NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 423/2012
ze dne 22. května 2012,
kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 1083/2006, pokud jde o některá ustanovení týkající se nástrojů pro sdílení rizika pro členské státy, jejichž finanční stabilita je postižena či ohrožena závažnými obtížemi
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 177 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
po konzultaci s Výborem regionů,
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nebývale závažná světová finanční krize a hospodářský útlum vážně poškodily hospodářský růst a finanční stabilitu a vyvolaly podstatné zhoršení finančních, hospodářských a sociálních podmínek v několika členských státech.
(2)
Přestože již byla přijata řada významných opatření včetně změn v právním rámci, která mají vyvážit negativní vlivy finanční krize, je její dopad na reálnou ekonomiku, trh práce a občany pociťován v mnoha směrech.
(3)
Na základě čl. 122 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie, podle kterého může Unie poskytnout finanční pomoc členskému státu, jemuž mimo jiné z důvodu mimořádných událostí, které nemůže ovlivnit, nastaly obtíže nebo je vážně ohrožen závažnými obtížemi, byl nařízením Rady (EU) č. 407/2010 (3) zaveden evropský mechanismus finanční stabilizace s cílem zachovat finanční stabilitu celé Unie.
(4)
Prováděcími rozhodnutími Rady 2011/77/EU (4) a 2011/344/EU (5) poskytla Unie finanční pomoc podle nařízení (EU) č. 407/2010 Irsku a Portugalsku.
(5)
Finanční stabilita Řecka byla postižena vážnými obtížemi již před vstupem nařízení (EU) č. 407/2010 v platnost. Finanční pomoc Řecku proto nemohla vycházet z uvedeného nařízení.
(6)
Dohoda mezi věřiteli a dohoda o mechanismu úvěrů pro Řecko podepsané dne 8. května 2010 vstoupily v platnost dne 11. května 2010. Dohoda mezi věřiteli má být plně platná a účinná po dobu tříletého programového období, pokud budou v rámci dohody o mechanismu úvěrů existovat dlužné částky.
(7)
Nařízení Rady (ES) č. 332/2002 ze dne 18. února 2002, kterým se zavádí systém střednědobé finanční pomoci platebním bilancím členských států (6), stanoví, že Rada má poskytovat vzájemnou pomoc, pokud je platební bilance členského státu, který nepřijal euro, v obtížích nebo jí takové obtíže vážně hrozí.
(8)
Rozhodnutími Rady 2009/102/ES (7) a 2009/459/ES (8) byla finanční pomoc podle nařízení (ES) č. 332/2002 poskytnuta Maďarsku a Rumunsku.
(9)
Dne 11. července 2011 podepsali ministři financí ze 17 členských států eurozóny Smlouvu o založení Evropského mechanismu stability (ESM). V návaznosti na rozhodnutí představitelů států a vlád eurozóny, která byla přijata ve dnech 21. července a 9. prosince 2011, byla Smlouva upravena tak, aby se dosáhlo lepší účinnosti mechanismu, a podepsána dne 2. února 2012. Podle této Smlouvy ESM převezme do roku 2013 úkoly, které v současnosti plní evropský nástroj finanční stability a evropský mechanismus finanční stabilizace. S ESM by se tedy mělo počítat v tomto nařízení.
(10)
Evropská rada ve svých závěrech ze dne 23. a 24. června 2011 uvítala záměr Komise posílit vazby mezi úvěrovým programem pro Řecko a fondy Unie a podpořila snahy zaměřené na zvýšení schopnosti Řecka využívat prostředků z těchto fondů, aby se podpořil růst a zaměstnanost, čehož bude dosaženo zaměřením pozornosti na zvyšování konkurenceschopnosti a vytváření pracovních míst. Kromě toho uvítala a podpořila souhrnný program technické pomoci Řecku, na jehož přípravě se podílí Komise spolu s členskými státy.
(11)
V prohlášení hlav států nebo vlád zemí eurozóny a orgánů EU ze dne 21. července 2011 byly Komise a Evropská investiční banka (EIB) vyzvány k posílení vazeb mezi úvěrovými programy a fondy Unie ve všech zemích s podporou Unie nebo Mezinárodního měnového fondu. Toto nařízení by mělo přispět k uvedenému cíli.
