NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 1176/2011
ze dne 16. listopadu 2011
o prevenci a nápravě makroekonomické nerovnováhy
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 6 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropské centrální banky (1),
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Koordinace hospodářských politik členských států v Unii by se měla uskutečňovat v kontextu hlavních směrů hospodářských politik a hlavních zásad politiky zaměstnanosti, jak je stanoveno ve Smlouvě o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) a měla by zahrnovat dodržování hlavních zásad, jimiž jsou stabilní ceny, zdravé a udržitelné veřejné finance a měnové podmínky a udržitelná platební bilance.
(2)
Je třeba se poučit ze zkušeností získaných v prvním desetiletí fungování hospodářské a měnové unie a zejména dosáhnout zdokonalené správy ekonomických záležitostí v Unii založené na větší odpovědnosti členských států.
(3)
Dosažení a udržení dynamického vnitřního trhu by mělo být považováno za součást řádného a bezproblémového fungování hospodářské a měnové unie.
(4)
Zdokonalený rámec správy ekonomických záležitostí by se měl opírat o několik vzájemně propojených a soudržných politik zaměřených na udržitelný růst a zaměstnanost, zejména o strategii Unie pro růst a zaměstnanost, se zvláštním zaměřením na rozvoj a posilování vnitřního trhu, podporu mezinárodního obchodu a konkurenceschopnosti, o evropský semestr pro posílenou koordinaci hospodářských a rozpočtových politik (evropský semestr), o účinný rámec pro prevenci a nápravu nadměrných schodků veřejných financí (Pakt o stabilitě a růstu), pevný rámec pro prevenci a nápravu makroekonomické nerovnováhy, o minimální požadavky na vnitrostátní rozpočtové rámce a o posílenou regulaci finančního trhu a dohled nad ním, včetně makroobezřetnostního dohledu prováděného Evropskou radou pro systémová rizika (ESRB).
(5)
Do posilování správy ekonomických záležitostí by měly být užším a včasnějším způsobem zapojovány i Evropský parlament a vnitrostátní parlamenty. I když se uznává, že partnery Evropského parlamentu v rámci tohoto dialogu jsou příslušné orgány Unie a jejich zástupci, může příslušný výbor Evropského parlamentu nabídnout členskému státu, na nějž se vztahuje doporučení Rady nebo rozhodnutí Rady podle čl. 7 odst. 2, čl. 8 odst. 2 nebo čl. 10 odst. 4 tohoto nařízení, možnost účastnit se výměny názorů. Účast členského státu na této výměně názorů je dobrovolná.
(6)
Komise by měla zastávat důraznější úlohu v rámci postupu posíleného dohledu, pokud jde o hodnocení specifické pro každý členský stát, sledování, mise na místě, doporučení a varování.
(7)
Zejména by měl být dohled nad hospodářskými politikami členských států rozšířen nad rámec rozpočtového dohledu, aby tak zahrnoval podrobnější a formálnější rámec, s cílem zabránit nadměrné makroekonomické nerovnováze a pomoci postiženým členským státům stanovit plán nápravných opatření dříve, než tyto odchylky zakoření. Toto rozšiřování dohledu nad hospodářskými politikami by mělo probíhat současně s prohlubováním fiskálního dohledu.
(8)
Aby bylo možné pomoci napravit tuto nadměrnou makroekonomickou nerovnováhu, je nezbytné stanovit podrobný postup v právních předpisech.
(9)
Postup mnohostranného dohledu uvedený v čl. 121 odst. 3 a 4 Smlouvy o fungování EU je vhodné doplnit o zvláštní pravidla pro odhalování makroekonomické nerovnováhy a pro prevenci a nápravu nadměrné makroekonomické nerovnováhy v Unii. Je nezbytné, aby byl tento postup sladěn s ročním cyklem mnohostranného dohledu.
(10)
Tento postup by měl zavést mechanismus varování, který včas odhalí vznikající makroekonomickou nerovnováhu. Měl by být založen na využití orientačního a transparentního srovnávacího přehledu zahrnujícího orientační prahové hodnoty v kombinaci s ekonomickým úsudkem. Tento úsudek by měl mimo jiné zohlednit nominální a reálnou konvergenci uvnitř i vně eurozóny.
(11)
Aby srovnávací přehled účinně sloužil jako součást mechanismu varování, měl by sestávat z omezeného množství hospodářských, finančních a strukturálních ukazatelů relevantních pro odhalování makroekonomické nerovnováhy s příslušnými orientačními prahovými hodnotami. Ukazatele a prahové hodnoty by měly být v případě potřeby upraveny tak, aby odpovídaly měnící se povaze makroekonomické nerovnováhy, mimo jiné v důsledku vyvíjejících se hrozeb pro makroekonomickou stabilitu, a aby se zohlednila větší dostupnost příslušných statistik. Tyto ukazatele by neměly být samy o sobě považovány za cíle hospodářské politiky, ale za nástroje umožňující zohledňovat vývoj povahy makroekonomické nerovnováhy v Unii.
(12)
Při sestavování srovnávacího přehledu a souboru makroekonomických a makrofinančních ukazatelů pro členské státy by měla Komise úzce spolupracovat s Evropským parlamentem a Radou. Komise by měla příslušným výborům Evropského parlamentu a Rady předkládat návrhy připomínek k plánům na stanovení a úpravu ukazatelů a prahových hodnot. Komise by měla Evropský parlament a Radu informovat o jakýchkoli změnách provedených v ukazatelích a prahových hodnotách a uvést důvody, pro které tyto změny navrhla.
(13)
Při sestavování srovnávacího přehledu by se měl rovněž brát náležitý ohled na různorodé hospodářské podmínky, včetně důsledků dohánění vyspělejších ekonomik.
(14)
Překročení jedné nebo více orientačních prahových hodnot nemusí nutně znamenat, že vznikla makroekonomická nerovnováha, jelikož hospodářské politiky by měly zohledňovat vnitřní propojení mezi makroekonomickými proměnnými. Závěry ze srovnávacího přehledu by neměly být vyvozovány automaticky: ekonomický úsudek by měl zajistit, že budou dány do souvislostí všechny informace bez ohledu na to, zda se jedná o údaje vycházející ze srovnávacího přehledu či nikoli, a stanou se součástí souhrnné analýzy.
(15)
Na základě postupu při mnohostranném dohledu a na základě mechanismu varování nebo v případě neočekávaného a závažného hospodářského vývoje, který pro účely tohoto nařízení vyžaduje urychlenou analýzu, by Komise měla určit členské státy, u nichž by měl být proveden hloubkový přezkum. Hloubkový přezkum by měl být prováděn, aniž by se předpokládalo, že existuje nerovnováha, a měl by zahrnovat podrobnou analýzu zdrojů nerovnováhy v posuzovaném členském státě s náležitým ohledem na jeho specifické hospodářské podmínky a okolnosti a na širší soubor analytických nástrojů, ukazatelů a kvalitativních informací specifických pro daný členský stát. Provádí-li Komise hloubkový přezkum, měly by s ní členské státy spolupracovat, aby měla k dispozici co nejúplnější a nejsprávnější údaje. Komise by dále měla náležitě zvážit jakékoli další informace, které jsou podle dotčeného členského státu relevantní, a které tento členský stát Radě a Komisi poskytl.
(16)
Hloubkový přezkum by měl být projednán v Radě a v rámci euroskupiny, pokud jde o členské státy, jejichž měnou je euro. Hloubkový přezkum by měl ve vhodných případech zohlednit doporučení a výzvy Rady určené posuzovaným členským státům a přijaté v souladu s články 121, 126 a 148 Smlouvy o fungování EU a s články 6, 7, 8 a 10 tohoto nařízení a rovněž politické záměry posuzovaného členského státu uvedené v jeho národních programech reforem, jakož i mezinárodní osvědčené postupy týkající se ukazatelů a metodik. Rozhodne-li se Komise provést hloubkový přezkum v případě závažného a neočekávaného hospodářského vývoje vyžadujícího urychlenou analýzu, měla by o tom informovat dotčené členské státy.
(17)
Při posuzování makroekonomické nerovnováhy by měla být zohledněna její závažnost a její případné negativní hospodářské a finanční dopady, které prohlubují zranitelnost hospodářství Unie a ohrožují bezproblémové fungování hospodářské a měnové unie. Opatření k řešení makroekonomické nerovnováhy a rozdílů v konkurenceschopnosti jsou zapotřebí ve všech členských státech, zejména v eurozóně. Povaha, význam a naléhavost politických úkolů se však může v různých členských státech značně lišit. Přijetí politických opatření je vzhledem ke zranitelným místům a rozsahu nezbytné korekce obzvláště naléhavě potřebné v členských státech, které trvale vykazují vysoké schodky běžného účtu a oslabování konkurenceschopnosti. V členských státech s velkými přebytky běžného účtu by se politiky dále měly zaměřit na vypracování a provádění opatření, jež pomohou posílit jejich domácí poptávku a růstový potenciál.
(18)
Rovněž je třeba brát v úvahu schopnost hospodářské korekce a výsledky dotčeného členského státu, pokud jde o zajištění souladu s dřívějšími doporučeními vydanými na základě tohoto nařízení a dalšími doporučeními vydanými na základě článku 121 Smlouvy o fungování EU v rámci mnohostranného dohledu, zejména hlavními směry hospodářských politik členských států a Unie.
