ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 27. dubna 2011,
kterým se stanoví přechodná pravidla harmonizovaného přidělování bezplatných povolenek na emise platná v celé Unii podle článku 10a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES
(oznámeno pod číslem K(2011) 2772)
(2011/278/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES ze dne 13. října 2003 o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství a o změně směrnice Rady 96/61/ES (1), a zejména na článek 10a této směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Článek 10a směrnice vyžaduje, aby prováděcí opatření k plně harmonizovanému přidělování bezplatných povolenek na emise platná v celém Společenství v možném rozsahu určila předem stanovené referenční hodnoty, aby se přidělování bezplatných povolenek na emise uskutečňovalo způsobem, který motivuje ke snižování emisí skleníkových plynů a k energeticky účinným technikám, přičemž tam, kde jsou příslušná zařízení k dispozici, se zohlední nejúčinnější techniky, náhražky, alternativní výrobní procesy, vysoce účinná kombinovaná výroba tepla a elektřiny, účinné způsoby využívání energie z odpadních plynů, využívání biomasy a zachytávání a ukládání oxidu uhličitého. V zájmu řádného fungování trhu musí být množství přidělených povolenek určeno před začátkem obchodovacího období.
(2)
Při stanovení zásad pro určování předem stanovených referenčních úrovní v jednotlivých odvětvích nebo pododvětvích je výchozím bodem průměrný výkon, kterého v daném odvětví nebo pododvětví dosáhlo 10 % nejúčinnějších zařízení EU v letech 2007 a 2008. Aby se při výrobním procesu v daném odvětví nebo pododvětví dosáhlo maximálního snížení emisí skleníkových plynů a maximální energetické účinnosti, vychází se při výpočtu referenčních úrovní z produktů, a nikoli ze vstupů.
(3)
Komise za účelem stanovení referenčních úrovní konzultovala příslušné zúčastněné subjekty, včetně dotčených odvětví a pododvětví. Informace nezbytné pro stanovení referenčních úrovní, údaje zařízení týkající se výroby, emisí a využívání energie byly shromaždovány od února 2009 od průmyslových sdružení, členských států, z veřejně a obchodně dostupných zdrojů a prostřednictvím průzkumu otevřeného účasti zařízení.
(4)
Komise v možném rozsahu stanovila referenční úrovně pro produkty, jakož i meziprodukty obchodované mezi zařízeními, které jsou výsledkem činností uvedených v příloze I směrnice 2003/87/ES. V zásadě by měla být stanovena referenční úroveň pro každý jednotlivý produkt. V případě, že produkt představuje přímou náhradu jiného produktu, měla by se na oba tyto produkty vztahovat stejná referenční úroveň produktu (product benchmark) a odpovídající definice produktu.
(5)
Komise došla k závěru, že stanovení referenční úrovně pro produkt bylo možné v případě, kdy byly pro účely přidělování povolenek na emise k dispozici definice a klasifikace produktu umožňující ověření údajů o výrobě a jednotné uplatňování referenční úrovně produktu v celé Unii, a to s přihlédnutím ke komplexní povaze výrobních postupů. Nerozlišovalo se podle zeměpisného umístění ani použitých technologií, surovin nebo paliv, aby nebyly narušeny komparativní výhody uhlíkové výkonnosti v rámci hospodářství Unie a aby byla podpořena harmonizace přechodného přidělování bezplatných povolenek na emise.
(6)
Hodnoty referenčních úrovní (benchmark values) by měly zahrnovat veškeré přímé emise spojené s výrobou, včetně emisí spojených s výrobou měřitelného tepla použitého k výrobě, bez ohledu na to, zda bylo měřitelné teplo uvolněno na místě nebo jiným zařízením. Emise spojené s výrobou elektřiny a vývozem měřitelného tepla, včetně emisí spojených s výrobou alternativního tepla nebo elektřiny v případě exotermických procesů nebo výroby elektřiny bez přímých emisí, jejichž vzniku bylo zabráněno, byly při stanovování hodnot referenčních úrovní odečteny. V případě, kdy odpočet emisí spojených s vývozem měřitelného tepla nebyl možný, toto teplo by nemělo být způsobilé pro přidělení bezplatných povolenek na emise.
(7)
S cílem zajistit, aby referenční úrovně vedly ke snížení emisí skleníkových plynů u některých výrobních postupů, u nichž přímé emise způsobilé pro přidělení bezplatných povolenek na emise a nepřímé emise související s výrobou elektřiny, které nejsou na základě směrnice 2003/87/ES způsobilé pro přidělení bezplatných povolenek na emise, jsou do určité míry vzájemně zaměnitelné, byly pro účely stanovení hodnot referenčních úrovní zohledněny celkové emise včetně nepřímých emisí spojených s výrobou elektřiny, aby se zajistily rovné podmínky pro zařízení s vysokou spotřebou paliva a elektřiny. Pro účely přidělení povolenek na emise na základě dotčených referenčních úrovní bude zohledněn pouze podíl přímých emisí na celkových emisích, aby se zabránilo přidělení bezplatných povolenek na emise spojené s výrobou elektřiny.
(8)
Při stanovení hodnot referenčních úrovní Komise vyšla z aritmetického průměru emisí skleníkových plynů, jichž v letech 2007 a 2008 dosáhlo 10 % nejúčinnějších zařízení, pokud jde o emise těchto plynů, pro něž byly shromážděny údaje. Komise kromě toho v souladu s čl. 10a odst. 1 směrnice 2003/87/ES u všech odvětví, pro něž je v příloze I stanovena referenční úroveň produktů, analyzovala na základě dodatečných informací získaných z několika zdrojů a na základě specializované studie analyzující nejúčinnější techniky a potenciál ke snížení emisí na evropské a mezinárodní úrovni, zda tyto výchozí body dostatečně odrážejí nejúčinnější techniky, náhražky, alternativní výrobní procesy, vysoce účinnou kombinovanou výrobu tepla a elektřiny, účinné způsoby využívání energie z odpadních plynů, využívání biomasy a zachytávání a ukládání oxidu uhličitého, tam, kde jsou příslušná zařízení k dispozici. Údaje použité ke stanovení hodnot referenčních úrovní byly shromážděny ze široké škály zdrojů za účelem pokrytí maximálního počtu zařízení, jež v letech 2007 a 2008 vyráběla produkt, pro nějž byla stanovena referenční úroveň. Zaprvé byly příslušnými evropskými odvětvovými sdruženími nebo jejich jménem na základě stanovených pravidel, tzv. „odvětvových knih pravidel“, shromážděny údaje o emisích skleníkových plynů zařízení, na něž se vztahuje systém EU pro obchodování s emisemi a jež vyrábějí produkty, pro něž byla stanovena referenční úroveň. Jako pomůcku pro tyto knihy pravidel poskytla Komise pokyny týkající se kritérií kvality a ověřování pro údaje použité pro stanovení referenčních úrovní v rámci systému EU pro obchodování s emisemi (EU-ETS). Zadruhé, s cílem doplnit údaje shromážděné evropskými odvětvovými sdruženími, získávali konzultanti jménem Evropské komise údaje od zařízení, na něž se údaje odvětví nevztahovaly. Údaje a analýzy pak poskytly i příslušné orgány členských států.
(9)
S cílem zajistit, aby hodnoty referenčních úrovní byly založeny na správných a shodných údajích, Komise provedla za podpory konzultantů důkladné kontroly shody odvětvových knih pravidel, jakož i kontroly věrohodnosti výchozích hodnot odvozených z údajů. Jak je uvedeno v pokynech týkajících se kvality a ověřování, údaje byly ověřeny v nezbytném rozsahu nezávislými ověřovateli.
(10)
V případech, kdy je v určitém zařízení vyráběno několik produktů a přiřazení emisí k jednotlivým produktům nebylo shledáno možným, byla v rámci shromažďování údajů a stanovování referenčních úrovní zohledněna pouze zařízení vyrábějící jeden produkt. To se týká referenčních úrovní produktů u vápna, dolomitu, lahví a nádob z bezbarvého skla, lahví a nádob z barevného skla, obkladových cihel, dlažebních kostek, sprejově sušeného prášku, nenatíraného bezdřevého papíru, hedvábného papíru, testlineru a papíru na zvlněnou vrstvu, nenatírané kartonové lepenky i natírané kartonové lepenky. S cílem zvýšit význam a zkontrolovat věrohodnost výsledků byly hodnoty pro stanovení průměrného výkonu 10 % nejúčinnějších zařízení porovnány s dokumentací o nejúčinnějších technikách.
(11)
V případě, že nebyly k dispozici žádné údaje nebo údaje shromážděné v souladu s metodikou stanovování referenčních úrovní, byly ke stanovení hodnot referenčních úrovní použity informace o současných úrovních emisí a spotřeby a nejúčinnějších technikách, získané hlavně z referenčních dokumentů o nejlepších dostupných technikách (BREF) vypracovaných v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2008/1/ES ze dne 15. ledna 2008 o integrované prevenci a omezování znečištění (2). Zejména v důsledku nedostatku údajů o čištění odpadních plynů, vývozu tepla a výrobě elektřiny byly hodnoty referenčních úrovní produktu u koksu a horkého kovu odvozeny z výpočtu přímých a nepřímých emisí na základě informací o příslušných energetických tocích obsažených v příslušných dokumentech BREF a na základě výchozích emisních faktorů stanovených v rozhodnutí Komise 2007/589/ES ze dne 18. července 2007, kterým se stanoví pokyny pro monitorování a vykazování emisí skleníkových plynů podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES (3). Pokud jde o referenční úroveň produktu u sintrované rudy, byly rovněž opraveny údaje na základě příslušných energetických toků stanovených v příslušných dokumentech BREF, přičemž bylo zohledněno spalování odpadních plynů v daném odvětví.
(12)
V případě, že stanovení referenční úrovně produktu nebylo možné, avšak vyskytly se skleníkové plyny způsobilé pro přidělení bezplatných povolenek na emise, tyto povolenky by měly být přiděleny na základě generických nouzových přístupů. Byla vytvořena hierarchie tří nouzových přístupů s cílem dosáhnout maximálního snížení emisí skleníkových plynů a maximální energetické účinnosti alespoň pro některé části dotčených výrobních procesů. Referenční úroveň tepla (heat benchmark) je použitelná na procesy při spotřebě tepla, během kterých je použito měřitelné teplonosné médium. Referenční úroveň paliva (fuel benchmark) je použitelná v případě, že se spotřebovává neměřitelné teplo. Hodnoty referenčních úrovní tepla a paliva byly stanoveny na základě zásad transparentnosti a jednoduchosti za použití referenční účinnosti široce dostupného paliva, které lze považovat za druhé nejlepší z hlediska emisí skleníkových plynů při zohlednění energeticky účinných technik. Pokud jde o emise z procesů, povolenky na emise by měly být přiděleny na základě historických emisí. V zájmu toho, aby přidělování bezplatných povolenek na tyto emise představovalo dostatečný impuls pro snížení emisí skleníkových plynů, a aby se zabránilo rozdílnému zacházení s emisemi z procesů, které se přidělují na základě historických emisí, a emisemi v rámci systémových hranic referenční úrovně produktu, měla by být pro stanovení počtu bezplatných povolenek na emise vynásobena historická úroveň činnosti každého zařízení koeficientem, který se rovná 0,9700.
(13)
Od roku 2013 by veškeré přidělování bezplatných povolenek podle článku 10a směrnice 2003/87/ES mělo probíhat v souladu s těmito pravidly. K zavedení přechodného systému stanoveného v čl. 10a odst. 11 směrnice 2003/87/ES, podle něhož by se bezplatně přidělované povolenky na emise měly snížit z 80 % množství, které odpovídá povolenkám, jež mají být přiděleny v roce 2013, na 30 % tohoto množství v roce 2020 s cílem dosáhnout toho, aby v roce 2027 nebyly přiděleny žádné bezplatné povolenky, se použijí koeficienty stanovené v příloze VI. V případech, kdy bylo odvětví či pododvětví zahrnuto na seznam sestavený rozhodnutím Komise 2010/2/EU ze dne 24. prosince 2009, kterým se podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES sestavuje seznam odvětví a pododvětví, u nichž se má za to, že jim hrozí značné riziko úniku uhlíku (4), se tyto koeficienty nepoužijí. Přidělení povolenek na základě tohoto rozhodnutí bude zohledněno při sestavování budoucích seznamů odvětví či pododvětví, u nichž se má za to, že jim hrozí značné riziko úniku uhlíku.
(14)
Aby se usnadnil sběr údajů od provozovatelů a výpočet povolenek na emise, které mají být přiděleny členskými státy, každé zařízení by mělo být v případě nutnosti rozděleno na dílčí zařízení (sub-installations). Členské státy by měly ověřit, zda jsou emise příslušným dílčím zařízením správně přiděleny a zda se jednotlivá dílčí zařízení mezi sebou nepřekrývají.
(15)
Členské státy by měly zajistit, aby údaje shromážděné od provozovatelů a použité pro účely přidělení byly úplné, jednotné a vykazovaly nejvyšší možnou míru přesnosti. Měly by být ověřeny nezávislým ověřovatelem, aby bylo zajištěno, že přidělování bezplatných povolenek na emise je založeno na přesvědčivých a spolehlivých údajích. Toto rozhodnutí by mělo stanovit konkrétní minimální požadavky na shromažďování a ověřování údajů s cílem umožnit harmonizované a jednotné uplatňování pravidel týkajících se přidělování.
(16)
Množství povolenek, které mají být bezplatně přiděleny stávajícím zařízením, by mělo vycházet z údajů o historické produkci. S cílem zajistit, aby referenční období co nejlépe reprezentovalo průmyslové cykly, zahrnovalo relevantní období, pro něž jsou dostupné kvalitní údaje, a omezovalo dopad zvláštních okolností, jako je dočasné uzavření zařízení, byly historické úrovně činnosti založeny na střední hodnotě výroby za období od 1. ledna 2005 do 31. prosince 2008, nebo (v případě vyšších úrovní) na střední hodnotě výroby za období od 1. ledna 2009 do 31. prosince 2010. Je rovněž vhodné zohlednit veškeré rozsáhlé změny kapacity, ke kterým v příslušném období došlo. U nových účastníků na trhu by se stanovení úrovní činnosti mělo zakládat na standardním využití kapacity vycházejícím z informací specifických pro dané odvětví nebo na využití kapacity specifickém pro dané zařízení.
(17)
Informace shromážděné členskými státy by měly usnadnit uplatňování tohoto rozhodnutí příslušnými orgány a Komisí.
(18)
S cílem zamezit narušení hospodářské soutěže a zajistit řádné fungování trhu s uhlíkem by členské státy měly zajistit, aby při určování množství povolenek přidělených jednotlivým zařízením nedocházelo k dvojímu započtení ani k dvojímu přidělení. V této souvislosti by členské státy měly věnovat zvláštní pozornost případům, kdy je produkt, pro který je stanovena referenční úroveň, vyráběn ve více než jednom zařízení, kdy je více než jeden produkt, pro který je stanovena referenční úroveň, vyráběn v témže zařízení nebo kdy jsou mezi hranicemi zařízení vyměňovány meziprodukty.
(19)
S cílem zajistit, aby systém obchodování s emisemi vedl v průběhu času ke snížení emisí, směrnice 2003/87/ES stanoví, že množství povolenek vydané v celé Unii se lineárně snižuje. Vzhledem k tomu, že toto klesající množství povolenek vydané v celé Unii je bráno v úvahu při stanovení maximálního ročního počtu povolenek podle čl. 10a odst. 5 směrnice 2003/87/ES, všechny bezplatné povolenky na emise přidělené na základě tohoto rozhodnutí zařízením, na něž se tento maximální roční počet podle čl. 10a odst. 5 nevztahuje, by měly být upraveny stejným lineárním způsobem jako množství povolenek vydané v celé Unii, přičemž jako referenční rok se použije rok 2013.
(20)
Opravný koeficient, který je jednotný pro všechna odvětví a který lze uplatnit v každém roce období 2013-2020 na zařízení, jež nejsou označena jako výrobce elektřiny a nejsou novými účastníky na trhu podle čl. 10a odst. 5 směrnice 2003/87/ES, by měl být stanoven na základě předběžného celkového ročního množství povolenek na emise bezplatně přidělených v období 2013 až 2020 a vypočítaných pro tato zařízení podle tohoto rozhodnutí, včetně zařízení, která mohou být podle článku 27 uvedené směrnice vyloučena. Toto množství bezplatných povolenek na emise přidělené za každý rok daného období by mělo být porovnáno s ročním počtem povolenek, který se vypočítá v souladu s čl. 10a odst. 5 směrnice 2003/87/ES pro zařízení, jež nejsou výrobcem elektřiny ani novými účastníky na trhu, přičemž se zohlední příslušný podíl ročního celkového množství pro celé Společenství určeného podle článku 9 uvedené směrnice a příslušné množství emisí, které spadají do systému Unie až od roku 2013.
(21)
V případě, že je mezi dvěma nebo více zařízeními uskutečňována výměna měřitelného tepla, přidělení bezplatných povolenek na emise by mělo být založeno na spotřebě tepla jednotlivých zařízení a mělo by být při něm zohledněno riziko úniku uhlíku. Aby se zajistilo, že množství bezplatných povolenek na emise, které mají být přiděleny, je nezávislé na struktuře, která zajišťuje dodávku tepla, povolenky na emise by měly být přiděleny spotřebiteli tepla.
(22)
S cílem posílit význam dostupných údajů o výkonu zařízení, na něž se vztahuje systém Unie, z hlediska emisí skleníkových plynů vycházejí referenční úrovně produktu pro sulfitovou buničinu, termomechanickou a mechanickou buničinu, jakož i sběrový papír z informací v dokumentech BREF o nejúčinnějších technikách týkajících se používání fosilních startovacích paliv, fosilních paliv (u sulfitové buničiny, termomechanické a mechanické buničiny) a tepelné energie (u sběrového papíru). S cílem získat významnou hodnotu referenční úrovně vychází referenční úroveň produktu pro novinový papír rovněž z nejúčinnějších technik odrážejících používání tepelné energie.
(23)
S cílem zohlednit dodatečné emise skleníkových plynů, které nejsou zohledněny v údajích pro stanovení hodnot referenčních úrovní u některých zařízení, zejména emise methanu, a zajistit, aby při přidělování bezplatných povolenek na emise na základě referenční úrovně produktu byla zohledněna účinnost procesů z hlediska emisí skleníkových plynů a aby toto přidělování nemotivovalo ke zvyšování těchto emisí, jednotlivé údaje zařízení na křivce referenční úrovně pro kyselinu dusičnou byly opraveny na základě informací o průměrných hodnotách těchto emisí poskytnutých průmyslem a na základě informací získaných z dokumentů BREF. Referenční úroveň produktu pro kyselinu dusičnou tuto opravu zohledňuje.
(24)
Aby se zohlednily rozdíly v konfiguracích rafinérií, referenční úroveň produktů v odvětví rafinérií by měla být založena na přístupu „vážené tuny CO2“ (dále jen „CWT“). Jediným produktem rafinérií je tudíž CWT, jejíž výroba byla vypočítána na základě definovaných obecných výrobních jednotek, z nichž každá byla vážena emisním faktorem pro destilaci surové ropy, označovaným jako koeficient CWT a představujícím intenzitu emisí CO2 při průměrné úrovni energetické účinnosti, a to pro stejný standardní druh paliva u každé výrobní jednotky pro spalování a pro průměrné emise z procesů výrobní jednotky. Na tomto základě byly údaje použité pro stanovení referenční úrovně produktu získány srovnáním aktuálních emisí s celkovým počtem CWT každé rafinérie. Přidělení bezplatných povolenek na emise rafinériím je poté opraveno tak, že se vyloučí využívání a výroba elektřiny, aby byl zajištěn soulad s čl. 10a odst. 1 směrnice 2003/87/ES.
(25)
Vzhledem k široké škále vlastností produktu, jichž může být dosaženo, se referenční úrovně produktu pro vápno a dolomit vztahují ke standardnímu složení, pokud jde o oxid vápenatý a oxid hořečnatý. Co se týče emisí ze spalování, byly použity údaje týkající se specifických emisí ze spalování při výrobě těchto standardních produktů na základě rozhodnutí 2007/589/ES.
(26)
Vzhledem k tomu, že řada referenčních úrovní produktu, např. referenční úrovně čpavku a uhličitanu sodného, předpokládá, že veškeré emise CO2 z výrobních procesů jsou vypouštěny do atmosféry, emise by měly být monitorovány a vykazovány v souladu s nařízením o monitorování a vykazování emisí z činností uvedených v příloze I, které má být přijato do 31. prosince 2011 podle čl. 14 odst. 1 směrnice 2003/87/ES, za předpokladu, že veškeré emise CO2 vzniklé během těchto výrobních procesů byly vypuštěny do atmosféry, a to bez ohledu na možné využití CO2 jako vstupní suroviny v chemických výrobních procesech.
(27)
Referenční úroveň pro provoz ethylenové jednotky nezahrnuje tzv. doplňkovou frakci, chemické látky vysoké hodnoty, které nejsou produkovány v hlavním procesu, ani související emise. Doplňková frakce by nicméně měla být případně zohledněna pro účely přidělení bezplatných povolenek na emise za použití specifických emisních faktorů.
(28)
Aby byly zajištěny rovné podmínky pro výrobu aromatických látek v rafinériích a chemických závodech, přidělování bezplatných povolenek na emise pro aromatické látky by mělo být založeno na přístupu CWT a měla by být použita referenční hodnota referenční úrovně produktu rafinérií.
(29)
Vzhledem k tomu, že při výrobě monomeru vinylchloridu je vodík používán do určité míry jako palivo nahrazující konvenční paliva, jako je zemní plyn, čímž se snižují přímé emise z procesu spalování, ale rovněž s ohledem na to, že použití vodíku jako vstupní suroviny se upřednostňuje z důvodu jeho účinnosti z hlediska celkových emisí skleníkových plynů, nahlíží se v rámci referenční úrovně monomeru vinylchloridu na vodík používaný jako palivo tak, jako by se jednalo o zemní plyn.
(30)
Aby se zajistily rovné podmínky pro výrobu vodíku a syntetického plynu v rafinériích a chemických závodech, referenční úroveň pro tyto produkty by měla být založena na přístupu CWT a hodnotě referenční úrovně rafinérií. Obě referenční úrovně produktu se týkají definované objemové koncentrace vodíku.
(31)
Vzhledem k tomu, že v odvětví energetiky by se od roku 2013 mělo stát výlučné dražení povolenek pravidlem a zároveň s ohledem na schopnost tohoto odvětví přesouvat zvýšené náklady na oxid uhličitý, a dále k tomu, že na výrobu elektřiny by neměly být přidělovány bezplatné povolenky, s výjimkou přechodného přidělování bezplatných povolenek na modernizaci výroby elektřiny a na výrobu elektřiny z odpadních plynů, by se toto rozhodnutí nemělo vztahovat na bezplatné přidělování povolenek na emise vznikající při výrobě či spotřebě elektřiny. Nicméně podle čl. 10a odst. 6 směrnice 2003/87/ES odvětví nebo pododvětví, u nichž se má za to, že jim hrozí značné riziko úniku uhlíku, mohou obdržet kompenzaci nákladů spojených s emisemi skleníkových plynů, které se promítají do cen elektřiny, na základě finančních opatření přijatých členskými státy v souladu s platnými a připravovanými pravidly státní podpory, která Komise v této oblasti přijme.
(32)
Je rovněž vhodné, aby referenční úrovně produktu zohledňovaly účinné způsoby využívání energie z odpadních plynů a emise spojené s využíváním této energie. Proto byl pro účely stanovení hodnot referenčních úrovní pro produkty, při jejichž výrobě vznikají odpadní plyny, ve značné míře zohledněn obsah uhlíku v těchto odpadních plynech. V případě, že jsou odpadní plyny vyváženy z výrobního procesu mimo systémové hranice referenční úrovně příslušného produktu a spáleny za účelem výroby tepla mimo systémové hranice postupu, pro který je stanovena referenční úroveň v příloze I, související emise by měly být zohledněny prostřednictvím přidělení dodatečných povolenek na emise na základě referenční úrovně tepla nebo paliva. Vzhledem k obecné zásadě, že žádné povolenky na emise by neměly být bezplatně přiděleny na výrobu elektřiny, aby se předešlo neopodstatněnému narušení hospodářské soutěže na trzích s elektřinou dodávanou pro potřeby průmyslových zařízení, a s ohledem na cenu uhlíku, která je nedílnou součástí ceny elektřiny, je vhodné, aby v případě, kdy jsou odpadní plyny vyváženy z výrobního procesu mimo systémové hranice referenční úrovně příslušného produktu a spáleny za účelem výroby elektřiny, nebyly přiděleny žádné dodatečné povolenky za vyšší podíl uhlíku, než je obsah uhlíku v odpadním plynu, který je zohledněn v referenční úrovni příslušného produktu.
(33)
Referenční úrovně produktu rovněž zohledňují historické emise ze spalování odpadních plynů spojených s výrobou příslušného produktu. Paliva používaná pro bezpečnostní spalování by měla být považována za paliva používaná pro výrobu neměřitelného tepla, aby se zohlednila závazná povaha tohoto spalování.
