolují použití některých barviv, která mohou obsahovat hliník ve formě laků, v celé řadě potravin, přičemž obecně vůbec neurčuje maximální koncentrace hliníku v lacích.
(6)
Je proto vhodné, aby byly stávající podmínky použití změněny a aby byly sníženy úrovně použití pro potravinářské přídatné látky obsahující hliník, včetně hliníkových laků, aby se tak zajistilo, že nebude překročen revidovaný tolerovatelný týdenní příjem.
(7)
Jelikož byla výrobní praxe s použitím vyšších množství potravinářských přídatných látek uplatňovaná po desetiletí, mělo by být stanoveno přechodné období, aby se provozovatelé potravinářských podniků mohli přizpůsobit novým požadavkům stanoveným v tomto nařízení a týkajícím se použití potravinářských přídatných látek obsahujících hliník jiných než laků.
(8)
Uvádění obsahu hliníku na etiketách hliníkových laků, které nejsou určeny k prodeji konečnému spotřebiteli, je v současné době dobrovolné. Do 12 měsíců od vstupu tohoto nařízení v platnost by měl být obsah hliníku uváděn povinně, aby se mohli výrobci potravin používající hliníkové laky přizpůsobit navrženým maximálním limitům stanoveným pro tyto laky. Proto by mělo být stanoveno přechodné období delší než 12 měsíců, aby se provozovatelé potravinářských podniků mohli přizpůsobit novým požadavkům stanoveným v tomto nařízení.
(9)
Příloha II ve znění pozměněném nařízením Komise (EU) č. 1129/2011 (4) je v zásadě použitelná od 1. června 2013. Aby bylo usnadněno účinné provedení přílohy II, je vhodné do přílohy vložit data použitelnosti, která nezačínají 1. června 2013 a začínají po vstupu tohoto nařízení v platnost.
(10)
Podle informací předložených výrobci potravin se již nepoužívá nosič bentonit E 558 obsahující hliník. Proto není obsažen v části 1 přílohy III nařízení (ES) č. 1333/2008 a měl by být odstraněn ze seznamu všech přídatných látek v části B přílohy II nařízení (ES) č. 1333/2008.
(11)
Potravinářské přídatné látky obsahující hliník - křemičitan vápenato-hlinitý E 556 a křemičitan hlinitý (kaolin) E 559 - by měly být odstraněny ze seznamu všech přídatných látek v části B přílohy II nařízení (ES) č. 1333/2008, protože mohou být nahrazeny jinými potravinářskými přídatnými látkami.
(12)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat a ani Evropský parlament ani Rada nevyjádřily s těmito opatřeními nesouhlas,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha II nařízení (ES) č. 1333/2008 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
1. Potraviny, které nesplňují ustanovení uvedená v tomto nařízení použitelná od 1. února 2014 a které byly v souladu s právními předpisy uvedeny na trh před 1. únorem 2014, mohou být nadále uváděny na trh do data minimální trvanlivosti nebo data použitelnosti.
2. Odchylně od odstavce 1 mohou být potraviny, které obsahují hliníkové laky a nesplňují ustanovení uvedená v tomto nařízení použitelná od 1. srpna 2014 a které byly v souladu s právními předpisy uvedeny na trh před 1. srpnem 2014, nadále uváděny na trh do data minimální trvanlivosti nebo data použitelnosti.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech.
V Bruselu dne 3. května 2012.
KOMISIJOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 380/2012
2012 m. gegužės 3 d.