(19)
Postup sledování a nápravy nepříznivé makroekonomické nerovnováhy s preventivními a nápravnými prvky bude vyžadovat posílené kontrolní nástroje vycházející z nástrojů používaných v rámci postupu při mnohostranném dohledu. Může se jednat například o posílené kontrolní mise prováděné Komisí v členských státech, přičemž v členských státech, jejichž měnou je euro, nebo v členských státech, které se účastní Dohody ze dne 16. března 2006 mezi Evropskou centrální bankou a národními centrálními bankami členských států mimo eurozónu o provozních postupech mechanismu směnných kurzů ve třetí etapě hospodářské a měnové unie (4) (ERM II), je Komise uskutečňuje v součinnosti s Evropskou centrální bankou, a další podávání zpráv členskými státy v případě vážné nerovnováhy nebo nerovnováhy ohrožující řádné fungování hospodářské a měnové unie. Tohoto dialogu by se měli případně účastnit sociální partneři a další vnitrostátní zúčastněné subjekty.
(20)
Pokud je zjištěna makroekonomická nerovnováha, dotčenému členskému státu by měla být vydána doporučení týkající se vhodných politických opatření, na nichž by se případně podílely příslušné výbory. Politická opatření dotčeného členského státu by měla být přijata včas a měla by využívat veškeré dostupné politické nástroje pod kontrolou veřejných orgánů. V souladu se Smlouvou o fungování EU a vnitrostátními právními a politickými ujednáními by měly být případně zapojeny relevantní vnitrostátní zúčastněné subjekty, včetně sociálních partnerů. Politická opatření by měla být přizpůsobená konkrétním podmínkám dotčeného členského státu a měla by se vztahovat na hlavní oblasti hospodářské politiky, případně včetně fiskální a mzdové politiky, trhů práce, trhů produktů a služeb a regulace finančního sektoru. Měly by se zohlednit závazky v rámci dohod ERM II.
(21)
Varování a doporučení ESRB určená členským státům nebo Unii se týkají rizik makrofinanční povahy. Měla by se případně rovněž promítnout ve vhodných návazných opatřeních Komise, která by byla přijata v souvislosti s dohledem nad makroekonomickou nerovnováhou. Je třeba striktně zachovávat nezávislost a režim důvěrnosti zacházení s informacemi ESRB.
(22)
Pokud je zjištěna vážná makroekonomická nerovnováha, včetně nerovnováhy, která ohrožuje fungování hospodářské a měnové unie, měl by být zahájen postup při nadměrné nerovnováze, který může zahrnovat vydání doporučení členskému státu, požadavky na posílený dohled a sledování, a pokud jde o členské státy, jejichž měnou je euro, možnost vynucení v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1174/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o donucovacích opatřeních k nápravě nadměrné makroekonomické nerovnováhy v eurozóně (5) v případě přetrvávajícího neplnění povinnosti přijmout nápravná opatření.
(23)
Členský stát, u něhož byl zahájen postup při nadměrné nerovnováze, by měl stanovit plán nápravných opatření obsahující podrobný popis navrhovaných postupů k provedení doporučení Rady. Součástí plánu nápravných opatření by měl být časový harmonogram pro provedení zamýšlených kroků. Tento plán by měl být schválen doporučením Rady. Toto doporučení by mělo být předloženo Evropskému parlamentu.
(24)
Radě by měla být svěřena pravomoc přijímat v jednotlivých případech rozhodnutí, v nichž konstatuje nesplnění doporučení přijatých Radou v rámci plánu nápravných opatření. Jako součást koordinace hospodářských politik členských států uplatňované v rámci Rady, jak je stanoveno v čl. 121 odst. 1 Smlouvy o fungování EU, navazují tato jednotlivá rozhodnutí neoddělitelným způsobem na doporučení přijatá Radou v souladu s čl. 121 odst. 4 Smlouvy o fungování EU v souvislosti s plánem nápravných opatření.
(25)
Rada a Komise by měly při uplatňování tohoto nařízení plně zohlednit úlohu vnitrostátních parlamentů a sociálních partnerů a rovněž rozdíly ve vnitrostátních systémech, například v systémech pro tvorbu mezd.
(26)
Pokud Rada usoudí, že se v členském státě již neprojevuje nadměrná nerovnováha, měl by být postup uplatňovaný při nadměrné nerovnováze ukončen poté, co Rada na doporučení Komise zruší svá příslušná doporučení. Toto zrušení by mělo vycházet z komplexní analýzy Komise, z níž vyplývá, že dotčený členský stát jednal v souladu s příslušnými doporučeními Rady a že již pominuly příčiny a související rizika určená v doporučení Rady, na jehož základě byl zahájen postup při nadměrné nerovnováze, přičemž se mimo jiné zohledňují makroekonomický vývoj, vyhlídky a dopady na ostatní členské státy. Ukončení postupu při nadměrné nerovnováze by mělo být zveřejněno.
(27)
Jelikož cíle tohoto nařízení, totiž stanovení účinného rámce pro odhalování makroekonomické nerovnováhy a prevenci a nápravu makroekonomické nerovnováhy, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států z důvodu hlubokých vzájemných obchodních a finančních vazeb mezi členskými státy a důsledků vnitrostátní hospodářské politiky jednotlivých členských států projevujících se v Unii a eurozóně jako celku, a proto jich může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku toto nařízení nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné pro dosažení uvedeného cíle,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
PŘEDMĚT A DEFINICE
Článek 1
Předmět
1. Toto nařízení stanoví podrobná pravidla pro odhalování makroekonomické nerovnováhy v Unii, jakož i pro prevenci a nápravu nadměrné makroekonomické nerovnováhy.
2. Toto nařízení se uplatňuje v rámci evropského semestru, který je definován v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1175/2011 ze dne 16. listopadu 2011, kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 1466/97 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik (6).
3. Uplatňování tohoto nařízení je plně v souladu s článkem 152 Smlouvy o fungování EU a doporučení vydaná na základě tohoto nařízení zohledňují vnitrostátní postupy a subjekty pověřené tvorbou mezd. Toto nařízení zohledňuje článek 28 Listiny základních práv Evropské unie a jeho uplatňováním není dotčeno právo sjednávat, uzavírat nebo vymáhat kolektivní smlouvy ani právo na kolektivní opatření podle vnitrostátního práva a praxe.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1)
„nerovnováhou“ jakékoli směřování k makroekonomickému vývoji, který nepříznivě ovlivňuje, nebo má potenciál nepříznivě ovlivnit řádné fungování hospodářství členského státu nebo hospodářské a měnové unie nebo Unie jako celku;
2)
„nadměrnou nerovnováhou“ vážná nerovnováha, včetně nerovnováhy, která ohrožuje nebo by mohla ohrozit řádné fungování hospodářské a měnové unie.
KAPITOLA II
ODHALOVÁNÍ NEROVNOVÁHY
Článek 3
Mechanismus varování
1. Zavede se mechanismus varování za účelem včasného zjištění a sledování nerovnováhy. Komise každoročně vypracuje zprávu obsahující kvalitativní hospodářské a finanční hodnocení vycházející ze srovnávacího přehledu tvořeného souborem ukazatelů, jejichž hodnoty se porovnají s orientačními prahovými hodnotami, jak je stanoveno v článku 4. Každoroční zpráva i hodnoty ukazatelů srovnávacího přehledu se zveřejňují.
2. Každoroční zpráva Komise obsahuje hospodářské a finanční hodnocení zasazující vývoj ukazatelů do souvislostí, přičemž při posuzování vývoje nerovnováhy vychází v případě potřeby z dalších relevantních hospodářských a finančních ukazatelů. Závěry z ukazatelů obsažených ve srovnávacím přehledu nebudou vyvozovány mechanicky. Hodnocení zohlední vývoj nerovnováhy v Unii a v eurozóně. Zpráva rovněž uvádí, zda překročení prahových hodnot v jednom nebo více členských státech svědčí o možném vzniku nerovnováhy. Hodnocení členských států vykazujících vysoký schodek běžného účtu se může lišit od hodnocení členských států, které hromadí velké přebytky běžného účtu.
3. Každoroční zpráva určí členské státy, o nichž se Komise domnívá, že mohou být postiženy nerovnováhou či u nich může hrozit riziko vzniku nerovnováhy.
4. Komise předá každoroční zprávu včas Evropskému parlamentu, Radě a Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru.
5. V rámci mnohostranného dohledu v souladu s čl. 121 odst. 3 Smlouvy o fungování EU Rada projedná a celkově zhodnotí každoroční zprávu Komise. Euroskupina zprávu projedná, pokud se týká členských států, jejichž měnou je euro.
Článek 4
Srovnávací přehled
1. Srovnávací přehled tvořený souborem ukazatelů se používá jako nástroj usnadňující včasné zjištění a sledování nerovnováhy.
2. Srovnávací přehled tvoří několik relevantních, praktických, jednoduchých, měřitelných a dostupných makroekonomických a makrofinančních ukazatelů pro členské státy. Jeho účelem je umožnit včasné zjištění makroekonomické nerovnováhy, která se objevuje krátkodobě, i nerovnováhy, k níž dochází v důsledku strukturálních a dlouhodobých trendů.
3. Srovnávací přehled zahrnuje mimo jiné ukazatele, které jsou užitečné pro včasné zjištění:
a)
vnitřní nerovnováhy, včetně nerovnováhy vznikající v důsledku veřejného a soukromého zadlužení, vývoje na finančních trzích a trzích s aktivy, a to i na trzích s nemovitostmi, vývoje toku úvěrů v soukromém sektoru a vývoje nezaměstnanosti;
b)
vnější nerovnováhy, včetně nerovnováhy vznikající v důsledku vývoje běžného účtu a čistých investičních pozic členských států, reálných směnných kurzů, podílů na vývozních trzích, změn ve vývoji cen a nákladů a necenové konkurenceschopnosti, a to s ohledem na různé složky produktivity.
