NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 1233/2011
ze dne 16. listopadu 2011
o uplatňování některých pravidel v oblasti státem podporovaných vývozních úvěrů a o zrušení rozhodnutí Rady 2001/76/ES a 2001/77/ES
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 207 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
v souladu s řádným legislativním postupem (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Exportní úvěrové agentury přispívají k rozvoji světového obchodu, neboť podporují vývoz a investice společností, a to způsobem, který je doplňkem k poskytování financí a pojištění ze strany soukromého sektoru. Unie je stranou Ujednání Organizace pro ekonomickou spolupráci a rozvoj (OECD) o státem podporovaných vývozních úvěrech (dále jen „ujednání“). Ujednání, jak bylo účastníky uzavřeno, upravuje finanční podmínky, jež mohou exportní úvěrové agentury nabízet s cílem vytvořit v oblasti státem podporovaných vývozních úvěrů rovné podmínky pro všechny.
(2)
Na základě rozhodnutí Rady 2001/76/ES ze dne 22. prosince 2000, kterým se nahrazuje rozhodnutí ze dne 4. dubna 1978 o uplatňování některých pravidel v oblasti státem podporovaných vývozních úvěrů (2), a rozhodnutí Rady 2001/77/ES ze dne 22. prosince 2000 o uplatňování zásad rámcové dohody o financování projektů v oblasti státem podporovaných vývozních úvěrů (3) se v Unii používají pravidla uvedená v ujednání a zvláštní pravidla financování projektů.
(3)
Prostřednictvím činnosti exportních úvěrových agentur ujednání nepřímo podporuje svobodný a spravedlivý obchod a investice společností, které by jinak měly obtížnější přístup k úvěrovým prostředkům poskytovaným soukromým sektorem.
(4)
Členské státy by se měly při vytváření, rozvíjení a uplatňování svých vnitrostátních systémů vývozních úvěrů a při výkonu dohledu nad činností v oblasti státem podporovaných vývozních úvěrů řídit obecnými ustanoveními týkajícími se vnější činnosti Unie, jako je upevňování demokracie, dodržování lidských práv, soudržnost politik ve prospěch rozvoje a boj proti změně klimatu.
(5)
Účastníci ujednání jsou zapojeni do nepřetržitého procesu, jehož cílem je minimalizovat narušení trhu a vytvořit rovné podmínky, za kterých bude pojistné účtované exportními úvěrovými agenturami založeno na riziku, bude přiměřené s ohledem na pokrytí dlouhodobých provozních nákladů a ztrát a bude v souladu se závazky Světové obchodní organizace. Aby bylo dosaženo tohoto cíle, fungují systémy vývozních úvěrů transparentním způsobem a agentury v souladu s tím předkládají zprávy OECD.
(6)
Správně zaměřené vývozní úvěry poskytované exportními úvěrovými agenturami mohou zlepšit možnosti přístupu společností Unie na trh, včetně malých a středných podniků.
(7)
Účastníci ujednání a členské státy Unie se v souladu s pravidly transparentnosti OECD a Unie dohodli na zveřejňování určitých informací o vývozních úvěrech, aby byly pro účastníky ujednání a členské státy vytvořeny rovné podmínky.
(8)
Unie uplatňuje opatření týkající se transparentnosti a podávání zpráv, která jsou uvedena v příloze I.
(9)
S ohledem na silnější konkurenci na světových trzích a za účelem předcházení konkurenčnímu znevýhodnění společností Unie by Komise vzhledem ke zmocnění k jednání, které jí udělily členské státy, měla podpořit snahu OECD o oslovení stran, které se ujednání neúčastní. Komise by měla využít dvoustranných a vícestranných jednání k tomu, aby stanovila celosvětové normy pro státem podporované vývozní úvěry. Celosvětové normy v této oblasti jsou předpokladem rovných podmínek pro všechny účastníky světového obchodu.
(10)
Země OECD se sice ujednáním řídí, nečlenské země OECD však nejsou účastníky ujednání, což by mohlo vést ke konkurenční výhodě pro vývozce z těchto zemí. Tyto země se proto vyzývají, aby ujednání uplatňovaly, a zajistily tak rovné podmínky pro všechny i na celosvětové úrovni.
(11)
S ohledem na politiku zdokonalování tvorby právních předpisů Unie, jejímž účelem je zjednodušit a zlepšit stávající předpisy, se Komise a členské státy při budoucích revizích ujednání soustředí na případné snížení administrativní zátěže podniků a vnitrostátních správních orgánů, včetně exportních úvěrových agentur.