(34)
Je třeba realizovat výrazné investice do opatření zaměřených na boj proti změně klimatu a snížení uhlíkové intenzity hospodářství. Toto rozhodnutí by proto mělo být uplatňováno způsobem, který podpoří investice do čistých technologií v každém odvětví a pododvětví. Podle směrnice 2003/87/ES mohou v budoucnosti tento cíl doplnit další politiky a opatření, které mohou podpořit účinné využívání povolenek za účelem vytvoření dostatečných investic do energeticky účinnějších technologií. Zejména v případě, že konečný roční počet povolenek bezplatně přidělených všem stávajícím zařízením stanoveným v souladu s tímto rozhodnutím je výrazně nižší než maximální roční počet povolenek stanovený v čl. 10a odst. 5 směrnice 2003/87/ES, by změna tohoto rozhodnutí mohla motivovat k dalšímu snižování emisí skleníkových plynů v souladu s čl. 10a odst. 1 směrnice 2003/87/ES tím, že se povolenky přidělí zařízením schopným zavádět nové technologie, jež emise skleníkových plynů dále sníží.
(35)
Investice do rozsáhlého rozšíření kapacity, které umožňují novým účastníkům na trhu přístup k rezervě stanovené v čl. 10a odst. 7 směrnice 2003/87/ES, by měly být jednoznačné a měly by dosahovat určité výše, aby se zabránilo předčasnému vyčerpání rezervy povolenek na emise vytvořené pro nové účastníky na trhu, narušení hospodářské soutěže, zbytečné administrativní zátěži a aby bylo zajištěno rovné zacházení se zařízeními ve všech členských státech. Je proto vhodné stanovit prahovou hodnotu pro rozsáhlou změnu kapacity o 10 % instalované kapacity zařízení a vyžadovat, aby změna instalované kapacity měla za následek významně vyšší či nižší úroveň činnosti dotčeného zařízení. Nicméně při posuzování toho, zda je této prahové hodnoty dosaženo, by mělo být zohledněno dílčí rozšíření či snížení kapacity.
(36)
Vzhledem k omezenému množství povolenek v rezervě pro nové účastníky na trhu je vhodné posoudit, zda v případě, kdy se novým účastníkům na trhu vydá velké množství těchto povolenek, je zajištěn náležitý a spravedlivý přístup ke zbývajícím povolenkám v této rezervě. V závislosti na výsledcích uvedeného posouzení lze případně zavést čekací systém. Návrh tohoto systému a definice jeho kritérií způsobilosti by měly zohlednit různé povolovací postupy v členských státech, měly by bránit zneužití a neměly by vytvářet motivaci k zadržování povolenek v rezervě po nepřiměřeně dlouhé období.
(37)
S cílem zajistit, aby bezplatné povolenky na emise nebyly přidělovány zařízením, jež ukončila provoz, by toto rozhodnutí mělo stanovit opatření, která taková zařízení definují a zakazují vydávání povolenek, pokud nelze prokázat, že dané zařízení výrobu v určité a přiměřené době obnoví.
(38)
S cílem upravit množství povolenek na emise, které mají být přiděleny zařízení, jež částečně ukončilo provoz, byly stanoveny konkrétní prahové hodnoty, které srovnávají omezenou úroveň činnosti s počáteční úrovní činnosti. Množství povolenek na emise, které mají být přiděleny, by mělo být odpovídajícím způsobem upraveno počínaje rokem následujícím po roce, během něhož zařízení částečně ukončilo provoz. V případě, že takové zařízení opět dosáhne úrovně činnosti, která přesahuje prahové hodnoty, by původní množství povolenek na emise, které má být přiděleno, mělo být v závislosti na úrovni provozu zařízení částečně nebo dokonce zcela obnoveno.
(39)
V příslušných případech byly zohledněny pokyny pro výklad přílohy I směrnice 2003/87/ES.
(40)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro změnu klimatu,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět
Toto rozhodnutí stanoví přechodná pravidla harmonizovaného přidělování bezplatných povolenek na emise platná v celé Unii podle směrnice 2003/87/ES od roku 2013.
Článek 2
Oblast působnosti
Toto rozhodnutí se vztahuje na přidělování bezplatných povolenek na emise podle kapitoly III (stacionární zařízení) směrnice 2003/87/ES v obchodovacích obdobích od roku 2013, s výjimkou přechodného přidělování bezplatných povolenek na emise v souvislosti s modernizací výroby elektřiny podle článku 10c směrnice 2003/87/ES.
Článek 3
Definice
Pro účely tohoto rozhodnutí se rozumí:
a)
„stávajícím zařízením“ jakékoli zařízení, které poprvé provádí jednu či více činností uvedených v příloze I směrnice 2003/87/ES nebo činnost, na niž se vztahuje systém Unie, v souladu s článkem 24 uvedené směrnice, a které
i)
obdrželo povolení k vypouštění emisí skleníkových plynů před 30. červnem 2011, nebo
ii)
skutečně provozuje činnost, do 30. června 2011 obdrželo všechna příslušná environmentální povolení, případně včetně povolení stanoveného ve směrnici 2008/1/ES, a které do 30. června 2011 splnilo všechna ostatní kritéria definovaná ve vnitrostátním právním řádu dotčeného členského státu, na jejichž základě by toto zařízení získalo povolení k vypouštění emisí skleníkových plynů;
b)
„dílčím zařízením pro referenční úroveň produktu (product benchmark sub-installation)“ vstupy, výstupy a příslušné emise související s výrobou produktu, pro nějž byla stanovena referenční úroveň v příloze I;
c)
„dílčím zařízením pro referenční úroveň tepla (heat benchmark sub-installation)“ vstupy, výstupy a příslušné emise, které nejsou spojeny s dílčím zařízením pro referenční úroveň produktu a které souvisejí s výrobou, dovozem (ze zařízení nebo jiného subjektu, na který se vztahuje systém Unie) nebo s výrobou i dovozem (ze zařízení nebo jiného subjektu, na který se vztahuje systém Unie) měřitelného tepla, jež se
-
spotřebovává v rámci hranic zařízení při výrobě produktů, při výrobě jiné mechanické energie než energie používané k výrobě elektřiny, při topení nebo chlazení s výjimkou tepla spotřebovaného při výrobě elektřiny nebo jež se
-
vyváží do zařízení nebo jiného subjektu, na který se nevztahuje systém Unie, s výjimkou tepla vyvezeného za účelem výroby elektřiny;
d)
„dílčím zařízením pro referenční úroveň paliva (fuel benchmark sub-installation)“ vstupy, výstupy a příslušné emise, které nejsou spojeny s dílčím zařízením pro referenční úroveň produktu a které souvisejí s výrobou neměřitelného tepla spalováním paliva, jež je spotřebováváno při výrobě produktů, při výrobě jiné mechanické energie než energie používané k výrobě elektřiny, při topení nebo chlazení s výjimkou tepla spotřebovaného při výrobě elektřiny, včetně bezpečnostního spalování;
e)
„měřitelným teplem“ čistý tok tepla dopravovaný prostřednictvím zjistitelných potrubí nebo vedení pomocí prostředku pro přenos tepla, jako je zejména pára, horký vzduch, voda, ropa, tekuté kovy a soli, pro něž je nebo by mohl být instalován měřič tepla;
f)
„měřičem tepla“ měřič tepla ve smyslu přílohy MI-004 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/22/ES (5) nebo jakékoliv jiné zařízení sloužící k měření a zaznamenávání množství vyrobené tepelné energie na základě objemových průtoků a teplot;
g)
„neměřitelným teplem“ jiné teplo než teplo měřitelné;
h)
„dílčím zařízením pro emise z procesů (process emissions sub-installation)“ emise skleníkových plynů uvedených v příloze I směrnice 2003/87/ES kromě oxidu uhličitého, k nimž dochází mimo systémové hranice referenční úrovně produktu uvedeného v příloze I, nebo emise oxidu uhličitého, k nimž dochází mimo systémové hranice referenční úrovně produktu uvedeného v příloze I, v důsledku některé z následujících činností a emise ze spalování částečně zoxidovaného uhlíku, který vzniká v důsledku následujících činností za účelem výroby měřitelného tepla, neměřitelného tepla nebo elektřiny, za předpokladu, že se odečtou emise, které by vznikly při spalování takového množství zemního plynu, jež je rovno technicky využitelnému energetickému obsahu spáleného částečně zoxidovaného uhlíku:
i)
chemická nebo elektrolytická redukce sloučenin kovů v rudách, koncentrátech a druhotných surovinách,
ii)
odstraňování nečistot z kovů a sloučenin kovů,
iii)
rozklad uhličitanů s výjimkou uhličitanů k čistění spalin,
iv)
chemické syntézy, při nichž se na reakci podílí materiál obsahující uhlík a jejichž hlavním účelem není výroba tepla,
v)
použití přísad nebo surovin obsahujících uhlík, jejichž hlavním účelem není výroba tepla,
vi)
chemická nebo elektrolytická redukce oxidů polokovů a oxidů nekovů, jako jsou oxidy křemíku a fosfáty;
i)
„rozsáhlým rozšířením kapacity“ rozsáhlé navýšení počáteční instalované kapacity dílčího zařízení, v jehož důsledku dojde ke všem těmto okolnostem:
i)
dojde k jedné či více identifikovatelným fyzickým změnám týkajícím se jeho technické konfigurace a fungování, které nepředstavují pouhé nahrazení stávající výrobní linky, a
ii)
dílčí zařízení lze provozovat při kapacitě, která je alespoň o 10 % vyšší než počáteční instalovaná kapacita dílčího zařízení před provedením změny, nebo
iii)
dílčí zařízení, jehož se fyzická změna týká, má výrazně vyšší úroveň činnosti, v jejímž důsledku jsou dodatečně přiděleny povolenky na emise v množství přesahujícím 50 000 povolenek za rok, což představuje alespoň 5 % předběžného ročního množství povolenek na emise bezplatně přidělených tomuto dílčímu zařízení před provedením změny;
j)
„rozsáhlým snížením kapacity“ jedna nebo více zjistitelných fyzických změn vedoucích k rozsáhlému snížení počáteční instalované kapacity a úrovně činnosti dílčího zařízení v rozsahu, jenž je považován za rozsáhlé rozšíření kapacity;
k)
„rozsáhlou změnou kapacity“ buď rozsáhlé rozšíření kapacity, nebo rozsáhlé snížení kapacity;
l)
„navýšenou kapacitou“ rozdíl mezi počáteční instalovanou kapacitou dílčího zařízení a instalovanou kapacitou téhož dílčího zařízení poté, co u něj bylo provedeno rozsáhlé rozšíření kapacity, která se určí na základě průměru dvou nejvyšších měsíčních objemů výroby během prvních šesti měsíců následujících po zahájení změněného provozu;
m)
„sníženou kapacitou“ rozdíl mezi počáteční instalovanou kapacitou dílčího zařízení a instalovanou kapacitou téhož dílčího zařízení poté, co u něj bylo provedeno rozsáhlé snížení kapacity, která se určí na základě průměru dvou nejvyšších měsíčních objemů výroby během prvních šesti měsíců následujících po zahájení změněného provozu;
n)
„zahájením běžného provozu“ ověřený a schválený první den nepřetržitého devadesátidenního období, nebo v případě, že obvyklý výrobní cyklus v daném odvětví nepředpokládá nepřetržitou výrobu, první den devadesátidenního období rozděleného na výrobní cykly specifické pro dané odvětví, během něhož je zařízení v provozu a využívá alespoň 40 % kapacity, pro niž je jeho technické vybavení konstruováno, případně s přihlédnutím k provozním podmínkám specifickým pro dané zařízení;
o)
„zahájením změněného provozu“ ověřený a schválený první den nepřetržitého devadesátidenního období, nebo v případě, že obvyklý výrobní cyklus v daném odvětví nepředpokládá nepřetržitou výrobu, první den devadesátidenního období rozděleného na výrobní cykly specifické pro dané odvětví, během něhož je změněné dílčí zařízení v provozu a využívá alespoň 40 % kapacity, pro niž je jeho technické vybavení konstruováno, případně s přihlédnutím k provozním podmínkám specifickým pro dané zařízení;
p)
„bezpečnostním spalováním“ spalování pilotních paliv a velmi kolísavého množství plynů ze zpracování nebo zbytkových plynů v jednotce vystavené atmosférickým narušením, které je výslovně vyžadováno z bezpečnostních důvodů v příslušných povoleních pro zařízení;
q)
„soukromou domácností“ obytná jednotka, kterou si osoby jednotlivě nebo ve skupinách zařídí tak, aby jim mohlo být poskytováno měřitelné teplo;
r)
„ověřovatelem“ příslušná, nezávislá osoba nebo ověřovací subjekt odpovědný za provádění a vykazování procesu ověřování v souladu s podrobnými požadavky stanovenými členským státem podle přílohy V směrnice 2003/87/ES;
s)
„přiměřeným ujištěním“ vysoká, nikoli však absolutní míra ujištění kladně vyjádřená v ověřovacím posudku a udávající, že údaje, jež podléhají ověření, neobsahují významnou nesprávnost;
t)
„mírou ujištění“ míra jistoty, s níž ověřovatel v závěrech ověření uvede, že bylo prokázáno, že údaje předložené k danému zařízení neobsahují nebo obsahují významnou nesprávnost;
u)
„významnou nesprávností“ podstatná neprávnost (opomenutí, nesprávná prohlášení a chyby s výjimkou přípustné nejistoty) v předložených údajích, která by podle odborného posudku ověřovatele mohla mít vliv na následné použití těchto údajů příslušným orgánem při výpočtu přidělených povolenek na emise.
Článek 4
Příslušný orgán a zaokrouhlování
1. Členské státy přijmou k provedení pravidel tohoto rozhodnutí příslušná správní opatření, včetně jmenování příslušného orgánu či orgánů v souladu s článkem 18 směrnice 2003/87/ES.
2. Veškeré výpočty týkající se množství povolenek provedené v souladu s tímto rozhodnutím se zaokrouhlují směrem nahoru na nejbližší povolenku.
KAPITOLA II
STÁVAJÍCÍ ZAŘÍZENÍ
Článek 5
Určení zařízení
1. Každý členský stát určí všechna zařízení nacházející se na jeho území, která jsou způsobilá pro přidělení bezplatných povolenek podle článku 10a směrnice 2003/87/ES.
2. Každý členský stát rovněž určí všechny výrobce elektřiny produkující teplo a malá zařízení, která mohou být vyloučena ze systému Unie na základě článku 27 směrnice 2003/87/ES.
Článek 6
Rozdělení na dílčí zařízení
1. Pro účely tohoto rozhodnutí členské státy rozdělí všechna zařízení způsobilá pro bezplatné přidělení povolenek na emise podle článku 10a směrnice 2003/87/ES na jedno nebo více těchto dílčích zařízení:
a)
dílčí zařízení pro referenční úroveň produktu;
b)
dílčí zařízení pro referenční úroveň tepla;
c)
dílčí zařízení pro referenční úroveň paliva;
d)
dílčí zařízení pro emise z procesů.
Dílčí zařízení musí v co největší možné míře odpovídat fyzickým částem zařízení.
U dílčích zařízení pro referenční úroveň tepla, dílčích zařízení pro referenční úroveň paliva a dílčích zařízení pro emise z procesů členské státy jasně rozliší na základě kódů NACE a Prodcom, zda příslušný proces spadá, nebo nespadá do odvětví či pododvětví, u nichž se má za to, že jim hrozí značné riziko úniku uhlíku, jak stanoví rozhodnutí 2010/2/EU.
Jestliže zařízení, na něž se vztahuje systém Unie, vyrobilo a vyvezlo měřitelné teplo do zařízení nebo jiného subjektu, na který se systém Unie nevztahuje, členské státy předpokládají, že příslušný proces dílčího zařízení pro referenční úroveň tepla spojený s tímto teplem nespadá do odvětví ani pododvětví, u něhož se má za to, že mu hrozí značné riziko úniku uhlíku, jak stanoví rozhodnutí 2010/2/EU, ledaže příslušný orgán zjistí, že spotřebitel měřitelného tepla pochází z odvětví nebo pododvětví, u něhož se má za to, že mu hrozí značné riziko úniku uhlíku, jak stanoví rozhodnutí 2010/2/EU.
2. Součet vstupů, výstupů a objemu emisí jednotlivých dílčích zařízení nesmí přesáhnout vstupy, výstupy a celkový objem emisí zařízení.
Článek 7
Shromažďování základních údajů
1. Pro každé stávající zařízení způsobilé pro přidělení bezplatných povolenek na emise podle článku 10a směrnice 2003/87/ES, včetně zařízení, která jsou v provozu pouze příležitostně, zejména zařízení, která jsou držena v rezervě nebo v pohotovostním režimu, a zařízení provozovaná podle sezónního rozvrhu členské státy za všechny roky v období od 1. ledna 2005 do 31. prosince 2008 nebo případně od 1. ledna 2009 do 31. prosince 2010, během kterých bylo zařízení v provozu, shromáždí od provozovatele veškeré příslušné informace a údaje týkající se jednotlivých parametrů uvedených v příloze IV.
2. Členské státy shromáždí údaje pro každé dílčí zařízení zvlášť. V případě potřeby si členské státy mohou od provozovatele vyžádat další údaje.
V případě, že 95 % vstupů, výstupů a příslušných emisí dílčího zařízení pro referenční úroveň tepla, dílčího zařízení pro referenční úroveň paliva nebo dílčího zařízení pro emise z procesů spadá do odvětví či pododvětví, u nichž se má za to, že jim hrozí značné riziko úniku uhlíku, jak stanoví rozhodnutí 2010/2/EU, nebo v případě, že 95 % vstupů, výstupů a příslušných emisí dílčího zařízení pro referenční úroveň tepla, dílčího zařízení pro referenční úroveň paliva nebo dílčího zařízení pro emise z procesů spadá do odvětví a pododvětví, u nichž se nemá za to, že jim hrozí značné riziko úniku uhlíku, mohou členské státy zprostit provozovatele povinnosti poskytnout údaje umožňující rozlišit, zda se jedná o riziko úniku uhlíku.
3. Členské státy od provozovatele požadují, aby předložil počáteční instalovanou kapacitu jednotlivých dílčích zařízení pro referenční úroveň produktu, již určí tímto způsobem:
a)
počáteční instalovaná kapacita se v zásadě stanoví jako průměr dvou nejvyšších měsíčních objemů výroby v období od 1. ledna 2005 do 31. prosince 2008 za předpokladu, že dílčí zařízení bylo provozováno při této zátěži 720 hodin měsíčně a 12 měsíců v roce;
b)
pokud není možné určit počáteční instalovanou kapacitu podle písmena a), provede se pokusné ověření kapacity dílčího zařízení pod dohledem ověřovatele, aby se zajistilo, že použité parametry jsou typické pro dotčené odvětví a že výsledky pokusného ověření jsou reprezentativní.
4. Pokud u dílčího zařízení došlo v období od 1. ledna 2005 do 30. června 2011 k rozsáhlé změně kapacity, členské státy požádají provozovatele, aby kromě počáteční instalované kapacity daného dílčího zařízení, určené v souladu s odstavcem 3, do zahájení změněného provozu předložil také navýšenou nebo případně sníženou kapacitu, jakož i instalovanou kapacitu dílčího zařízení, u něhož došlo k rozsáhlé změně kapacity, určenou na základě průměru dvou nejvyšších měsíčních objemů výroby během prvních šesti měsíců následujících po zahájení změněného provozu. Členské státy mají za to, že tato instalovaná kapacita dílčího zařízení po rozsáhlé změně kapacity představuje počáteční instalovanou kapacitu dílčího zařízení pro potřeby posouzení veškerých dalších rozsáhlých změn kapacity.
5. Členské státy získají, zaznamenají a zdokumentují údaje způsobem, který umožní jejich náležité využití příslušným orgánem.
Členské státy mohou provozovatele požádat, aby k předložení údajů použil elektronickou šablonu, nebo za tímto účelem mohou specifikovat formát souboru. Členské státy však provozovateli umožní použít jakoukoli specifikovanou elektronickou šablonu nebo formát souboru uveřejněný Komisí pro účely shromažďování údajů podle tohoto článku, s výjimkou případů, kdy specifikovaná šablona či formát souboru členského státu vyžaduje přinejmenším zadání stejných údajů.
6. Vstupy, výstupy a příslušné emise, pro něž jsou dostupné pouze údaje pro zařízení jako celek, se poměrně přidělí příslušným dílčím zařízením takto:
a)
v případě, že jsou produkty vyráběny jeden po druhém ve stejné výrobní lince, vstupy, výstupy a příslušné emise se přidělí sekvenčně na základě doby využití za rok u každého dílčího zařízení;
b)
v případě, že není možné vstupy, výstupy a příslušné emise přidělit podle písmena a), přidělí se na základě hmotnosti či objemu jednotlivých vyráběných produktů nebo odhadů založených na poměru volné reakční entalpie souvisejících chemických reakcí či na základě jiného vhodného distribučního klíče, který lze podepřít důkladnou vědeckou metodikou.
7. Členské státy od provozovatelů požadují, aby předkládali úplné a jednotné údaje a aby zajistili, že se dílčí zařízení mezi sebou nepřekrývají a že nedochází k dvojímu započtení. Členské státy zejména zajistí, aby provozovatelé prováděli hloubkovou kontrolu a předkládali údaje vykazující nejvyšší možnou míru přesnosti tak, aby bylo možné podat přiměřené ujištění o integritě údajů.
Za tímto účelem členské státy zajistí, aby každý provozovatel rovněž předložil zprávu o metodice obsahující zejména popis zařízení, použitou metodiku kompilace, různé zdroje údajů, jednotlivé kroky výpočtu a případně též předpoklady a metodiku použitou k přiřazení emisí příslušným dílčím zařízením v souladu s odstavcem 6. Členské státy mohou provozovateli nařídit, aby prokázal přesnost a úplnost poskytnutých údajů.
8. V případě, že údaje chybějí, členské státy si od provozovatele vyžádají náležité odůvodnění.
Členské státy požadují, aby provozovatel veškeré chybějící údaje nahradil konzervativními odhady, založenými zejména na osvědčené praxi v odvětví a nejaktuálnějších vědeckých a technických poznatcích, před ověřením nebo nejpozději během ověření ověřovatelem.
V případě, že jsou údaje částečně k dispozici, se konzervativním odhadem rozumí, že extrapolovaná hodnota nesmí překročit 90 % hodnoty získané s využitím dostupných údajů.
Pokud nejsou k dispozici žádné údaje o měřitelných tocích tepla u dílčího zařízení pro referenční úroveň tepla, může být odvozena náhradní hodnota z příslušného energetického vstupu, který se vynásobí naměřenou účinností výroby tepla ověřenou ověřovatelem. V případě, že takové údaje o účinnosti nejsou dostupné, uplatní se na odpovídající energetický vstup výroby měřitelného tepla referenční účinnost 70 %.
9. Každý členský stát zpřístupní na požádání údaje shromážděné podle odstavců 1 až 6 Komisi.
Článek 8
Ověřování
1. V rámci postupu shromažďování údajů v souladu s článkem 7 členské státy přijmou pouze údaje, které byly ověřovatelem označeny za uspokojivé. Postup ověřování se zaměří na zprávu o metodice a vykázané parametry uvedené v článku 7 a v příloze IV. Ověřování se týká spolehlivosti, věrohodnosti a přesnosti údajů poskytnutých provozovatelem a musí vyústit v ověřovací posudek, v němž je s přiměřeným ujištěním uvedeno, že předložené údaje neobsahují významné nesprávnosti.
2. Členské státy zajistí, aby ověřovatel byl nezávislý na provozovateli, vykonával své činnosti kvalitně, objektivně a profesionálně a rozuměl všem těmto bodům:
a)
ustanovením tohoto rozhodnutí, jakož i příslušným normám a pokynům;
b)
požadavkům právních a správních předpisů týkajícím se ověřovaných činností;
c)
vytváření veškerých informací týkajících se jednotlivých parametrů nebo zdrojů emisí v zařízení, zejména pokud jde o shromažďování, měření, výpočet a vykazování údajů.
3. Kromě požadavků stanovených v rozhodnutí 2007/589/ES členské státy zajistí, aby byly splněny všechny tyto minimální požadavky:
a)
ověřovatel ověření naplánoval a provedl na základě odborně-skeptického přístupu a s vědomím toho, že mohou existovat okolnosti vedoucí k významným nesprávnostem informací a předložených údajů;
b)
ověřovatel potvrdil pouze vykázané parametry stanovené s vysokou mírou jistoty. Vysoká míra jistoty předpokládá, že provozovatel nutně prokáže, že:
i)
vykázané parametry neobsahují nesrovnalosti,
ii)
shromažďování parametrů bylo provedeno v souladu s platnými normami nebo pokyny,
iii)
příslušné záznamy o zařízení jsou úplné a jednotné;
c)
ověřovatel zahájil proces ověřování strategickou analýzou všech relevantních činností prováděných v zařízení a má přehled o všech činnostech a jejich významu pro přidělování povolenek;
d)
ověřovatel zohlednil informace obsažené v povolení k vypouštění emisí skleníkových plynů nebo v jiných příslušných environmentálních povoleních, jako je povolení stanovené ve směrnici 2008/1/ES, zejména při posuzování počáteční instalované kapacity dílčích zařízení;
e)
ověřovatel analyzoval inherentní a kontrolní rizika spojená s rozsahem a komplexností činností provozovatele a spojená s parametry přidělování, která by mohla vést k významným nepřesnostem, a na základě této analýzy rizik vypracoval plán ověření;
f)
ověřovatel případně provedl prohlídku na místě za účelem kontroly provozu měřidel a systémů monitorování, provedl dotazování a shromáždil dostatečné informace a důkazy. Jestliže ověřovatel usoudil, že kontrola na místě není vhodná, musí být schopen své rozhodnutí obhájit před příslušným orgánem;
g)
ověřovatel uskutečnil plán ověřování tím, že shromáždil údaje v souladu se stanovenými metodami odběru vzorků, rekapitulačními kontrolami, přezkoumáním dokladů, analytickými postupy a postupy přezkoumání údajů, včetně všech dalších příslušných důkazů, na nichž ověřovatel založí svůj ověřovací posudek;
h)
ověřovatel si od provozovatele vyžádal jakékoli chybějící údaje nebo doplnění chybějících částí revizních záznamů, vysvětlení odchylek v parametrech či údajích o emisích nebo revizi výpočtů nebo úpravu vykazovaných údajů;
i)
ověřovatel připravil zprávu o interním ověřování. Tato zpráva o ověřování zaznamenává důkazy o tom, že strategická analýza, analýza rizika a plán ověřování byly provedeny úplně, a poskytuje dostatečné informace na podporu ověřovacích posudků. Zpráva o interním ověřování musí rovněž umožnit potenciální vyhodnocení auditu příslušným orgánem a akreditačním orgánem;
j)
ověřovatel vydal posudek s ohledem na to, zda vykázané parametry obsahují významnou nepřesnost a zda na základě zjištění obsažených ve zprávě o interním ověřování existují jiné problémy, jež mají význam pro ověřovací posudek;
k)
ověřovatel předložil metodiku ověřování, svá zjištění a ověřovací posudek ve zprávě o ověřování určené provozovateli, kterou provozovatel se zprávou o metodice a vykázanými parametry předloží příslušnému orgánu.