4. Při vyvozování ekonomických závěrů ze srovnávacího přehledu v rámci mechanismu varování věnuje Komise náležitou pozornost vývoji reálné ekonomiky, tedy i hospodářskému růstu, vývoji zaměstnanosti a nezaměstnanosti, nominální a reálné konvergenci uvnitř a vně eurozóny, vývoji produktivity a faktorům podněcujícím její rozvoj, jako jsou výzkum a vývoj a zahraniční a domácí investice, a rovněž vývoji v odvětvích ovlivňujících HDP a stav běžného účtu, včetně energetiky.
Srovnávací přehled zahrnuje rovněž orientační prahové hodnoty pro ty ukazatele, které mají sloužit jako úrovně varování. Výběr ukazatelů a prahových hodnot má vést k podpoře konkurenceschopnosti Unie.
Srovnávací přehled ukazatelů případně zahrnuje horní a dolní prahové hodnoty pro varování, je-li to vhodné, které jsou rozlišeny pro členské státy eurozóny a mimo eurozónu, pokud je to odůvodněno zvláštními znaky měnové unie a relevantními hospodářskými okolnostmi. Při vypracovávání srovnávacího přehledu se náležitě zohlední různorodé hospodářské podmínky, včetně důsledků dohánění vyspělejších ekonomik.
5. Při navrhování ukazatelů stability finančního trhu je třeba náležitě zohlednit práci ESRB. Komise vyzve ESRB, aby se vyjádřila k návrhu ukazatelů, které jsou významné pro stabilitu finančního trhu.
6. Komise zveřejní soubor ukazatelů a prahových hodnot srovnávacího přehledu.
7. Komise pravidelně vyhodnocuje přiměřenost srovnávacího přehledu, včetně složení ukazatelů, stanovených prahových hodnot a používané metodiky a v případě potřeby je změní nebo upraví. Komise zveřejní změny provedené v podkladové metodice a složení srovnávacího přehledu a souvisejících prahových hodnotách.
8. Komise aktualizuje hodnoty pro ukazatele srovnávacího přehledu alespoň jednou ročně.
Článek 5
Hloubkový přezkum
1. S náležitým ohledem na diskuze vedené v Radě a v euroskupině podle čl. 3 odst. 5 nebo v případě neočekávaného a závažného hospodářského vývoje, který pro účely tohoto nařízení vyžaduje urychlenou analýzu, Komise provede hloubkový přezkum pro každý členský stát, o němž se domnívá, že může být postižen nerovnováhou nebo že mu takové postižení hrozí.
Hloubkový přezkum vychází z podrobné analýzy konkrétní situace specifické pro danou zemi, včetně odlišných výchozích pozic v jednotlivých členských státech; zkoumá širokou škálu hospodářských proměnných a používá analytické nástroje a kvalitativní informace specifické pro danou zemi. Přihlíží ke zvláštnostem jednotlivých členských států v oblasti pracovněprávních vztahů a sociálního dialogu.
Komise také náležitě zváží jakékoli další informace, které příslušný členský stát považuje za relevantní a které předložil Komisi.
Komise provede hloubkový přezkum společně s kontrolní misí v dotčeném členském státě podle článku 13.
2. Součástí hloubkového přezkumu Komise je hodnocení toho, zda se v daném členském státě projevuje nerovnováha a zda tato nerovnováha představuje nadměrnou nerovnováhu. Hloubkový přezkum se zabývá původem nerovnováhy na pozadí převládajících hospodářských podmínek, včetně hlubokých vzájemných obchodních a finančních vazeb mezi členskými státy a dopadů vnitrostátních hospodářských politik na ekonomiky okolních států. Hloubkový přezkum analyzuje příslušný vývoj týkající se strategie Unie pro růst a zaměstnanost. Zohledňuje také závažnost hospodářského vývoje v Unii a v eurozóně jako celku. Bere v úvahu zejména:
a)
ve vhodných případech doporučení či výzvy Rady určené členským státům, které jsou předmětem přezkumu, přijaté v souladu s články 121, 126 a 148 Smlouvy o fungování EU a podle článků 6, 7, 8 a 10 tohoto nařízení;
b)
politické záměry členského státu, který je předmětem přezkumu, jak je odráží jeho národní programy reforem a ve vhodných případech jeho program stability nebo konvergenční program;
c)
veškerá varování či doporučení ESRB týkající se systémových rizik, která jsou určena členskému státu, který je předmětem přezkumu, nebo se na něj vztahují. Režim důvěrného zacházení s informacemi ESRB musí být zachován.
3. Komise o výsledcích hloubkového přezkumu informuje Evropský parlament a Radu a výsledky přezkumu zveřejní.
Článek 6
Preventivní opatření
1. Pokud Komise na základě svého hloubkového přezkumu uvedeného v článku 5 dospěje k závěru, že se členský stát potýká s nerovnováhou, informuje o tom příslušným způsobem Evropský parlament, Radu a euroskupinu. Rada může na základě doporučení Komise vydat dotčenému členskému státu nezbytná doporučení v souladu s postupem stanoveným v čl. 121 odst. 2 Smlouvy o fungování EU.
2. Rada o doporučení informuje Evropský parlament a zveřejní je.
3. Doporučení Rady a Komise musí být plně v souladu s článkem 152 Smlouvy o fungování EU a musí zohledňovat článek 28 Listiny základních práv Evropské unie.
4. Rada své doporučení každoročně přezkoumává v rámci evropského semestru a v případě potřeby je může v souladu s odstavcem 1 upravit.
KAPITOLA III
POSTUP PŘI NADMĚRNÉ NEROVNOVÁZE
Článek 7
Zahájení postupu při nadměrné nerovnováze
1. Pokud Komise na základě svého hloubkového přezkumu uvedeného v článku 5 dospěje k závěru, že se dotčený členský stát potýká s nadměrnou nerovnováhou, informuje o tom příslušným způsobem Evropský parlament, Radu a euroskupinu.
Komise o této skutečnosti informuje také příslušné evropské orgány dohledu a ESRB. ESRB je vyzvána, aby přijala opatření, jež považuje za nezbytná.
2. Rada může na základě doporučení Komise v souladu s čl. 121 odst. 4 Smlouvy o fungování EU přijmout doporučení, v němž konstatuje existenci nadměrné nerovnováhy, a doporučí, aby dotčený členský stát přijal nápravná opatření.
Doporučení Rady objasňuje povahu nerovnováhy a její důsledky a určí soubor politických doporučení, kterými je třeba se řídit, a lhůtu, v níž má dotčený členský stát předložit plán nápravných opatření. Rada může své doporučení zveřejnit, jak stanoví čl. 121 odst. 4 Smlouvy o fungování EU.
Článek 8
Plán nápravných opatření
1. Každý členský stát, u něhož je zahájen postup při nadměrné nerovnováze, předloží Radě a Komisi ve lhůtě stanovené v doporučení plán nápravných opatření založený na doporučení Rady podle čl. 7 odst. 2. Plán nápravných opatření stanoví konkrétní politická opatření, která dotčený členský stát provedl či zamýšlí provést, a obsahuje časový harmonogram pro provedení těchto opatření. Plán nápravných opatření zohlední hospodářské a sociální dopady těchto politických opatření a musí být v souladu s hlavními směry hospodářských politik a hlavními zásadami zaměstnanosti.
2. Rada tento plán nápravných opatření na základě zprávy Komise do dvou měsíců od jeho předložení posoudí. Pokud jej na základě doporučení Komise považuje za dostačující, Rada plán schválí doporučením, v němž uvede seznam požadovaných konkrétních opatření a lhůt pro jejich přijetí a stanoví časový harmonogram dohledu, přičemž věnuje náležitou pozornost příslušným transmisním kanálům a zohlední fakt, že mezi přijetím nápravných opatření a skutečným vyřešením nerovnováhy může být dlouhá prodleva.
3. Pokud na základě doporučení Komise Rada usoudí, že jsou opatření nebo časový harmonogram předpokládané v plánu nápravných opatření nedostačující, přijme doporučení určené dotčenému členskému státu, aby předložil nový plán nápravných opatření, a to zpravidla do dvou měsíců. Rada přezkoumá nový plán nápravných opatření v souladu s postupem uvedeným v tomto článku.
4. Plán nápravných opatření, zpráva Komise a doporučení Rady uvedené v odstavcích 2 a 3 se zveřejní.
Článek 9
Sledování nápravných opatření
1. Komise sleduje provádění doporučení Rady přijatého podle čl. 8 odst. 2. Za tímto účelem členský stát předkládá Radě a Komisi v pravidelných intervalech zprávy o pokroku, jejichž četnost stanoví Rada v doporučení uvedeném v čl. 8 odst. 2.
2. Rada zprávy o pokroku členských států zveřejní.
3. Komise může v dotčeném členském státě provádět posílené kontrolní mise za účelem sledování provádění plánu nápravných opatření, a pokud se tyto mise týkají členských států, jejichž měnou je euro nebo které se účastní ERM II, vykonává tyto mise ve spolupráci s Evropskou centrální bankou. Komise případně zapojí do dialogu během těchto misí sociální partnery a další vnitrostátní zúčastněné subjekty.