(12)
Účastníci ujednání se rozhodli ujednání upravit a racionalizovat. Změny, na kterých se dohodli, se týkají lepší praktické použitelnosti, větší konzistentnosti příslušných mezinárodních závazků a dosažení větší transparentnosti, zejména vůči státům, které nejsou účastníky ujednání. Účastníci ujednání se navíc dohodli, že do textu ujednání začlení pravidla financování projektů zavedená rozhodnutím 2001/77/ES a pravidla vývozních úvěrů pro lodě zavedená rozhodnutím Rady 2002/634/ES (4), kterým se mění rozhodnutí 2001/76/ES.
(13)
Rozhodnutí 2001/76/ES v pozměněném znění by proto mělo být zrušeno a nahrazeno tímto nařízením, přičemž konsolidovaný a revidovaný text ujednání by měl být připojen k tomuto nařízení jako příloha, a rozhodnutí 2001/77/ES by mělo být zrušeno.
(14)
Za účelem bezproblémového a rychlého zapracování změn pravidel stanovených v ujednání, na nichž se dohodli účastníci ujednání, do právních předpisů Unie by Komise měla v případě potřeby přijmout ke změně přílohy II akty v přenesené pravomoci, kterými se mění příloha II. Na Komisi by proto měla být přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o změny pravidel dojednané účastníky ujednání. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Použití ujednání
V Unii se použijí pravidla uvedená v Ujednání o státem podporovaných vývozních úvěrech („dále jen ujednání“). Znění ujednání je uvedeno v příloze k tomuto nařízení.
Článek 2
Přenesení pravomoci
Komise přijme akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 3, kterými se mění příloha II, pokud je to nezbytné v důsledku změn pravidel, které dojednali účastníci ujednání.
Ve zvláště závažných naléhavých případech se na akty v přenesené pravomoci podle tohoto článku, kterými se mění příloha II v důsledku změn pravidel, které dojednali účastníci ujednání, použije postup uvedený v článku 4.
Článek 3
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článku 2 je svěřena Komisi na dobu neurčitou počínaje 9. prosincem 2011.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v článku 2 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie, nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článku 2 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 4
Postup pro naléhavé případy
1. Akty v přenesené pravomoci přijaté podle tohoto článku vstupují v platnost bezodkladně a jsou použitelné, pokud proti nim není vyslovena námitka v souladu s odstavcem 2. V oznámení o aktu v přenesené pravomoci poskytnutém Evropskému parlamentu a Radě se uvedou důvody použití postupu pro naléhavé případy.
2. Evropský parlament nebo Rada mohou proti aktu v přenesené pravomoci vyslovit námitky postupem uvedeným v čl. 3 odst. 5. V takovém případě zruší Komise tento akt neprodleně poté, co jí Evropský parlament nebo Rada oznámí rozhodnutí o vyslovení námitek.
Článek 5
Transparentnosti a podávání zpráv
Opatření uplatňovaná v Unii, která se týkají transparentnosti a podávání zpráv, jsou uvedena v příloze I.
Článek 6
Zrušení
Rozhodnutí 2001/76/ES a 2001/77/ES se zrušují.
Článek 7
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 16. listopadu 2011.
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 1233/2011
2011 m. lapkričio 16 d.
dėl tam tikrų gairių taikymo oficialiai remiamiems eksporto kreditams, kuriuo panaikinami Tarybos sprendimai 2001/76/EB ir 2001/77/EB
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 207 straipsnį,
atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (1),
kadangi:
(1)
eksporto kreditų agentūros (toliau - EKA), remdamos įmonių eksportą ir investicijas, papildo privačiojo sektoriaus užtikrinamas lėšas ir draudimą ir taip prisideda prie pasaulio prekybos vystymo. Sąjunga yra Ekonominio bendradarbiavimo ir plėtros organizacijos (toliau - EBPO) sudaryto Susitarimo dėl oficialiai remiamų eksporto kreditų (toliau - Susitarimas) šalis. Vadovaujantis dalyvių sudarytu Susitarimu reglamentuojamos finansinės sąlygos, kurias EKA gali pasiūlyti, siekdamos skatinti vienodas galimybes oficialiai remiamų eksporto kreditų srityje;