4. Členské státy nepřidělí bezplatné povolenky na emise zařízení v případě, že údaje týkající se tohoto zařízení nebyly v rámci ověřování označeny za uspokojivé.
Členské státy se mohou rozhodnout přidělit bezplatné povolenky určitému zařízení, jehož údaje nebyly v rámci ověřování označeny za uspokojivé, pouze pokud jsou přesvědčeny, že chybějící údaje, které vedly k danému posudku ověřovatele, jsou důsledkem mimořádných a nepředvídatelných okolností, kterým se nedalo předejít ani v případě, že by byla vynaložena veškerá náležitá péče, a které jsou mimo kontrolu provozovatele dotčeného zařízení, zejména takových okolností, jako jsou přírodní katastrofy, válka, hrozba válkou, teroristické činy, revoluce, povstání, sabotáž nebo vandalismus.
5. Po ověření členské státy zejména zajistí, aby se jednotlivá dílčí zařízení mezi sebou vzájemně nepřekrývala a nedocházelo k dvojímu započtení.
Článek 9
Historická úroveň činnosti
1. U stávajících zařízení členské státy určí historickou úroveň činnosti každého zařízení za základní období od 1. ledna 2005 do 31. prosince 2008, nebo - v případě vyšší úrovně činnosti - za základní období od 1. ledna 2009 do 31. prosince 2010 na základě údajů shromážděných podle článku 7.
2. Historická úroveň činnosti týkající se produktů se u každého produktu, pro nějž byla stanovena referenční úroveň podle přílohy I, vztahuje ke střední hodnotě roční historické výroby tohoto produktu v dotčeném zařízení během základního období.
3. Historická úroveň činnosti týkající se tepla se vztahuje ke střední hodnotě ročního historického dovozu (ze zařízení, na které se vztahuje systém Unie), výroby nebo dovozu (ze zařízení, na které se vztahuje systém Unie) i výroby měřitelného tepla, jež se spotřebovává v rámci hranic zařízení při výrobě produktů, při výrobě jiné mechanické energie než energie používané k výrobě elektřiny, při topení nebo chlazení s výjimkou tepla spotřebovaného při výrobě elektřiny nebo jež se vyváží do zařízení nebo jiného subjektu, na který se nevztahuje systém Unie, s výjimkou tepla vyvezeného za účelem výroby elektřiny během základního období a je vyjádřena v terajoulech za rok.
4. Historická úroveň činnosti týkající se paliva se vztahuje ke střední hodnotě roční historické spotřeby paliv použitých při výrobě neměřitelného tepla spotřebovaného při výrobě produktů, při výrobě jiné mechanické energie než energie používané k výrobě elektřiny, při topení nebo chlazení s výjimkou tepla spotřebovaného při výrobě elektřiny, včetně bezpečnostního spalování, během základního období a je vyjádřena v terajoulech za rok.
5. U emisí z procesů, které vznikly v souvislosti s výrobou produktů v dotčeném zařízení během základního období uvedeného v odstavci 1, se historická úroveň činnosti týkající se procesů vztahuje ke střední hodnotě ročních historických emisí z procesů a je vyjádřena v tunách ekvivalentu oxidu uhličitého.
6. Pro účely stanovení středních hodnot podle odstavců 1 až 5 se zohledňují pouze kalendářní roky, během nichž bylo zařízení v provozu alespoň jeden den.
Pokud bylo zařízení během příslušného základního období v provozu méně než dva kalendářní roky, historické úrovně činnosti se vypočítají na základě počáteční instalované kapacity jednotlivých dílčích zařízení určené v souladu s metodikou stanovenou v čl. 7 odst. 3, která se vynásobí příslušným koeficientem využití kapacity určeným v souladu s čl. 19 odst. 2.
7. Odchylně od odstavce 2 členské státy určí historickou úroveň činnosti týkající se produktů u produktů, na něž se vztahují referenční úrovně produktu uvedené v příloze III, na základě střední hodnoty roční historické výroby podle vzorců uvedených v téže příloze.
8. Stávající zařízení, která jsou v provozu pouze příležitostně, zejména včetně zařízení, která jsou držena v rezervě nebo v pohotovostním režimu, a zařízení provozovaná podle sezónního rozvrhu, která nebyla v provozu alespoň jeden den v daném kalendářním roce během základního období, se zohlední při stanovování středních hodnot podle odstavce 1 za předpokladu, že jsou splněny všechny tyto podmínky:
a)
je jasně prokázáno, že zařízení je v provozu pouze příležitostně, zejména je-li pravidelně provozováno jako rezervní či pohotovostní kapacita nebo je-li pravidelně provozováno podle sezónního rozvrhu;
b)
na zařízení se vztahuje povolení k vypouštění emisí skleníkových plynů a všechna další příslušná povolení k provozu zařízení, která jsou vyžadována vnitrostátním právním řádem členského státu;
c)
je technicky možné zahájit provoz v krátké době a je pravidelně prováděna údržba.
9. U stávajícího zařízení, u něhož v období od 1. ledna 2005 do 30. června 2011 došlo k rozsáhlému rozšíření či rozsáhlému snížení kapacity, je historickými úrovněmi činnosti součet středních hodnot stanovených podle odstavce 1 bez rozsáhlé změny kapacity a historických úrovní činnosti navýšené či snížené kapacity.
Historickými úrovněmi činnosti navýšené či snížené kapacity je rozdíl mezi počáteční instalovanou kapacitou jednotlivých dílčích zařízení, u nichž došlo k rozsáhlé změně kapacity určené v souladu s čl. 7 odst. 3, do zahájení změněného provozu a instalovanou kapacitou po rozsáhlé změně kapacity určené v souladu s čl. 7 odst. 4, který se vynásobí průměrným historickým využitím kapacity dotčeného zařízení v letech před zahájením změněného provozu.
Článek 10
Přidělování povolenek na úrovni zařízení
1. Na základě údajů shromážděných v souladu s článkem 7 členské státy pro každý rok vypočítají množství povolenek na emise bezplatně přidělených od roku 2013 každému stávajícímu zařízení na jejich území podle odstavců 2 až 8.
2. Pro účely tohoto výpočtu členské státy nejprve pro každé dílčí zařízení zvlášť stanoví předběžné roční množství bezplatně přidělených povolenek na emise, a to tímto způsobem:
a)
u každého dílčího zařízení pro referenční úroveň produktu odpovídá předběžné roční množství bezplatně přidělených povolenek na emise za daný rok hodnotě této referenční úrovně produktu, jak je uvedeno v příloze I, která se vynásobí příslušnou historickou úrovní činnosti týkající se produktů;
b)
u
i)
dílčího zařízení pro referenční úroveň tepla odpovídá předběžné roční množství bezplatně přidělených povolenek na emise za daný rok hodnotě referenční úrovně produktu pro měřitelné teplo, jak je uvedeno v příloze I, která se vynásobí příslušnou historickou úrovní činnosti týkající se tepla za spotřebu měřitelného tepla,
ii)
dílčího zařízení pro referenční úroveň paliva odpovídá předběžné roční množství bezplatně přidělených povolenek na emise za daný rok hodnotě referenční úrovně paliva, jak je uvedeno v příloze I, která se vynásobí příslušnou historickou úrovní činnosti týkající se paliva za spotřebované palivo,
iii)
dílčího zařízení pro emise z procesů odpovídá předběžné roční množství bezplatně přidělených povolenek na emise za daný rok historické úrovni činnosti týkající se procesů vynásobené hodnotou 0,9700.
3. Je-li měřitelné teplo vyváženo do soukromých domácností a předběžné roční množství povolenek na emise určené v souladu s odst. 2 písm. b) bodem i) na rok 2013 je nižší než střední hodnota ročních historických emisí spojená s výrobou měřitelného tepla vyvezeného daným dílčím zařízením do soukromých domácností v období od 1. ledna 2005 do 31. prosince 2008, předběžné roční množství povolenek na emise na rok 2013 se upraví o příslušný rozdíl. V jednotlivých letech období 2014-2020 se předběžné roční množství povolenek na emise určené v souladu s odst. 2 písm. b) bodem i) upraví za předpokladu, že předběžné roční množství povolenek na emise na daný rok je nižší než procentní podíl výše uvedené střední hodnoty ročních historických emisí. Uvedený procentní podíl činí 90 % v roce 2014 a každý následující rok se sníží o 10 procentních bodů
4. Pro účely provedení čl. 10a odst. 11 směrnice 2003/87/ES se koeficienty uvedené v příloze VI použijí na předběžné roční množství povolenek na emise bezplatně přidělených jednotlivým dílčím zařízením podle odstavce 2 tohoto článku za daný rok v případě, že procesy v těchto dílčích zařízeních spadají do odvětví a pododvětví, u nichž se nemá za to, že jim hrozí značné riziko úniku uhlíku, jak stanoví rozhodnutí 2010/2/EU.
V případě, že procesy v těchto dílčích zařízeních spadají do odvětví a pododvětví, u nichž se má za to, že jim hrozí značné riziko úniku uhlíku, jak stanoví rozhodnutí 2010/2/EU, koeficientem, který se použije pro roky 2013 a 2014, je hodnota 1. Odvětví či pododvětví, u nichž je koeficientem pro roky 2015 až 2020 hodnota 1, se určí podle čl. 10a odst. 13 směrnice 2003/87/ES.
5. V případě, že alespoň 95 % historické úrovně činnosti dílčího zařízení pro referenční úroveň tepla, dílčího zařízení pro referenční úroveň paliva nebo dílčího zařízení pro emise z procesů spadá do odvětví a pododvětví, u nichž se má za to, že jim hrozí značné riziko úniku uhlíku, jak stanoví rozhodnutí 2010/2/EU, má se za to, že značné riziko úniku uhlíku hrozí dílčímu zařízení jako celku.
V případě, že alespoň 95 % historické úrovně činnosti dílčího zařízení pro referenční úroveň tepla, dílčího zařízení pro referenční úroveň paliva nebo dílčího zařízení pro emise z procesů spadá do odvětví a pododvětví, u nichž se nemá za to, že jim hrozí značné riziko úniku uhlíku, jak stanoví rozhodnutí 2010/2/EU, má se za to, že značné riziko úniku uhlíku nehrozí dílčímu zařízení jako celku.
6. Předběžné roční množství povolenek na emise bezplatně přidělené dílčím zařízením, která získala měřitelné teplo od dílčích zařízení vyrábějících produkty, na které se vztahují referenční úrovně kyseliny dusičné uvedené v příloze I, se sníží o roční historickou spotřebu tohoto tepla během základního období uvedeného v čl. 9 odst. 1, která se vynásobí hodnotou referenční úrovně tepla pro toto měřitelné teplo, jak je uvedeno v příloze I.
7. Předběžným celkovým ročním množstvím povolenek na emise bezplatně přidělených jednotlivým zařízením je souhrn předběžného ročního množství bezplatně přidělených povolenek na emise všech dílčích zařízení, které se vypočítá podle odstavců 2, 3, 4, 5 a 6.
V případě, že zařízení zahrnuje dílčí zařízení vyrábějící buničinu (sulfátovou krátkovláknitou buničinu, sulfátovou dlouhovláknitou buničinu, termomechanickou a mechanickou buničinu, sulfitovou buničinu nebo další druhy buničiny, na které se nevztahuje referenční úroveň produktu), která vyvážejí měřitelné teplo do jiných technicky propojených dílčích zařízení, v předběžném celkovém ročním množství bezplatně přidělených povolenek na emise se zohlední - aniž je tím dotčeno předběžné roční množství povolenek na emise bezplatně přidělených jiným dílčím zařízením dotčeného zařízení - předběžné roční množství bezplatně přidělených povolenek na emise, pouze pokud jsou produkty z buničiny vyrobené tímto dílčím zařízením uvedeny na trh a nejsou v tomtéž zařízení ani v jiných technicky propojených zařízeních zpracovávány na papír.
8. Při stanovování předběžného celkového ročního množství povolenek na emise bezplatně přidělených jednotlivým zařízením členské státy zajistí, aby emise nebyly započteny dvakrát a aby množství přidělených povolenek nebylo záporné. Emise se nezapočítávají dvakrát zejména v případě, že zařízení dováží meziprodukt, na nějž se vztahuje referenční úroveň produktu podle definice příslušných systémových hranic stanovené v příloze I, při stanovování předběžného celkového ročního množství bezplatných povolenek na emise přidělených oběma dotčeným zařízením.
9. Konečným celkovým ročním množstvím povolenek na emise bezplatně přidělených jednotlivým stávajícím zařízením je s výjimkou zařízení, na něž se vztahuje čl. 10a odst. 3 směrnice 2003/87/ES, předběžné celkové roční množství povolenek na emise bezplatně přidělených jednotlivým zařízením určené v souladu s odstavcem 7, jež se vynásobí opravným koeficientem, který je jednotný pro všechna odvětví a stanoví se v souladu s čl. 15 odst. 3.
U zařízení, na něž se vztahuje čl. 10a odst. 3 směrnice 2003/87/ES a která jsou způsobilá pro přidělování bezplatných povolenek na emise, odpovídá konečné celkové roční množství bezplatně přidělených povolenek na emise předběžnému celkovému ročnímu množství povolenek na emise bezplatně přidělených jednotlivým zařízením určenému v souladu s odstavcem 7, které se každoročně upraví o lineární koeficient uvedený v čl. 10a odst. 4 směrnice 2003/87/ES, přičemž referenčním množstvím je předběžné celkové roční množství povolenek na emise bezplatně přidělených dotčenému zařízení na rok 2013.
Článek 11
Přidělování povolenek na provoz ethylenové jednotky
Odchylně od čl. 10 odst. 2 písm. a) odpovídá předběžné roční množství povolenek na emise bezplatně přidělených dílčímu zařízení pro referenční úroveň produktu v souvislosti s výrobou chemických látek vysoké hodnoty (dále jen „HVC“) hodnotě referenční úrovně produktu pro provoz ethylenové jednotky uvedené v příloze I, která se vynásobí historickou úrovní činnosti stanovenou v souladu s přílohou III a podílem celkových přímých emisí včetně emisí z čistého dovezeného tepla za základní období uvedené v čl. 9 odst. 1 tohoto rozhodnutí, vyjádřených v tunách ekvivalentu oxidu uhličitého, a souhrnem těchto celkových přímých emisí a příslušných nepřímých emisí za základní období uvedené v čl. 9 odst. 1 tohoto rozhodnutí, které se vypočítají v souladu s čl. 14 odst. 2. K výsledku tohoto výpočtu se připočítá střední hodnota historické produkce vodíku z doplňkové frakce, vyjádřená v tunách vodíku, která se vynásobí 1,78 tuny oxidu uhličitého na tunu vodíku, střední hodnota historické produkce ethylenu z doplňkové frakce, vyjádřená v tunách ethylenu, která se vynásobí 0,24 tuny oxidu uhličitého na tunu ethylenu, a střední hodnota historické produkce dalších chemických látek vysoké hodnoty jiných než vodík a ethylen z doplňkové frakce, vyjádřená v tunách HVC, která se vynásobí 0,16 tuny oxidu uhličitého na tunu HVC.
Článek 12
Přidělování povolenek na monomer vinylchloridu
Odchylně od čl. 10 odst. 2 písm. a) odpovídá předběžné roční množství povolenek na emise bezplatně přidělených dílčímu zařízení v souvislosti s výrobou monomeru vinylchloridu (dále jen „VCM“) hodnotě referenční úrovně VCM, která se vynásobí historickou úrovní činnosti pro výrobu VCM, vyjádřenou v tunách, a podílem přímých emisí vyprodukovaných při výrobě VCM včetně emisí z čistého dovezeného tepla za základní období uvedené v čl. 9 odst. 1 tohoto rozhodnutí, které se vypočítají v souladu s čl. 14 odst. 2 a které jsou vyjádřeny v tunách ekvivalentu oxidu uhličitého, a souhrnem těchto přímých emisí a emisí spojených s výrobou vodíku pro účely výroby VCM za základní období uvedené v čl. 9 odst. 1 tohoto rozhodnutí, které jsou vyjádřeny v tunách ekvivalentu oxidu uhličitého a vypočítány na základě historické spotřeby tepla při spalování vodíku vyjádřené v terajoulech (TJ), vynásobeným 56,1 tuny oxidu uhličitého na TJ.
Článek 13
Toky tepla mezi zařízeními
V případě, že dílčí zařízení pro referenční úroveň produktu zahrnuje měřitelné teplo dovezené ze zařízení nebo jiného subjektu, na který se nevztahuje systém Unie, předběžné roční množství povolenek na emise bezplatně přidělených dotčenému dílčímu zařízení pro referenční úroveň produktu stanovené podle čl. 10 odst. 2 písm. a) se sníží o množství tepla historicky dovezeného ze zařízení nebo jiného subjektu, na který se v daném roce systém Unie nevztahuje, vynásobené hodnotou referenční úrovně tepla pro měřitelné teplo stanovenou v příloze I.
Článek 14
Vzájemná zaměnitelnost paliva a elektřiny
1. U každého dílčího zařízení pro referenční úroveň produktu uvedeného v příloze I při zohlednění vzájemné zaměnitelnosti paliva a elektřiny odpovídá předběžné roční množství bezplatně přidělených povolenek na emise hodnotě příslušné referenční úrovně produktu uvedené v příloze I, která se vynásobí historickou úrovní činnosti týkající se produktů a podílem celkových přímých emisí včetně emisí z čistého dovezeného tepla za základní období uvedené v čl. 9 odst. 1 tohoto rozhodnutí, vyjádřených v tunách ekvivalentu oxidu uhličitého, a souhrnem těchto celkových přímých emisí a příslušných nepřímých emisí za základní období uvedené v čl. 9 odst. 1 tohoto rozhodnutí.
2. Pro účely výpočtu podle odstavce 1 se příslušné nepřímé emise vztahují k příslušné spotřebě elektřiny, jak je uvedeno v definici procesů a emisí zahrnutých v příloze I, během základního období uvedeného v čl. 9 odst. 1 tohoto rozhodnutí, vyjádřené v megawatthodinách, při výrobě dotčeného produktu, která se vynásobí 0,465 tuny oxidu uhličitého na megawatthodinu a je vyjádřena v tunách oxidu uhličitého.
Pro účely výpočtu podle odstavce 1 se emise z čistého dovezeného tepla vztahují k množství měřitelného tepla spotřebovaného při výrobě dotčeného produktu a dovezeného ze zařízení, na která se vztahuje systém Unie, během základního období uvedeného v čl. 9 odst. 1 tohoto rozhodnutí, které se vynásobí hodnotou referenční úrovně tepla uvedenou v příloze I.
KAPITOLA III
ROZHODNUTÍ O PŘIDĚLENÍ POVOLENEK
Článek 15
Vnitrostátní prováděcí opatření
1. V souladu s čl. 11 odst. 1 směrnice 2003/87/ES předloží členské státy Komisi do 30. září 2011 seznam zařízení na svém území, na která se vztahuje směrnice 2003/87/ES, včetně zařízení vymezených podle článku 5, pomocí elektronické šablony, kterou Komise poskytne.
2. Seznam uvedený v odstavci 1 obsahuje k jednotlivým stávajícím zařízením zejména tyto informace:
a)
identifikaci zařízení a jeho hranic pomocí identifikačního kódu zařízení uvedeného v CITL;
b)
identifikaci každého dílčího zařízení v rámci zařízení;
c)
u každého dílčího zařízení pro referenční úroveň produktu počáteční instalovanou kapacitu spolu s ročními objemy výroby dotčeného produktu v období od 1. ledna 2005 do 31. prosince 2008;
d)
u každého zařízení a dílčího zařízení informace o tom, zda spadá do odvětví či pododvětví, u něhož se má za to, že mu hrozí značné riziko úniku uhlíku, jak stanoví rozhodnutí 2010/2/EU;
e)
u každého dílčího zařízení předběžné roční množství povolenek na emise bezplatně přidělených na období 2013-2020 stanovené v souladu s čl. 10 odst. 2;
f)
kromě informací uvedených v písmenu d) se u dílčích zařízení, která nespadají do odvětví či pododvětví, u nichž se má za to, že jim hrozí značné riziko úniku uhlíku, jak stanoví rozhodnutí 2010/2/EU, předběžné roční množství povolenek na emise bezplatně přidělených na období 2013-2020, které se snižuje o stejné množství z 80 % v roce 2013 na 30 % v roce 2020, stanovené v souladu s čl. 10 odst. 4;
g)
u každého dílčího zařízení předběžné celkové roční množství povolenek na emise bezplatně přidělených na období 2013-2020 stanovené v souladu s čl. 10 odst. 6.
V seznamu se rovněž uvedou všichni výrobci elektřiny produkující teplo a malá zařízení, která mohou být vyloučena ze systému Unie na základě článku 27 směrnice 2003/87/ES.
3. Poté, co Komise obdrží seznam uvedený v odstavci 1 tohoto článku, posoudí zahrnutí jednotlivých zařízení do seznamu a příslušné předběžné celkové roční množství bezplatně přidělených povolenek na emise.
Poté, co všechny členské státy oznámí předběžné celkové roční množství povolenek na emise bezplatně přidělených na období 2013-2020, stanoví Komise opravný koeficient, který je jednotný pro všechna odvětví a který je uveden v čl. 10a odst. 5 směrnice 2003/87/ES. Tento opravný koeficient se stanoví srovnáním souhrnu předběžného celkového ročního množství povolenek na emise bezplatně přidělených zařízením, která nejsou výrobcem elektřiny, na každý rok období 2013-2020, aniž se použijí koeficienty uvedené v příloze VI, s ročním množstvím povolenek, které se vypočítá v souladu s čl. 10a odst. 5 směrnice 2003/87/ES pro zařízení, jež nejsou výrobcem elektřiny ani novými účastníky na trhu, přičemž se zohlední příslušný podíl celkového ročního množství povolenek pro celou Unii stanoveného podle článku 9 uvedené směrnice a příslušné množství emisí, které je zahrnuto do systému Unie až od roku 2013.
4. Pokud Komise nezamítne zapsání zařízení na tento seznam, včetně příslušného předběžného celkového ročního množství povolenek na emise bezplatně přidělených tomuto zařízení, dotčený členský stát následně stanoví konečné roční množství povolenek na emise bezplatně přidělených na každý rok období 2013-2020 v souladu s čl. 10 odst. 9 tohoto rozhodnutí.
5. Poté, co členské státy určí konečné roční množství povolenek pro všechna stávající zařízení na svém území, předloží Komisi seznam konečných ročních množství bezplatně přidělených povolenek na emise na období 2013-2020, stanovených v souladu s čl. 10 odst. 9.
Článek 16
Změny rizika úniku uhlíku
Do tří měsíců od schválení seznamu uvedeného v čl. 10a odst. 13 směrnice 2003/87/ES na jednotlivé roky období 2015-2020 nebo od schválení doplnění seznamu stanoveného rozhodnutím 2010/2/EU na roky 2013 a 2014 každý členský stát reviduje seznam uvedený v čl. 15 odst. 1 tohoto rozhodnutí, přičemž jasně uvede změny týkající se rizika úniku uhlíku, které hrozí zařízením a dílčím zařízením, a související změny v předběžném ročním množství bezplatně přidělených povolenek, a předloží tento seznam Komisi.
KAPITOLA IV
NOVÍ ÚČASTNÍCI NA TRHU A VYŘAZENÍ Z PROVOZU
Článek 17
Žádost o bezplatné přidělení povolenek
1. Po předložení žádosti novým účastníkem na trhu členské státy určí na základě současných pravidel množství povolenek, které mají být bezplatně přiděleny, jakmile dotčené zařízení zahájí běžný provoz a určí se jeho počáteční instalovaná kapacita.
2. Členské státy přijímají pouze žádosti předložené příslušnému orgánu do jednoho roku od zahájení běžného provozu dotčeného zařízení nebo dílčího zařízení.
3. Členské státy rozdělí dotčené zařízení na dílčí zařízení v souladu s článkem 6 tohoto rozhodnutí a požádají provozovatele, aby společně s žádostí uvedenou v odstavci 1 předložil příslušnému orgánu ke každému dílčímu zařízení zvlášť všechny příslušné informace a údaje o jednotlivých parametrech uvedených v příloze V. V případě potřeby si členské státy mohou od provozovatele vyžádat údaje podrobnější.