4. V případě relevantní a zásadní změny hospodářské situace může Rada na doporučení Komise změnit doporučení přijatá podle čl. 8 odst. 2 v souladu s postupem stanoveným v uvedeném článku. Rada případně vyzve dotčený členský stát, aby předložil revidovaný plán nápravných opatření, a posoudí tento revidovaný plán nápravných opatření v souladu s postupem stanoveným v článku 8.
Článek 10
Posouzení nápravných opatření
1. Rada na základě zprávy Komise posoudí, zda dotčený členský stát přijal doporučená nápravná opatření v souladu s doporučením Rady vydaným podle čl. 8 odst. 2.
2. Komise svou zprávu zveřejní.
3. Rada provede posouzení ve lhůtě, kterou stanovila ve svých doporučeních přijatých v souladu s čl. 8 odst. 2.
4. V případě, že Rada dospěje k závěru, že členský stát doporučená nápravná opatření nepřijal, přijme na doporučení Komise rozhodnutí, v němž konstatuje nesplnění doporučení, spolu s doporučením, jež stanoví nové lhůty k provedení těchto nápravných opatření. V takovém případě Rada informuje Evropskou radu a zveřejní závěry kontrolních misí uvedených v čl. 9 odst. 3.
Doporučení Komise, v němž se konstatuje nesplnění, se považuje za Radou přijaté, pokud Rada do deseti dnů od jeho přijetí Komisí nerozhodne kvalifikovanou většinou o jeho zamítnutí. Dotčený členský stát může požádat o svolání zasedání Rady během této doby, na němž se má o tomto rozhodnutí hlasovat.
5. V případě, že Rada na základě zprávy Komise uvedené v odstavci 1 usoudí, že členský stát přijal nápravná opatření doporučená v souladu s čl. 8 odst. 2, má se za to, že postup při nadměrné nerovnováze se plní a tento postup se dočasně pozastavuje. Sledování však pokračuje v souladu s časovým harmonogramem stanoveným v doporučení podle čl. 8 odst. 2. Rada zveřejní důvody, které ji vedly k pozastavení postupu a k uznání nápravných politických opatření přijatých dotčeným členským státem.
Článek 11
Ukončení postupu při nadměrné nerovnováze
Rada na základě doporučení Komise zruší doporučení vydaná podle článků 7, 8 nebo 10, jakmile dospěje k závěru, že dotčený členský stát již není postižen nadměrnou nerovnováhou uvedenou v doporučení podle čl. 7 odst. 2. Rada tuto skutečnost zveřejní.
Článek 12
Hlasování v Radě
Při přijímání opatření uvedených v článcích 7 až 11 Rada nepřihlíží k hlasu člena Rady zastupujícího dotčený členský stát.
KAPITOLA IV
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 13
Kontrolní mise
1. Komise zajišťuje nepřetržitý dialog s orgány členských států v souladu s cíli tohoto nařízení. Komise za tímto účelem provádí zejména mise za účelem posouzení hospodářské situace v členském státě a určení rizik či problémů při plnění cílů tohoto nařízení.
2. Komise může provádět posílené kontrolní mise pro členské státy, kterých se týká doporučení ohledně existence nadměrné nerovnováhy podle čl. 7 odst. 2 pro účely sledování na místě.
3. Jestliže je dotčený členský stát členským státem, jehož měnou je euro nebo se účastní ERM II, může Komise případně vyzvat představitele Evropské centrální banky, aby se účastnili kontrolních misí.
4. Komise oznámí Radě výsledky misí uvedených v odstavci 2 a případně může rozhodnout o zveřejnění jejích zjištění.
5. Při organizování misí uvedených v odstavci 2 předá Komise dotčenému členskému státu prozatímní zjištění, aby se k nim mohl vyjádřit.
Článek 14
Hospodářský dialog
1. V zájmu posílení dialogu mezi orgány Unie, zejména Evropským parlamentem, Radou a Komisí, a v zájmu zajištění větší transparentnosti a odpovědnosti může příslušný výbor Evropského parlamentu vyzvat předsedu Rady, Komisi a případně předsedu Evropské rady nebo předsedu euroskupiny, aby se dostavili do výboru a projednali:
a)
informace, které Rada poskytla k hlavním směrům hospodářské politiky podle čl. 121 odst. 2 Smlouvy o fungování EU;
b)
všeobecné pokyny členským státům, které vydala Komise na začátku ročního cyklu dohledu;
c)
závěry Evropské rady týkající se pokynů pro hospodářské politiky v rámci evropského semestru;
d)
výsledky mnohostranného dohledu prováděného v rámci tohoto nařízení;
e)
závěry Evropské rady týkající se pokynů pro mnohostranný dohled a jeho výsledků;
f)
přezkum provádění mnohostranného dohledu na konci evropského semestru;
g)
doporučení přijatá v souladu s čl. 7 odst. 2, čl. 8 odst. 2 a čl. 10 odst. 4 tohoto nařízení.
2. Příslušný výbor Evropského parlamentu může dát příležitost členskému státu, na nějž se vztahuje doporučení nebo rozhodnutí Rady podle čl. 7 odst. 2, čl. 8 odst. 2 nebo čl. 10 odst. 4, aby se výměny názorů zúčastnil.
3. Rada a Komise pravidelně informují Evropský parlament o výsledcích uplatňování tohoto nařízení.
Článek 15
Každoroční podávání zpráv
Komise každoročně podává zprávu o uplatňování tohoto nařízení, včetně aktualizace srovnávacího přehledu uvedeného v článku 4, a se svými zjištěními seznamuje Evropský parlament a Radu v rámci evropského semestru.
Článek 16
Přezkum
1. Do 14. prosince 2014 a poté každých pět let Komise přezkoumá uplatňování tohoto nařízení a podá o něm zprávu.
Tyto zprávy mimo jiné zhodnotí:
a)
účinnost tohoto nařízení;
b)
pokrok dosažený při zajišťování užší koordinace hospodářských politik a udržitelné konvergence hospodářské výkonnosti členských států v souladu se Smlouvou o fungování EU.
Je-li to vhodné, je ke zprávám připojen návrh změn tohoto nařízení.
2. Komise zašle zprávy uvedené v odstavci 1 Evropskému parlamentu a Radě.
Článek 17
Vstup v platnost
Tato nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 16. listopadu 2011.
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 1176/2011
2011 m. lapkričio 16 d.
dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 6 dalį,
atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
perdavus įstatymo galią turinčio teisės akto projektą nacionaliniams parlamentams,
atsižvelgdami į Europos Centrinio Banko nuomonę (1),
atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (2),
laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (3),
kadangi:
(1)
Sąjungos mastu koordinuojant valstybių narių ekonominės politikos vystymą, derėtų atsižvelgti į ekonominės politikos bendras gaires ir užimtumo gaires, kaip numatyta Sutartyje dėl Europos Sąjungos veikimo (toliau - SESV), ir turėtų būti užtikrinta atitiktis pagrindiniams kainų stabilumo, viešųjų finansų būklės ir pinigų politikos sąlygų patikimumo bei tvarumo ir mokėjimų balanso tvarumo principams;
(2)
reikia pasimokyti iš patirties, įgytos per pirmąjį Ekonominės ir pinigų sąjungos veikimo dešimtmetį, ypač atsižvelgiant į poreikį Sąjungoje gerinti ekonomikos valdyseną, kuri turėtų būti grindžiama didesne nacionaline atsakomybe;
(3)
dinamiškos vidaus rinkos sukūrimas ir jos išsaugojimas turėtų būti laikomi tinkamo ir sklandaus Ekonominės ir pinigų sąjungos veikimo sudėtine dalimi;
(4)
pagerinta ekonomikos valdysenos sistema turėtų būti grindžiama keliomis tarpusavyje susijusiomis ir derančiomis tvaraus augimo ir darbo vietų kūrimo politikos kryptimis, visų pirma Sąjungos ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo strategija, ypatingą dėmesį skiriant vidaus rinkos vystymui ir stiprinimui, tarptautinės prekybos ir konkurencingumo skatinimui, Europos semestru, skirtu didesniam ekonominės ir biudžeto politikos derinimui (toliau - Europos semestras), veiksminga perviršinio valdžios sektoriaus deficito prevencijos ir koregavimo sistema (Stabilumo ir augimo paktas (toliau - SGP)), tvirta makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo sistema, būtinaisiais nacionalinių biudžeto sistemų reikalavimais bei didesniu finansų rinkų reguliavimu ir priežiūra, įskaitant Europos sisteminės rizikos valdybos (toliau - ESRB) vykdomą makrolygio rizikos ribojimo priežiūrą;
(5)
