ROZHODNUTÍ RADY 2011/210/SZBP
ze dne 1. dubna 2011
o vojenské operaci Evropské unie na podporu operací humanitární pomoci v reakci na krizovou situaci v Libyi (EUFOR Libya)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 28 a čl. 43 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Ve své rezoluci o míru a bezpečnosti v Africe, přijaté dne 26. února 2011 (RB OSN 1970 (2011)), vyjádřila Rada bezpečnosti Organizace spojených národů (dále jen „Rada bezpečnosti“) své hluboké znepokojení nad situací v Libyi a odsoudila násilí a použití síly vůči civilnímu obyvatelstvu. Rada bezpečnosti dále vyzvala všechny členské státy OSN k tomu, aby v Libyi poskytly humanitární a související pomoc.
(2)
Ve své rezoluci o situaci v Libyi, přijaté dne 17. března 2011 (RB OSN 1973 (2011)), připomněla Rada bezpečnosti rezoluci RB OSN 1970 (2011) a vyjádřila odhodlání zajistit ochranu civilního obyvatelstva a jím obývaných oblastí, rychlé a neomezené poskytování humanitární pomoci a bezpečnost humanitárních pracovníků. Uvítala rovněž reakci sousedních států, zejména Tuniska a Egypta, při řešení potřeb uprchlíků a pracovníků třetích zemí a vyzvala mezinárodní společenství k podpoře tohoto úsilí.
(3)
Rada bezpečnosti zmocnila členské státy, které uvědomí generálního tajemníka OSN, aby přijaly veškerá nezbytná opatření k ochraně civilního obyvatelstva a jím obývaných oblastí vystavených v Libyi hrozbě útoků, přičemž mohou jednat jednotlivě nebo prostřednictvím regionálních organizací či ujednání a ve spolupráci s ním a s členskými státy Ligy arabských států, s vyloučením nasazení zahraničních okupačních sil v jakékoli podobě na jakékoli části libyjského území.
(4)
Ve svých závěrech ze dne 21. března 2011 vyjádřila Rada znepokojení nad situací v Libyi a odsoudila hrubé a systematické porušování lidských práv, násilí a brutální represe tamního režimu namířené proti libyjskému lidu. Vyjádřila uspokojení nad přijetím rezoluce RB OSN 1973 (2011) a zdůraznila, že Unie je rozhodnuta přispět k jejímu provádění a postupovat za tímto účelem kolektivně a odhodlaně, spolu se všemi mezinárodními partnery, zejména s Ligou arabských států a s dalšími regionálními aktéry. Potvrdila, že hlavním cílem Unie je chránit civilní obyvatelstvo a podpořit libyjský lid tak, aby mohl dovést své úsilí o demokratickou společnost ke zdárnému konci.
Rada rovněž uvedla, že Unie je připravena na žádost Úřadu OSN pro koordinaci humanitární činnosti (OCHA) a za koordinace ze strany OSN podpořit humanitární pomoc v rámci své společné bezpečnostní a obranné politiky.
(5)
V reakci na krizi v Libyi Rada dne 24. března 2011 schválila koncepci řešení krize. Další plánování by se mělo zaměřit na podporu humanitární pomoci. Operace zejména nesmí narušit neutralitu nebo nestrannost aktérů působících v humanitární oblasti. Rozhodnutí o zahájení operace musí předcházet žádost OCHA a musí být přijato s ohledem na posouzení aktuálních rizik a hrozeb.
(6)
S vládami Egypta a Tuniska probíhá úzká koordinace a spolupráce, aby bylo možné zajistit jejich souhlas s možnou vojenskou přítomností Unie na jejich zemí.
(7)
Politický a bezpečnostní výbor by měl pod odpovědností Rady a vysokého představitele Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku (dále jen „vysoký představitel“) vykonávat politickou kontrolu nad vojenskou operací Unie, zajišťovat její strategické řízení a přijímat vhodná rozhodnutí v souladu s čl. 38 třetím pododstavcem Smlouvy o EU.
(8)
Je nutné sjednat a uzavřít mezinárodní dohody týkající se účasti třetích států na operacích Unie a postavení sil a personálu Unie.