4. U zařízení uvedených v čl. 3 písm. h) směrnice 2003/87/ES, s výjimkou zařízení, u nichž po 30. červnu 2011 došlo k rozsáhlému rozšíření, členské státy požádají provozovatele, aby určil počáteční instalovanou kapacitu jednotlivých dílčích zařízení podle metodiky stanovené v čl. 7 odst. 3, přičemž vyjde z referenčního devadesátidenního období, na jehož základě se stanoví zahájení běžného provozu. Členské státy tuto počáteční instalovanou kapacitu jednotlivých dílčích zařízení schválí před výpočtem povolenek, které se danému zařízení přidělují.
5. Členské státy přijmou pouze údaje předložené podle tohoto článku, které byly ověřovatelem označeny za uspokojivé v souladu s požadavky stanovenými v článku 8, s cílem zajistit vykázání údajů spolehlivých a správných.
Článek 18
Úrovně činnosti
1. U zařízení uvedených v čl. 3 písm. h) směrnice 2003/87/ES, s výjimkou zařízení, u nichž po 30. červnu 2011 došlo k rozsáhlému rozšíření, členské státy stanoví úrovně činnosti jednotlivých zařízení takto:
a)
úrovní činnosti týkající se produktů je u každého produktu, pro nějž je stanovena referenční úroveň produktu podle přílohy I, počáteční instalovaná kapacita dotčeného zařízení pro výrobu tohoto produktu, která se vynásobí koeficientem standardního využití kapacity;
b)
úrovní činnosti týkající se tepla je počáteční instalovaná kapacita pro dovoz (ze zařízení, na která se vztahuje systém Unie), výrobu nebo dovoz (ze zařízení, na která se vztahuje systém Unie) i výrobu měřitelného tepla, jež se spotřebovává v rámci hranic zařízení při výrobě produktů, při výrobě jiné mechanické energie než energie používané k výrobě elektřiny, při topení nebo chlazení s výjimkou tepla spotřebovaného při výrobě elektřiny nebo jež se vyváží do zařízení nebo jiného subjektu, na který se nevztahuje systém Unie, s výjimkou tepla vyvezeného za účelem výroby elektřiny, která se vynásobí příslušným koeficientem využití kapacity;
c)
úrovní činnosti týkající se paliva je počáteční instalovaná kapacita dotčeného zařízení pro spotřebu paliv použitých při výrobě neměřitelného tepla spotřebovaného při výrobě produktů, při výrobě jiné mechanické energie než energie používané k výrobě elektřiny, při topení nebo chlazení s výjimkou tepla spotřebovaného při výrobě elektřiny, včetně bezpečnostního spalování, která se vynásobí příslušným koeficientem využití kapacity;
d)
úrovní činnosti týkající se emisí z procesů je počáteční instalovaná kapacita pro produkci emisí z procesů výrobní jednotky, která se vynásobí příslušným koeficientem využití kapacity.
2. Koeficient standardního využití kapacity uvedený v odst. 1 písm. a) stanoví a uveřejní Komise na základě údajů shromážděných členskými státy v souladu s článkem 7 tohoto rozhodnutí. U každé referenční úrovně produktu stanovené v příloze I se jedná o 80. percentil koeficientů průměrného ročního využití kapacity všech zařízení vyrábějících dotčený produkt. Koeficient průměrného ročního využití kapacity jednotlivých zařízení vyrábějících dotčený produkt odpovídá průměrné roční produkci v období 2005-2008 vydělené počáteční instalovanou kapacitou.
Příslušný koeficient využití kapacity uvedený v odst. 1 písm. b) až d) stanoví členské státy na základě náležitě podložených a nezávisle ověřených informací o plánovaném běžném provozu, údržbě, běžném výrobním cyklu, energeticky účinných technikách a typickém využití kapacity zařízení v dotčeném odvětví ve srovnání s informacemi specifickými pro dané odvětví.
Při určování příslušného koeficientu využití kapacity uvedeného v odst. 1 písm. d) v souladu s předchozí větou členské státy rovněž zohlední náležitě podložené a nezávisle ověřené informace o intenzitě emisí vstupů a o účinných technikách snižování emisí skleníkových plynů.
3. U zařízení, u nichž po 30. červnu 2011 došlo k rozsáhlému rozšíření kapacity, členské státy stanoví v souladu s odstavcem 1 úrovně činnosti pouze s ohledem na navýšenou kapacitu dílčích zařízení, jichž se rozsáhlé rozšíření kapacity týká.
U zařízení, u nichž po 30. červnu 2011 došlo k rozsáhlému snížení kapacity, členské státy stanoví v souladu s odstavcem 1 úrovně činnosti pouze s ohledem na sníženou kapacitu dílčích zařízení, jichž se rozsáhlé snížení kapacity týká.
Článek 19
Přidělování povolenek novým účastníkům na trhu
1. Pro účely přidělování povolenek na emise novým účastníkům na trhu, s výjimkou povolenek přidělených zařízením uvedeným v čl. 3 písm. h) třetí odrážce směrnice 2003/87/ES, vypočítají členské státy předběžné roční množství povolenek na emise bezplatně přidělených od zahájení běžného provozu zařízení u každého dílčího zařízení zvlášť takto:
a)
u každého dílčího zařízení pro referenční úroveň produktu odpovídá předběžné roční množství bezplatně přidělených povolenek na emise na daný rok hodnotě této referenční úrovně produktu vynásobené úrovní činnosti týkající se produktů;
b)
u každého dílčího zařízení pro referenční úroveň tepla odpovídá předběžné roční množství bezplatně přidělených povolenek na emise hodnotě referenční úrovně tepla pro toto měřitelné teplo uvedené v příloze I a vynásobené úrovní činnosti týkající se tepla;
c)
u každého dílčího zařízení pro referenční úroveň paliva odpovídá předběžné roční množství bezplatně přidělených povolenek na emise hodnotě referenční úrovně paliva uvedené v příloze I a vynásobené úrovní činnosti týkající se paliva;
d)
u každého dílčího zařízení pro emise z procesů odpovídá předběžné roční množství bezplatně přidělených povolenek na emise na daný rok úrovni činnosti týkající se procesů vynásobené hodnotou 0,9700.
Pro výpočet předběžného ročního množství bezplatně přidělených povolenek na emise se obdobně použije čl. 10 odst. 4 až 6 a odst. 8 a články 11, 12, 13 a 14 tohoto rozhodnutí.
2. Na nezávisle ověřené emise nového účastníka na trhu, které vznikly před zahájením běžného provozu, se přidělí dodatečné povolenky na základě historických emisí, vyjádřených v tunách ekvivalentu oxidu uhličitého.
3. Předběžným celkovým ročním množstvím bezplatně přidělených povolenek na emise je souhrn předběžného ročního množství bezplatně přidělených povolenek na emise všech dílčích zařízení, které se vypočítá podle odstavce 1, a dodatečných povolenek uvedených v odstavci 2. Použije se druhá věta čl. 10 odst. 7.
4. Členské státy neprodleně oznámí Komisi předběžné celkové roční množství bezplatně přidělených povolenek na emise. Povolenky na emise z rezervy vytvořené pro nové účastníky na trhu podle čl. 10a odst. 7 směrnice 2003/87/ES se přidělí na základě zásady „kdo dřív přijde, je dřív na řadě“ vzhledem k doručení tohoto oznámení.
Komise může předběžné celkové roční množství povolenek na emise bezplatně přidělených dotčenému zařízení zamítnout. Pokud Komise toto předběžné celkové roční množství bezplatně přidělených povolenek na emise nezamítne, členské státy stanoví konečné roční množství bezplatně přidělených povolenek na emise.
5. Konečné roční množství bezplatně přidělených povolenek na emise odpovídá předběžnému celkovému ročnímu množství povolenek na emise bezplatně přidělených jednotlivým zařízením určenému v souladu s odstavcem 3 tohoto článku, které se každoročně upraví o lineární redukční koeficient uvedený v čl. 10a odst. 7 směrnice 2003/87/ES, přičemž referenčním množstvím je předběžné celkové roční množství povolenek na emise bezplatně přidělených dotčenému zařízení na rok 2013.
6. Jakmile novým účastníkům na trhu byla vydána nebo má být do roku 2020 vydána polovina množství povolenek vyhrazených pro nové účastníky na trhu podle čl. 10a odst. 7 směrnice 2003/87/ES, a to bez ohledu na množství povolenek, jež jsou k dispozici podle čl. 10a odst. 8 směrnice 2003/87/ES, Komise posoudí, zda by měl být zaveden čekací systém, aby bylo zajištěno spravedlivé řízení přístupu k rezervě.
Článek 20
Přidělování povolenek novým účastníkům na trhu po rozsáhlém rozšíření kapacity
1. U zařízení, u nichž po 30. červnu 2011 došlo k rozsáhlému rozšíření kapacity, členské státy po podání žádosti provozovatelem, a aniž je dotčeno přidělování povolenek zařízení podle článku 10, stanoví na základě metodiky uvedené v článku 19 počet povolenek na emise, které mají být s ohledem na rozšíření bezplatně přiděleny.
2. Členské státy provozovatele požádají, aby na podporu rozhodnutí o přidělení povolenek předložil společně s žádostí důkaz o tom, že byla splněna kritéria pro rozsáhlé rozšíření kapacity, a poskytl informace uvedené v čl. 17 odst. 3. Členské státy provozovatele zejména požádají, aby předložil údaje o navýšené kapacitě a instalované kapacitě dílčího zařízení poté, co u něj bylo rozsáhlé rozšíření kapacity označeno ověřovatelem v souladu s požadavky stanovenými v článku 8 za uspokojivé. Členské státy vycházejí z toho, že tato instalovaná kapacita dílčího zařízení po rozsáhlém rozšíření kapacity představuje počáteční instalovanou kapacitu dílčího zařízení pro potřeby posouzení veškerých následných rozsáhlých změn kapacity.
Článek 21
Rozsáhlé snížení kapacity
1. U zařízení, u nichž po 30. červnu 2011 došlo k rozsáhlému snížení kapacity, členské státy stanoví množství, o něž se s ohledem na toto snížení kapacity sníží počet bezplatně přidělených povolenek. Za tímto účelem členské státy provozovatele zejména požádají, aby předložil údaje o snížené kapacitě a instalované kapacitě dílčího zařízení poté, co u něj bylo rozsáhlé snížení kapacity označeno ověřovatelem v souladu s požadavky stanovenými v článku 8 za uspokojivé. Členské státy vycházejí z toho, že tato instalovaná kapacita dílčího zařízení po rozsáhlém snížení kapacity představuje počáteční instalovanou kapacitu dílčího zařízení pro potřeby posouzení veškerých následných rozsáhlých změn kapacity.
2. Členské státy sníží předběžné roční množství povolenek na emise bezplatně přidělených každému dílčímu zařízení o předběžné roční množství povolenek na emise bezplatně přidělených dotčenému dílčímu zařízení vypočítané v souladu s čl. 19 odst. 1 s ohledem na rozsáhlé snížení kapacity.
Členské státy poté určí předběžné celkové roční množství povolenek dotčeného zařízení podle metodiky uplatněné na určení předběžného celkového ročního množství povolenek před rozsáhlým snížením kapacity a konečné celkové roční množství povolenek na emise bezplatně přidělených dotčenému zařízení v souladu s čl. 10 odst. 9.
3. Množství povolenek přidělených dotčenému zařízení se odpovídajícím způsobem upraví od roku následujícího po roce, v němž ke snížení kapacity došlo, nebo od roku 2013, jestliže k rozsáhlému snížení kapacity došlo před 1. lednem 2013.
Článek 22
Ukončení provozu zařízení
1. Má se za to, že zařízení ukončilo provoz, je-li splněna některá z těchto podmínek:
a)
skončila platnost povolení k vypouštění emisí skleníkových plynů, platného povolení podle směrnice 2008/1/ES nebo jiného příslušného environmentálního povolení;
b)
povolení uvedená v písmenu a) byla odebrána;
c)
provoz zařízení není technicky možný;
d)
zařízení není v provozu, ačkoli dříve v provozu bylo, a obnovení provozu není technicky možné;
e)
zařízení není v provozu, ačkoli dříve v provozu bylo, a provozovatel není s to prokázat, že toto zařízení obnoví provoz nejpozději do šesti měsíců poté, co byl ukončen. Členské státy mohou toto období prodloužit až na 18 měsíců, je-li provozovatel schopen prokázat, že zařízení nemůže obnovit provoz do šesti měsíců v důsledku mimořádných a nepředvídatelných okolností, kterým se nedalo předejít ani v případě, že by byla vynaložena veškerá náležitá péče, a které jsou mimo kontrolu provozovatele dotčeného zařízení, zejména takových okolností, jako jsou přírodní katastrofy, válka, hrozba válkou, teroristické činy, revoluce, povstání, sabotáž nebo vandalismus.
2. Ustanovení odst. 1 písm. e) se nevztahuje na zařízení, která jsou držena v rezervě nebo v pohotovostním režimu, ani na zařízení provozovaná podle sezónního rozvrhu, jsou-li splněny všechny tyto podmínky:
a)
provozovatel je držitelem povolení k vypouštění emisí skleníkových plynů a všech dalších příslušných povolení;
b)
je technicky možné zahájit provoz bez provedení fyzických změn zařízení;
c)
je prováděna pravidelná údržba.
3. V případě, že zařízení ukončilo provoz, dotčený členský stát tomuto zařízení od roku následujícím po roce, v němž byl provoz ukončen, již nevydá povolenky na emise.
4. Členské státy mohou přerušit vydávání povolenek na emise zařízením uvedeným v odst. 1 písm. e), dokud se neprokáže, že zařízení obnoví provoz.
Článek 23
Částečné ukončení provozu zařízení
1. Má se za to, že zařízení částečně ukončilo provoz, za předpokladu, že dílčí zařízení, které přispívá minimálně k 30 % konečného ročního množství povolenek na emise bezplatně přidělených tomuto zařízení nebo k přidělení více než 50 000 povolenek, omezí úroveň své činnosti v daném kalendářním roce alespoň o 50 % v porovnání s úrovní činnosti použitou pro výpočet povolenek přidělených dílčímu zařízení v souladu s článkem 9 nebo případně s článkem 18 (dále jen „počáteční úroveň činnosti“).
2. Přidělování povolenek na emise zařízení, které částečně ukončilo provoz, se upraví od roku následujícím po roce, v němž zařízení částečně ukončilo provoz, nebo od roku 2013, jestliže k částečnému přerušení provozu došlo před 1. lednem 2013, takto:
jestliže se úroveň činnosti dílčího zařízení uvedeného v odstavci 1 sníží o 50 % až 75 % v porovnání s počáteční úrovní činnosti, dílčí zařízení obdrží polovinu původně přidělených povolenek.
Jestliže se úroveň činnosti dílčího zařízení uvedeného v odstavci 1 sníží o 75 % až 90 % v porovnání s počáteční úrovní činnosti, dílčí zařízení obdrží 25 % původně přidělených povolenek.
Jestliže se úroveň činnosti dílčího zařízení uvedeného v odstavci 1 sníží o 90 % či více v porovnání s počáteční úrovní činnosti, dotčenému dílčímu zařízení se nepřidělí žádné bezplatné povolenky.
3. Jestliže úroveň činnosti dílčího zařízení uvedeného v odstavci 1 dosáhne úrovně vyšší než 50 % v porovnání s počáteční úrovní činnosti, zařízení, které částečně ukončilo provoz, obdrží povolenky, jež mu byly původně přiděleny, od roku následujícího po kalendářním roce, v němž úroveň činnosti překročila prahovou hodnotu 50 %.
4. Jestliže úroveň činnosti dílčího zařízení uvedeného v odstavci 1 dosáhne úrovně vyšší než 25 % ve srovnání s počáteční úrovní činnosti, zařízení, které částečně ukončilo provoz, obdrží polovinu povolenek, jež mu byly původně přiděleny, od roku následujícího po kalendářním roce, v němž úroveň činnosti překročila prahovou hodnotu 25 %.
Článek 24
Změny provozu zařízení
1. Členské státy zajistí, aby všechny příslušné informace týkající se veškerých plánovaných nebo skutečných změn kapacity, úrovně činnosti a provozu zařízení provozovatel předložil příslušnému orgánu do 31. prosince každého roku.
2. Pokud dojde ke změně kapacity zařízení, úrovně činnosti nebo provozu, která má dopad na přidělování povolenek zařízení, členské státy předloží Komisi pomocí elektronické šablony, kterou Komise poskytne, veškeré příslušné informace, včetně revidovaného předběžného ročního množství povolenek na emise bezplatně přidělených dotčenému zařízení určeného v souladu s tímto rozhodnutím dříve, než stanoví konečné celkové roční množství bezplatně přidělených povolenek na emise. Komise může revidované předběžné celkové roční množství povolenek na emise bezplatně přidělených dotčenému zařízení zamítnout.
KAPITOLA V
ZÁVĚREČNÉ USTANOVENÍ
Článek 25
Určení
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 27. dubna 2011.
KOMISIJOS SPRENDIMAS
2011 m. balandžio 27 d.
kuriuo nustatomos suderinto nemokamo apyvartinių taršos leidimų suteikimo pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2003/87/EB 10a straipsnį pereinamojo laikotarpio Sąjungos taisyklės
(pranešta dokumentu Nr. C(2011) 2772)
(2011/278/ES)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2003 m. spalio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2003/87/EB (1), nustatančią šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijos leidimų sistemą Bendrijoje ir iš dalies keičiančią Tarybos direktyvą 96/61/EB, ypač į jos 10a straipsnį,
kadangi:
(1)
Direktyvos 10a straipsnyje reikalaujama, kad visai Bendrijai taikomomis ir visiškai suderintomis įgyvendinimo priemonėmis dėl apyvartinių taršos leidimų paskirstymo pagal galimybes būtų apibrėžiami ex ante santykiniai taršos rodikliai siekiant užtikrinti, kad apyvartiniai taršos leidimai būtų skirstomi skatinant mažinti išmetamųjų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį bei naudoti efektyvaus energijos vartojimo technologijas, atsižvelgiant į efektyviausias technologijas, pakaitalus, alternatyvius gamybos procesus, didelio naudingumo bendrą šilumos ir elektros energijos gamybą (termofikaciją), veiksmingą energijos gaminimą iš dujų atliekų, biomasės naudojimą ir anglies dioksido surinkimą, transportavimą bei saugojimą ten, kur yra tokie įrenginiai, ir kad nebūtų skatinama didinti šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekio. Siekiant, kad tinkamai veiktų rinka, suteikiamų ATL skaičių būtina nustatyti prieš prasidedant prekybos laikotarpiui;
(2)
apibrėžiant principus, pagal kuriuos nustatomi atskirų sektorių ar jų pošakių ex ante santykiniai taršos rodikliai, išeities tašku turėtų būti 10 % efektyviausių sektoriaus arba jo pošakio įrenginių ES vidutinės eksploatavimo charakteristikos 2007-2008 m. Santykiniai taršos rodikliai turėtų būti apskaičiuojami produktams, o ne pagal jiems pagaminti naudojamas žaliavas, kad per visą atitinkamo sektoriaus arba jo pošakio gamybos procesą būtų kuo labiau sumažintas išmetamųjų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekis ir padidėtų energijos vartojimo efektyvumas;
(3)
siekdama nustatyti santykinius taršos rodiklius Komisija pasikonsultavo su suinteresuotosiomis šalimis, įskaitant susijusius sektorius ir jų pošakius. Santykiniams taršos rodikliams nustatyti reikiama informacija, duomenys apie įrenginiuose gaminamą produkciją, išmetamuosius teršalus ir energijos suvartojimą nuo 2009 m. vasario mėn. rinkti iš pramonės asociacijų, valstybių narių, viešųjų ir komercinių šaltinių, taip pat atlikus įrenginius eksploatuojančių veiklos vykdytojų apklausą;
(4)
kiek buvo įmanoma, Komisija nustatė produktų ir tarpinių produktų, kuriais tarpusavyje prekiauja įrenginius eksploatuojantys veiklos vykdytojai, pagamintų vykdant Direktyvos 2003/87/EB I priede nurodytų rūšių veiklą, santykinius taršos rodiklius. Iš principo vienam produktui turėtų būti nustatytas vienas santykinis taršos rodiklis. Jei vienas produktas yra tiesioginis kito produkto pakaitalas, abiem tokiems produktams turėtų būti taikomas tas pats santykinis taršos rodiklis ir susijęs produkto apibūdinimas;
(5)
Komisijos manymu, nustatyti produkto santykinį taršos rodiklį buvo įmanoma tais atvejais, kai, atsižvelgiant į gamybos procesų sudėtingumą, turėti produkto apibūdinimai ir klasifikacijos, pagal kuriuos galima patikrinti gamybos duomenis ir visoje Sąjungoje suteikiant ATL taikyti tą patį produkto santykinį taršos rodiklį. Nustatant santykinius taršos rodiklius nebuvo atsižvelgiama nei į geografinį pasiskirstymą, nei į naudotas technologijas, žaliavas ar kurą, siekiant neiškreipti santykinių pranašumų, susijusių su anglies dioksido efektyvumu, visoje Sąjungos ekonomikoje ir kuo labiau suderinti pereinamojo laikotarpio nemokamų ATL suteikimą;
(6)
santykinių taršos rodiklių vertės turėtų apimti visas tiesiogiai su gamyba susijusias šiltnamio efektą sukeliančias dujas, įskaitant ŠESD, susijusias su gamybai naudojamos išmatuojamos šilumos gamyba, nepriklausomai nuo to, ar ta išmatuojama šiluma pagaminta tame pačiame, ar kitame įrenginyje. Nustatant santykinių taršos rodiklių vertes neįskaičiuotos ŠESD, susijusios su elektros energijos gamyba ir su išmatuojamos šilumos eksportu, įskaitant ŠESD, neišmestas gaminant alternatyvią šilumą ir elektros energiją egzoterminiais procesais arba gaminant elektros energiją tiesiogiai neišmetant ŠESD. Jei su išmatuojamos šilumos eksportu susijusių ŠESD išskaičiuoti neįmanoma, dėl tokios šilumos nemokami ATL neturėtų būti suteikiami;
(7)
siekiant užtikrinti, kad santykiniai taršos rodikliai padėtų mažinti išmetamųjų ŠESD kiekį, tam tikrų gamybos procesų, kuriuose tiesiogiai išmetamos ŠESD, dėl kurių gali būti suteikiami nemokami ATL pagal Direktyvą 2003/87/EB, ir gaminant elektrą netiesiogiai išmetamos ŠESD, dėl kurių nemokami ATL pagal Direktyvą 2003/87/EB negali būti suteikiami, gali būti tam tikru mastu vienos kitomis pakeistos, atveju nustatant santykinių taršos rodiklių vertes atsižvelgta į visą išmetamųjų ŠESD kiekį, įskaitant su elektros gamyba susijusias netiesiogiai išmetamas ŠESD, kad būtų sudarytos vienodos veiklos sąlygos daug kuro ir elektros energijos naudojantiems įrenginiams. Suteikiant ATL pagal atitinkamus santykinius taršos rodiklius, iš visų išmestų ŠESD kiekio turėtų būti atsižvelgiama tik į tiesiogiai išmestas ŠESD, kad nemokami ATL nebūtų suteikiami už ŠESD, susijusias su elektros energijos gamyba;
(8)
nustatydama santykinių taršos rodiklių vertes Komisija kaip išeities tašką naudojo 2007 ir 2008 m. 10 % ŠESD atžvilgiu efektyviausių įrenginių, kurių duomenys buvo surinkti, išmetamųjų ŠESD kiekio aritmetinį vidurkį. Be to, vadovaudamasi Direktyvos 2003/87/EB 10a straipsnio 1 dalimi ir remdamasi papildoma iš įvairių šaltinių gauta informacija bei specialiu tyrimu, kurio metu išanalizuota efektyviausios technologijos ir sumažinimo potencialas Europos ir tarptautiniu mastu, Komisija dėl kiekvieno sektoriaus išnagrinėjo, ar nustatytieji išeities taškai pakankamai atspindi efektyviausias technologijas, pakaitalus, alternatyvius gamybos procesus, didelio naudingumo termofikaciją, veiksmingą energijos gaminimą iš dujų atliekų, biomasės naudojimą ir anglies dioksido surinkimą bei saugojimą ten, kur yra tokie įrenginiai. Santykinių taršos rodiklių vertės nustatytos remiantis duomenimis iš labai įvairių šaltinių, siekiant apimti kuo daugiau įrenginių, kuriuose 2007 ir 2008 m. buvo gaminami atitinkami produktai, kurių santykiniai taršos rodikliai nustatomi. Visų pirma, remdamosi nustatytomis taisyklėmis (vadinamosiomis sektorių vidaus tvarkos taisyklėmis, angl. sector rule books) atitinkamos Europos sektorių asociacijos pačios surinko arba pavedė jų vardu surinkti duomenis apie įrenginius, kuriems taikoma šiltnamio efektą sukeliančių dujų apyvartinių taršos leidimų prekybos sistema ir kurie gamina produktus, kurių santykiniai taršos rodikliai nustatomi. Darydama nuorodą į tas sektorių vidaus tvarkos taisykles Komisija pateikė duomenų, kurie bus naudojami ŠESD ATLPS santykiniams taršos rodikliams nustatyti, kokybės ir patikros kriterijų gaires. Antra, Europos sektorių asociacijų surinkti duomenys buvo papildyti konsultantų Europos Komisijos vardu surinktais duomenimis apie įrenginius, kurių neapėmė sektorių duomenys, ir valstybių narių kompetentingų institucijų pateiktais duomenimis bei analizėmis;