ekonomikos valdysena turėtų būti stiprinama labiau ir laiku įtraukiant Europos Parlamentą ir nacionalinius parlamentus. Nors ir pripažindamas, kad pagal dialogo sistemą atitinkamos Sąjungos institucijos ir jų atstovai yra Europos Parlamento partneriai, kompetentingas Europos Parlamento komitetas gali suteikti valstybei narei, kuriai skirta Tarybos rekomendacija ar sprendimas pagal šio reglamento 7 straipsnio 2 dalį, 8 straipsnio 2 dalį ar 10 straipsnio 4 dalį, galimybę dalyvauti keičiantis nuomonėmis. Valstybės narės dalyvavimas tokiame keitimese nuomonėmis yra neprivalomas;
(6)
Komisijai turėtų tekti svarbesnis vaidmuo taikant sustiprintos priežiūros procedūrą, susijusią su kiekvienai valstybei narei būdingais vertinimu, stebėsena, vizitais vietoje, rekomendacijomis ir įspėjimais;
(7)
visų pirma, siekiant išvengti perviršinių makroekonominių disbalansų susidarymo ir padėti valstybėms narėms, kuriose jie susidaro, parengti taisomuosius planus iki nuokrypių įsigalėjimo, valstybių narių ekonominės politikos priežiūrą reikėtų išplėsti, kad ji apimtų ne tik biudžeto priežiūrą, bet ir išsamesnę oficialią sistemą. Tokį ekonominės politikos priežiūros išplėtimą turėtų lygiagrečiai papildyti biudžeto priežiūros griežtinimas;
(8)
siekiant padėti naikinti perviršinius makroekonominius disbalansus, teisės aktais būtina nustatyti išsamią procedūrą;
(9)
SESV 121 straipsnio 3 ir 4 dalyse nurodytą daugiašalės priežiūros procedūrą tikslinga papildyti specifinėmis makroekonominių disbalansų Sąjungoje nustatymo, taip pat perviršinių makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo taisyklėmis. Labai svarbu, kad procedūra būtų suderinta su metiniu daugiašalės priežiūros ciklu;
(10)
taikant tą procedūrą turėtų būti sukurtas įspėjimo mechanizmas, kuriuo būtų anksti nustatomi atsirandantys makroekonominiai disbalansai. Jis turėtų būti pagrįstas naudojama orientacine ir skaidria rezultatų suvestine, kurioje būtų orientacinės ribos, ir ekonomikos vertinimu. Atliekant šį vertinimą turėtų būti atsižvelgiama, inter alia, į nominaliąją ir realiąją konvergenciją euro zonoje ir už jos ribų;
(11)
siekiant, kad rezultatų suvestinė veiksmingai veiktų kaip įspėjimo mechanizmo dalis, ją turėtų sudaryti ribotas ekonominių, finansinių ir struktūrinių rodiklių, svarbių nustatant makroekonominius disbalansus, rinkinys ir atitinkamos orientacinės ribos. Prireikus rodikliai ir ribos turėtų būti koreguojami, kad būtų prisitaikoma prie kintančio makroekonominių disbalansų pobūdžio dėl, inter alia, kintančios grėsmės makroekonominiam stabilumui ir siekiant atsižvelgti į svarbių statistikos duomenų surinkimo pažangą. Patys rodikliai turėtų būti suprantami ne kaip ekonominės politikos tikslai, o kaip priemonės, kurias naudojant atsižvelgiama į kintantį makroekonominių disbalansų pobūdį Sąjungoje;
(12)
rengdama rezultatų suvestinę ir valstybėms narėms skirtų makroekonominių ir makrofinansinių rodiklių rinkinį, Komisija turėtų glaudžiai bendradarbiauti su Europos Parlamentu ir Taryba. Komisija kompetentingiems Europos Parlamento ir Tarybos komitetams turėtų pateikti pasiūlymų dėl pastabų dėl planų nustatyti ir koreguoti rodiklius ir ribas. Komisija turėtų informuoti Europos Parlamentą ir Tarybą apie rodiklių ir ribų pakeitimus ir paaiškinti tokių pakeitimų siūlymo priežastis;
(13)
rengiant rezultatų suvestinę taip pat turėtų būti tinkamai atsižvelgiama į įvairialypes ekonomines aplinkybes, įskaitant atsilikimo mažinimo poveikį;
(14)
jei būtų pažeista viena ar daugiau orientacinių ribų, tai nebūtinai reikštų, kad atsiranda makroekonominiai disbalansai, nes formuojant ekonominę politiką reikia atsižvelgti į makroekonominių kintamųjų tarpusavio sąsajas. Nereikėtų daryti išvadų vien peržiūrėjus rezultatų suvestinę: atliekant ekonominį vertinimą reikėtų užtikrinti, kad visa informacija, nesvarbu, ar iš rezultatų suvestinės, ar ne, būtų pateikta objektyviai ir padėtų atlikti visapusišką analizę;
(15)
remdamasi daugiašalės priežiūros procedūra ir įspėjimo mechanizmu arba netikėtų ir svarbių ekonomikos pokyčių, dėl kurių įgyvendinant šį reglamentą reikia atlikti skubią analizę, atveju Komisija turėtų nustatyti, kurioms valstybėms narėms bus atliekama nuodugni apžvalga. Nuodugni apžvalga turėtų būti atliekama nesilaikant prezumpcijos, kad yra susidaręs disbalansas, ir turėtų apimti išsamią disbalansų šaltinių valstybėje narėje, kuriai taikoma apžvalga, analizę, tinkamai atsižvelgiant į valstybei narei būdingas ekonomines sąlygas bei aplinkybes ir į įvairesnes analitines priemones, rodiklius ir kokybinę informaciją, kurie yra valstybei narei būdingo pobūdžio. Komisijai atliekant nuodugnią apžvalgą, valstybė narė turėtų bendradarbiauti siekdama užtikrinti, kad Komisija galėtų naudotis kuo išsamesne ir tikslesne informacija. Be to, Komisija turėtų tinkamai atsižvelgti į visą kitą informaciją, kuri, atitinkamos valstybės narės nuomone, yra svarbi ir kurią valstybė narė pateikė Tarybai ir Komisijai;
(16)
valstybių narių, kurių valiuta yra euro, nuodugni apžvalga turėtų būti svarstoma Taryboje ir euro grupėje. Nuodugnioje apžvalgoje atitinkamais atvejais turėtų būti atsižvelgiama į Tarybos rekomendacijas arba raginimus, skirtus valstybėms narėms, kurioms taikoma apžvalga, priimtus pagal SESV 121, 126 ir 148 straipsnius ir pagal šio reglamento 6, 7, 8 ir 10 straipsnius, ir valstybės narės, kuriai taikoma apžvalga, numatomą politiką, kaip nurodyta jos nacionalinėse reformų programose, taip pat į tarptautinės geriausios rodiklių ir metodikų taikymo praktikos pavyzdžius. Nusprendusi atlikti nuodugnią apžvalgą svarbių ir netikėtų ekonomikos pokyčių, dėl kurių reikia atlikti skubią analizę, atveju Komisija turėtų informuoti atitinkamas valstybes nares;
(17)
vertinant makroekonominius disbalansus, reikėtų atsižvelgti į jų mastą ir jų galimą neigiamą netiesioginį ekonominį ir finansinį poveikį, kuris padidina Sąjungos ekonomikos pažeidžiamumą ir kelia grėsmę sklandžiam Ekonominės ir pinigų sąjungos veikimui. Visos valstybės narės, ypač euro zonos valstybės narės, turi imtis veiksmų makroekonominiams disbalansams ir konkurencingumo skirtumams pašalinti. Tačiau politikos iššūkių pobūdis, svarba ir skubumas kiekvienoje atitinkamoje valstybėje narėje gali labai skirtis. Atsižvelgiant į su reikalingu koregavimu susijusius pavojus ir koregavimo mastą, ypač skubiai politikos veiksmų reikia imtis tose valstybėse narėse, kuriose nuolat yra didelis einamosios sąskaitos deficitas ir sumažėjęs konkurencingumas. Be to, valstybėse narėse, kuriose yra dideli einamosios sąskaitos perviršiai, politika turėtų būti siekiama nustatyti ir įgyvendinti priemones, padedančias stiprinti jų vidaus paklausą ir išplėsti ekonomikos augimo potencialą;
(18)
taip pat reikėtų apsvarstyti atitinkamos valstybės narės ekonomikos koregavimo pajėgumus ir duomenis, susijusius su ankstesnių rekomendacijų, pateiktų pagal šį reglamentą, ir kitų rekomendacijų, pateiktų pagal SESV 121 straipsnį vykdant daugiašalę priežiūrą, visų pirma valstybių narių ir Sąjungos ekonominės politikos bendrų gairių, laikymusi;
(19)
taikant neigiamų makroekonominių disbalansų stebėsenos ir naikinimo procedūrą, turinčią prevencinių ir korekcinių elementų, reikės griežtesnės priežiūros priemonių, pagrįstų priemonėmis, naudojamomis daugiašalės priežiūros procedūroje. Tai galėtų būti Komisijos atliekami griežtesnės priežiūros vizitai, palaikant ryšį su Europos Centriniu Banku (toliau - ECB), kai šie vizitai susiję su valstybėmis narėmis, kurių valiuta yra euro, arba valstybėmis narėmis, dalyvaujančiomis 2006 m. kovo 16 d. Europos centrinio banko ir euro zonai nepriklausančių valstybių narių nacionalinių centrinių bankų Sutartyje, nustatančioje valiutos kurso mechanizmo veikimo būdus ekonominės ir pinigų sąjungos trečiajame etape (4) (VKM II), į valstybes nares ir papildomos valstybių narių ataskaitos, teikiamos didelių disbalansų, įskaitant disbalansus, kurie kelia grėsmę tinkamam Ekonominės ir pinigų sąjungos veikimui, atveju. Į dialogą atitinkamais atvejais turėtų būti įtraukiami socialiniai partneriai ir kiti nacionaliniai suinteresuotieji subjektai;
(20)