(9)
V souladu s čl. 41 odst. 2 Smlouvy o EU by měly operativní výdaje vyplývající z tohoto rozhodnutí v souvislosti s vojenstvím nebo obranou hradit členské státy v souladu s rozhodnutím Rady 2008/975/SZBP ze dne 18. prosince 2008 o vytvoření mechanismu pro správu financování společných nákladů operací Evropské unie v souvislosti s vojenstvím nebo obranou („ATHENA“) (1).
(10)
Podle čl. 28 odst. 1 Smlouvy o EU je Rada zmocněna k přijetí rozhodnutí, které vymezují prostředky, které budou Unii poskytnuty. Finanční referenční částka určená na krytí společných nákladů vojenské operace Evropské unie na počáteční období čtyř měsíců představuje nejlepší aktuální odhad, aniž jsou dotčeny konečné údaje, které mají být zahrnuty do rozpočtu, jenž má být schválen v souladu s pravidly stanovenými v rámci ATHENA.
(11)
V souladu s článkem 5 Protokolu o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o EU a Smlouvě o fungování EU, se Dánsko neúčastní vypracovávání a provádění rozhodnutí a činností Unie, které mají vliv na obranu. Dánsko se proto nepodílí na financování této operace,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Mise
1) V zájmu podpory mandátů stanovených v rezolucích Rady bezpečnosti Organizace spojených národů 1970 a 1973 (2011) a požádá-li o to Úřad OSN pro koordinaci humanitární činnosti (OCHA), provádí Unie v rámci společné bezpečnostní a obranné politiky vojenskou operaci (nazývanou dále „EUFOR Libya“) s cílem podpořit humanitární pomoc v oblasti. Operace je prováděna v plném souladu se Zásadami pro použití prostředků vojenské a civilní ochrany na podporu humanitárních činností OSN ve složitých případech s Pokyny pro použití zahraničních vojenských prostředků na podporu humanitárních operací v souvislosti se stávající krizí v severní Africe.
2) Na podporu tohoto politického cíle EUFOR Libya na žádost OCHA a v plném souladu se zásadami a pokyny uvedenými v odstavci 1:
-
přispívá k bezpečným přesunům a evakuaci vysídlených osob,
-
prostřednictvím specifických schopností podporuje humanitární organizace v jejich činnosti.
Článek 2
Jmenování velitele operace EU
Velitelem operace Evropské unie EUFOR Lybia je jmenován kontradmirál Claudio GAUDIOSI.
Článek 3
Určení operačního velitelství EU
Operační velitelství EUFOR Lybia se nachází v Římě.
Článek 4
Plánování a zahájení operace
Rozhodnutí o zahájení vojenské operace Evropské unie přijme Rada, a to s ohledem na posouzení aktuálních rizik a hrozeb a po schválení operačního plánu a pravidel zapojení.
Článek 5
Politická kontrola a strategické řízení
1) Politickou kontrolu a strategické řízení EUFOR Lybia vykonává z pověření Rady a vysokého představitele Politický a bezpečností výbor. Rada zmocňuje Politický a bezpečnostní výbor k přijímání vhodných rozhodnutí v souladu s čl. 38 třetím pododstavcem Smlouvy o EU. Toto zmocnění zahrnuje pravomoc měnit plánovací dokumenty včetně operačního plánu, linie velení a pravidel zapojení. Zahrnuje rovněž pravomoc přijímat rozhodnutí o jmenování velitele operace Evropské unie nebo velitele sil Evropské unie. Rozhodovací pravomoc, pokud jde o cíle a ukončení EUFOR Lybia, má i nadále Rada.
2) Politický a bezpečnostní výbor pravidelně podává zprávy Radě.
3) Předseda Vojenského výboru Evropské unie pravidelně podává Politickému a bezpečnostnímu výboru zprávy o průběhu EUFOR Lybia. Politický a bezpečnostní výbor může v případě potřeby pozvat velitele operace Evropské unie nebo velitele sil Evropské unie na svá zasedání.
Článek 6
Vojenské velení
1) Vojenský výbor EU sleduje řádný výkon EUFOR Lybia, za jejíž vedení odpovídá velitel operace Evropské unie.