(9)
siekdama užtikrinti, kad santykinių taršos rodiklių vertės būtų grindžiamos teisingais ir reikalavimus atitinkančiais duomenimis, Komisija, padedama konsultantų, atliko išsamią sektorių vidaus tvarkos taisyklių atitikties analizę ir pagal tuos duomenis gautų pirminių verčių patikimumo patikrinimus. Kaip nurodyta duomenų kokybės ir patikros kriterijų gairėse, duomenis reikiamu mastu taip pat tikrino nepriklausomi tikrintojai;
(10)
tais atvejais, kai įrenginyje gaminami keli produktai ir nebuvo įmanoma atskirti su konkrečiu produktu susijusių ŠESD, rinkti ir santykiniam taršos rodikliui nustatyti naudoti tik tų įrenginių, kuriuose gaminamas tik vienas produktas, duomenys. Tai pasakytina apie tokių produktų kaip kalkės, dolomitinės kalkės, nespalvoto stiklo buteliai ir stiklainiai, spalvoto stiklo buteliai ir stiklainiai, fasadinės apdailos plytos, grindinio blokai, purškiamojo džiovinimo milteliai, nedengtas plonasis popierius, servetėlės, popierius bei kartonas išoriniams daugiasluoksnio kartono sluoksniams, pagaminti iš popieriaus atliekų ir liekanų, gofravimo popierius, nedengtas ir dengtas kartonas santykinius taršos rodiklius. Siekiant padidinti rezultatų svorį ir patikrinti jų patikimumą, 10 % efektyviausių įrenginių vidutinės charakteristikų vertės palygintos su literatūroje apie efektyviausias technologijas pateikiamomis vertėmis;
(11)
jei nebuvo jokių duomenų arba nebuvo santykinių taršos rodiklių nustatymo metodiką atitinkančių duomenų, santykinių taršos rodiklių vertėms nustatyti naudota informacija apie dabartinius išmetamųjų ŠESD bei naudojamų žaliavų kiekius ir apie efektyviausias technologijas, pastarąją dažniausiai imant iš informacinių dokumentų apie geriausius prieinamus gamybos būdus (GPGBID), parengtų pagal 2008 m. sausio 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2008/1/EB dėl taršos integruotos prevencijos ir kontrolės (2). Taigi dėl duomenų apie dujų atliekų apdorojimą, šilumos eksportą ir elektros gamybą stygiaus kokso ir išlydyto metalo santykinių taršos rodiklių vertės nustatytos remiantis tiesiogiai ir netiesiogiai išmetamų ŠESD apskaičiavimais, pagrįstais atitinkamame GPGBID pateikta informacija apie susijusius energijos srautus ir standartinius išmetamųjų teršalų faktorius, nustatytus 2007 m. liepos 18 d. Komisijos sprendime 2007/589/EB, nustatančiame šiltnamio efektą sukeliančių dujų išmetimo apskaitos ir ataskaitų teikimo gaires vadovaujantis Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2003/87/EB (3). Sukepintosios rūdos santykinis taršos rodiklis taip pat pakoreguotas remiantis atitinkamame GPGBID pateikta informacija apie energijos srautus ir atsižvelgiant į sektoriuje deginamas dujų atliekas;
(12)
tais atvejais, kai produkto santykinio taršos rodiklio nustatyti neįmanoma, tačiau jį gaminant išmetamos ŠESD, dėl kurių gali būti suteikiami nemokami ATL, tie ATL suteikiami remiantis bendraisiais alternatyviais skaičiavimo metodais. Siekiant, kad bent tam tikrose gamybos procesų dalyse būtų išmetama kuo mažiau ŠESD ir sutaupoma kuo daugiau energijos, sukurta trijų alternatyvių skaičiavimo metodų hierarchija. Šilumos vartojimo procesams, kuriuose naudojamas išmatuojamas šilumnešis, taikomas šilumos santykinis taršos rodiklis. Kai vartojama neišmatuojama šiluma, taikomas kuro santykinis taršos rodiklis. Šilumos ir kuro santykinių taršos rodiklių vertės nustatytos remiantis skaidrumo ir paprastumo principais, naudojant plačiai prieinamo kuro, laikytino antru pagal išmetamųjų ŠESD efektyvumą, pamatinę efektyvumo vertę, atsižvelgiant į efektyvaus energijos vartojimo būdus. Proceso metu išsiskiriančių ŠESD atveju ATL turėtų būti suteikiami remiantis ankstesnio laikotarpio išmetamųjų ŠESD kiekiu. Siekiant užtikrinti, kad suteikiant nemokamus ATL dėl tokių ŠESD būtų pakankamai skatinama mažinti išmetamųjų ŠESD kiekį ir kad nebūtų skirtingai traktuojamos proceso metu išsiskiriančios ŠESD, dėl kurių nemokami ATL suteikiami remiantis ankstesnio laikotarpio išmetamųjų ŠESD kiekiu, ir tos ŠESD, dėl kurių nemokami ATL suteikiami remiantis produkto santykiniu taršos rodikliu, nustatant nemokamų ATL skaičių, kiekvieno įrenginio ankstesnio laikotarpio veiklos lygis turėtų būti padauginamas iš 0,9700 koeficiento;
(13)
nuo 2013 m. visi nemokami ATL pagal Direktyvos 2003/87/EB 10a straipsnį turėtų būti suteikiami laikantis šių taisyklių. Siekiant įgyvendinti pereinamojo laikotarpio sistemą, numatytą Direktyvos 2003/87/EB 10a straipsnio 11 dalyje, pagal kurią nemokamai suteikiamų ATL skaičius turėtų sumažėti nuo 80 % visų 2013 m. paskirstytinų ATL skaičiaus iki 30 % šio skaičiaus 2020 m. siekiant, kad 2027 m. nemokamų ATL iš viso nebebūtų suteikiama, taikomi VI priede nustatyti koeficientai. Jei sektorius arba jo pošakis įtrauktas į sąrašą, nustatytą 2009 m. gruodžio 24 d. Komisijos sprendimu 2010/2/ES, kuriuo pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2003/87/EB nustatomas sektorių ir jų pošakių, kuriems būdinga didelė anglies dioksido nutekėjimo rizika, sąrašas (4), tie koeficientai netaikomi. Ateityje nustatant sektorių ir jų pošakių, kuriems būdinga didelė anglies dioksido nutekėjimo rizika, sąrašus bus atsižvelgiama į ATL suteikimą pagal šį sprendimą;
(14)
siekiant, kad įrenginius eksploatuojantiems veiklos vykdytojams būtų lengviau rinkti duomenis ir kad būtų galima lengviau apskaičiuoti ATL, kuriuos turi paskirstyti valstybės narės, skaičių kiekvienas įrenginys prireikus padalijamas į įrenginio technologinio proceso dalis (angl. sub-installations). Valstybės narės turėtų užtikrinti, kad ŠESD būtų teisingai priskirtos atitinkamoms įrenginio technologinio proceso dalims ir kad įrenginio technologinio proceso dalių ŠESD nesidubliuotų;
(15)
valstybės narės turėtų užtikrinti, kad iš veiklos vykdytojų surinkti bei ATL skirstyti naudojami duomenys būtų visi reikiami, nuoseklūs ir tokie tikslūs, kokie gali būti. Be to, juos turi patikrinti nepriklausomas tikrintojas, siekiant užtikrinti, kad nemokamų ATL paskirstymas būtų grindžiamas svariais ir patikimais duomenimis. Šiuo sprendimu turėtų būti nustatyti minimalieji duomenų rinkimo ir patikros reikalavimai, kad ATL suteikimo taisyklės būtų taikomos suderintai ir nuosekliai;
(16)
esamus įrenginius eksploatuojantiems veiklos vykdytojams suteiktinų nemokamų ATL skaičius turėtų būti nustatomas remiantis ankstesniu laikotarpiu pagamintos produkcijos duomenimis. Siekiant užtikrinti, kad atskaitos laikotarpis kuo geriau atspindėtų pramonės ciklus, apimtų laikotarpį, kurio turimi duomenys yra geros kokybės, ir jam kuo mažiau įtakos turėtų tokios ypatingos aplinkybės kaip laikinas įrenginių uždarymas, ankstesnio laikotarpio veiklos lygis grindžiamas 2005 m. sausio 1 d.-2008 m. gruodžio 31 d. laikotarpiu pagamintos produkcijos mediana arba, jei didesnis, 2009 m. sausio 1 d.-2010 m. gruodžio 31 d. laikotarpiu pagamintos produkcijos mediana. Be to, derėtų atsižvelgti į visus didelius pajėgumo pokyčius, įvykusius per atskaitos laikotarpį. Naujų rinkos dalyvių veiklos lygiai turėtų būti grindžiami įrenginio pajėgumo standartinio naudojimo duomenimis, gautais iš konkretaus sektoriaus, arba konkretaus įrenginio pajėgumo naudojimo duomenimis;
(17)
valstybių narių surinkta informacija turėtų padėti kompetentingoms institucijoms ir Komisijai taikyti šį sprendimą;
(18)
siekiant išvengti bet kokio konkurencijos iškraipymo ir užtikrinti tinkamą anglies dioksido rinkos veikimą, valstybės narės turėtų užtikrinti, kad apskaičiuojant ATL skaičių konkretiems įrenginiams ŠESD nebūtų skaičiuojamos du kartus ir kad ATL nebūtų suteikiami du kartus. Todėl valstybės narės turėtų būti labai atidžios tais atvejais, kai vienas produktas, kuriam priskirtas santykinis taršos rodiklis, gaminamas daugiau negu viename įrenginyje, kai tame pačiame įrenginyje gaminamas daugiau kaip vienas produktas, kuriam priskirtas santykinis taršos rodiklis, ar kai tarp įrenginius eksploatuojančių veiklos vykdytojų vyksta tarpinių produktų mainai;
(19)
siekiant užtikrinti, kad laikui bėgant taikant apyvartinių taršos leidimų prekybos sistemą mažėtų išmetamųjų ŠESD kiekis, Direktyvoje 2003/87/EB numatyta, kad visos Sąjungos ATL skaičius turi mažėti pagal linijinį metodą. Kadangi nustatant didžiausią metinį ATL skaičių pagal Direktyvos 2003/87/EB 10a straipsnio 5 dalį atsižvelgiama į tokį visos Sąjungos ATL skaičiaus mažėjimą, visų įrenginiams, kuriems tas 10a straipsnio 5 dalyje nurodytas didžiausias metinis ATL skaičius netaikomas, pagal šį sprendimą suteikiamų nemokamų ATL skaičius turėtų būti pakoreguotas pagal tokį patį linijinį metodą kaip ir visos Sąjungos ATL skaičius, 2013 m. laikant atskaitos metais;
(20)
Direktyvos 2003/87/EB 10a straipsnio 5 dalyje numatytas bendras visiems sektoriams taikomas pataisos koeficientas, taikomas kasmet 2013-2020 m. laikotarpiu įrenginiams, kurie nėra nustatyti elektros energijos gamybos įrenginiai ir kurie nėra nauji rinkos dalyviai, turėtų būti nustatomas remiantis preliminariu bendru metiniu 2013-2020 m. nemokamai suteikiamų ATL skaičiumi, pagal šį sprendimą apskaičiuotu tuos įrenginius eksploatuojantiems veiklos vykdytojams, įskaitant įrenginius, kurie gali būti neįtraukti į sistemą pagal tos direktyvos 27 straipsnį. Šis kiekvienais minėto laikotarpio metais suteikiamų nemokamų ATL skaičius turėtų būti palyginamas su metiniu pagal Direktyvos 2003/87/EB 10a straipsnio 5 dalį apskaičiuotu ATL, skirtų įrenginiams, kurie nėra elektros energijos gamybos įrenginiai ir kurie nėra nauji rinkos dalyviai, skaičiumi, atsižvelgiant į atitinkamą pagal tos direktyvos 9 straipsnį apskaičiuoto bendro metinio Bendrijos ATL skaičiaus dalį ir į atitinkamą ŠESD, kurios į Sąjungos sistemą įtrauktos tik nuo 2013 m., kiekį;
(21)
jei du ar daugiau įrenginių keičiasi išmatuojama šiluma, nemokamų ATL skaičius turėtų būti apskaičiuojamas remiantis įrenginio suvartojamos šilumos kiekiu ir atsižvelgiant į anglies dioksido nutekėjimo riziką. Taigi siekiant užtikrinti, kad suteiktinų nemokamų ATL skaičius būtų nepriklausomas nuo šilumos tiekimo struktūros, ATL turėtų būti suteikiami šilumos naudotojui;
(22)
siekiant padidinti turimų duomenų apie įrenginių, kuriems taikoma Sąjungos sistema, efektyvumą ŠESD atžvilgiu svorį, sulfitinės celiuliozės, termomechaninės celiuliozės ir mechaninės celiuliozės, taip pat regeneruoto popieriaus produktų santykiniai taršos rodikliai grindžiami GPGBID informacija apie efektyviausius iškastinio kuro įrenginio paleidimo metu, iškastinio kuro (sulfitinės celiuliozės, termomechaninės celiuliozės ir mechaninės celiuliozės atveju) ir šiluminės energijos (regeneruoto popieriaus atveju) vartojimo būdus. Laikraštinio popieriaus produkto santykinis taršos rodiklis taip pat grindžiamas efektyviausiais šiluminės energijos vartojimo būdais siekiant nustatyti svarią santykinio taršos rodiklio vertę;
(23)
siekiant atsižvelgti į papildomą ŠESD, ypač metano, kiekį, neįtrauktą į duomenis, pagal kuriuos nustatytos tam tikrų įrenginių santykinių taršos rodiklių vertės, ir užtikrinti, kad suteikiant nemokamus ATL pagal produktų santykinius taršos rodiklius būtų atsižvelgiama į procesų efektyvumą ŠESD atžvilgiu ir nebūtų skatinama išmesti daugiau ŠESD, atskiri įrenginių duomenų taškai azoto rūgšties santykinio taršos rodiklio kreivėje pakoreguoti remiantis sektoriaus įmonių pateikta informacija apie vidutinį išmetamą šių teršalų kiekį ir GPGBID informacija. Azoto rūgšties santykinio taršos rodiklio vertė nustatyta su šia pataisa;
(24)
siekiant atsižvelgti į naftos perdirbimo įmonių konfigūracijų skirtumus, naftos perdirbimo sektoriaus produkto santykiniam taršos rodikliui apskaičiuoti turėtų būti naudojamas „CO2 svorinių tonų“ (toliau - CST) metodas. Taigi vienintelis naftos perdirbimo įmonės produktas yra CST, ir jo produkcijos kiekis apskaičiuotas remiantis apibrėžtais bendrais gamybos vienetais, iš kurių kiekvieno duomenys pakoreguoti taikant žalios naftos distiliavimo išmetamųjų teršalų faktorių, kuris išreikštas CST koeficientu ir kuris atspindi kiekvieno gamybos vieneto CO2 išmetimo intensyvumą esant vidutiniam energijos efektyvumui, kai deginamas to paties tipo standartinis kuras, ir gamybos vieneto vidutinį proceso metu išsiskiriančių ŠESD kiekį. Taigi tuo remiantis duomenų taškai, pagal kuriuos apskaičiuotas produkto santykinis taršos rodiklis, buvo nustatyti lyginant kiekvienos naftos perdirbimo įmonės faktinį išmetamųjų teršalų kiekį ir bendrą CST. Tuomet naftos perdirbimo įmonėms suteiktinas nemokamų ATL skaičius, siekiant laikytis Direktyvos 2003/87/EB 10a straipsnio 1 dalies, pakoreguotas taip, kad ATL nebūtų skiriami už elektros vartojimą ir gamybą;
(25)
produktų charakteristikos gali būti labai įvairios, todėl kalkių ir dolomitinių kalkių produktų santykinių taršos rodiklių vertės apskaičiuotos pagal produktus, kuriuose yra standartinis kalcio oksido ir magnio oksido kiekis. Siekiant nustatyti degimo metu išsiskiriančių ŠESD kiekį, remiantis Sprendimu 2007/589/EB, naudoti duomenys apie savitąjį degimo metu išsiskiriančių ŠESD kiekį gaminant šiuos standartinius produktus;
(26)
kadangi nustatant tam tikrų produktų, kaip antai amoniako ir natrio karbonato, santykinius taršos rodiklius daryta prielaida, jog visas gamybos proceso metu išsiskiriantis CO2 išmetamas į atmosferą, šių išmetamųjų teršalų monitoringas turėtų būti vykdomas ir ataskaitos apie juos turėtų būti teikiamos pagal reglamentą dėl ŠESD, išmetamų vykdant I priede išvardytų rūšių veiklą, monitoringo ir ataskaitų apie jas teikimo, kuris pagal Direktyvos 2003/87/EB 14 straipsnio 1 dalį turi būti priimtas iki 2011 m. gruodžio 31 d., darant prielaidą, kad visas šiuose gamybos procesuose susidarantis CO2 išmetamas į atmosferą, neatsižvelgiant į tai, kad CO2 gali būti naudojamas kaip žaliava cheminių medžiagų gamybos procese;
(27)
nustatant krekingo vandens garais santykinį taršos rodiklį į vadinamąsias papildomas žaliavas - didelės vertės chemines medžiagas, kurios nepagaminamos pagrindinio proceso metu - ir į ŠESD, susijusias su jomis, neatsižvelgta, tačiau, kai taikytina, reikėtų apsvarstyti nemokamų ATL suteikimą dėl papildomų žaliavų, remiantis savitaisiais išmetamųjų teršalų faktoriais;
(28)
siekiant naftos perdirbimo įmonėms ir chemijos gamykloms užtikrinti vienodas aromatinių angliavandenilių gamybos sąlygas, nemokami ATL dėl aromatinių angliavandenilių turėtų būti suteikiami taikant CST metodą ir turėtų būti taikoma naftos perdirbimo įmonių produkto santykinio taršos rodiklio vertė;
(29)
atsižvelgiant į tai, kad gaminant vinilchlorido monomerą tam tikru mastu naudojamas vandenilis kaip tradicinio kuro, pavyzdžiui, gamtinių dujų, pakaitalas, ir taip sumažinamas tiesiogiai degimo proceso metu išmetamų ŠESD kiekis, tačiau taip pat atsižvelgiant į tai, kad vertinant bendrą efektyvumą ŠESD atžvilgiu pirmenybė teikiama vandenilio žaliavų naudojimui, nustatant vinilchlorido monomero produkto santykinį taršos rodiklį vandenilio kaip kuro naudojimas prilygintas gamtinių dujų naudojimui;
(30)
siekiant naftos perdirbimo įmonėms ir chemijos gamykloms sudaryti vienodas vandenilio ir sintezės dujų gamybos sąlygas, šių produktų santykiniai taršos rodikliai turėtų būti apskaičiuojami taikant CST metodą ir naftos perdirbimo įmonių produkto santykinio taršos rodiklio vertę. Abiejų produktų santykiniai taršos rodikliai nustatyti pagal apibrėžtą vandenilio tūrinę koncentraciją;
(31)
atsižvelgiant į tai, kad nuo 2013 m. įprasta tvarka visi elektros energijos sektoriui skirti ATL turėtų būti parduodami aukcionuose, ir į tai, kad šis sektorius gali perkelti padidėjusią anglies dioksido kainą, ir į tai, kad nemokami ATL dėl elektros gamybos neturėtų būti suteikiami, išskyrus pereinamuoju laikotarpiu suteikiamus nemokamus ATL už elektros gamybos pajėgumų modernizavimą ir už elektros energijos gamybą iš dujų atliekų, į šio sprendimo taikymo sritį neturėtų įeiti nemokamų ATL, susijusių su elektros gamyba ar vartojimu, skirstymas. Tačiau, vadovaujantis Direktyvos 2003/87/EB 10a straipsnio 6 dalimi, valstybės narės, laikydamosi taikomų atitinkamos srities valstybės pagalbos taisyklių, kurias priims Komisija, gali priimti finansines priemones siekdamos sektoriams ar jų pošakiams, kuriems būdinga didelė anglies dioksido nutekėjimo rizika, kompensuoti su išmetamosiomis ŠESD susijusias išlaidas, kurioms įtakos turėjo elektros energijos kainos;
(32)
be to, nustatant produktų santykinius taršos rodiklius derėtų atsižvelgti į efektyvų energijos regeneravimą iš dujų atliekų ir su jų naudojimu susijusių išmetamųjų ŠESD kiekį. Todėl nustatant produktų, kuriuos gaminant susidaro dujų atliekos, santykinių taršos rodiklių vertes daugeliu atvejų atsižvelgta į anglies dioksido kiekį šiose dujų atliekose. Jei dujų atliekos iš gamybos proceso eksportuojamos už atitinkamo produkto santykinio taršos rodiklio sistemos ribų ir sudeginamos pagaminant šilumą, kuriai netaikomi I priede nustatyti procesai ir jų santykiniai taršos rodikliai, į susijusias išmetamąsias ŠESD turėtų būti atsižvelgiama skiriant papildomus ATL remiantis šilumos arba kuro santykiniais taršos rodikliais. Siekiant, kad taikant bendrą principą dėl elektros energijos gamybos nesuteikti jokių nemokamų ATL nebūtų be reikalo iškreipta pramonės įrenginiams tiekiamos elektros energijos rinkos konkurencija, ir atsižvelgiant į tai, kad anglies dioksido kaina įskaičiuota į elektros energijos kainą, derėtų nustatyti, kad tais atvejais, kai dujų atliekos iš gamybos proceso eksportuojamos už atitinkamo produkto santykinio taršos rodiklio sistemos ribų ir sudeginamos pagaminant elektros energiją, nebūtų suteikiama jokių papildomų ATL, išskyrus tuos, kurie yra susiję su dujų atliekose esančio anglies dioksido kiekiu ir yra įskaičiuoti į atitinkamo produkto santykinį taršos rodiklį;
(33)
nustatant produktų santykinius taršos rodiklius taip pat atsižvelgta į ankstesnio laikotarpio nesunaudotų dujų atliekų, susijusių su atitinkamų produktų gamyba, deginimą fakelu, o kuras, sunaudotas saugos fakelui, turėtų būti laikomas kuru, sunaudotu neišmatuojamos šilumos gamybai, siekiant atsižvelgti į šių fakelų turėjimo būtinybę;
(34)
siekiant kovoti su klimato kaita ir sumažinti vykdant ekonominę veiklą išmetamą anglies dioksido kiekį, būtinos didelės investicijos. Todėl šis sprendimas turėtų būti taikomas taip, kad būtų skatinamos investicijos į švarias technologijas kiekviename sektoriuje ir pošakyje. Vadovaujantis Direktyva 2003/87/EB, ateityje gali būti nustatyta kita politika ir priimtos kitos priemonės, kuriomis būtų padedama siekti šio tikslo ir skatinama veiksmingai naudotis ATL, kad būtų investuojama į efektyvaus energijos vartojimo technologijas. Visų pirma, jei galutinis metinis pagal šį sprendimą esamiems įrenginiams suteiktų nemokamų ATL skaičius labai skirsis nuo didžiausio metinio ATL skaičiaus, nurodyto Direktyvos 2003/87/EB 10a straipsnio 5 dalyje, šis sprendimas gali būti iš dalies keičiamas siekiant dar labiau sumažinti išmetamųjų ŠESD kiekį pagal Direktyvos 2003/87/EB 10a straipsnio 1 dalį skiriant ATL įrenginiams, kuriuose galima įdiegti novatoriškas technologijas, kuriomis išmetamųjų ŠESD kiekis dar labiau sumažinamas;
(35)
investicijos, kuriomis labai padidinamas įrenginio pajėgumas (didelis išplėtimas) ir dėl kurių gali būti suteikiami ATL iš rezervo, skirto naujiems rinkos dalyviams, kaip numatyta Direktyvos 2003/87/EB 10a straipsnio 7 dalyje, turėtų būti vienareikšmės ir tam tikro masto, siekiant, kad per anksti nebūtų išnaudotas naujiems rinkos dalyviams skirtas ATL rezervas, kad nebūtų iškraipoma konkurencija, kad nebūtų nereikalingos administracinės naštos ir kad visų valstybių narių įrenginiams būtų užtikrintos vienodos sąlygos. Todėl tikslinga nustatyti, kad didelis pajėgumo keitimas yra įrenginio įrengtojo pajėgumo keitimas ne mažiau kaip 10 % ir dėl tokio įrengtojo pajėgumo keitimo turi labai padidėti arba sumažėti atitinkamo įrenginio veiklos lygis. Vertinant, ar ši nustatytoji slenkstinė riba pasiekta, atsižvelgiama į pajėgumo didinimą arba mažinimą per keletą kartų;
(36)
atsižvelgiant į tai, kad naujiems rinkos dalyviams rezerve numatytas ribotas ATL skaičius, kai nemažai ATL jau bus paskirstyta naujiems rinkos dalyviams, derėtų įvertinti, ar garantuojamos teisės sąžiningai ir lygiomis sąlygomis gauti likusius rezervo ATL. Atsižvelgiant į tokio vertinimo rezultatus, gali būti numatyta galimybė nustatyti ATL skirstymo pagal eilę sistemą. Nustatant tokios ATL skirstymo pagal eilę sistemos bruožus ir tinkamumo kriterijus reikėtų atsižvelgti į skirtingą valstybių narių leidimų išdavimo praktiką, vengti piktnaudžiavimo ir nesukurti paskatų laikyti ATL rezerve nepagrįstą laikotarpį;
(37)
siekiant užtikrinti, kad veiklą nutraukusiems įrenginiams nebūtų suteikiama jokių ATL, šiame sprendime turėtų būti numatytos tokių įrenginių nustatymo ir draudimo išduoti ATL priemonės, nebent galima įsitikinti, kad įrenginys savo veiklą atnaujins per apibrėžtą pagrįstą laikotarpį;
(38)
taigi siekiant pritaikyti ATL, suteiktinų dalį savo veiklos nutraukusiam įrenginiui, skaičių, nustatytos konkrečios slenkstinės ribos, pagal kurias galima palyginti sumažėjusį veiklos lygį su pirminiu veiklos lygiu. Suteiktinų ATL skaičius turėtų būti atitinkamai pakoreguojamas nuo metų, einančių po tų metų, kuriais buvo nutraukta įrenginio veiklos dalis. Jei tokio įrenginio veiklos lygis vėl padidėja daugiau negu nustatytoji slenkstinė riba, pirminis jam suteiktinų ATL skaičius turėtų būti visiškai arba iš dalies atstatytas pagal faktinį įrenginio veiklos lygį;
(39)
kai tinka, atsižvelgta į Direktyvos 2003/87/EB I priedo aiškinimo gaires;
(40)
šiame sprendime numatytos priemonės atitinka Klimato kaitos komiteto nuomonę,
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
I SKYRIUS
BENDROSIOS NUOSTATOS
1 straipsnis
Dalykas
Šiuo sprendimu nustatomos suderinto nemokamo apyvartinių taršos leidimų suteikimo pagal Direktyvą 2003/87/EB nuo 2013 m. pereinamojo laikotarpio Sąjungos taisyklės.