jei nustatomi makroekonominiai disbalansai, atitinkamai valstybei narei turėtų būti teikiamos rekomendacijos, atitinkamais atvejais įtraukiant atitinkamus komitetus, siekiant suteikti konsultaciją dėl tinkamo politikos atsako. Atitinkamos valstybės narės politikos atsakas turėtų būti vykdomas laiku ir pasinaudojant visomis turimomis politikos priemonėmis, kuriomis disponuoja valdžios institucijos. Prireikus svarbūs nacionaliniai suinteresuotieji subjektai, įskaitant socialinius partnerius, taip pat turėtų būti įtraukti, laikantis SESV ir nacionalinių teisinių bei politinių susitarimų. Politikos atsakas turėtų būti pritaikytas specifinei atitinkamos valstybės narės aplinkai ir aplinkybėms, ir turėtų apimti pagrindines ekonominės politikos sritis, tarp kurių galėtų būti fiskalinė ir darbo užmokesčio politika, darbo rinkos, produktų ir paslaugų rinkos ir finansų sektoriaus reguliavimas. Reikėtų atsižvelgti į VKM II nustatytus įsipareigojimus;
(21)
ESRB įspėjimai ir rekomendacijos valstybėms narėms arba Sąjungai susiję su makrofinansinio pobūdžio rizika. Jais turėtų būti reikalaujama ir tinkamų Komisijos tolesnių veiksmų vykdant makroekonominių disbalansų priežiūrą, kai reikalinga. Turėtų būti griežtai laikomasi ESRB veiklos nepriklausomumo ir konfidencialumo;
(22)
jei nustatomi dideli makroekonominiai disbalansai, įskaitant disbalansus, kurie kelia grėsmę tinkamam Ekonominės ir pinigų sąjungos veikimui, turėtų būti pradėta perviršinio disbalanso procedūra, kurią vykdant valstybei narei galėtų būti teikiamos rekomendacijos bei taikomi griežtesnės priežiūros ir stebėsenos reikalavimai, o valstybių narių, kurių valiuta yra euro, pakartotinio taisomųjų veiksmų nesiėmimo atveju numatyta galimybė užtikrinti reikalavimų vykdymą pagal 2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1174/2011 dėl vykdymo užtikrinimo priemonių, skirtų perviršiniams makroekonominiams disbalansams naikinti euro zonoje (5);
(23)
valstybė narė, kuriai taikoma perviršinio disbalanso procedūra, turėtų parengti taisomųjų veiksmų planą, kuriame būtų pateikta išsami informacija apie politiką, skirtą Tarybos rekomendacijoms įgyvendinti. Taisomųjų veiksmų plane turėtų būti pateiktas numatytų priemonių įgyvendinimo tvarkaraštis. Jis turėtų būti patvirtintas Tarybos rekomendacija. Ta rekomendacija turėtų būti perduota Europos Parlamentui;
(24)
Tarybai turėtų būti suteikti įgaliojimai priimti atskirus sprendimus, kuriuose nurodoma, kad nesilaikoma rekomendacijų, Tarybos priimtų remiantis taisomųjų veiksmų planu. Taryboje koordinuojant valstybių narių ekonominę politiką, kaip numatyta SESV 121 straipsnio 1 dalyje, tie atskiri sprendimai yra tolesni veiksmai, neatsiejami nuo rekomendacijų, Tarybos priimtų pagal SESV 121 straipsnio 4 dalį, atsižvelgiant į taisomųjų veiksmų planą;
(25)
taikydamos šį reglamentą, Taryba ir Komisija turėtų visapusiškai atsižvelgti į nacionalinių parlamentų ir socialinių partnerių vaidmenį, taip pat į nacionalinių sistemų, pvz., darbo užmokesčio nustatymo sistemų, skirtumus;
(26)
jei Taryba nusprendžia, kad valstybėje narėje nebėra perviršinio makroekonominio disbalanso, perviršinio disbalanso procedūra turėtų būti nutraukiama Tarybai, remiantis Komisijos rekomendacija, panaikinus atitinkamas jos rekomendacijas. Tas panaikinimas turėtų būti grindžiamas išsamia Komisijos analize, kurioje nurodoma, kad valstybė narė veikė vadovaudamasi atitinkamomis Tarybos rekomendacijomis ir kad nebėra Tarybos rekomendacijoje, pagal kurią pradėta perviršinio disbalanso procedūra, nurodytų priežasčių ir susijusios rizikos, atsižvelgiant, inter alia, į makroekonominius pokyčius, perspektyvas ir šalutinį poveikį. Turėtų būti viešai paskelbta apie perviršinio deficito procedūros nutraukimą;
(27)
kadangi šio reglamento tikslo, t. y. sukurti veiksmingą makroekonominių disbalansų nustatymo ir perviršinių makroekonominių disbalansų prevencijos bei naikinimo sistemą, valstybės narės negali deramai pasiekti dėl savo glaudžių prekybos ir finansinių tarpusavio ryšių ir dėl nacionalinės ekonominės politikos netiesioginio poveikio Sąjungai ir euro zonai kaip visumai, ir kadangi to tikslo būtų geriau siekti Sąjungos lygmeniu, laikydamasi Europos Sąjungos sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo, Sąjunga gali patvirtinti priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šiuo reglamentu neviršijama to, kas būtina nurodytam tikslui pasiekti,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
I SKYRIUS
DALYKAS IR TERMINŲ APIBRĖŽTYS
1 straipsnis
Dalykas
1. Šiame reglamente nustatomos išsamios makroekonominių disbalansų nustatymo, taip pat perviršinių makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo Sąjungoje taisyklės.
2. Šis reglamentas taikomas atsižvelgiant į Europos semestrą, kaip nustatyta 2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (ES) Nr. 1175/2011, iš dalies keičiančiame Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo (6).
3. Taikant šį reglamentą visapusiškai laikomasi SESV 152 straipsnio, o rekomendacijose, pateiktose pagal šį reglamentą, laikomasi nacionalinės darbo užmokesčio nustatymo praktikos ir atsižvelgiama į už tai atsakingas institucijas. Šiame reglamente atsižvelgiama į Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 28 straipsnį, taigi juo nedaromas poveikis teisei derėtis dėl kolektyvinių susitarimų, juos sudaryti ar įgyvendinti arba imtis kolektyvinių veiksmų pagal nacionalinę teisę ir praktiką.
2 straipsnis
Terminų apibrėžtys
Šiame reglamente:
1. disbalansai- bet kokia tendencija, sukelianti makroekonominius pokyčius, kurie neigiamai veikia arba galėtų neigiamai paveikti tinkamą valstybės narės ekonomikos, Ekonominės ir pinigų sąjungos arba Sąjungos kaip visumos veikimą;
2. perviršiniai disbalansai- dideli disbalansai, įskaitant disbalansus, kurie kelia ar gali sukelti grėsmę tinkamam Ekonominės ir pinigų sąjungos veikimui.
II SKYRIUS
DISBALANSŲ NUSTATYMAS
3 straipsnis
Įspėjimo mechanizmas
1. Nustatomas įspėjimo mechanizmas, siekiant sudaryti palankesnes sąlygas ankstyvam disbalansų nustatymui ir stebėsenai. Komisija parengia metinę ataskaitą, kurioje pateikiamas kokybinis ekonominis ir finansinis vertinimas, grindžiamas rezultatų suvestine ir rodiklių rinkiniu, kurių vertės lyginamos su jų orientacinėmis ribomis, kaip numatyta 4 straipsnyje. Metinė ataskaita, įskaitant rezultatų suvestinės rodiklių vertes, skelbiama viešai.
2. Komisijos metinėje ataskaitoje pateikiamas ekonominis ir finansinis vertinimas, kuriame objektyviai įvertinama rodiklių kaita, prireikus remiantis kitais atitinkamais ekonominiais ir finansiniais rodikliais, kai vertinama disbalansų raida. Negalima daryti išvadų vien mechaniškai peržiūrėjus rezultatų suvestinės rodiklius. Įvertinime atsižvelgiama į disbalansų Sąjungoje ir euro zonoje raidą. Ataskaitoje taip pat nurodoma, ar ribų pažeidimas vienoje ar keliose valstybėse narėse reiškia, kad gali atsirasti disbalansai. Valstybių narių, kurių didelis einamosios sąskaitos deficitas, vertinimas gali skirtis nuo valstybių narių, sukaupusių didelį einamosios sąskaitos perteklių, vertinimo.
3. Metinėje ataskaitoje nurodomos valstybės narės, kuriose, Komisijos nuomone, gali būti susidarę disbalansai arba gali kilti jų susidarymo rizika.
4. Komisija metinę ataskaitą laiku perduoda Europos Parlamentui, Tarybai bei Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui.
5. Vykdydama daugiašalę priežiūrą pagal SESV 121 straipsnio 3 dalį, Taryba aptaria Komisijos metinę ataskaitą ir atlieka nuodugnų įvertinimą. euro grupė aptaria ataskaitą, kiek ji susijusi su valstybėmis narėmis, kurių valiuta yra euro.
4 straipsnis
Rezultatų suvestinė
1. Rezultatų suvestinė, apimanti rodiklių rinkinį, naudojama kaip priemonė, kuri sudaro palankesnes sąlygas ankstyvam disbalansų nustatymui ir stebėsenai.
2. Rezultatų suvestinę sudaro nedidelis svarbių, praktinių, paprastų, išmatuojamų ir turimų makroekonominių ir makrofinansinių rodiklių, skirtų valstybėms narėms, skaičius. Ji leidžia anksti nustatyti makroekonominius disbalansus, atsirandančius trumpuoju laikotarpiu, bei disbalansus, kylančius dėl struktūrinių ir ilgalaikių tendencijų.