2) Velitel operace Evropské unie pravidelně podává zprávy Vojenskému výboru EU. V případě potřeby může Vojenský výbor EU pozvat velitele operace Evropské unie nebo velitele sil Evropské unie na svá zasedání.
3) Předseda Vojenského výboru EU je hlavní kontaktní osobou pro velitele operace Evropské unie.
Článek 7
Provádění a návaznost reakce Unie
1) Vysoký představitel zajišťuje provádění tohoto rozhodnutí a rovněž jeho soulad s vnější činností Unie jako celku, včetně návaznosti na činnosti Unie v oblasti humanitární pomoci.
2) Při provádění tohoto rozhodnutí je vysokému představiteli nápomocen velitel operace Evropské unie.
Článek 8
Spolupráce s ostatními aktéry
1) Operace je plánována a prováděna v úzké spolupráci a součinnosti s OCHA, která koordinuje celkovou humanitární reakci, Organizací Severoatlantické smlouvy a ostatními aktéry.
2) EUFOR Lybia úzce spolupracuje s určeným koordinátorem či koordinátory OSN, jakož i s určeným koordinátorem či koordinátory Ligy arabských států a s jejími členskými státy.
3) Podle potřeby se uskutečňují konzultace s Africkou unií.
Článek 9
Účast třetích států
1) Aniž je dotčena rozhodovací samostatnost Unie a jednotný institucionální rámec a v souladu s příslušnými pokyny Evropské rady, mohou být třetí státy, zejména členské státy Ligy arabských států, vyzvány, aby se podílely na operaci.
2) Rada zmocňuje Politický a bezpečnostní výbor, aby vyzval třetí státy k poskytnutí příspěvku a aby na doporučení velitele operace Evropské unie a Vojenského výboru EU přijal odpovídající rozhodnutí o přijetí navrhovaných příspěvků.
3) Podrobná pravidla účasti třetích států jsou předmětem dohod, které budou uzavřeny podle článku 37 Smlouvy o EU a v souladu s postupem stanoveným v článku 218 Smlouvy o fungování EU. Jestliže Unie a třetí stát uzavřely dohodu, kterou se vytváří rámec pro účast tohoto třetího státu na operacích Unie pro řešení krizí, použije se v souvislosti s touto operací uvedená dohoda.
4) Třetí státy, které poskytují pro EUFOR Lybia významné vojenské příspěvky, mají ve vztahu k běžnému řízení operace stejná práva a povinnosti jako členské státy, které se účastní operace.
5) Rada zmocňuje Politický a bezpečnostní výbor, aby v případě, že třetí státy poskytnou významné vojenské příspěvky, přijal rozhodnutí o zřízení Výboru přispěvatelů.
Článek 10
Postavení sil pod vedením Unie a jejich personálu
Postavení sil pod vedením Unie a jejich personálu, včetně výsad, imunit a dalších záruk nezbytných pro splnění a řádné fungování jejich mise, může být předmětem dohod, které budou uzavřeny podle článku 37 Smlouvy o EU postupem podle čl. 218 odst. 3 Smlouvy o fungování EU.
Článek 11
Finanční ustanovení
1) Společné náklady EUFOR Lybia jsou spravovány v souladu s rozhodnutím 2008/975/SZBP.
2) Finanční referenční částka určená na krytí společných nákladů EUFOR Lybia se stanoví na 7 900 000 EUR. Procentní sazba referenční částky podle čl. 25 odst. 1 rozhodnutí 2008/975/SZBP se stanoví na 30 %.
Článek 12
Předávání informací třetím stranám
1) Vysoký představitel je oprávněn v souladu s bezpečnostními předpisy Rady (2) předávat Africké unii, Egyptu, Lize arabských států, Organizaci spojených národů, Tunisku a jiným třetím stranám přidruženým k tomuto rozhodnutí utajované informace a dokumenty Unie vytvořené pro účely EUFOR Lybia až do úrovně klasifikace vhodné pro jednotlivé třetí strany.