(2)
remiantis 2000 m. gruodžio 22 d. Tarybos sprendimu 2001/76/EB, keičiančiu 1978 m. balandžio 4 d. sprendimą dėl tam tikrų rekomendacijų taikymo oficialiai remiamam eksporto kreditavimui (2), ir 2000 m. gruodžio 22 d. Tarybos sprendimu 2001/77/EB dėl bendrojo susitarimo dėl projektų finansavimo iš oficialiai remiamo eksporto kreditų principų taikymo (3), Sąjungoje taikomos Susitarime nustatytos gairės ir specialios projektų finansavimo taisyklės;
(3)
remiantis Susitarimu ir vykdant EKA veiklą netiesiogiai prisidedama prie laisvos ir sąžiningos prekybos, taip pat prie įmonių, kurios kitu atveju turėtų mažiau galimybių naudotis privačiojo sektoriaus užtikrinamomis kredito paslaugomis, investicijų;
(4)
valstybės narės, rengdamos, vystydamos ir įgyvendindamos savo nacionalines eksporto kreditų sistemas ir prižiūrėdamos, kaip vykdoma veikla oficialiai remiamų eksporto kreditų srityje, turėtų vadovautis Sąjungos bendrosiomis išorės veiksmų nuostatomis, pvz., susijusiomis su demokratijos įtvirtinimu, pagarba žmogaus teisėms ir nuoseklia vystymosi politika, taip pat kova su klimato kaita;
(5)
Susitarimo dalyvės dalyvauja nenutrūkstamame procese, kurio tikslas - riboti rinkos iškraipymus ir užtikrinti vienodas sąlygas, kuriomis EKA reikalaujamos priemokos būtų grindžiamos rizika ir kurių turėtų pakakti ilgalaikėms veiklos išlaidoms ir nuostoliams padengti, remiantis Pasaulio prekybos organizacijos įpareigojimais. Kad būtų pasiektas šis tikslas, eksporto kreditų sistemos veikia skaidriai, o agentūros atitinkamai informuoja EBPO;
(6)
tinkamai nukreipus EKA teikiamus eksporto kreditus Sąjungos įmonėms, įskaitant mažąsias ir vidutines įmones (toliau - MVĮ), gali būti užtikrintos didesnės patekimo į rinką galimybės;
(7)
siekiant, kad Susitarimo dalyvėms ir valstybėms narėms būtų užtikrintos vienodos sąlygos, Susitarimo dalyvės ir Sąjungos valstybės narės susitarė atskleisti tam tikrą informaciją apie eksporto kreditus, kaip reikalaujama pagal EBPO ir Sąjungos skaidrumo taisykles;
(8)
Sąjunga taiko skaidrumo ir atskaitomybės priemones, kurios išdėstytos I priede;
(9)
atsižvelgdama į pasaulio rinkose suintensyvėjusią konkurenciją ir siekdama išvengti neigiamo poveikio Sąjungos įmonių konkurencingumui, Komisija, remdamasi valstybių narių suteiktu derybų įgaliojimu, turėtų paremti EBPO pastangas užmegzti ryšius su Susitarime nedalyvaujančiomis šalimis. Siekdama nustatyti visuotinius oficialiai remiamų eksporto kreditų standartus, Komisija turėtų rengti dvišales ir daugiašales derybas. Bendri standartai šioje srityje yra išankstinė sąlyga tam, kad būtų galima užtikrinti vienodas prekybos pasaulio mastu sąlygas;
(10)
nors EBPO šalys vadovaujasi Susitarimu, EBPO nepriklausančios šalys nėra Susitarimo dalyvės, o tai gali lemti konkurencinį pastarųjų šalių eksportuotojų pranašumą. Todėl šios šalys raginamos taikyti Susitarimą, kad būtų užtikrintos vienodos sąlygos, taip pat ir pasauliniu lygmeniu;
(11)
atsižvelgdamos į Sąjungos geresnio reglamentavimo politiką, kurios tikslas - supaprastinti ir pagerinti dabartinę reglamentavimo tvarką, Komisija ir valstybės narės, ateityje persvarstydamos Susitarimą, prireikus skirs dėmesio siekiui mažinti įmonių ir nacionalinių valdymo institucijų, įskaitant EKA, administracinę naštą;
(12)
Susitarimo dalyvės nusprendė iš dalies keisti ir racionalizuoti Susitarimą. Jos susitarė dėl pakeitimų, susijusių su patogesniu naudojimu, geresniu derėjimu su tam tikrais tarptautiniais reikalavimais ir didesnio skaidrumo siekimu, ypač šalių, kurios nėra Susitarimo dalyvės, atžvilgiu. Be to, Susitarimo dalyvės taip pat susitarė į Susitarimo tekstą įtraukti projektų finansavimo taisykles, nustatytas Sprendimu 2001/77/EB, ir eksporto kreditų laivams taisykles, nustatytas Tarybos sprendimu 2002/634/EB (4), iš dalies keičiančiu Sprendimą 2001/76/EB;