3. Rezultatų suvestinė, inter alia, apima rodiklius, kurie yra naudingi siekiant anksti nustatyti:
a)
vidaus disbalansus, įskaitant tuos, kurie gali atsirasti dėl viešojo ir privačiojo sektoriaus įsiskolinimo; finansų ir turto, įskaitant būsto, rinkos pokyčių; privataus sektoriaus kredito srauto; ir nedarbo raidos;
b)
išorės disbalansus, įskaitant tuos, kurie gali atsirasti dėl einamosios sąskaitos ir valstybių narių grynųjų investicijų pozicijų; realių efektyvių valiutų kursų; eksporto rinkos dalių; kainų bei sąnaudų pokyčių; ir su kainomis nesusijusio konkurencingumo, atsižvelgiant į įvairius našumo komponentus.
4. Vykdant rezultatų suvestinės ekonominę peržiūrą pagal įspėjimo mechanizmą, Komisija kreipia ypatingą dėmesį į realiojo ekonomikos sektoriaus pokyčius, įskaitant ekonomikos augimą, užimtumo ir nedarbo rodiklius, nominalią ir realią konvergenciją euro zonoje ir už jos ribų, našumo kitimą ir atitinkamas jo varomąsias jėgas, pavyzdžiui, mokslinių tyrimų ir plėtros ir užsienio bei vidaus investicijas, taip pat pokyčius sektoriuose, įskaitant energetikos, kurie turi įtakos BVP ir einamosios sąskaitos rodikliams.
Rezultatų suvestinėje taip pat nurodomos orientacinės rodiklių ribos, kurias pasiekus būtų teikiami įspėjimai. Rodikliai ir ribos pasirenkami taip, kad Sąjungoje būtų skatinamas konkurencingumas.
Rodiklių rezultatų suvestinėse nurodomos viršutinės ir apatinės įspėjamosios ribos, nebent tai netaikytina, kurios skiriasi euro zonos ir ne euro zonos valstybėms narėms, jei tai pateisinama atsižvelgiant į pinigų sąjungos ypatumus ir svarbias ekonomines aplinkybes. Rengiant rezultatų suvestinę tinkamai atsižvelgiama į įvairialypes ekonomines aplinkybes, įskaitant atsilikimo mažinimo poveikį.
5. Rengiant su finansų rinkos stabilumu susijusius rodiklius, turi būti tinkamai atsižvelgiama į ESRB darbą. Komisija siūlo ESRB teikti nuomones dėl rodiklių, susijusių su finansų rinkos stabilumu, projektų.
6. Komisija rezultatų suvestinėje pateikiamų rodiklių ir ribų rinkinį skelbia viešai.
7. Komisija reguliariai vertina rezultatų suvestinės, įskaitant rodiklių sudėtį, nustatytas ribas ir taikomą metodiką, tinkamumą, ir prireikus juos koreguoja arba keičia. Komisija viešai skelbia pagrindinės metodikos, rezultatų suvestinės sudėties ir susijusių ribų pakeitimus.
8. Komisija rezultatų suvestinės rodiklių vertes atnaujina bent kartą per metus.
5 straipsnis
Nuodugni apžvalga
1. Tinkamai atsižvelgdama į 3 straipsnio 5 dalyje nurodytą aptarimą Taryboje ir euro grupėje ar netikėtų ir svarbių ekonomikos pokyčių, dėl kurių įgyvendinant šį reglamentą reikia atlikti skubią analizę, atveju Komisija atlieka kiekvienos valstybės narės, kurioje, jos nuomone, gali būti susidarę disbalansai arba gali kilti jų susidarymo rizika, nuodugnią apžvalgą.
Nuodugni apžvalga remiasi išsamia, valstybei narei būdingų aplinkybių, įskaitant valstybių narių pradinės padėties skirtumus, analize; ją atliekant ištiriami įvairiausi ekonominiai kintamieji ir naudojamos analitinės priemonės bei kokybinė informacija, kurie yra valstybei narei būdingo pobūdžio. Joje pripažįstami nacionaliniai ypatumai, susiję su darbo santykiais ir socialiniu dialogu.
Komisija taip pat tinkamai atsižvelgia į visą kitą informaciją, kuri, atitinkamos valstybės narės nuomone, yra svarbi ir kurią valstybė narė pateikė Komisijai.
Nuodugnią apžvalgą Komisija atlieka kartu su priežiūros vizitais į atitinkamą valstybę narę pagal 13 straipsnį.
2. Komisijos nuodugnioje apžvalgoje, be kita ko, vertinama, ar atitinkamoje valstybėje narėje yra susidarę disbalansai ir ar tie disbalansai yra perviršiniai. Joje tiriama aptiktų disbalansų kilmė, atsižvelgiant į vyraujančias ekonomines aplinkybes, įskaitant glaudžius prekybos ir finansinius valstybių narių tarpusavio ryšius ir platesnį nacionalinės ekonominės politikos poveikį. Nuodugnioje apžvalgoje analizuojami atitinkami pokyčiai, susiję su Sąjungos ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo strategija. Joje taip pat aptariamas ekonominių pokyčių aktualumas Sąjungoje ir euro zonoje kaip visumoje. Joje visų pirma atsižvelgiama:
a)
atitinkamais atvejais, į Tarybos rekomendacijas arba raginimus, skirtus valstybėms narėms, kurioms taikoma apžvalga, priimtus pagal SESV 121, 126 ir 148 straipsnius bei šio reglamento 6, 7, 8 ir 10 straipsnius;
b)
į valstybės narės, kuriai taikoma apžvalga, numatomą politiką, kaip nurodyta jos nacionalinėse reformų programose ir, atitinkamais atvejais, jos stabilumo ir konvergencijos programoje;
c)
į ESRB įspėjimus arba rekomendacijas dėl sisteminės rizikos, kuri buvo nustatyta arba susijusi su valstybe nare, kuriai taikoma apžvalga. Laikomasi ESRB nustatytos konfidencialumo tvarkos.
3. Komisija informuoja Europos Parlamentą ir Tarybą apie nuodugnios apžvalgos rezultatus ir juos viešai paskelbia.
6 straipsnis
Prevenciniai veiksmai
1. Jei, remdamasi 5 straipsnyje nurodyta nuodugnia apžvalga, Komisija mano, kad valstybėje narėje yra susidarę disbalansai, apie tai ji atitinkamai informuoja Europos Parlamentą, Tarybą ir euro grupę. Remdamasi Komisijos rekomendacija, Taryba atitinkamai valstybei narei gali teikti reikiamas rekomendacijas pagal SESV 121 straipsnio 2 dalyje nustatytą procedūrą.
2. Apie rekomendaciją Taryba informuoja Europos Parlamentą ir ją viešai paskelbia.
3. Tarybos ir Komisijos rekomendacijose visapusiškai laikomasi SESV 152 straipsnio ir atsižvelgiama į Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 28 straipsnį.
4. Taryba kasmet persvarsto savo rekomendaciją, atsižvelgdama į Europos semestrą, ir prireikus gali ją pakoreguoti pagal 1 dalį.
III SKYRIUS
DISBALANSŲ NUSTATYMAS
7 straipsnis
Perviršinio disbalanso procedūros inicijavimas
1. Jei, remdamasi 5 straipsnyje nurodyta nuodugnia apžvalga, Komisija mano, kad atitinkamoje valstybėje narėje yra susidarę perviršiniai disbalansai, apie tai ji atitinkamai informuoja Europos Parlamentą, Tarybą ir euro grupę.
Komisija taip pat informuoja atitinkamas Europos priežiūros institucijas ir ESRB. ESRB raginama imtis veiksmų, kuriuos mano esant reikalingais.
2. Remdamasi Komisijos rekomendacija, pagal SESV 121 straipsnio 4 dalį Taryba gali priimti rekomendaciją, kurioje pareiškiama, kad susidarė perviršinis disbalansas, ir rekomenduojama atitinkamai valstybei narei imtis taisomųjų veiksmų.
Tarybos rekomendacijoje nurodomas disbalansų pobūdis ir poveikis, išsamiai išdėstomos politikos rekomendacijos, kurių reikia laikytis, ir nustatomas terminas, iki kurio atitinkama valstybė narė turi pateikti taisomųjų veiksmų planą. Kaip numatyta SESV 121 straipsnio 4 dalyje, Taryba gali viešai paskelbti savo rekomendaciją.
8 straipsnis
Taisomųjų veiksmų planas
1. Visos valstybės narės, kurioms pradėta perviršinio disbalanso procedūra, Tarybai ir Komisijai teikia taisomųjų veiksmų planus pagal 7 straipsnio 2 dalyje nurodytą Tarybos rekomendaciją ir iki termino, kuris nustatomas toje rekomendacijoje. Taisomųjų veiksmų plane išdėstomi specifiniai politikos veiksmai, kuriuos atitinkama valstybė narė įgyvendino arba ketina įgyvendinti, ir pateikiamas tų veiksmų tvarkaraštis. Taisomųjų veiksmų plane atsižvelgiama į politikos veiksmų ekonominį ir socialinį poveikį, ir jis atitinka ekonominės politikos bendras gaires ir užimtumo gaires.
2. Taryba, remdamasi Komisijos ataskaita, įvertina taisomųjų veiksmų planą per du mėnesius po to plano pateikimo. Jei, remdamasi Komisijos rekomendacija, Taryba taisomųjų veiksmų planą laiko pakankamu, ji planą patvirtina parengdama rekomendaciją, kurioje išdėstomi reikiami specifiniai veiksmai ir terminai, iki kurių reikia jų imtis, ir nustatomas priežiūros tvarkaraštis, tinkamai atsižvelgiant į perdavimo kanalus ir pripažįstant, kad nuo taisomųjų veiksmų patvirtinimo iki faktinio disbalansų panaikinimo galimas ilgas laikotarpis.