2 straipsnis
Taikymo sritis
Šis sprendimas taikomas suteikiant nemokamus ATL pagal Direktyvos 2003/87/EB III skyrių (stacionariems įrenginiams) prekybos laikotarpiais nuo 2013 m., išskyrus pereinamuoju laikotarpiu suteikiamus nemokamus ATL elektros energijos gamybai modernizuoti pagal Direktyvos 2003/87/EB 10c straipsnį.
3 straipsnis
Apibrėžtys
Šiame sprendime vartojamų terminų apibrėžtys:
a) esamas įrenginys- bet koks įrenginys, kuriame vykdoma vienos ar daugiau Direktyvos 2003/87/EB I priede išvardytų rūšių veikla arba veikla, kuri į Sąjungos sistemą įtraukta pirmą kartą pagal direktyvos 24 straipsnį:
b) su produkto santykiniu taršos rodikliu susijusi įrenginio technologinio proceso dalis- su produkto, kurio santykinis taršos rodiklis nustatytas I priede, gamyba susijusios sąnaudos, produkcija ir atitinkamos su jomis susijusios išmetamosios ŠESD;
c) su šilumos santykiniu taršos rodikliu susijusi įrenginio technologinio proceso dalis- sąnaudos, produkcija ir su jomis susijusios išmetamosios ŠESD, kurių neapima su produkto santykiniu taršos rodikliu susijusi įrenginio technologinio proceso dalis, susijusios su toliau nurodytos išmatuojamos šilumos gamyba ir importu iš įrenginio ar kito vieneto, kuriems taikoma Sąjungos sistema, arba ir su jos importu, ir su jos gamyba; išmatuojama šiluma turi būti
suvartojama įrenginyje produktams gaminti, mechaninei energijai (išskyrus suvartojamą elektros energijai gaminti) gaminti, taip pat šildymui arba vėsinimui (išskyrus suvartojamą elektros energijos gamybai), arba
eksportuojama į įrenginį arba kitą vienetą, kuriam Sąjungos sistema netaikoma, išskyrus eksportuojamą elektros energijai gaminti;
d) su kuro santykiniu taršos rodikliu susijusi įrenginio technologinio proceso dalis- sąnaudos, produkcija ir su jomis susijusios išmetamosios ŠESD, kurių neapima su produkto santykiniu taršos rodikliu susijusi įrenginio technologinio proceso dalis, susijusios su neišmatuojamos šilumos, gaunamos deginant kurą ir suvartojamos produktams gaminti, mechaninei energijai (išskyrus suvartojamą elektros energijai gaminti) gaminti, taip pat šildymui arba vėsinimui (išskyrus suvartojamą elektros energijai gaminti) ir saugos fakelams, gamyba;
e) išmatuojama šiluma- grynasis šilumos srautas, transportuojamas naudojant šilumnešį, visų pirma garus, karštą orą, vandenį, aliejų, skystuosius metalus ir druskas, nustatomais vamzdynais arba kanalais, kuriuose yra arba gali būti sumontuotas šilumos skaitiklis;
f) šilumos skaitiklis- šilumos skaitiklis, kaip apibrėžta Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/22/EB (5) priede MI-004, arba bet kuris kitas prietaisas pagamintos šilumos energijos kiekiui matuoti ir registruoti remiantis srauto tūriais ir temperatūromis;
g) neišmatuojama šiluma- visa kita šiluma, kuri nėra išmatuojama šiluma;
h) su procese išsiskiriančiomis ŠESD susijusi įrenginio technologinio proceso dalis- Direktyvos 2003/87/EB I priede išvardytos šiltnamio efektą sukeliančios dujos, kitos nei anglies dioksidas, išmetamos už I priede nurodytų sistemos, kurioje taikomas produkto santykinis taršos rodiklis, ribų, arba anglies dioksidas, išmetamas už I priede nurodytų sistemos, kurioje taikomas produkto santykinis taršos rodiklis, ribų vykdant kurios nors iš toliau nurodytų rūšių veiklą, ir ŠESD, išmetamos deginant nevisiškai oksiduotą anglį, susidariusią vykdant toliau nurodytų rūšių veiklą, siekiant pagaminti išmatuojamos šilumos, neišmatuojamos šilumos arba elektros energijos, su sąlyga, kad atimamas išmetamųjų ŠESD kiekis, kuris būtų susidaręs deginant tokį gamtinių dujų kiekį, kuris lygus sudegintos nevisiškai oksiduotos anglies techniškai panaudojamos energijos kiekiui:
i) didelis pajėgumo išplėtimas- didelis įrenginio technologinio proceso dalies pradinio įrengtojo pajėgumo padidinimas, kai tenkinamos visos šios sąlygos:
j) didelis pajėgumo sumažinimas- vienas ar daugiau atpažįstamų fizinių pokyčių, dėl kurių labai sumažėja įrenginio technologinio proceso dalies pradinis įrengtasis pajėgumas ir veiklos lygis, kurio mastas prilygsta dideliam pajėgumo išplėtimui;
k) didelis pajėgumo pakeitimas- didelis pajėgumo išplėtimas arba didelis pajėgumo sumažinimas;
l) padidintas pajėgumas- įrenginio technologinio proceso dalies pradinio įrengtojo pajėgumo ir tos pačios įrenginio technologinio proceso dalies įrengtojo pajėgumo po to, kai buvo atliktas didelis pajėgumo išplėtimas, nustatomo pagal 2 mėnesių, per kuriuos produkcija buvo didžiausia, produkcijos vidurkį per pirmuosius 6 mėnesius po eksploatacijos (atlikus pakeitimus) pradžios, skirtumas;
m) sumažintas pajėgumas- įrenginio technologinio proceso dalies pradinio įrengtojo pajėgumo ir tos pačios įrenginio technologinio proceso dalies įrengtojo pajėgumo po to, kai buvo atliktas didelis pajėgumo sumažinimas, nustatomo pagal 2 mėnesių, per kuriuos produkcija buvo didžiausia, produkcijos vidurkį per pirmuosius 6 mėnesius po eksploatacijos (atlikus pakeitimus) pradžios, skirtumas;
n) įprastos eksploatacijos pradžia- patikrinta ir patvirtinta pirmoji nepertraukiamo 90 dienų laikotarpio diena arba, jei pagal sektoriaus įprastinį gamybos ciklą nenutrūkstama gamyba nenumatoma, pirmoji 90 dienų laikotarpio, padalyto pagal sektoriui būdingus gamybos ciklus, diena, kurią įrenginys veikia bent tokiu pajėgumu, kuris sudaro 40 % jam numatyto pajėgumo, prireikus atsižvelgiant į įrenginiui būdingas eksploatavimo sąlygas;
o) eksploatacijos (atlikus pakeitimus) pradžia- patikrinta ir patvirtinta pirmoji nepertraukiamo 90 dienų laikotarpio diena arba, jei pagal sektoriaus įprastinį gamybos ciklą nenutrūkstama gamyba nenumatoma, pirmoji 90 dienų laikotarpio, padalyto pagal sektoriui būdingus gamybos ciklus, diena, kurią pakeisto pajėgumo įrenginys veikia bent tokiu pajėgumu, kuris sudaro 40 % jo numatyto pajėgumo, prireikus atsižvelgiant į įrenginio technologinio proceso daliai būdingas eksploatacijos sąlygas;
p) saugos fakelo deginimas- bandomojo kuro ir labai kintamo kiekio proceso metu išsiskiriančių dujų arba dujų likučių deginimas atviroje atmosferos trikdžiams dalyje, nes saugos sumetimais to aiškiai reikalaujama atitinkamuose įrenginio leidimuose;
q) privatus namų ūkis- būsto vienetas, kuriame asmenys pavieniui arba grupėmis imasi priemonių, kad apsirūpintų išmatuojama šiluma;
r) tikrintojas- kompetentinga, nepriklausoma patikros institucija ar asmuo, atsakinga (-as) už patikros proceso vykdymą ir ataskaitų apie jį pateikimą vadovaujantis išsamiais reikalavimais, kuriuos valstybė narė nustato pagal Direktyvos 2003/87/EB V priedą;
s) priimtinas užtikrinimas- tai aukštas, nors neabsoliutus užtikrinimo lygis, išreikštas patikros išvadoje, kad tikrintuose duomenyse nėra esminių neteisingų pareiškimų;
t) užtikrinimo lygis- tai, kiek tikrintojas yra užtikrintas patikros išvadomis, kad buvo įrodyta ar neįrodyta, jog apie įrenginį praneštoje informacijoje nėra esminių neteisingų pareiškimų;
u) esminis neteisingas pareiškimas- tai reikšmingas neteisingas pareiškimas (praleidimai, iškraipymai ir klaidos įvertinant leidžiamą neapibrėžtį) pateiktuose duomenyse, kuris, tikrintojo profesionaliu vertinimu, galėtų turėti poveikio kompetentingos institucijos tolesniam tų duomenų naudojimui apskaičiuojant skirtinų ATL skaičių.
4 straipsnis
Kompetentinga institucija ir apvalinimas
1. Valstybės narės imasi atitinkamų administracinių priemonių, įskaitant kompetentingos institucijos arba institucijų paskyrimą pagal Direktyvos 2003/87/EB 18 straipsnį, kad būtų įgyvendinamos šio sprendimo taisyklės.
2. Visi pagal šį sprendimą atliekami ATL skaičiavimai suapvalinami iki artimiausio sveikojo skaičiaus.
II SKYRIUS
ESAMI ĮRENGINIAI
5 straipsnis
Įrenginių nustatymas
1. Kiekviena valstybė narė nustato savo teritorijoje esančius įrenginius, kurie atitinka nemokamo ATL suteikimo pagal Direktyvos 2003/87/EB 10a straipsnį reikalavimus.
2. Kiekviena valstybė narė taip pat nustato visus šilumą gaminančius elektros energijos gamybos įrenginius ir mažus įrenginius, kuriems Sąjungos sistema gali būti netaikoma pagal Direktyvos 2003/87/EB 27 straipsnį.
6 straipsnis
Dalijimas į įrenginio technologinio proceso dalis
1. Taikydamos šį sprendimą valstybės narės kiekvieną įrenginį, atitinkantį nemokamo ATL suteikimo pagal Direktyvos 2003/87/EB 10a straipsnį reikalavimus, prireikus padalija į vieną ar daugiau toliau išvardytų įrenginio technologinio proceso dalių:
a)
su produkto santykiniu taršos rodikliu susijusią įrenginio technologinio proceso dalį;
b)
su šilumos santykiniu taršos rodikliu susijusią įrenginio technologinio proceso dalį;
c)
su kuro santykiniu taršos rodikliu susijusią įrenginio technologinio proceso dalį;
d)
su proceso metu išsiskiriančiomis ŠESD susijusią įrenginio technologinio proceso dalį;
Šios įrenginio technologinio proceso dalys turi kuo labiau atitikti fizines įrenginio dalis.
Remdamosi NACE ir Prodcom kodais valstybės narės aiškiai atskiria, kurie su šilumos santykiniu taršos rodikliu susijusių įrenginio technologinio proceso dalių, su kuro santykiniu taršos rodikliu susijusių įrenginio technologinio proceso dalių ir su proceso metu išsiskiriančiomis ŠESD susijusių įrenginio technologinio proceso dalių procesai yra skirti sektoriams arba jų pošakiams, kuriems būdinga didelė anglies dioksido nutekėjimo rizika, kaip nustatyta Sprendimu 2010/2/ES.
Jei įrenginyje, kuriam taikoma Sąjungos sistema, pagaminta išmatuojama šiluma ir ji eksportuota į įrenginį arba vienetą, kuriam Sąjungos sistema netaikoma, valstybės narės laiko, kad atitinkamas su šilumos santykiniu taršos rodikliu susijusios įrenginio technologinio proceso dalies procesas, kurio metu pagaminta ta šiluma, nėra skirtas sektoriams ar pošakiams, kuriems būdinga didelė anglies dioksido nutekėjimo rizika, kaip nustatyta Sprendimu 2010/2/ES, nebent kompetentinga institucija yra įsitikinusi, kad išmatuojamos šilumos vartotojas priklauso sektoriui arba pošakiui, kuriam didelė anglies dioksido nutekėjimo rizika yra būdinga, kaip nustatyta Sprendimu 2010/2/ES.
2. Visų įrenginio technologinio proceso dalių sąnaudų, produkcijos ir išmetamųjų ŠESD suma neturi būti didesnė už viso įrenginio sąnaudas, produkciją ir išmetamųjų ŠESD kiekį.
7 straipsnis
Bazinių duomenų rinkimas
1. Apie kiekvieną esamą įrenginį, atitinkantį nemokamo ATL suteikimo pagal Direktyvos 2003/87/EB 10a straipsnį reikalavimus, įskaitant tik retkarčiais eksploatuojamus įrenginius, pavyzdžiui, atsarginius ar parengties būsenos įrenginius ir pagal sezoninį grafiką veikiančius įrenginius, valstybės narės iš veiklos vykdytojų surenka 2005 m. sausio 1 d.-2008 m. gruodžio 31 d. laikotarpio, arba, jei taikytina, 2009 m. sausio 1 d.-2010 m. gruodžio 31 d. laikotarpio kiekvienų metų, kuriais įrenginys veikė, visus IV priede išvardytų parametrų duomenis ir atitinkamą informaciją.
2. Kiekvienos įrenginio technologinio proceso dalies duomenis valstybės narės renka atskirai. Prireikus valstybės narės gali pareikalauti, kad veiklos vykdytojas pateiktų daugiau duomenų.
Jei 95 % su šilumos santykiniu taršos rodikliu susijusios įrenginio technologinio proceso dalies, su kuro santykiniu taršos rodikliu susijusios įrenginio technologinio proceso dalies arba su proceso metu išsiskiriančiomis ŠESD susijusios įrenginio technologinio proceso dalies sąnaudų, produkcijos ir atitinkamų išmetamųjų ŠESD yra skirta sektoriams arba jų pošakiams, kuriems būdinga didelė anglies dioksido nutekėjimo rizika, kaip nustatyta Sprendimu 2010/2/ES, arba jei 95 % su šilumos santykiniu taršos rodikliu susijusios įrenginio technologinio proceso dalies, su kuro santykiniu taršos rodikliu susijusios įrenginio technologinio proceso dalies arba su proceso metu išsiskiriančiomis ŠESD susijusios įrenginio technologinio proceso dalies sąnaudų, produkcijos ir išmetamųjų ŠESD yra skirta sektoriams arba jų pošakiams, kuriems didelė anglies dioksido nutekėjimo rizika nebūdinga, valstybės narės gali iš veiklos vykdytojo nereikalauti duomenų, pagal kuriuos nustatoma, ar anglies dioksido nutekėjimo rizika yra, ar jos nėra.
3. Valstybės narės reikalauja, kad veiklos vykdytojai nurodytų kiekvienos su produkto santykiniu taršos rodikliu susijusios įrenginio technologinio proceso dalies pradinį įrengtąjį pajėgumą, nustatytą taip:
a)
iš esmės pradinis įrengtasis pajėgumas yra 2 mėnesių 2005 m. sausio 1 d.-2008 m. gruodžio 31 d. laikotarpiu, per kuriuos mėnesinė produkcijos apimtis buvo didžiausia, produkcijos vidurkis, darant prielaidą, kad įrenginio technologinio proceso dalis tokia apkrova veikė 720 valandų per mėnesį 12 mėnesių per metus;
b)
jei pradinio įrengtojo pajėgumo neįmanoma nustatyti pagal a punktą, įrenginio technologinio proceso dalies pajėgumas, prižiūrint tikrintojui, nustatomas eksperimentiniu būdu siekiant užtikrinti, kad būtų naudojami atitinkamam sektoriui būdingi parametrai ir kad eksperimentinio nustatymo rezultatai būtų reprezentatyvūs.
4. Jei 2005 m. sausio 1 d.-2011 m. birželio 30 d. laikotarpiu labai pakeistas įrenginio technologinio proceso dalies pajėgumas, valstybės narės reikalauja, kad veiklos vykdytojas, be įrenginio technologinio proceso dalies pradinio įrengtojo pajėgumo, nustatyto pagal 3 dalį, buvusio iki eksploatacijos (atlikus pakeitimus) pradžios, papildomai nurodytų padidintą arba, jei taikytina, sumažintą pajėgumą ir įrenginio technologinio proceso dalies įrengtąjį pajėgumą po to, kai pajėgumas buvo labai pakeistas, nustatytą pagal 2 mėnesių, per kuriuos produkcija buvo didžiausia, produkcijos vidurkį per pirmuosius 6 mėnesius po eksploatacijos (atlikus pakeitimus) pradžios. Šį įrenginio technologinio proceso dalies įrengtąjį pajėgumą po to, kai pajėgumas buvo labai pakeistas, valstybės narės, vertindamos bet kokį vėlesnį didelį pajėgumo pakeitimą, laiko įrenginio technologinio proceso dalies pradiniu įrengtuoju pajėgumu.
5. Valstybės narės renka, registruoja ir dokumentuoja duomenis taip, kad kompetentinga institucija galėtų tinkamai jais naudotis.
Valstybės narės gali pareikalauti, kad veiklos vykdytojas naudotų elektroninį šabloną, arba nurodyti konkretų duomenų teikimo rinkmenos formatą. Tačiau valstybės narės priima duomenis, kuriuos veiklos vykdytojas pateikia naudodamasis elektroniniu šablonu arba rinkmenos formatu, kuriuos Komisija nustato duomenų pagal šį straipsnį pateikimo tikslu, nebent pagal valstybės narės šabloną arba nurodytąjį rinkmenos formatą reikia pateikti bent tuos pačius duomenis.
6. Jei turimi tik viso įrenginio sąnaudų, produkcijos ir su jais susijusių išmetamųjų ŠESD kiekio duomenys, atitinkamoms įrenginio technologinio proceso dalims jie paskirstomi proporcingai tokiu principu:
a)
jei toje pačioje gamybos linijoje vienas po kito pagaminami skirtingi produktai, sąnaudos, produkcija ir susijusios išmetamosios ŠESD priskiriamos nuosekliai pagal kiekvienos įrenginio technologinio proceso dalies naudojimo laiką per metus;
b)
jei sąnaudų, produkcijos ir susijusių išmetamųjų ŠESD neįmanoma priskirti pagal a punktą, skirstoma pagal atskirų pagamintų produktų masę arba tūrį arba įverčius, apskaičiuotus remiantis susijusių cheminių reakcijų metu įvykusios laisvos reakcijos entalpijos koeficientu arba remiantis kitu tinkamu skirstymo principu, patvirtintu patikima moksline metodika.
7. Valstybės narės reikalauja, kad veiklos vykdytojai pateiktų nuoseklius visus turimus duomenis ir užtikrintų, kad tarp įrenginio technologinio proceso dalių nėra jokio dubliavimosi ir dvigubo skaičiavimo. Visų pirma, valstybės narės užtikrina, kad veiklos vykdytojai deramai tikrintų ir pateiktų pačius tiksliausius (kiek tai įmanoma) duomenis, kad būtų priimtinai užtikrinamas duomenų patikimumas.
Tuo tikslu valstybės narės užtikrina, kad kiekvienas veiklos vykdytojas taip pat pateiktų metodinę ataskaitą, kurioje visų pirma būtų pateikiamas įrenginio apibūdinimas, taikyta kompiliacijos metodika, nurodomi įvairūs duomenų šaltiniai, skaičiavimo etapai ir, jei taikytina, padarytos prielaidos ir taikyta metodika siekiant priskirti išmetamąsias ŠESD atitinkamai įrenginio technologinio proceso daliai pagal 6 dalį. Valstybės narės taip pat gali pareikalauti, kad veiklos vykdytojas įrodytų, jog pateikti duomenys yra tikslūs ir visi turimi.
8. Jei duomenų trūksta, valstybė narė pareikalauja, kad veiklos vykdytojas bet kokį duomenų trūkumą deramai pagrįstų.
Valstybės narės reikalauja, kad prieš tikrintojui pradedant tikrinti duomenis, o vėliausiai - tikrinimo metu vietoje visų trūkstamų duomenų veiklos vykdytojas pateiktų konservatyvius įverčius, visų pirma pagrįstus geriausia sektoriaus praktika ir naujomis mokslinėmis bei techninėmis žiniomis.
Jei turima tik dalis duomenų, konservatyvus įvertis reiškia, kad ekstrapoliuojama vertė turi būti ne daugiau kaip 90 % naudojant turimus duomenis gautos vertės.
Jei nėra duomenų apie įrenginio technologinio proceso dalies, susijusios su šilumos santykiniu taršos rodikliu, išmatuojamos šilumos srautą, galima apskaičiuoti netiesioginę vertę energijos sąnaudas padauginus iš išmatuotos ir tikrintojo patikrintos šilumos gamybos efektyvumo vertės. Jei tokių duomenų apie efektyvumą nėra, atitinkamoms energijos sąnaudoms, sunaudojamoms išmatuojamai šilumai pagaminti, taikoma 70 % efektyvumo pamatinė vertė.
9. Komisijai paprašius, kiekviena valstybė narė jai perduoda pagal 1-6 dalis surinktus duomenis.
8 straipsnis
Patikra
1. Rinkdamos duomenis pagal 7 straipsnį valstybės narės priima tik tuos duomenis, kuriuos deramai patikrino tikrintojas. Patikros procesas apima metodinės ataskaitos ir pateiktų parametrų, nurodytų 7 straipsnyje bei IV priede, tikrinimą. Patikros metu tikrinama veiklos vykdytojo pateiktų duomenų tikrumas, patikimumas ir tikslumas, o pabaigus patikrą pateikiama patikros išvada, kurioje priimtinai užtikrinama, ar pateiktuose duomenyse nėra esminių neteisingų pareiškimų.
2. Valstybės narės užtikrina, kad tikrintojas būtų nepriklausomas nuo veiklos vykdytojo, atliktų savo pareigas patikimai, objektyviai ir profesionaliai bei suprastų:
a)
šio sprendimo nuostatas, taip pat susijusius standartus ir gaires;
b)
su tikrinama veikla susijusius teisės aktų, reguliavimo ir administracinius reikalavimus;
c)
kaip gaunama visa informacija apie kiekvieną įrenginio parametrą arba ŠESD šaltinį, visų pirma kaip renkami, matuojami, apskaičiuojami ir pateikiami duomenys.
3. Valstybės narės užtikrina, kad būtų įvykdyti ne tik Sprendimo 2007/589/EB reikalavimai, bet ir visi šie minimalieji reikalavimai:
a)
tikrintojas suplanavo ir atliko patikrą laikydamasis profesinio skepticizmo, pripažindamas, kad gali būti aplinkybių, dėl kurių gali būti esminių neteisingų pateiktos informacijos ir duomenų pareiškimų;
b)
tikrintojas patvirtino tik tuos pateiktus parametrus, kurių patikimumo lygis yra aukštas. Kad būtų užtikrinamas aukštas patikimumo lygis, veiklos vykdytojas turi įrodyti, jog:
i)
pateikti parametrai nėra prieštaringi;
ii)
parametrai buvo surinkti laikantis taikomų standartų ar gairių;
iii)
atitinkami įrenginių įrašai yra išsamūs ir nuoseklūs;
c)
tikrintojas pradėjo patikros procesą nuo strateginės visų įrenginio veiklos rūšių analizės ir turi bendrą supratimą apie visų rūšių veiklą bei jos reikšmę skirstant ATL;
d)
tikrintojas, ypač vertindamas įrenginio technologinio proceso dalies pradinį įrengtąjį pajėgumą, atsižvelgė į informaciją, nurodytą leidime išmesti šiltnamio efektą sukeliančias dujas arba kituose atitinkamuose aplinkosaugos leidimuose, pavyzdžiui, Direktyvoje 2008/1/EB numatytame leidime;
e)
tikrintojas išnagrinėjo su veiklos vykdytojo veiklos mastu ir sudėtingumu ir parametrais, pagal kuriuos skiriami ATL, susijusią riziką ir kontrolės riziką, dėl kurios pateiktuose duomenyse gali atsirasti esminių neteisingų pareiškimų, ir remdamasis rizikos analize sudarė patikros planą;
f)
tikrintojas lankėsi įrenginyje, jei tinkama, kad apžiūrėtų, kaip veikia skaitikliai ir monitoringo sistemos, atliktų apklausas ir surinktų pakankamai informacijos bei įrodymų; Jei, tikrintojo manymu, lankytis objekte nebuvo tinkama, jis turėtų sugebėti savo sprendimą pagrįsti kompetentingai institucijai;
g)
tikrintojas įvykdė patikros planą, surinkdamas duomenis pagal nustatytus duomenų atrankos metodus, nuoseklios peržiūros testus (angl. walkthrough tests), dokumentų patikrinimus, analitines procedūras ir duomenų peržiūros procedūras, įskaitant visus susijusius papildomus įrodymus, kuriais bus grindžiama tikrintojo patikros išvada;
h)
tikrintojas pareikalavo iš veiklos vykdytojo pateikti visus trūkstamus duomenis ar pateikti trūkstamas audito sekos dalis, paaiškinti parametrų arba išmetamųjų ŠESD duomenų svyravimus, pertikrinti skaičiavimus ar pakoreguoti pateiktus duomenis;
i)
tikrintojas parengė vidinę patikros ataskaitą. Patikros ataskaitoje pateikiami įrodymai, kad buvo visiškai įgyvendinta strateginė analizė, rizikos analizė bei patikros planas, ir pateikiama pakankamai informacijos patikros išvadoms pagrįsti. Vidinė patikros ataskaita taip pat padeda atlikti audito įvertinimą, kurį gali atlikti kompetentinga institucija ir akreditacijos institucija;
j)
tikrintojas, remdamasis vidinės patikros ataskaitos išvadomis, nusprendė, ar yra esminių neteisingų pateiktų parametrų pareiškimų ir ar yra kitų patikros išvadoje paminėtinų problemų;
k)
veiklos vykdytojui skirtoje patikros ataskaitoje, kurią šis kartu su metodine ataskaita ir pateiktais parametrais turi pateikti kompetentingai institucijai, tikrintojas išdėstė patikros metodiką, savo nustatytus faktus ir patikros išvadą.