2) Vysoký představitel je oprávněn předávat Africké unii, Egyptu, Lize arabských států, Organizaci spojených národů, Tunisku a jiným třetím stranám přidruženým k tomuto rozhodnutí neutajované dokumenty Unie vztahující se k jednáním Rady o Africké unii, Egyptu, Lize arabských států, Organizaci spojených národů, Tunisku a jiným, na které se vztahuje služební tajemství podle čl. 6 odst. 1 jednacího řádu Rady (3).
Článek 13
Vstup v platnost a ukončení
1) Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
2) EUFOR Lybia skončí do čtyř měsíců od dosažení počáteční operační schopnosti, nerozhodne-li Rady jinak.
3) Toto rozhodnutí se zrušuje dnem uzavření operačního velitelství Evropské unie nebo velitelství sil, podle toho, co nastane později, v souladu se schváleným plánem ukončení EUFOR Lybia, aniž jsou dotčeny příslušné postupy týkající se auditu a předkládání účtů EUOFR Lybia stanovené v rozhodnutí 2008/975/SZBP.
V Bruselu dne 1. dubna 2011.
TARYBOS SPRENDIMAS 2011/210/BUSP
2011 m. balandžio 1 d.
dėl Europos Sąjungos karinės operacijos humanitarinės pagalbos operacijoms remti reaguojant į krizę Libijoje (EUFOR Libya)
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Europos Sąjungos sutartį, ypač į jos 28 straipsnį ir 43 straipsnio 2 dalį,
atsižvelgdama į Sąjungos vyriausiojo įgaliotinio užsienio reikalams ir saugumo politikai pasiūlymą,
kadangi:
(1)
2011 m. vasario 26 d. priimtoje Rezoliucijoje dėl taikos ir saugumo Afrikoje (JTSTR 1970 (2011)) Jungtinių Tautų Saugumo Taryba (Saugumo Taryba) pareiškė didelį susirūpinimą dėl padėties Libijoje ir pasmerkė smurtą ir jėgos naudojimą prieš civilius gyventojus. Be to, Saugumo Taryba paragino visas Jungtinių Tautų valstybes nares suteikti humanitarinę ir susijusią pagalbą Libijai.
(2)
2011 m. kovo 17 d. priimtoje Rezoliucijoje dėl padėties Libijoje (JTSTR 1973 (2011)) Saugumo Taryba priminė JTSTR 1970 (2011) ir pareiškė esanti pasiryžusi užtikrinti civilių gyventojų ir jų gyvenamų vietovių apsaugą, operatyvų ir nekliudomą humanitarinės pagalbos teikimą ir ją teikiančių darbuotojų saugumą. Be to, ji palankiai įvertino kaimyninių valstybių, visų pirma Tuniso bei Egipto, reagavimą sprendžiant pabėgėlių ir užsienio darbuotojų problemas bei paragino tarptautinę bendruomenę remti šias pastangas.
(3)
Be to, Saugumo Taryba įgaliojo valstybes nares pranešus Jungtinių Tautų Generaliniam Sekretoriui, veikiant nacionaliniu lygiu ar per regionines organizacijas ar pagal susitarimus ir bendradarbiaujant su juo ir su Arabų valstybių lygos valstybėmis narėmis, imtis visų reikiamų priemonių civiliams gyventojams ir jų gyvenamoms vietovėms apsaugoti esant užpuolimo grėsmei Libijoje, išskyrus bet kokios formos užsienio okupacinės jėgos panaudojimą bet kurioje Libijos teritorijos dalyje.
(4)
2011 m. kovo 21 d. išvadose Taryba pareiškė esanti susirūpinusi dėl dabartinės padėties Libijoje ir pasmerkė režimo vykdomus sunkius bei sistemingus žmogaus teisių pažeidimus, smurtą ir žiaurias represijas prieš Libijos žmones. Ji pareiškė esanti patenkinta, kad buvo priimta JTSTR 1973 (2011), ir pabrėžė Sąjungos pasiryžimą prisidėti prie jos įgyvendinimo bei šiuo tikslu bendradarbiauti su visais tarptautiniais partneriais, visų pirma Arabų valstybių lyga ir kitais regioniniais suinteresuotaisiais subjektais. Ji patvirtino, kad pagrindinis Sąjungos tikslas - civilių gyventojų apsauga ir parama Libijos žmonėms siekiant sukurti demokratinę visuomenę.