(12)
V prohlášení členů Evropské rady ze dne 30. ledna 2012 se hlavy států a vlád dohodly, jakožto na naléhavém opatření, na posílení podpory infrastruktury ze strany EIB a vyzvaly Radu, Komisi a EIB, aby zvážily možnosti posílení opatření EIB na podporu růstu a vydaly náležitá doporučení, včetně možnosti využít finanční kapacity skupiny EIB pro souhrnný rozpočet Evropské unie. Cílem tohoto nařízení je reagovat na tuto výzvu v souvislosti s nynějším zvládáním krize.
(13)
Provádění operačních programů a projektů v oblasti investic do infrastruktury a produktivních investic v Řecku naráží na závažné problémy, protože podmínky pro účast soukromého sektoru, a zejména finančního sektoru, se v důsledku hospodářské a finanční krize dramaticky změnily.
(14)
Aby se tyto problémy zmírnily, urychlilo se provádění operačních programů a projektů a posílilo hospodářské oživení, je nezbytné umožnit členským státům, jejichž finanční stabilita je postižena nebo ohrožena závažnými obtížemi a kterým byla poskytnuta finanční pomoc v rámci některého z mechanismů stanovených v čl. 77 odst. 2 nařízení (ES) č. 1083/2006 ze dne 11. července 2006 o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu a Fondu soudržnosti (9) ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1311/2011 (10), aby přispívaly finančními zdroji z operačních programů na zřízení nástrojů pro sdílení rizika, které zajistí úvěry, záruky nebo jiné finanční nástroje na podporu projektů a operací plánovaných v rámci operačního programu.
(15)
Vzhledem k dlouholetým zkušenostem EIB, která je hlavním financovatelem projektů v oblasti infrastruktury, a vzhledem k jejímu odhodlání podpořit hospodářské oživení by Komise měla mít možnost zřizovat nástroje pro sdílení rizika pomocí dohody o spolupráci uzavřené za tímto účelem s EIB. Aby byla zajištěna právní jistota, je nezbytné v nařízení (ES) č. 1083/2006 stanovit hlavní a typické podmínky takové dohody o spolupráci. Pokud jde o specifickou povahu nástrojů pro sdílení rizik zaměřenou na řízení krize, jak je uvedeno v tomto nařízení, měly by být konkrétní a specifické podmínky každé spolupráce stanoveny v samostatné dohodě o spolupráci, která by měla být uzavřena mezi Komisí a EIB v souladu s nařízením Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (11).
(16)
Vzhledem k potřebě rozmnožit příležitosti k investicím, která může v dotčených členských státech vyvstat, by měla Komise rovněž být schopna zřídit nástroje pro sdílení rizika s vnitrostátními nebo mezinárodními veřejnoprávními subjekty nebo subjekty soukromého práva pověřenými výkonem veřejné služby, které poskytují dostatečné záruky podle čl. 54 odst. 2 písm. c) nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 za podobných podmínek, jaké se uplatňují v případě EIB a jaké uplatňuje EIB.
(17)
Aby bylo možné v kontextu stávající hospodářské, finanční a sociální krize rychle reagovat, měla by nástroje pro sdílení rizika upravená v tomto nařízení provádět Komise v souladu s čl. 54 odst. 2 nařízení (ES, Euratom) č. 1605/2002.
(18)
V zájmu jasnosti a právní jistoty by měla být do článku 36a nařízení (ES) č. 1083/2006, ve znění tohoto nařízení, začleněna definice nástroje pro sdílení rizika. Nástroje pro sdílení rizika by měly být používány pro úvěry, záruky a jiné finanční nástroje s cílem financovat operace spolufinancované z Evropského fondu pro regionální rozvoj nebo z Fondu soudržnosti, pokud jde o investiční náklady, které nemohou být financovány jako způsobilé výdaje podle článku 55 nařízení (ES) č. 1083/2006 nebo podle pravidel Unie pro státní podporu. Za tímto účelem je rovněž nezbytné stanovit odchylku od čl. 54 odst. 5 nařízení (ES) č. 1083/2006.