4. Valstybės narės nesuteikia nemokamų ATL įrenginiui, kurio duomenys nebuvo pripažinti tinkamais.
Valstybės narės gali nuspręsti nemokamų ATL suteikti įrenginiui, kurio duomenys nebuvo pripažinti tinkamais, tik tuo atveju, jei jos yra įsitikinusios, kad duomenų trūkumai, dėl kurių tikrintojas priėmė tokį sprendimą, atsirado dėl išskirtinių nenumatytų aplinkybių, kurių nebuvo įmanoma išvengti, net jei būtų imtasi visų atsargumo priemonių, ir kurios nepriklauso nuo atitinkamą įrenginį eksploatuojančio veiklos vykdytojo, ypač dėl tokių aplinkybių kaip stichinės nelaimės, karas, karo grėsmė, teroristų išpuoliai, revoliucija, riaušės, sabotažas ar vandalizmo aktai.
5. Valstybės narės visų pirma užtikrina, kad atlikus patikrą nebūtų jokio įrenginio technologinio proceso dalių dubliavimosi ir dvigubo skaičiavimo.
9 straipsnis
Ankstesnio laikotarpio veiklos lygis
1. Valstybės narės, remdamosi pagal 7 straipsnį surinktais duomenimis, nustato kiekvieno esamo įrenginio veiklos lygį baziniu laikotarpiu, t. y. nuo 2005 m. sausio 1 d. iki 2008 m. gruodžio 31 d., arba, jei jis didesnis, 2009 m. sausio 1 d.-2010 m. gruodžio 31 d. laikotarpiu.
2. Su kiekvieno produkto, kurio santykinis taršos rodiklis nustatytas I priede, gamyba susijęs ankstesnio laikotarpio veiklos lygis yra kasmet baziniu laikotarpiu atitinkamame įrenginyje pagaminto to produkto kiekio mediana.
3. Su šiluma susijęs ankstesnio laikotarpio veiklos lygis yra įrenginyje ankstesniu baziniu laikotarpiu per metus pagamintos arba iš kito įrenginio, kuriam taikoma Sąjungos sistema, importuotos išmatuojamos šilumos, suvartotos įrenginyje produktams gaminti, mechaninei energijai gaminti (išskyrus suvartojamą elektros energijai gaminti), šildymui arba vėsinimui (išskyrus suvartojamą elektros energijai gaminti), kiekio mediana, arba ir pagaminto, ir importuoto kiekio mediana, arba į įrenginius ar kitus vienetus, kuriems Sąjungos sistema netaikoma eksportuotos išmatuojamos šilumos kiekio (išskyrus eksportuotą elektros energijai gaminti) mediana, išreikšta teradžauliais per metus.
4. Su kuru susijęs ankstesnio laikotarpio veiklos lygis yra kuro, ankstesniu baziniu laikotarpiu kiekvienais metais suvartoto gaminant neišmatuojamą šilumą, suvartotą gaminant produktus, mechaninę energiją (išskyrus suvartojamą elektros energijai gaminti), šildymui arba vėsinimui (išskyrus suvartojamą elektros energijai gaminti), įskaitant saugos fakelų deginimą, kiekio mediana, išreikšta teradžauliais per metus.
5. Su proceso metu išsiskiriančiomis ŠESD, kurios išsiskyrė 1 dalyje nurodytu baziniu laikotarpiu gaminant produktus atitinkamame įrenginyje, susijęs ankstesnio laikotarpio veiklos lygis yra kasmet per tą laikotarpį proceso metu išsiskyrusių ŠESD kiekio, išreikšto anglies dioksido ekvivalento tonomis, mediana.
6. Nustatant 1-5 dalyse nurodytas medianines vertes, skaičiuojami tik tie kalendoriniai metai, kuriais įrenginys buvo eksploatuojamas bent vieną dieną.
Jei atitinkamu baziniu laikotarpiu įrenginys buvo eksploatuojamas mažiau kaip dvejus kalendorinius metus, ankstesnio laikotarpio veiklos lygiai apskaičiuojami kiekvienos įrenginio technologinio proceso dalies pradinį įrengtąjį pajėgumą, nustatytą pagal 7 straipsnio 3 dalyje išdėstytą metodiką, padauginant iš atitinkamo pajėgumo naudojimo koeficiento, nustatyto pagal 18 straipsnio 2 dalį.
7. Nukrypdamos nuo 2 dalies, valstybės narės nustato su produktais, kuriems taikomi III priede nurodyti produkto santykiniai taršos rodikliai, susijusį ankstesnio laikotarpio veiklos lygį pagal ankstesnio laikotarpio metinės produkcijos medianą, naudodamos tame pačiame priede pateiktas formules.
8. Į esamus tik kartkartėmis naudojamus įrenginius, įskaitant, visų pirma atsarginius ar parengties būsenos įrenginius ir pagal sezoninį grafiką veikiančius įrenginius, kurie bazinio laikotarpio konkrečiais kalendoriniais metais nebuvo eksploatuojami nė vienos dienos, nustatant 1 dalyje nurodytas medianines vertes atsižvelgiama tuomet, kai tenkinamos visos toliau išvardytos sąlygos:
a)
aiškiai įrodoma, kad įrenginys kartkartėmis yra naudojamas, visų pirma reguliariai eksploatuojamas kaip atsarginis ar parengtinis pajėgumas arba reguliariai eksploatuojamas pagal sezoninį grafiką;
b)
įrenginiui išduotas leidimas išmesti šiltnamio efektą sukeliančias dujas ir visi kiti valstybės narės nacionalinėje teisėje nustatyti leidimai, kurių reikia, kad įrenginys galėtų būti eksploatuojamas;
c)
techniškai įmanoma pradėti eksploatuoti įrenginį per trumpą laiką ir reguliariai atliekama jo priežiūra.
9. Jei 2005 m. sausio 1 d.-2011 m. birželio 30 d. laikotarpiu labai išplėstas arba labai sumažintas esamo įrenginio pajėgumas, tokio įrenginio ankstesnio laikotarpio veiklos lygis apskaičiuojamas sudedant dvi vertes: pagal 1 dalį apskaičiuotą įrenginio veiklos lygio medianinę vertę, neatsižvelgiant į didelį jo pajėgumo pakeitimą, ir ankstesnio laikotarpio padidinto arba sumažinto pajėgumo veiklos lygio medianinę vertę.
Padidinto arba sumažinto pajėgumo ankstesnio laikotarpio veiklos lygis yra kiekvienos įrenginio technologinio proceso dalies, kurios pajėgumas labai pakeistas, pradinio iki eksploatacijos (atlikus pakeitimus) pradžios buvusio įrengtojo pajėgumo, nustatyto pagal 7 straipsnio 3 dalį, ir įrengtojo jos pajėgumo po to, kai pajėgumas buvo labai pakeistas, nustatyto pagal 7 straipsnio 4 dalį, skirtumas, padaugintas iš vidutinio atitinkamo įrenginio pajėgumo naudojimo ankstesniu laikotarpiu prieš eksploatacijos (atlikus pakeitimus) pradžią.
10 straipsnis
ATL suteikimas įrenginiams
1. Remdamosi pagal 7 straipsnį surinktais duomenimis, valstybės narės pagal 2-8 dalis apskaičiuoja, kokį ATL skaičių jos kiekvienais metais nuo 2013 m. nemokamai suteiks kiekvienam esamam įrenginiui savo teritorijoje.
2. Kad galėtų tai apskaičiuoti, pirmiausia valstybės narės nustato preliminarų metinį kiekvienai įrenginio technologinio proceso daliai atskirai suteiktinų nemokamų ATL skaičių, kaip nurodyta toliau:
a)
preliminarus metinis kiekvienai įrenginio technologinio proceso daliai, susijusiai su konkretaus produkto santykiniu taršos rodikliu, konkrečiais metais suteiktinų nemokamų ATL skaičius atitinka to produkto santykinio taršos rodiklio vertę, nurodytą I priede, padaugintą iš ankstesnio laikotarpio su tuo produktu susijusio veiklos lygio vertės;
b)
ir:
i)
preliminarus metinis įrenginio technologinio proceso daliai, susijusiai su šilumos santykiniu taršos rodikliu, konkrečiais metais suteiktinų nemokamų ATL skaičius atitinka išmatuojamos šilumos santykinio taršos rodiklio vertę, nurodytą I priede, padaugintą iš suvartotos šilumos ankstesnio laikotarpio su šiluma susijusio veiklos lygio vertės;
ii)
preliminarus metinis įrenginio technologinio proceso daliai, susijusiai su kuro santykiniu taršos rodikliu, konkrečiais metais suteiktinų nemokamų ATL skaičius atitinka kuro santykinio taršos rodiklio vertę, nurodytą I priede, padaugintą iš suvartoto kuro ankstesnio laikotarpio su kuru susijusio veiklos lygio vertės;
iii)
preliminarus metinis įrenginio technologinio proceso daliai, susijusiai su proceso metu išsiskiriančiomis ŠESD, konkrečiais metais suteiktinų nemokamų ATL skaičius atitinka ankstesnio laikotarpio su proceso metu išsiskiriančiomis ŠESD susijusio veiklos lygio vertę, padaugintą iš 0,9700.
3. Jei išmatuojama šiluma eksportuojama į privačius namų ūkius ir preliminarus metinis ATL skaičius, nustatytas 2013 m. pagal 2 dalies b punkto i papunktį, yra mažesnis negu ankstesnio laikotarpio metinio išmetamųjų teršalų, susijusių su 2005 m. sausio 1 d.-2008 m. gruodžio 31 d. toje įrenginio technologinio proceso dalyje pagaminta ir į privačius namų ūkius eksportuota išmatuojama šiluma, kiekio mediana, preliminarus metinis 2013 m. ATL skaičius pakoreguojamas tuo skirtumu. Kasmet 2014-2020 m. preliminarus metinis ATL skaičius, nustatytas pagal 2 dalies b punkto i papunktį, pakoreguojamas tiek, kiek preliminarus metinis tų metų ATL skaičius yra mažesnis negu tam tikras pirmiau minėtos ankstesnio laikotarpio metinio išmetamųjų teršalų kiekio medianos procentas. 2014 m. tas procentas yra 90 %, o kiekvienais vėlesniais metais jis mažinamas po 10 procentinių punktų.
4. Įgyvendinant Direktyvos 2003/87/EB 10a straipsnio 11 dalį, preliminariam metiniam nemokamų ATL, suteiktinų kiekvienai įrenginio technologinio proceso daliai atitinkamais metais pagal šio straipsnio 2 dalį, skaičiui turi būti pritaikyti VI priede nurodyti koeficientai, jei tose įrenginio technologinio proceso dalyse vykdomi procesai yra skirti sektoriams ar jų pošakiams, kuriems didelė anglies dioksido nutekėjimo rizika nebūdinga, kaip nustatyta Sprendimu 2010/2/ES.
Jei tose įrenginio technologinio proceso dalyse vykdomi procesai skirti sektoriams ar jų pošakiams, kuriems būdinga didelė anglies dioksido nutekėjimo rizika, kaip nustatyta Sprendimu 2010/2/ES, 2013 ir 2014 m. taikomas koeficientas yra 1. Sektoriai ir jų pošakiai, kuriems 2015-2020 m. laikotarpiu taikomas koeficientas yra 1, nustatomi pagal Direktyvos 2003/87/EB 10a straipsnio 13 dalį.
5. Jei bent 95 % su šilumos santykiniu taršos rodikliu susijusios įrenginio technologinio proceso dalies, su kuro santykiniu taršos rodikliu susijusios įrenginio technologinio proceso dalies arba su proceso metu išsiskiriančiomis ŠESD susijusios įrenginio technologinio proceso dalies ankstesnio laikotarpio veiklos lygio skirta sektoriams arba jų pošakiams, kuriems būdinga didelė anglies dioksido nutekėjimo rizika, kaip nustatyta Sprendimu 2010/2/ES, laikoma, kad visai įrenginio technologinio proceso daliai būdinga didelė anglies dioksido nutekėjimo rizika.
Jei bent 95 % su šilumos santykiniu taršos rodikliu susijusios įrenginio technologinio proceso dalies, su kuro santykiniu taršos rodikliu susijusios įrenginio technologinio proceso dalies arba su proceso metu išsiskiriančiomis ŠESD susijusios įrenginio technologinio proceso dalies ankstesnio laikotarpio veiklos lygio skirta sektoriams arba jų pošakiams, kuriems didelė anglies dioksido nutekėjimo rizika nebūdinga, kaip nustatyta Sprendimu 2010/2/ES, laikoma, kad visai įrenginio technologinio proceso daliai didelė anglies dioksido nutekėjimo rizika nebūdinga.
6. Preliminarus metinis įrenginio technologinio proceso dalims, kurios gavo išmatuojamos šilumos iš įrenginio technologinio proceso dalių, gaminančių produktus, kuriems taikomi I priede nurodyti azoto rūgšties santykiniai taršos rodikliai, nemokamai suteiktinų ATL skaičius sumažinamas skaičiumi, kuris gaunamas metinį suvartotos tos šilumos kiekį 9 straipsnio 1 dalyje nurodytu baziniu laikotarpiu padauginus iš šios išmatuojamos šilumos santykinio taršos rodiklio vertės, nurodytos I priede.
7. Preliminarus bendras metinis kiekvienam įrenginiui suteiktinų nemokamų ATL skaičius yra visų įrenginio technologinio proceso dalių preliminarių metinių nemokamų ATL skaičių, apskaičiuotų pagal 2, 3, 4, 5 ir 6 dalis, suma.
Jei įrenginį sudaro įrenginio technologinio proceso dalis, kurioje gaminama celiuliozė (trumpapluoštė kraftceliuliozė, ilgapluoštė kraftceliuliozė, termomechaninė medienos celiuliozė ir mechaninė celiuliozė, sulfitinė celiuliozė ar kita celiuliozė, kuriai produkto santykinis taršos rodiklis netaikomas), apskaičiuojant preliminarų bendrą metinį suteiktinų nemokamų ATL skaičių, nepažeidžiant kitoms atitinkamo įrenginio technologinio proceso dalims suteiktinų nemokamų ATL preliminarių metinių skaičių, atsižvelgiama tik į tą preliminarų metinį nemokamų ATL skaičių, kuris susijęs su toje įrenginio technologinio proceso dalyje pagamintais celiuliozės produktais, pateiktais rinkai, o ne perdirbtais į popierių tame pačiame arba techniškai susijusiame įrenginyje.
8. Nustatydamos preliminarų bendrą metinį kiekvienam įrenginiui suteiktinų nemokamų ATL skaičių valstybės narės užtikrina, kad išmetamosios ŠESD nebūtų skaičiuojamos du kartus ir kad suteiktinų ATL skaičius nebūtų neigiamas. Ypač jei į įrenginį importuojamas tarpinis produktas, kuriam pagal I priede nustatytas sistemos ribas taikomas produkto santykinis taršos rodiklis, nustatant abiejų įrenginių preliminarų bendrą metinį nemokamai suteiktinų ATL skaičių, išmetamosios ŠESD du kartus neskaičiuojamos.
9. Galutinis bendras metinis kiekvienam esamam įrenginiui, išskyrus įrenginius, kuriems taikoma Direktyvos 2003/87/EB 10a straipsnio 3 dalis, suteikiamų nemokamų ATL skaičius yra preliminarus bendras metinis kiekvienam įrenginiui suteiktinų nemokamų ATL skaičius, nustatytas pagal 7 dalį, padaugintas iš visus sektorius apimančio pataisos koeficiento, nustatyto pagal 15 straipsnio 3 dalį.
Įrenginių, kuriems taikoma Direktyvos 2003/87/EB 10a straipsnio 3 dalis ir kurie atitinka nemokamo ATL suteikimo reikalavimus, galutinis bendras metinis nemokamai suteikiamų ATL skaičius yra preliminarus bendras metinis kiekvienam įrenginiui suteiktinų nemokamų ATL skaičius, nustatytas pagal 7 dalį, kuris kasmet pakoreguojamas taikant Direktyvos 2003/87/EB 10a straipsnio 4 dalyje nustatytą linijinį koeficientą, kaip atskaitos tašką naudojant preliminarų bendrą metinį nemokamų ATL, suteiktinų atitinkamam įrenginiui 2013 m., skaičių.
11 straipsnis
ATL suteikimas gamintojams, vykdantiems krekingą vandens garais
Nukrypstant nuo 10 straipsnio 2 dalies a punkto, preliminarus metinis nemokamų ATL, suteiktinų su produkto santykiniu taršos rodikliu susijusiai įrenginio technologinio proceso daliai, kurioje vykdoma didelės vertės cheminių medžiagų (toliau - DVCM) gamyba, skaičius yra krekingo vandens garais produkto santykinio taršos rodiklio vertė, nurodyta I priede, padauginta iš ankstesnio laikotarpio veiklos lygio, nustatyto pagal III priedą, ir padauginta iš skaičiaus, gaunamo padalijus bendrą tiesiogiai išmetamų ŠESD kiekį, įskaitant ŠESD, siejamas su grynuoju per šio sprendimo 9 straipsnio 1 dalyje nurodytą bazinį laikotarpį importuotos šilumos kiekiu, išreikštu anglies dioksido ekvivalento tonomis, ir šių tiesiogiai išmetamų ŠESD skaičiau bei atitinkamų netiesiogiai per šio sprendimo 9 straipsnio 1 dalyje nurodytą bazinį laikotarpį išmestų ŠESD skaičių, apskaičiuotą pagal 14 straipsnio 2 dalį, sumą. Prie gauto rezultato pridedama: 1,78 tonos anglies dioksido vienai vandenilio tonai, padauginant iš vandenilio kiekio, pagaminto iš papildomų žaliavų ankstesniu laikotarpiu, išreikšto vandenilio tonomis, medianos, 0,24 tonos anglies dioksido vienai etileno tonai, padauginant iš etileno kiekio, pagaminto iš papildomų žaliavų ankstesniu laikotarpiu, išreikšto etileno tonomis, medianos ir 0,16 tonų anglies dioksido vienai DVCM tonai, padauginant iš kitų didelės vertės cheminių medžiagų nei vandenilis ir etilenas kiekio, pagaminto iš papildomų žaliavų ankstesniu laikotarpiu, išreikšto DVCM tonomis, medianos.
12 straipsnis
ATL suteikimas vinilchlorido monomero gamintojams
Nukrypstant nuo 10 straipsnio 2 dalies a punkto, preliminarus metinis nemokamų ATL, suteiktinų įrenginio technologinio proceso daliai, susijusiai su vinilchlorido monomero (toliau VCM) gamyba, skaičius yra VCM santykinio taršos rodiklio vertė, padauginta iš ankstesnio laikotarpio VCM gamybos lygio, išreikšto tonomis, ir padauginta iš skaičiaus, gaunamo padalijus ŠESD kiekį, tiesiogiai išmestą gaminant VCM, įskaitant ŠESD, siejamas su grynuoju per šio sprendimo 9 straipsnio 1 dalyje nurodytą bazinį laikotarpį importuotos šilumos kiekiu, apskaičiuotu pagal 14 straipsnio 2 dalį, išreikštą anglies dioksido ekvivalento tonomis, ir šių tiesiogiai išmestų ŠESD kiekio bei su vandeniliu susijusių ŠESD, išmestų gaminant VCM šio sprendimo 9 straipsnio 1 dalyje nurodytu baziniu laikotarpiu, kiekio, išreikšto anglies dioksido ekvivalento tonomis ir apskaičiuoto remiantis per ankstesnį laikotarpį suvartotos šilumos kiekiu, gaunamu deginant vandenilį, išreikštu teradžauliais, padauginus iš 56,1 tonos anglies dioksido vienam TJ, sumą.
13 straipsnis
Šilumos srautai tarp įrenginių
Jei įrenginio technologinio proceso dalis, susijusi su produkto santykiniu taršos rodikliu, apima išmatuojamos šilumos importą iš įrenginio ar kito vieneto, kuriam Sąjungos sistema netaikoma, apskaičiuojant preliminarų metinį tai su produkto santykiniu taršos rodikliu susijusiai įrenginio technologinio proceso daliai nemokamai suteiktinų ATL skaičių, nustatomą pagal 10 straipsnio 2 dalies a punktą, atimamas atitinkamais ankstesnio laikotarpio metais iš įrenginio ar kito vieneto, kuriam Sąjungos sistema netaikoma, importuotos šilumos kiekis, padaugintas iš išmatuojamos šilumos santykinio taršos rodiklio vertės, nustatytos I priede.
14 straipsnis
Elektros energijos ir kuro pakeičiamumas
1. Kiekvienos įrenginio technologinio proceso dalies, susijusios su produkto santykiniu taršos rodikliu, nustatytu I priede atsižvelgiant į kuro ir elektros energijos mainų galimybę, preliminarus metinis nemokamų ATL skaičius yra atitinkamo produkto santykinio taršos rodiklio vertė, nustatyta I priede, padauginta iš ankstesnio laikotarpio su tuo produktu susijusios veiklos lygio, ir padauginta iš skaičiaus, gauto padalijus bendrą tiesiogiai išmetamų ŠESD kiekį, įskaitant ŠESD, siejamas su grynuoju per šio sprendimo 9 straipsnio 1 dalyje nurodytą bazinį laikotarpį importuotos šilumos kiekiu, išreikštu anglies dioksido ekvivalento tonomis, ir šių tiesiogiai išmetamų ŠESD kiekio bei atitinkamų netiesiogiai per šio sprendimo 9 straipsnio 1 dalyje nurodytą bazinį laikotarpį išmestų ŠESD kiekio, suma.
2. Atliekant skaičiavimus pagal 1 dalį, atitinkamos netiesiogiai išmetamos ŠESD - tai atitinkamas per šio sprendimo 9 straipsnio 1 dalyje nurodytą bazinį laikotarpį gaminant atitinkamą produktą suvartotos elektros energijos (kaip nurodyta apibrėžiant procesus ir išmetamąsias ŠESD, kuriems taikomas I priedas) kiekis, išreikštas megavatvalandėmis, padauginus iš 0,465 tonos anglies dioksido vienai megavatvalandei, išreikšto anglies dioksido tonomis.
Atliekant skaičiavimus pagal 1 dalį, ŠESD, siejamos su grynuoju importuotos šilumos kiekiu, yra išmatuojamos šilumos, skirtos produktams gaminti, kiekis, importuotas iš įrenginių, kuriems taikoma Sąjungos sistema, šio sprendimo 9 straipsnio 1 dalyje nurodytu baziniu laikotarpiu, padaugintas ir šilumos santykinio taršos rodiklio vertės, nurodytos I priede.
III SKYRIUS
SPRENDIMAI DĖL ATL SUTEIKIMO
15 straipsnis
Nacionalinės įgyvendinimo priemonės
1. Pagal Direktyvos 2003/87/EB 11 straipsnio 1 dalį valstybės narės iki 2011 m. rugsėjo 30 d., naudodamosi Komisijos pateiktu elektroniniu šablonu, jai pateikia savo teritorijoje esančių įrenginių, kuriems taikoma Direktyva 2003/87/EB, įskaitant pagal 5 straipsnį nustatytus įrenginius, sąrašą.