(13)
todėl reikėtų panaikinti iš dalies pakeistą Sprendimą 2001/76/EB ir jį pakeisti šiuo reglamentu su konsoliduotu ir peržiūrėtu Susitarimo tekstu, pateiktu priede, o Sprendimas 2001/77/EB turėtų būti panaikintas;
(14)
siekiant, kad Susitarime išdėstytų gairių pakeitimai, dėl kurių susitarė Susitarimo dalyvės, būtų sklandžiai ir greitai įtraukti į Sąjungos teisės aktus, Komisija prireikus turėtų priimti deleguotuosius aktus, reikalingus iš dalies pakeisti II priedui. Todėl pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 290 straipsnį Komisijai turėtų būti suteikti įgaliojimai priimti aktus, susijusius su gairių daliniais pakeitimais, dėl kurių yra susitarusios Susitarimo dalyvės. Ypač svarbu, kad Komisija parengiamųjų darbų metu tinkamai konsultuotųsi, įskaitant konsultacijas ekspertų lygiu. Ruošdama ir rengdama deleguotuosius aktus Komisija turėtų užtikrinti, kad susiję dokumentai būtų tuo pačiu metu tinkamai laiku persiųsti Europos Parlamentui ir Tarybai,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Susitarimo taikymas
Susitarime dėl oficialiai remiamų eksporto kreditų (toliau - Susitarimas) nustatytos gairės taikomos Sąjungoje. Susitarimo tekstas pateikiamas šio reglamento priede.
2 straipsnis
Įgaliojimų delegavimas
Iš dalies pakeitus gaires, kaip susitarta Susitarimo dalyvių, Komisija, remdamasi 3 straipsniu, priima deleguotuosius aktus, susijusius su daliniu II priedo pakeitimu.
Jeigu iš dalies pakeitus gaires, kaip susitarta Susitarimo dalyvių, ir, savo ruožtu, iš dalies pakeitus II priedą dėl neišvengiamų skubos priežasčių iškyla tokia būtinybė, deleguotiesiems aktams, priimtiems pagal šį straipsnį, taikoma 4 straipsnyje numatyta procedūra.
3 straipsnis
Naudojimasis įgaliojimais
1. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus laikantis šiame straipsnyje nustatytų sąlygų.
2. Įgaliojimai priimti 2 straipsnyje nurodytus deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami neribotam laikotarpiui nuo 2011 m. gruodžio 9 d.
3. Europos Parlamentas arba Taryba gali bet kuriuo metu atšaukti 2 straipsnyje nurodytų įgaliojimų suteikimą. Sprendimu dėl atšaukimo nutraukiamas tame sprendime nurodytų įgaliojimų suteikimas. Jis įsigalioja kitą dieną po sprendimo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje arba vėlesnę jame nurodytą dieną. Jis nedaro poveikio jau galiojančių deleguotųjų aktų teisėtumui.
4. Kai tik Komisija priima deleguotąjį aktą, apie tai ji tuo pačiu metu praneša Europos Parlamentui ir Tarybai.
5. Pagal 2 straipsnį priimtas deleguotasis aktas įsigalioja tik tuomet, jeigu per du mėnesius nuo pranešimo apie jį Europos Parlamentui ir Tarybai dienos nei Europos Parlamentas, nei Taryba nepareiškė prieštaravimų, arba jeigu iki to laikotarpio pabaigos tiek Europos Parlamentas, tiek Taryba pranešė Komisijai, kad jie nepareikš prieštaravimų. Europos Parlamento arba Tarybos iniciatyva tas laikotarpis pratęsiamas dviem mėnesiams.
4 straipsnis
Skubos procedūra
1. Pagal šį straipsnį priimti deleguotieji aktai įsigalioja nedelsiant ir taikomi tol, kol pagal 2 dalį nepareiškiama prieštaravimų. Pranešime apie deleguotąjį aktą Europos Parlamentui ir Tarybai nurodomos skubos procedūros taikymo priežastys.
2. Europos Parlamentas arba Taryba gali pareikšti prieštaravimą dėl deleguotojo akto pagal 3 straipsnio 5 dalyje nurodytą procedūrą. Tokiu atveju Komisija nedelsdama panaikina aktą po pranešimo apie Europos Parlamento arba Tarybos sprendimą pareikšti prieštaravimą.
5 straipsnis
Skaidrumas ir atskaitomybė
Sąjungoje taikytinos skaidrumo ir atskaitomybės priemonės nustatytos I priede.
6 straipsnis
Panaikinimas
Sprendimai 2001/76/EB ir 2001/77/EB panaikinami.
7 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis reglamentas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Strasbūre 2011 m. lapkričio 16 d.