(19)
Členský stát, který chce využít nástroje pro sdílení rizika, by měl ve své písemné žádosti Komisi jasně uvést, proč se domnívá, že splňuje některou z podmínek způsobilosti uvedených ve čl. 77 odst. 2 nařízení (ES) č. 1083/2006, a měl by k ní přiložit všechny informace požadované tímto nařízením k prokázaní toho, že daná podmínka způsobilosti byla splněna. Žádající členský stát by měl také určit programy (a přiložit seznam navrhovaných projektů a příslušných potřeb s ohledem na financování), které jsou spolufinancovány z Evropského fondu pro regionální rozvoj nebo z Fondu soudržnosti, a části finančních přídělů pro tyto programy na rok 2012 a 2013, které má v úmyslu vyčlenit na nástroj pro sdílení rizika. Žádost členského státu by proto měla být podána Komisi do 31. srpna 2013, aby Komise mohla o účasti žádajícího státu na nástroji pro sdílení rizika rozhodnout do 31. prosince 2013. Před rozhodnutím Komise o žádosti členského státu v souladu s čl. 33 odst. 2 nařízení (ES) č. 1083/2006 by měly být příslušné operační programy v rámci Evropského fondu pro regionální rozvoj a Fondu soudržnosti revidovány.
(20)
Vybrané operace způsobilé v rámci nástroje pro sdílení rizika by měly být buď hlavní projekty, na které se již vztahuje rozhodnutí Komise podle článku 41 nařízení (ES) č. 1083/2006, nebo jiné projekty spolufinancované z Evropského fondu pro regionální rozvoj nebo Fondu soudržnosti a spadající pod jeden nebo více z jejich operačních programů, a to v případě, kdy tyto projekty čelí nedostatečnému financování v oblasti investičních nákladů, které by měli nést soukromí investoři. Vybrány by rovněž mohly být operace, které přispívají k cílům národního strategického referenčního rámce žádajícího členského státu a strategických obecných zásad Společenství pro soudržnost a které mohou ze své podstaty přispět k podpoře růstu a posílení hospodářského oživení, pokud k tomu budou dostupné finanční prostředky z nástroje pro sdílení rizika.
(21)
Kromě toho by měl žádající členský stát ve své žádosti uvést dostupnou částku, která se využije výlučně v jeho prospěch, která bude poskytnuta v rámci jeho finančního přídělu na politiku soudržnosti podle čl. 18 odst. 2 nařízení (ES) č. 1083/2006, která může být vyčleněna pro cíle nástroje pro sdílení rizika výlučně z rozpočtových závazků Unie, jež zbývají k uskutečnění pro roky 2012 a 2013 podle čl. 75 odst. 1 nařízení (ES) č. 1083/2006, a která by neměla přesáhnout 10 % celkového orientačního přídělu pro žádající členský stát na období 2007 až 2013, co se týče Evropského fondu pro regionální rozvoj nebo Fondu soudržnosti, schváleného v souladu s čl. 28 odst. 3 písm. b) nařízení (ES) č. 1083/2006. Je také nezbytné zajistit, aby financování nástroje pro sdílení rizika Unií, včetně poplatků za správu a jiných způsobilých nákladů, bylo jednoznačně omezeno na shora uvedenou maximální výši příspěvku Unie na nástroj pro sdílení rizika, a neměly by vznikat žádné další podmíněné závazky pro souhrnný rozpočet Evropské unie. Jakákoli zbytková rizika spojená s operacemi financovanými v rámci zřízeného nástroje pro sdílení rizika by tedy měla nést EIB nebo vnitrostátní či mezinárodní veřejnoprávní subjekty nebo subjekty soukromého práva pověřené výkonem veřejné služby, s nimiž byla uzavřena dohoda o spolupráci a na jejím základě zřízen nástroj pro sdílení rizika. Opětovné použití jakýchkoliv vrácených či zbývajících částek přidělených nástroji pro sdílení rizika by mělo být podle tohoto nařízení umožněno stejnému členskému státu, a to na jeho žádost, v rámci stejného nástroje pro sdílení rizika a za předpokladu, že stále splňuje podmínky způsobilosti.
(22)
Komise by měla ověřit, zda jsou informace předložené žádajícím členským státem správné a zda je jeho žádost oprávněná, a měla by mít pravomoc přijmout prováděcím aktem do čtyř měsíců od předložení žádosti členským státem rozhodnutí o podmínkách účasti žádajícího členského státu na nástroji pro sdílení rizika. Za způsobilé k financování ze zřízeného nástroje pro sdílení rizika by však měly být uznány jen ty projekty, o jejichž financování kladně rozhodla EIB nebo vnitrostátní či mezinárodní veřejnoprávní subjekty nebo subjekty soukromého práva pověřené výkonem veřejné služby, podle okolností. V zájmu transparentnosti a právní jistoty by rozhodnutí Komise mělo být zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.