2. 1 dalyje nurodytame sąraše apie kiekvieną esamą įrenginį nurodoma:
a)
įrenginio ir jo ribų identifikacija naudojant CITL (Bendrijos nepriklausomo sandorių žurnalo) kodą;
b)
visų įrenginio technologinio proceso dalių identifikacija;
c)
kiekvienos su produkto santykiniu taršos rodikliu susijusios įrenginio technologinio proceso dalies pradinį įrengtąjį pajėgumą ir 2005 m. sausio 1 d.-2008 m. gruodžio 31 d. laikotarpiu kasmet pagamintą atitinkamo produkto kiekį;
d)
apie kiekvieną įrenginį ir įrenginio technologinio proceso dalį nurodoma, ar ji (jis) priklauso sektoriui arba pošakiui, kuriam būdinga didelė anglies dioksido nutekėjimo rizika, kaip nustatyta Sprendimu 2010/2/ES;
e)
kiekvienos įrenginio technologinio proceso dalies preliminarus metinis 2013-2020 m. laikotarpiu suteiktinų nemokamų ATL skaičius, nustatytas pagal 10 straipsnio 2 dalį;
f)
be informacijos, pateikiamos pagal d punktą, nurodoma įrenginių technologinio proceso dalių, kurių veikla nėra skirta sektoriams ar pošakiams, kuriems būdinga didelė anglies dioksido nutekėjimo rizika, kaip nustatyta Sprendimu 2010/2/ES, preliminarūs metiniai 2013-2020 m. laikotarpiu suteiktinų nemokamų ATL skaičiai, juos tolygiai mažinant nuo 80 % kiekio 2013 m. iki 30 % kiekio 2020 m., kaip nustatyta 10 straipsnio 4 dalyje;
g)
kiekvieno įrenginio preliminarus bendras metinis nemokamų 2013-2020 m. laikotarpiu suteiktinų ATL skaičius, nustatytas pagal 10 straipsnio 6 dalį;
Sąraše taip pat nurodomi visi elektros energijos gamybos įrenginiai ir maži įrenginiai, kurie gali būti neįtraukti į Sąjungos sistemą pagal Direktyvos 2003/87/EB 27 straipsnį.
3. Gavusi šio straipsnio 1 dalyje nurodytą sąrašą, Komisija įvertina kiekvieno įrenginio įtraukimą į tą sąrašą ir su kiekvienu įrenginiu susijusius preliminarius bendrus metinius nemokamų ATL skaičius.
Gavusi visų valstybių narių pranešimus, kuriuose nurodyti preliminarūs bendri metiniai 2013-2020 m. laikotarpiu suteiktinų nemokamų ATL skaičiai, Komisija nustato bendrą visiems sektoriams taikomą pataisos koeficientą, kaip nurodyta Direktyvos 2003/87/EB 10a straipsnio 5 dalyje. Tas koeficientas nustatomas lyginant preliminarių bendrų metinių 2013-2020 m. įrenginiams, kurie nėra elektros energijos gamybos įrenginiai, suteiktinų nemokamų ATL skaičių sumą, netaikant VI priede nurodytų koeficientų, su metiniu pagal Direktyvos 2003/87/EB 10 straipsnio 5 dalį apskaičiuotu ATL, skirtinų įrenginiams, kurie nėra elektros energijos gamybos įrenginiai ar nauji rinkos dalyviai, skaičiumi, atsižvelgiant į atitinkamą bendro metinio visos Sąjungos kiekio, nustatyto pagal tos direktyvos 9 straipsnį, dalį ir į atitinkamą išmetamųjų ŠESD, kurios į Sąjungos sistemą įtraukiamos tik nuo 2013 m., kiekį.
4. Jei Komisija neprieštarauja įrenginio, įskaitant preliminarų jam suteiktiną bendrą metinį nemokamų ATL skaičių, įrašymui į tą sąrašą, atitinkama valstybė narė po to nustato galutinį metinį 2013-2020 m. laikotarpiu suteiktinų nemokamų ATL skaičių pagal šio sprendimo 10 straipsnio 9 dalį.
5. Nustačiusios galutinį metinį ATL skaičių kiekvienam esamam įrenginiui savo teritorijoje valstybės narės Komisijai pateikia galutinių metinių nemokamų apyvartinių taršos leidimų, kurie bus suteikiami 2013-2020 m. laikotarpiu, kiekių, nustatytų pagal 10 straipsnio 9 dalį, sąrašą.
16 straipsnis
Anglies dioksido nutekėjimo rizikos pokyčiai
Per tris mėnesius po Direktyvos 2003/87/EB 10a straipsnio 13 dalyje nurodyto 2015-2020 m. sąrašo arba bet kokio Sprendime 2010/2/ES nustatyto sąrašo papildymo 2013 ir 2014 metams patvirtinimo kiekviena valstybė narė pataiso šio sprendimo 15 straipsnio 1 dalyje nurodytą sąrašą aiškiai nurodydama įrenginiams ir jų technologinio proceso dalims būdingos anglies dioksido nutekėjimo rizikos pokyčius bei, kai taikoma, su tuo susijusius preliminarių metinių nemokamų ATL skaičių pokyčius ir tą sąrašą pateikia Komisijai.
IV SKYRIUS
NAUJI RINKOS DALYVIAI IR UŽDAROMI ĮRENGINIAI
17 straipsnis
Nemokamų ATL paraiška
1. Gavusi naujo rinkos dalyvio paraišką valstybė narė, vadovaudamasi galiojančiomis taisyklėmis, nustato, kiek nemokamų ATL turėtų būti suteikta jam pradėjus normaliai veikti ir nustačius jo pradinį įrengtąjį pajėgumą.
2. Valstybės narės priima tik paraiškas, kompetentingai institucijai pateiktas per vienerius metus nuo atitinkamo įrenginio arba įrenginio technologinio proceso dalies įprastos eksploatacijos pradžios.
3. Valstybės narės atitinkamą įrenginį pagal šio sprendimo 6 straipsnį padalija į įrenginio technologinio proceso dalis ir reikalauja, kad kartu su 1 dalyje nurodyta paraiška įrenginį eksploatuojantis veiklos vykdytojas kompetentingai institucijai pateiktų visą susijusią informaciją ir duomenis apie kiekvienos įrenginio technologinio proceso dalies kiekvieną V priede išvardytą parametrą. Prireikus valstybės narės gali pareikalauti, kad veiklos vykdytojas pateiktų daugiau nekonsoliduotų duomenų.
4. Valstybės narės reikalauja, kad Direktyvos 2003/87/EB 3 straipsnio h dalyje nurodytus įrenginius, išskyrus tuos, kurių pajėgumas labai išplėstas po 2011 m. birželio 30 d., eksploatuojantys veiklos vykdytojai nustatytų kiekvienos įrenginio technologinio proceso dalies pradinį įrengtąjį pajėgumą pagal 7 straipsnio 3 dalyje išdėstytą metodiką, atskaitos tašku naudodami ištisinį 90 dienų laikotarpį, pagal kurį nustatoma įprastos eksploatacijos pradžia. Valstybės narės patvirtina kiekvienos įrenginio technologinio proceso dalies pradinį įrengtąjį pajėgumą prieš skaičiuodamos tam įrenginiui suteiktinus ATL.
5. Siekiant užtikrinti, kad būtų pateikiami patikimi ir teisingi duomenys, pagal šį straipsnį pateiktus duomenis valstybės narės priima tik jei juos deramai patvirtino tikrintojas pagal 8 straipsnyje nustatytus reikalavimus.
18 straipsnis
Veiklos lygiai
1. Direktyvos 2003/87/EB 3 straipsnio h dalyje nurodytų įrenginių atveju, išskyrus įrenginius, kurių pajėgumas labai išplėstas po 2011 m. birželio 30 d., valstybės narės nustato kiekvieno įrenginio veiklos lygius taip:
a)
su kiekvienu produktu, kurio santykinis taršos rodiklis nurodytas I priede, susijęs veiklos lygis yra pradinis įrengtasis atitinkamo įrenginio šio produkto gamybos pajėgumas, padaugintas iš standartinio pajėgumo naudojimo koeficiento;
b)
su šiluma susijęs veiklos lygis yra pradinis įrengtasis išmatuojamos šilumos, suvartojamos įrenginyje produktams gaminti, mechaninei energijai gaminti (išskyrus suvartojamą elektros energijai gaminti), šildymui arba vėsinimui (išskyrus suvartojamą elektros energijai gaminti), importo iš įrenginių, kuriems taikoma Sąjungos sistema, arba tos išmatuojamos šilumos gamybos, arba ir importo, ir gamybos, arba jos eksporto į įrenginį arba kitą vienetą, kuriam Sąjungos sistema netaikoma (išskyrus eksportą elektros energijai gaminti), pajėgumas, padaugintas iš atitinkamo pajėgumo naudojimo koeficiento;
c)
su kuru susijęs veiklos lygis yra pradinis atitinkamo įrenginio įrengtasis kuro, vartojamo gaminant neišmatuojamą šilumą, suvartojamą gaminant produktus, mechaninę energiją (išskyrus suvartojamą elektros energijai gaminti), šildymui arba vėsinimui (išskyrus suvartojamą elektros energijai gaminti), įskaitant saugos fakelų deginimą, vartojimo pajėgumas, padaugintas iš atitinkamo pajėgumo naudojimo koeficiento;
d)
su proceso metu išmetamomis ŠESD susijęs veiklos lygis yra pradinis įrengtasis gamybos įrenginio pajėgumas išskirti ŠESD gamybos proceso metu, padaugintas iš atitinkamo pajėgumo naudojimo koeficiento.
2. Standartinį pajėgumo naudojimo koeficientą, nurodytą 1 dalies a punkte, nustato ir paskelbia Komisija, remdamasi pagal šio sprendimo 7 straipsnį valstybių narių surinktais duomenimis. Kiekvieno I priede nustatyto produkto santykinio taršos rodiklio atveju standartinis pajėgumo naudojimo koeficientas yra visų įrenginių, kuriuose gaminamas atitinkamas produktas, vidutinio metinio pajėgumo naudojimo koeficientų 80 procentilis. Kiekvieno įrenginio, kuriame gaminamas atitinkamas produktas, vidutinio metinio pajėgumo naudojimo koeficientas atitinka vidutinį metinį produkcijos lygį 2005-2008 m. laikotarpiu, padalytą iš pradinio įrengtojo pajėgumo.
Atitinkamą pajėgumo naudojimo koeficientą, nurodytą 1 dalies b-d punktuose, nustato valstybės narės, remdamosi tinkamai pagrįsta ir nepriklausomo tikrintojo patikrinta informacija apie įrenginio numatomą įprastą eksploataciją, priežiūrą, bendrą gamybos ciklą, efektyvaus energijos vartojimo būdus ir tipinį pajėgumo naudojimą atitinkamame sektoriuje, palyginus su informacija apie atitinkamą sektorių.
Pirmesniame sakinyje nurodyta tvarka nustatydamos atitinkamą pajėgumo naudojimo koeficientą, nurodytą 1 dalies d punkte, valstybės narės taip pat atsižvelgia į tinkamai pagrįstą ir nepriklausomo tikrintojo patikrintą informaciją apie sąnaudų intensyvumą ŠESD atžvilgiu ir šiltnamio efektą sukeliančių dujų atžvilgiu veiksmingas technologijas.
3. Įrenginių, kurių pajėgumas buvo labai išplėstas po 2011 m. birželio 30 d., atveju valstybės narės pagal 1 dalį nustato tik įrenginio technologinio proceso dalies, kurios pajėgumas išplėstas, padidinto pajėgumo veiklos lygį.
Įrenginių, kurių pajėgumas buvo labai sumažintas po 2011 m. birželio 30 d., atveju valstybės narės pagal 1 dalį nustato tik įrenginio technologinio proceso dalies, kurios pajėgumas sumažintas, sumažinto pajėgumo veiklos lygį.
19 straipsnis
ATL suteikimas naujiems rinkos dalyviams
1. Kad suteiktų ATL naujiems rinkos dalyviams, išskyrus leidimus įrenginiams, nurodytiems Direktyvos 2003/87/EB 3 straipsnio h dalies 3 įtraukoje, valstybės narės toliau nurodytu būdu apskaičiuoja preliminarų metinį nemokamų ATL, suteiktinų kiekvienai įrenginio technologinio proceso daliai nuo įrenginio įprastos eksploatacijos pradžios, skaičių:
a)
kiekvienos įrenginio technologinio proceso dalies, susijusios su produkto santykiniu taršos rodikliu, preliminarus konkrečiais metais nemokamai suteikiamų ATL skaičius yra to produkto santykinio taršos rodiklio vertė, padauginta iš atitinkamo su tuo produktu susijusio veiklos lygio vertės;
b)
kiekvienos įrenginio technologinio proceso dalies, susijusios su šilumos santykiniu taršos rodikliu, preliminarus konkrečiais metais nemokamai suteikiamų ATL skaičius yra šios išmatuojamos šilumos santykinio taršos rodiklio vertė, nurodyta I priede, padauginta iš atitinkamo su šiluma susijusio veiklos lygio vertės;
c)
kiekvienos įrenginio technologinio proceso dalies, susijusios su kuro santykiniu taršos rodikliu, preliminarus konkrečiais metais nemokamai suteikiamų ATL skaičius yra kuro santykinio taršos rodiklio vertė, nurodyta I priede, padauginta iš veiklos lygio, susijusio su kuru, vertės;
d)
kiekvienos įrenginio technologinio proceso dalies, susijusios su proceso metu išsiskiriančiomis ŠESD, konkrečiais metais suteiktinų nemokamų ATL skaičius atitinka ankstesnio laikotarpio su proceso metu išsiskiriančiomis ŠESD susijusio veiklos lygio vertę, padaugintą iš 0,9700.
Apskaičiuojant preliminarų metinį nemokamai suteikiamų ATL skaičių mutatis mutandis taikomos šio sprendimo 10 straipsnio 4-6 ir 8 dalys ir 11, 12, 13 ir 14 straipsniai.
2. Jei nepriklausomas tikrintojas patvirtina naujo rinkos dalyvio išmestas ŠESD prieš pradedant įprastą įrenginio eksploataciją, papildomi ATL suteikiami remiantis ankstesniu laikotarpiu išmestomis ŠESD, išreikštomis tonomis anglies dioksido ekvivalento.
3. Preliminarus bendras metinis įrenginiui suteikiamų nemokamų ATL skaičius yra visų įrenginio technologinio proceso dalių preliminarių metinių nemokamų ATL skaičių, apskaičiuotų pagal 1 dalį, ir papildomų ATL, nurodytų 2 dalyje, suma. Taikomas 10 straipsnio 7 dalies antras sakinys.
4. Valstybės narės nedelsdamos Komisijai praneša preliminarų bendrą metinį nemokamai suteikiamų apyvartinių taršos leidimų skaičių. ATL, esantys naujiems rinkos dalyviams skirtame rezerve, sukurtame pagal Direktyvos 2003/87/EB 10a straipsnio 7 dalį, suteikiami įrenginius eksploatuojantiems veiklos vykdytojams iš eilės pagal minėto pranešimo gavimo datą.
Komisija gali atmesti preliminarų bendrą metinį atitinkamam įrenginiui nemokamai suteiktinų apyvartinių taršos leidimų skaičių. Jei Komisija šio preliminaraus bendro metinio nemokamai suteiktinų apyvartinių taršos leidimų skaičiaus neatmeta, atitinkama valstybė narė po to nustato galutinį metinį nemokamų ATL skaičių.
5. Galutinis metinis nemokamų ATL skaičius yra preliminarus bendras metinis nemokamų ATL, suteikiamų kiekvienam pagal šio straipsnio 3 dalį nustatytam įrenginiui skaičius, kasmet pakoreguojamas taikant linijinį mažinimo koeficientą, nurodytą Direktyvos 2003/87/EB 10a straipsnio 7 dalyje, kaip atskaitos tašką imant preliminarų bendrą metinį atitinkamam įrenginiui 2013 m. suteiktų nemokamų ATL skaičių.
6. Kai pusė pagal Direktyvos 2003/87/EB 10a straipsnio 7 dalį naujiems rinkos dalyviams atidėtų ATL skaičiaus, neskaičiuojant ATL, kurie gali būti suteikti pagal Direktyvos 2003/87/EB 10a straipsnio 8 dalį, yra išduoti arba numatoma, kad bus išduoti, iki 2020 m. naujiems rinkos dalyviams, Komisija įvertina, ar reikėtų nustatyti eiliškumo sistemą siekiant užtikrinti, kad galimybės gauti ATL iš rezervo būtų užtikrinama nešališkai.
20 straipsnis
ATL suteikimas, kai, išplėtus įrenginio pajėgumą, jis laikomas nauju rinkos dalyviu
1. Jei po 2011 m. birželio 30 d. labai išplėstas įrenginio pajėgumas, valstybės narės, gavusios įrenginį eksploatuojančio veiklos vykdytojo paraišką, nepriklausomai nuo ATL suteikimo pagal 10 straipsnį, nustato dėl to didelio išplėtimo suteiktinų nemokamų ATL skaičių pagal 19 straipsnyje išdėstytą metodiką.
2. Valstybės narės reikalauja, kad veiklos vykdytojas kartu su paraiška pateiktų įrodymus, jog didelis pajėgumo išplėtimas atitinka kriterijus, ir pateiktų 17 straipsnio 3 dalyje nurodytą informaciją, kad joms būtų lengviau priimti sprendimą dėl ATL suteikimo. Visų pirma valstybės narės reikalauja, kad veiklos vykdytojas nurodytų įrenginio technologinio proceso dalies padidintą pajėgumą ir įrengtąjį pajėgumą po to, kai didelį pajėgumo išplėtimą deramai patvirtino tikrintojas pagal 8 straipsnio reikalavimus. Šį įrenginio technologinio proceso dalies įrengtąjį pajėgumą po to, kai pajėgumas buvo labai padidintas, valstybės narės, vertindamos bet kokį kitą didelį pajėgumo keitimą, laiko įrenginio technologinio proceso dalies pradiniu įrengtuoju pajėgumu.
21 straipsnis
Didelis pajėgumo sumažinimas
1. Jei po 2011 m. birželio 30 d. įrenginio pajėgumas labai sumažinamas, valstybės narės nustato, kokiu ATL skaičiumi dėl šio pajėgumo sumažinimo turi būti sumažintas tam įrenginiui skiriamų nemokamų ATL skaičius. Tuo tikslu valstybės narės reikalauja, kad veiklos vykdytojas nurodytų įrenginio technologinio proceso dalies sumažintą pajėgumą ir įrengtąjį pajėgumą po to, kai didelį pajėgumo sumažinimą deramai patvirtino tikrintojas pagal 8 straipsnio reikalavimus. Šį įrenginio technologinio proceso dalies įrengtąjį pajėgumą po to, kai pajėgumas buvo labai sumažintas, valstybės narės, vertindamos bet kokį kitą didelį pajėgumo keitimą, laiko įrenginio technologinio proceso dalies pradiniu įrengtuoju pajėgumu.
2. Valstybės narės iš preliminaraus metinio kiekvienai įrenginio technologinio proceso daliai suteiktinų nemokamų ATL skaičiaus atima tokį preliminarų metinį atitinkamai įrenginio technologinio proceso daliai suteiktinų nemokamų ATL skaičių, apskaičiuotą pagal 19 straipsnio 1 dalį, koks yra susijęs su dideliu pajėgumo sumažinimu.
Po to valstybės narės, taikydamos preliminaraus bendro metinio ATL skaičiaus nustatymo prieš didelį pajėgumo sumažinimą metodiką, nustato preliminarų bendrą metinį atitinkamam įrenginiui suteiktinų ATL skaičių ir galutinį bendrą metinį atitinkamam įrenginiui suteiktinų nemokamų ATL skaičių pagal 10 straipsnio 9 dalį.
3. Įrenginiui suteikiamas ATL skaičius atitinkamai pakoreguojamas nuo metų, einančių po tų metų, kuriais sumažintas pajėgumas, arba nuo 2013 m., jei pajėgumas labai sumažintas prieš 2013 m. sausio 1 d.
22 straipsnis
Įrenginio veiklos nutraukimas
1. Laikoma, kad įrenginio veikla yra nutraukta, kai įvykdoma kuri nors iš šių sąlygų:
a)
baigia galioti leidimas išmesti šiltnamio efektą sukeliančias dujas, pagal Direktyvą 2008/1/EB išduotas leidimas arba bet kuris kitas atitinkamas aplinkosaugos leidimas;
b)
atšaukiami a punkte nurodyti leidimai;
c)
įrenginio veiklos vykdyti techniškai neįmanoma;
d)
įrenginio veikla nevykdoma, tačiau prieš tai ji buvo vykdoma ir jos atnaujinti techniškai neįmanoma;
e)
įrenginio veikla nevykdoma, tačiau prieš tai ji buvo vykdoma ir įrenginį eksploatuojantis veiklos vykdytojas negali įrodyti, kad veikla bus atnaujinta vėliausiai per 6 mėnesius po jos nutraukimo. Valstybės narės gali pratęsti šį laikotarpį iki ne daugiau kaip 18 mėnesių, jei veiklos vykdytojas gali įrodyti, kad įrenginio veiklos per 6 mėnesius atnaujinti neįmanoma dėl išskirtinių nenumatytų aplinkybių, kurių nebuvo įmanoma išvengti, net jei būtų imtasi visų atsargumo priemonių, ir kurios nepriklauso nuo atitinkamą įrenginį eksploatuojančio veiklos vykdytojo, ypač dėl tokių aplinkybių kaip stichinės nelaimės, karas, karo grėsmė, teroristų išpuoliai, revoliucija, riaušės, sabotažas ar vandalizmo aktai.
2. 1 dalies e punktas netaikomas įrenginiams, kurie yra atsarginiai arba parengties būsenos, ir įrenginiams, kurie eksploatuojami pagal sezoninį grafiką, jei tenkinamos visos toliau nurodytos sąlygos:
a)
įrenginį eksploatuojantis veiklos vykdytojas turi leidimą išmesti šiltnamio efektą sukeliančias dujas ir visus kitus reikiamus leidimus;
b)
techniškai įmanoma pradėti veiklą įrenginyje neatliekant jokių fizinių pakeitimų;
c)
reguliariai atliekama įrenginio priežiūra.
3. Jei įrenginio veikla nutraukiama, atitinkama valstybė narė neišduoda ATL šiam įrenginiui nuo metų, einančių po tų metų, kuriais nutraukta veikla.
4. Valstybės narės gali sustabdyti ATL suteikimą 1 dalies e punkte nurodytiems įrenginiams tol, kol neįrodoma, kad įrenginio veikla bus atnaujinta.
23 straipsnis
Dalinis įrenginio veiklos nutraukimas
1. Laikoma, kad įrenginio veikla iš dalies nutraukta, jei vienos įrenginio technologinio proceso dalies, kuriai suteikiami ATL sudaro bent 30 % viso įrenginio galutinio metinio nemokamų ATL skaičiaus arba kuriai suteikiama daugiau kaip 50 000 ATL, veiklos lygis konkrečiais kalendoriniais metais sumažinamas bent 50 %, palyginti su veiklos lygiu, kuris naudotas apskaičiuojant tos įrenginio technologinio proceso dalies ATL skaičių pagal 9 straipsnį arba, jei taikoma, pagal 18 straipsnį (toliau - pradinis veiklos lygis).
2. Įrenginiui, kurio veikla iš dalies nutraukta, suteikiamų ATL skaičius pakoreguojamas nuo metų, einančių po tų metų, kuriais jo veikla iš dalies nutraukta, arba nuo 2013 m., jei veikla iš dalies nutraukta anksčiau kaip 2013 m. sausio 1 d. taip, kaip nurodyta toliau:
Jei 1 dalyje nurodytos įrenginio technologinio proceso dalies veiklos lygis sumažinamas 50-75 %, palyginti su pradiniu veiklos lygiu, tai įrenginio technologinio proceso daliai suteikiama tik pusė pradinio ATL skaičiaus.
Jei 1 dalyje nurodytos įrenginio technologinio proceso dalies veiklos lygis sumažinamas 75-90 %, palyginti su pradiniu veiklos lygiu, tai įrenginio technologinio proceso daliai suteikiama tik 25 % pradinio ATL skaičiaus.
Jei 1 dalyje nurodytos įrenginio technologinio proceso dalies veiklos lygis sumažinamas 90 % ar daugiau, palyginti su pradiniu veiklos lygiu, atitinkamai įrenginio technologinio proceso daliai nemokamų ATL nesuteikiama.
3. Jei 1 dalyje nurodytos įrenginio technologinio proceso dalies veiklos lygis tampa didesnis kaip 50 % pradinio veiklos lygio, įrenginiui, kurio veikla iš dalies nutraukta, nuo metų, einančių po tų metų, kuriais jo veiklos lygis tapo didesnis negu 50 %, suteikiamas pradinis ATL skaičius.
4. Jei 1 dalyje nurodytos įrenginio technologinio proceso dalies veiklos lygis tampa didesnis kaip 25 % pradinio veiklos lygio, įrenginiui, kurio veikla iš dalies nutraukta, nuo metų, einančių po tų metų, kuriais jo veiklos lygis tapo didesnis negu 25 %, suteikiama pusė pradinio ATL skaičiaus.
24 straipsnis
Įrenginio veiklos pokyčiai
1. Valstybės narės užtikrina, kad kasmet iki gruodžio 31 d. įrenginius eksploatuojantys veiklos vykdytojai kompetentingai institucijai pateiktų visą svarbią informaciją apie numatomus arba jau įvykusius įrenginio pajėgumo, veiklos lygio ir eksploatacijos pokyčius.
2. Jei įrenginio pajėgumas, veiklos lygis arba eksploatacija keičiama taip, jog tai turi įtakos įrenginiui suteikiamų ATL skaičiui, valstybės narės, prieš nustatydamos galutinį bendrą metinį nemokamų ATL skaičių, visą svarbią informaciją, įskaitant pakeistą preliminarų bendrą metinį nemokamų ATL, suteikiamų atitinkamam įrenginiui, skaičių, nustatytą pagal šį sprendimą, pateikia Komisijai naudodamos jos pateiktą elektroninį šabloną. Komisija gali atmesti tokį pakeistą preliminarų bendrą metinį nemokamų ATL, numatomų suteikti atitinkamam įrenginiui, skaičių.
V SKYRIUS
BAIGIAMOJI NUOSTATA
25 straipsnis
Adresatai
Šis sprendimas skirtas valstybėms narėms.
Priimta Briuselyje 2011 m. balandžio 27 d.