Taryba taip pat pareiškė, kad atsakydama į Jungtinių Tautų Humanitarinių reikalų koordinavimo biuro (OCHA) prašymą Sąjunga yra pasirengusi teikti Bendros saugumo ir gynybos politikos paramą humanitarinei pagalbai Jungtinėms Tautoms atliekant koordinavimo vaidmenį.
(5)
2011 m. kovo 24 d. Taryba patvirtino krizių valdymo koncepciją atsižvelgdama į krizę Libijoje. Tolesnis planavimas turėtų skirti dėmesį humanitarinės pagalbos rėmimui. Visų pirma, operacija neturės įtakos humanitarinės misijos subjektų neutralumui ir nešališkumui. Bet koks sprendimas pradėti operaciją priimamas esant OCHA prašymui ir atsižvelgus į esamos rizikos bei grėsmės įvertinimą.
(6)
Su Egipto ir Tuniso vyriausybėmis vyksta glaudus koordinavimas ir konsultacijos siekiant užsitikrinti jų leidimą galimam Sąjungos karinių pajėgų buvimui atitinkamai jų šalyse.
(7)
Politinis ir saugumo komitetas (PSK), vadovaujant Tarybai ir Sąjungos vyriausiajam įgaliotiniui užsienio reikalams ir saugumo politikai (toliau - Vyriausiasis įgaliotinis), turėtų vykdyti Sąjungos karinės operacijos politinę priežiūrą, užtikrinti strateginį vadovavimą ir priimti atitinkamus sprendimus pagal Europos Sąjungos sutarties (toliau - ES sutartis) 38 straipsnio trečią pastraipą.
(8)
Reikia, kad būtų deramasi dėl tarptautinių susitarimų, susijusių su trečiųjų valstybių dalyvavimu Sąjungos operacijose bei su Sąjungos pajėgų ir personalo statusu, ir kad tokie susitarimai būtų sudaryti.
(9)
Vadovaujantis ES sutarties 41 straipsnio 2 dalimi ir 2008 m. gruodžio 18 d. Tarybos sprendimu 2008/975/BUSP, nustatančiu Europos Sąjungos karinio ar gynybinio pobūdžio operacijų bendrųjų sąnaudų finansavimo administravimo mechanizmą (ATHENA) (1), su šiuo sprendimu susijusias veiklos išlaidas, atsirandančias dėl karinio ar gynybinio pobūdžio operacijų, turėtų padengti valstybės narės.
(10)
Pagal ES sutarties 28 straipsnio 1 dalį Taryba turi teisę priimti sprendimus, nustatančius priemones, kurias Sąjunga gali naudoti. Europos Sąjungos karinės operacijos bendrųjų išlaidų orientacinė finansavimo suma pradiniam keturių mėnesių laikotarpiui yra tiksliausias dabar įmanomas įvertis ir ji neturi įtakos galutinėms sumoms, įtrauktinoms į biudžetą, kuris turi būti patvirtintas pagal ATHENA nustatytas taisykles.
(11)
Pagal prie ES sutarties ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) pridėto Protokolo dėl Danijos pozicijos 5 straipsnį Danija nedalyvauja rengiant ir įgyvendinant su gynyba susijusius Sąjungos sprendimus bei veiksmus. Todėl Danija nedalyvauja finansuojant šią operaciją,
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
Misija
1. Siekdama paremti Jungtinių Tautų Saugumo Tarybos rezoliucijomis 1970 ir 1973 (2011) suteiktų įgaliojimų įgyvendinimą Sąjunga, esant Jungtinių Tautų Humanitarinių reikalų koordinavimo biuro (OCHA) prašymui, pagal Bendrą saugumo ir gynybos politiką vykdo karinę operaciją (toliau - EUFOR Libya), skirtą humanitarinei pagalbai regione remti. Vykdant šią operaciją visapusiškai laikomasi Karinių ir civilinės gynybos išteklių naudojimo Jungtinių Tautų humanitarinei veiklai sudėtingose ekstremaliose situacijose remti gairių bei Užsienio karinių išteklių naudojimo humanitarinėms operacijoms remti esamos krizės Šiaurės Afrikoje kontekste vadovo.