(23)
Vzhledem k povaze nástroje pro sdílení rizika zavedeného tímto nařízením a jeho účelu, tedy zaměření na řízení krize, a vzhledem k nebývalé krizi, jež postihla mezinárodní trhy, a hospodářskému poklesu, který vážně narušil finanční stabilitu několika členských států a žádá si rychlou reakci, aby byly vyváženy dopady na reálnou ekonomiku, trh práce a občany, je vhodné, aby toto nařízení vstoupilo v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
(24)
Nařízení (ES) č. 1083/2006 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 1083/2006 se mění takto:
1)
V článku 14 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Rozpočet Evropské unie přidělený fondům je plněn v rámci sdíleného řízení, na němž se podílejí členské státy a Komise v souladu s čl. 53 písm. b) nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (12), s výjimkou nástroje podle článku 36a tohoto nařízení a technické pomoci podle článku 45 tohoto nařízení.
V souladu s čl. 48 odst. 2 nařízení (ES, Euratom) č. 1605/2002 se uplatňuje zásada řádného finančního řízení.
2)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 36a
Nástroj pro sdílení rizika
1. Pro účely tohoto článku se nástrojem pro sdílení rizika rozumí finanční nástroj, který, v případě potřeby za dohodnutou odměnu, zaručuje celkové nebo částečné pokrytí vymezeného rizika.
2. Členský stát, který splňuje některou z podmínek uvedených v čl. 77 odst. 2 písm. a), b) a c), může přispět částí svých celkových zdrojů přidělených v souladu s články 19 a 20 na nástroj pro sdílení rizika, který bude zřízen dohodou o spolupráci, již Komise uzavře buď s EIB, nebo s vnitrostátními nebo mezinárodními veřejnoprávními subjekty nebo se subjekty soukromého práva pověřenými výkonem veřejné služby, které poskytují dostatečné záruky podle čl. 54 odst. 2 písm. c) nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, za podobných podmínek jako v případě EIB (dále jen „smluvní prováděcí subjekt“), pro účely poskytování a přidělování kapitálu na úvěry, záruky a jiné finanční nástroje v rámci tohoto nástroje pro sdílení rizika.
3. Dohoda o spolupráci uvedená v odstavci 2 musí obsahovat pravidla zejména pro: celkovou výši příspěvku Unie a rozpis jeho vyplácení; podmínky svěřeneckých účtů, které má otevřít smluvní prováděcí subjekt; kritéria způsobilosti pro používání příspěvků Unie; podrobnosti o přesném sdílení rizika (včetně pákového poměru), jež má být pokryto, a záruky, které má poskytnout smluvní prováděcí subjekt; stanovení ceny nástroje pro sdílení rizika na základě rizikové přirážky a pokrytí všech administrativních nákladů nástroje pro sdílení rizika; postup pro předkládání a schvalování návrhů projektů krytých nástrojem pro sdílení rizika; období dostupnosti nástroje pro sdílení rizika; a požadavky na podávání zpráv.
Přesné sdílení rizika (včetně pákového poměru), k němuž se smluvní prováděcí subjekt zavazuje na základě dohody o spolupráci, směřuje v průměru k dosažení nejméně 1,5násobku příspěvku Unie na nástroj pro sdílení rizika.
Platby do nástroje pro sdílení rizika se provádějí v tranších v souladu s plánovaným využíváním nástroje pro sdílení rizika při poskytování úvěrů a záruk pro financování konkrétních operací.
4. Odchylně od čl. 54 odst. 5 nástroj pro sdílení rizika se použije pro finanční operace spolufinancované z Evropského fondu pro regionální rozvoj nebo z Fondu soudržnosti, pokud jde o investiční náklady, které nemohou být financovány ani jako způsobilé výdaje podle článku 55, ani podle pravidel Unie pro státní podporu.
Lze ho také použít na financování operací, které přispívají k dosažení cílů národního strategického referenčního rámce žádajícího členského státu a strategických obecných zásad Společenství pro soudržnost podle rozhodnutí Rady 2006/702/ES (13) a které přinášejí nejvyšší přidanou hodnotu unijní strategii pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění.
5. Nástroj pro sdílení rizika provádí Komise v rámci nepřímého centralizovaného řízení v souladu s články 54 a 56 nařízení (ES, Euratom) č. 1605/2002.