kuriuo dėl maisto priedų, kuriuose yra aliuminio, naudojimo sąlygų ir naudojamo kiekio iš dalies keičiamas Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1333/2008 II priedas
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2008 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1333/2008 dėl maisto priedų (1), ypač į jo 10 straipsnio 3 dalį,
kadangi:
(1)
Reglamento (EB) Nr. 1333/2008 II priede nustatytas Sąjungos maisto priedų, leidžiamų naudoti maisto produktuose, sąrašas ir jų naudojimo sąlygos;
(2)
2008 m. gegužės 22 d. nuomonėje (2) Europos maisto saugos tarnyba (EMST) rekomendavo sumažinti leidžiamą aliuminio savaitės normą iki 1 mg/kg kūno svorio per savaitę. Be to, EMST mano, kad daugumoje Sąjungos šalių didelius kiekius vartojantys vartotojai (ypač vaikai) dažnai viršija pakeistą leidžiamą savaitės normą;
(3)
EMST mano, kad gyventojai daugiausia aliuminio junginių gauna per maistą, nes aliuminio natūraliai esama maiste, ir todėl, kad aliuminio junginiai naudojami perdirbant maisto produktus, įskaitant maisto priedus. Tačiau dėl žmonių mitybos tyrimų modelio ir naudotų tyrimų metodų, kuriais nustatomas tik bendras aliuminio kiekis maiste, EMST negali kiekybiškai įvertinti kiekvieno šaltinio poveikio;
(4)
Reglamento (EB) Nr. 1333/2008 II priedu leidžiama maisto priedus, kuriuose yra aliuminio, naudoti daugelyje maisto produktų; dažnai leidžiamas naudoti itin didelis didžiausias kiekis arba nenurodyta jokios didžiausios leidžiamosios koncentracijos (Quantum satis);
(5)
Reglamento (EB) Nr. 1333/2008 II priedu ir Komisijos reglamentu (ES) Nr. 231/2012, kuriuo nustatomos Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1333/2008 II ir III prieduose išvardytų maisto priedų specifikacijos (3), leidžiama daugelyje maisto produktų naudoti tam tikrus dažiklius, kuriuose gali būti aliuminio dažalų, paprastai nenurodant didžiausios leidžiamosios aliuminio koncentracijos tuose dažaluose;
(6)
todėl tikslinga pakeisti dabartines maisto priedų, kuriuose yra aliuminio (įskaitant aliuminio dažalus), naudojimo sąlygas ir sumažinti naudojamą kiekį siekiant užtikrinti, kad nebūtų viršyta pakeista leidžiama savaitės norma;
(7)
kadangi jau ne vieną dešimtmetį maisto produktų gamybai naudojami dideli maisto priedų kiekiai reikėtų numatyti pereinamąjį laikotarpį, siekiant sudaryti galimybę maisto verslo subjektams prisitaikyti prie naujų šiame reglamente nustatytų reikalavimų dėl maisto priedų, kuriuose yra aliuminio, išskyrus dažalų, naudojimo;
(8)
šiuo metu neprivaloma ženklinti dažalų, neskirtų parduoti galutiniam vartotojui, nurodant aliuminio kiekį. Toks ženklinimas turėtų tapti privalomas per 12 mėnesių po šio reglamento įsigaliojimo, kad aliuminio dažalus naudojantys maisto produktų gamintojai galėtų prisitaikyti prie siūlomo didžiausio leidžiamo tokių dažalų kiekio. Todėl reikėtų numatyti ilgesnį nei 12 mėnesių pereinamąjį laikotarpį, siekiant sudaryti galimybę maisto verslo subjektams prisitaikyti prie naujų šiame reglamente nustatytų reikalavimų;
(9)
Komisijos reglamentu (ES) Nr. 1129/2011 (4) pakeistas II priedas iš esmės turi būti taikomas nuo 2013 m. birželio 1 d. Kad būtų lengviau įgyvendinti II priedą, tame priede reikėtų nurodyti taikymo laikotarpius, kurių pradžia nėra 2013 m. birželio 1 d. ir kurie yra vėlesni, nei šio reglamento įsigaliojimo data;
(10)
remiantis maisto produktų gamintojų pateikta informacija, pagalbinė medžiaga bentonitas (E 558), kuriame yra aliuminio, nebenaudojama. Todėl ši medžiaga nėra įtraukta į Reglamento (EB) Nr. 1333/2008 III priedo 1 dalį ir turėtų būti išbraukta iš Reglamento (EB) Nr. 1333/2008 II priedo B dalies visų priedų sąrašo;
(11)
maisto priedus kalcio aliuminio silikatą (E 556) ir aliuminio silikatą (kaoliną E 559), kuriuose yra aliuminio, reikėtų išbraukti iš Reglamento (EB) Nr. 1333/2008 II priedo B dalies visų priedų sąrašo, nes šias medžiagas galima pakeisti kitais maisto priedais;
(12)
šiame reglamente nustatytos priemonės atitinka Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatinio komiteto nuomonę ir joms neprieštarauja nei Europos Parlamentas, nei Taryba,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Reglamento (EB) Nr. 1333/2008 II priedas iš dalies keičiamas pagal šio reglamento priedą.
2 straipsnis
1. Maisto produktai, kurie neatitinka šio reglamento nuostatų, taikomų nuo 2014 m. vasario 1 d., ir kurie buvo teisėtai pateikti rinkai iki 2014 m. vasario 1 d., gali būti toliau parduodami iki jų minimalaus tinkamumo termino arba tinkamumo vartoti termino.
2. Nukrypstant nuo 1 dalies, maisto produktai, kuriuose yra aliuminio dažalų, kurie neatitinka šio reglamento nuostatų, taikomų nuo 2014 m. rugpjūčio 1 d., ir kurie buvo teisėtai pateikti rinkai iki 2014 m. rugpjūčio 1 d., gali būti toliau tiekiami rinkai iki jų minimalaus tinkamumo termino arba suvartojimo datos.
3 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2012 m. gegužės 3 d.