2. Remdama šį politinį tikslą, EUFOR Libya, esant OCHA prašymui ir visapusiškai laikydamasi 1 dalyje nurodytų gairių ir vadovo:
-
prisideda prie perkeltųjų asmenų saugaus judėjimo ir evakuacijos užtikrinimo,
-
remia humanitarinių agentūrų veiklą specialiais pajėgumais.
2 straipsnis
ES operacijos vado skyrimas
Kontradmirolas Claudio GAUDIOSI skiriamas EUFOR Libya Europos Sąjungos operacijos vadu.
3 straipsnis
ES štabo įkūrimas
EUFOR Libya štabas įkuriamas Romoje.
4 straipsnis
Operacijos planavimas ir pradžia
Sprendimą pradėti Europos Sąjungos karinę operaciją priima Taryba, atsižvelgiant į esamos rizikos ir grėsmės įvertinimą bei patvirtinus operacijos planą ir veiksmų pradžios taisykles.
5 straipsnis
Politinė priežiūra ir strateginis vadovavimas
1. Vadovaujant Tarybai ir Vyriausiajam įgaliotiniui, PSK vykdo EUFOR Libya politinę priežiūrą ir strategiškai jai vadovauja. Taryba įgalioja PSK priimti atitinkamus sprendimus pagal ES sutarties 38 straipsnio trečią pastraipą. Šis įgaliojimas apima teises iš dalies keisti planavimo dokumentus, įskaitant operacijos planą ir veiksmų pradžios taisykles. Jis taip pat apima teises priimti sprendimus dėl Europos Sąjungos operacijos vado ir Europos Sąjungos pajėgų vado skyrimo. Tarybai paliekama sprendimų dėl EUFOR Libya tikslų ir jos užbaigimo priėmimo teisė.
2. PSK reguliariai atsiskaito Tarybai.
3. PSK reguliariai gauna ataskaitas iš Europos Sąjungos karinio komiteto (toliau - ESKK) pirmininko dėl EUFOR Libya vykdymo. Prireikus PSK gali kviesti Europos Sąjungos operacijos vadą arba pajėgų vadą į savo posėdžius.
6 straipsnis
Karinis vadovavimas
1. ESKK stebi, kad EUFOR Libya, už kurios vykdymą atsako Europos Sąjungos operacijos vadas, būtų tinkamai vykdoma.
2. ESKK reguliariai gauna Europos Sąjungos operacijos vado ataskaitas. Prireikus jis gali kviesti jį arba pajėgų vadą į savo posėdžius.
3. Ryšys su Europos Sąjungos operacijos vadu pirmiausia palaikomas per ESKK pirmininką.
7 straipsnis
Sąjungos reagavimo veiksmų įgyvendinimas ir derinimas
1. Vyriausiasis įgaliotinis užtikrina šio sprendimo įgyvendinimą ir jo derinimą su visais Sąjungos išorės veiksmais, be kita ko, su Sąjungos humanitarinės pagalbos veiksmais.
2. Europos Sąjungos operacijos vadas padeda Vyriausiajam įgaliotiniui įgyvendinti šį sprendimą.
8 straipsnis
Bendradarbiavimas su kitais subjektais
1. Operacijos planavimas ir vykdymas atliekamas glaudžiai bendradarbiaujant su OCHA, kuris koordinuoja visą humanitarinę veiklą, Šiaurės Atlanto Sutarties Organizacija ir kitais subjektais.
2. EUFOR Libya glaudžiai bendradarbiauja su paskirtu (-ais) Jungtinių Tautų koordinatoriumi (-ais) bei paskirtu (-ais) Arabų Lygos ir jos valstybių narių koordinatoriumi (-ais).
3. Prireikus vyksta konsultacijos su Afrikos Sąjunga.
9 straipsnis
Trečiųjų valstybių dalyvavimas
1. Nedarant poveikio Sąjungos sprendimų priėmimo autonomijai ir bendrai institucinei sąrangai bei vadovaujantis atitinkamomis Europos Vadovų Tarybos gairėmis, trečiosios valstybės, visų pirma Arabų valstybių lygos valstybės narės, gali būti kviečiamos dalyvauti operacijoje.