3. Jei pagal Komisijos rekomendaciją Taryba mano, kad taisomųjų veiksmų plane numatyti veiksmai arba jų įgyvendinimo tvarkaraštis yra nepakankami, ji priima valstybei narei skirtą rekomendaciją pateikti naują taisomųjų veiksmų planą paprastai per du mėnesius. Taryba nagrinėja naują taisomųjų veiksmų planą pagal šiame straipsnyje nustatytą procedūrą.
4. Taisomųjų veiksmų planas, Komisijos ataskaita bei 2 ir 3 dalyse nurodyta Tarybos rekomendacija skelbiami viešai.
9 straipsnis
Taisomųjų veiksmų stebėsena
1. Komisija stebi pagal 8 straipsnio 2 dalį priimtos Tarybos rekomendacijos įgyvendinimą. Tuo tikslu valstybė narė Tarybai ir Komisijai reguliariai teikia pažangos ataskaitas, kurių teikimo dažnumą Taryba nustato 8 straipsnio 2 dalyje nurodytoje rekomendacijoje.
2. Taryba valstybių narių pažangos ataskaitas skelbia viešai.
3. Komisija gali vykdyti sustiprintos priežiūros vizitus į atitinkamą valstybę narę, kad galėtų stebėti taisomųjų veiksmų plano įgyvendinimą, palaikydama ryšį su ECB, kai šie vizitai susiję su valstybėmis narėmis, kurių valiuta yra euro, arba valstybėmis narėmis, dalyvaujančiomis VKM II. Todėl Komisija atitinkamais atvejais įtraukia socialinius partnerius ir kitus nacionalinius suinteresuotuosius subjektus į dialogą tų vizitų metu.
4. Jei ekonominės aplinkybės labai pasikeičia, remdamasi Komisijos rekomendacija, Taryba gali iš dalies keisti rekomendacijas, priimtas pagal 8 straipsnio 2 dalį, laikydamasi tame straipsnyje nustatytos procedūros. Atitinkamais atvejais Taryba gali atitinkamos valstybės narės paprašyti pateikti patikslintą taisomųjų veiksmų planą ir tą patikslintą taisomųjų veiksmų planą vertina pagal 8 straipsnyje nustatytą procedūrą.
10 straipsnis
Taisomųjų veiksmų vertinimas
1. Remdamasi Komisijos ataskaita Taryba vertina, ar atitinkama valstybė narė ėmėsi rekomenduotų taisomųjų veiksmų pagal Tarybos rekomendaciją, pateiktą pagal 8 straipsnio 2 dalį.
2. Komisija viešai skelbia savo ataskaitą.
3. Taryba atlieka vertinimą iki termino, kurį ji nustatė savo rekomendacijose, priimtose pagal 8 straipsnio 2 dalį.
4. Nusprendusi, kad valstybė narė nesiėmė rekomenduotų taisomųjų veiksmų, remdamasi Komisijos rekomendacija, Taryba priima sprendimą, kuriame nurodoma, kad nesilaikoma reikalavimų, ir rekomendaciją, kurioje nustatomi nauji taisomųjų veiksmų terminai. Šiuo atveju Taryba informuoja Europos Vadovų Tarybą ir viešai paskelbia 9 straipsnio 3 dalyje nurodytų priežiūros vizitų išvadas.
Laikoma, kad Taryba Komisijos rekomendaciją, kurioje nurodoma, kad nesilaikoma reikalavimų, priėmė, jei per dešimt dienų nuo rekomendacijos priėmimo Komisijoje dienos Taryba neatmetė jos kvalifikuota balsų dauguma. Atitinkama valstybė narė gali reikalauti, kad per tą laikotarpį būtų sušauktas Tarybos posėdis, kuriame balsuojama dėl sprendimo.
5. Jei Taryba, remdamasi 1 dalyje nurodyta Komisijos ataskaita, nusprendžia, kad valstybė narė ėmėsi pagal 8 straipsnio 2 dalį rekomenduotų taisomųjų veiksmų, perviršinio disbalanso procedūra laikoma vykdoma ir ji laikinai sustabdoma. Vis dėlto stebėsena vykdoma toliau, vadovaujantis rekomendacijose nustatytu tvarkaraščiu, kaip nurodyta 8 straipsnio 2 dalyje. Taryba viešai paskelbia priežastis, dėl kurių procedūra laikinai sustabdoma, pripažindama, kad atitinkama valstybė narė ėmėsi taisomųjų politikos veiksmų.
11 straipsnis
Perviršinio disbalanso procedūros nutraukimas
Taryba, remdamasi Komisijos rekomendacija, panaikina pagal 7, 8 arba 10 straipsnius pateiktas rekomendacijas, kai tik nusprendžia, kad atitinkamoje valstybėje narėje nebėra perviršinių disbalansų, kaip nustatyta 7 straipsnio 2 dalyje nurodytoje rekomendacijoje. Taryba padaro viešą pareiškimą, nurodydama tą faktą.
12 straipsnis
Balsavimas Taryboje
Dėl 7-11 straipsniuose nurodytų priemonių Taryba sprendžia neatsižvelgdama į Tarybos nario, atstovaujančio atitinkamai valstybei narei, balsavimą.
IV SKYRIUS
BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
13 straipsnis
Priežiūros vizitai
1. Vadovaudamasi šio reglamento tikslais, Komisija užtikrina nuolatinį dialogą su valstybių narių valdžios institucijomis. Tuo tikslu Komisija visų pirma vykdo vizitus, kad įvertintų ekonominę padėtį valstybėje narėje ir nustatytų bet kokią riziką ar sunkumus, su kuriais ji susiduria laikydamasi šio reglamento tikslų.
2. Komisija gali vykdyti griežtesnės priežiūros vizitus tose valstybėse narėse, kurioms skirta rekomendacija dėl nustatyto perviršinio disbalanso pagal 7 straipsnio 2 dalį, stebėsenos vietoje tikslais.
3. Kai atitinkama valstybė narė yra valstybė narė, kurios valiuta yra euro arba kuri dalyvauja VKM II, Komisija prireikus gali pakviesti Europos Centrinio Banko atstovus dalyvauti priežiūros vizituose.
4. Komisija pateikia Tarybai 2 dalyje nurodytų vizitų rezultatų ataskaitą ir prireikus gali nuspręsti savo išvadas paskelbti viešai.
5. Rengdama 2 dalyje nurodytus vizitus, Komisija perduoda savo preliminarias išvadas atitinkamai valstybei narei, kuri gali pateikti savo pastabas.
14 straipsnis
Dialogas ekonomikos klausimais
1. Siekiant sustiprinti Sąjungos institucijų, ypač Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos, dialogą ir užtikrinti daugiau skaidrumo ir atskaitomybės, Europos Parlamento kompetentingas komitetas gali kviesti Tarybos pirmininką, Komisiją ir, prireikus, Europos Vadovų Tarybos pirmininką arba euro grupės pirmininką dalyvauti komiteto diskusijose, susijusiose su:
a)
Tarybos pateikta informacija apie ekonominės politikos bendras gaires pagal SESV 121 straipsnio 2 dalį;
b)
Komisijos parengtomis bendrosiomis gairėmis, skirtomis valstybėms narėms metinio priežiūros ciklo pradžioje;
c)
Europos Vadovų Tarybos išvadomis dėl ekonominės politikos gairių, atsižvelgiant į Europos semestrą;
d)
pagal šį reglamentą atliekamos daugiašalės priežiūros rezultatais;
e)
Europos Vadovų Tarybos išvadomis dėl daugiašalės priežiūros gairių ir jos rezultatų;
f)
daugiašalės priežiūros vykdymo peržiūra Europos semestro pabaigoje;
g)
rekomendacijomis, priimtomis pagal šio reglamento 7 straipsnio 2 dalį, 8 straipsnio 2 dalį ir 10 straipsnio 4 dalį.
2. Kompetentingas Europos Parlamento komitetas gali pasiūlyti valstybei narei, kuriai pagal 7 straipsnio 2 dalį, 8 straipsnio 2 dalį arba 10 straipsnio 4 dalį skirta Tarybos rekomendacija ar sprendimas, galimybę dalyvauti keičiantis nuomonėmis.
3. Taryba ir Komisija reguliariai informuoja Europos Parlamentą apie šio reglamento taikymo rezultatus.
15 straipsnis
Metinės ataskaitos
Komisija kasmet parengia šio reglamento taikymo ataskaitą, taip pat atnaujintą rezultatų suvestinę, kaip nustatyta 4 straipsnyje ir pateikia savo išvadas Europos Parlamentui ir Tarybai, atsižvelgiant į Europos semestrą.
16 straipsnis
Peržiūra
1. Ne vėliau kaip 2014 m. gruodžio 14 d., o po to kas penkerius metus Komisija peržiūri šio reglamento taikymą ir pateikia apie tai ataskaitą.
Tose ataskaitose, inter alia, vertinama:
a)
šio reglamento veiksmingumas;
b)
pažanga, padaryta siekiant užtikrinti glaudesnį valstybių narių ekonominės politikos koordinavimą ir tvarią ekonominės veiklos rezultatų konvergenciją laikantis SESV.
Prireikus, kartu su tomis ataskaitomis pateikiami pasiūlymai iš dalies keisti šį reglamentą.
2. Komisija 1 dalyje nurodytas ataskaitas siunčia Europos Parlamentui ir Tarybai.
17 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Strasbūre 2011 m. lapkričio 16 d.