2. Taryba įgalioja PSK kviesti trečiąsias valstybes prisidėti prie operacijos ir pagal Europos Sąjungos operacijos vado bei ESKK rekomendacijas priimti atitinkamus sprendimus dėl pritarimo siūlomam indėliui į operaciją.
3. Išsami trečiųjų valstybių dalyvavimo tvarka nustatoma pagal susitarimus, sudarytus pagal ES sutarties 37 straipsnį ir laikantis SESV 218 straipsnyje nustatytos tvarkos. Jei Sąjunga ir trečioji valstybė yra sudariusios susitarimą, nustatantį pastarosios dalyvavimo Sąjungos krizių valdymo operacijose sąlygas, tokio susitarimo nuostatos taikomos vykdant šią operaciją.
4. Trečiosios valstybės, skiriančios svarų karinį įnašą į EUFOR Libya, kasdienio operacijos valdymo klausimais turi tas pačias teises ir pareigas, kaip ir operacijoje dalyvaujančios valstybės narės.
5. Taryba įgalioja PSK priimti atitinkamus sprendimus dėl Prisidedančių šalių komiteto įsteigimo, jei trečiųjų valstybių skirtas karinis indėlis yra svarus.
10 straipsnis
Sąjungos vadovaujamų pajėgų ir personalo statusas
Sąjungos vadovaujamų pajėgų ir personalo statusas, įskaitant privilegijas, imunitetus ir kitas garantijas, reikalingas jų operacijai įvykdyti ir sklandžiai veikti, gali būti nustatomas susitarimais, kurie sudaromi vadovaujantis ES sutarties 37 straipsniu ir SESV 218 straipsnio 3 dalyje nustatyta tvarka.
11 straipsnis
Finansinės nuostatos
1. Bendrosios EUFOR Libya išlaidos valdomos pagal Sprendimą 2008/975/BUSP.
2. EUFOR Libya bendrųjų išlaidų orientacinė finansavimo suma yra 7 900 000 EUR. Sprendimo 2008/975/BUSP 25 straipsnio 1 dalyje nurodytos orientacinės sumos procentinė dalis yra 30 %.
12 straipsnis
Informacijos teikimas trečiosioms šalims
1. Vyriausiasis įgaliotinis įgaliojamas pagal Tarybos saugumo nuostatus (2) teikti Afrikos Sąjungai, Arabų Lygai, Egiptui, Jungtinėms Tautoms, Tunisui ir kitoms su šiuo sprendimu susijusioms trečiosioms šalims Sąjungos įslaptintą informaciją ir dokumentus, priimtus EUFOR Libya tikslais, neviršijant kiekvienai iš jų suteiktos atitinkamos slaptumo žymos.
2. Vyriausiasis įgaliotinis įgaliojamas teikti Afrikos Sąjungai, Arabų Lygai, Egiptui, Jungtinėms Tautoms, Tunisui ir kitoms su šiuo sprendimu susijusioms trečiosioms šalims Sąjungos neįslaptintus dokumentus, susijusius su EUFOR Libya svarstymu Taryboje, kurių atžvilgiu pagal Tarybos darbo tvarkos taisyklių (3) 6 straipsnio 1 dalį taikomas profesinės paslapties reikalavimas.
13 straipsnis
Įsigaliojimas ir užbaigimas
1. Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.
2. EUFOR Libya baigiasi ne vėliau kaip po keturių mėnesių nuo pirminio operatyvinio pajėgumo pasiekimo, išskyrus jei Taryba nusprendžia kitaip.
3. Šis sprendimas panaikinamas nuo Europos Sąjungos operacijos štabo arba pajėgų štabo uždarymo dienos, priklausomai nuo to, kuri data yra vėlesnė, laikantis patvirtintų EUFOR Libya užbaigimo planų ir nedarant poveikio Sprendime 2008/975/BUSP nustatytoms atitinkamoms EUFOR Libya audito bei ataskaitų teikimo procedūroms.
Priimta Briuselyje 2011 m. balandžio 1 d.