6. Členský stát, který chce využít nástroje pro sdílení rizika, podá Komisi písemnou žádost do 31. srpna 2013. V této žádosti uvede všechny nezbytné informace, z nichž bude zřetelné:
a)
splnění některé z podmínek uvedených v čl. 77 odst. 2 písm. a), b) a c), a to poskytnutím odkazu na rozhodnutí Rady nebo jiný právní akt dokazující jeho způsobilost;
b)
seznam programů (včetně návrhů projektů a příslušných potřeb s ohledem na financování) spolufinancovaných buď z Evropského fondu pro regionální rozvoj nebo Fondu soudržnosti, a části finančních přídělů pro tyto programy na rok 2012 a 2013, které z nich chce vyjmout a přidělit je nástroji pro sdílení rizika;
c)
seznam navrhovaných projektů podle odst. 4 druhého pododstavce a části přídělů na rok 2012 a 2013, které chce vyjmout z programů a přidělit je nástroji pro sdílení rizika;
d)
částky dostupné výlučně v jeho prospěch v rámci finančního přídělu na politiku soudržnosti podle čl. 18 odst. 2 a odhad částky, která může být vyčleněna pro cíle nástroje pro sdílení rizika výlučně z rozpočtových závazků Unie, které zbývají k uskutečnění pro rok 2012 a 2013 podle čl. 75 odst. 1.
7. Komise ověří, zda je žádost členského státu správná a oprávněná, a poté přijme prováděcím aktem do čtyř měsíců od podání žádosti členským státem rozhodnutí, v němž uvede systém zřízený k zaručení toho, aby se dostupná částka využila výlučně ve prospěch členského státu, který ji poskytl v rámci svého finančního přídělu na politiku soudržnosti podle čl. 18 odst. 2, a zároveň stanoví podmínky účasti žádajícího státu na nástroji pro sdílení rizika. Tyto podmínky musí zahrnovat zejména:
a)
sledovatelnost a účetnictví, informace o využívání fondů, platební podmínky a systémy monitorování a kontroly;
b)
strukturu poplatků a jiných nákladů na správu a řízení;
c)
orientační seznam projektů způsobilých pro financování a
d)
maximální částku příspěvku Unie, která může být přidělena na nástroj pro sdílení rizika z dostupných přídělů členského státu, a splátky pro provádění v praxi.
Rozhodnutí Komise se zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie.
Při posuzování žádosti členského státu Komise zajistí, aby byly za způsobilé k financování ze zřízeného nástroje pro sdílení rizika uznány jen ty projekty, o jejichž financování kladně rozhodla EIB nebo vnitrostátní či mezinárodní veřejnoprávní subjekt nebo subjekt soukromého práva pověřený výkonem veřejné služby.
8. Rozhodnutí Komise uvedenému v odstavci 7 předchází revize operačních programů v rámci Evropského fondu pro regionální rozvoj a Fondu soudržnosti v souladu s čl. 33 odst. 2.
9. Finanční příděly na nástroj pro sdílení rizika jsou přísně omezeny a nepřesáhnou 10 % celkového orientačního přídělu pro žádající členský stát pro roky 2007 až 2013, co se týče Evropského fondu pro regionální rozvoj a Fondu soudržnosti, schváleného v souladu s čl. 28 odst. 3 písm. b). Finanční příděly dostupné pro projekty uvedené v odst. 4 druhém pododstavci tohoto článku jsou omezeny na částky zbývající z financování operací uvedených v odst. 4 prvním pododstavci tohoto článku. Až na celkový příspěvek Unie na nástroj pro sdílení rizika schválený v rozhodnutí uvedeném v odstavci 7 tohoto článku nezakládá účast Unie na jakémkoli nástroji pro sdílení rizika žádné další podmíněné závazky ani pro souhrnný rozpočet Evropské unie, ani pro dotčený členský stát.
10. Jakákoli vrácená částka nebo částka zbývající po dokončení operace kryté nástrojem pro sdílení rizika může být v jeho rámci použita znovu na žádost dotčeného členského státu za předpokladu, že tento členský stát stále splňuje některou z podmínek stanovených v čl. 77 odst. 2 písm. a), b) a c). Pokud již členský stát žádnou z uvedených podmínek nesplňuje, považuje se vrácená částka nebo zbývající částka za účelově vázaný příjem ve smyslu článku 18 nařízení (ES, Euratom) č. 1605/2002. Na žádost dotčeného členského státu se dodatečné prostředky na závazky vzniklé z těchto účelově vázaných příjmů přičtou v následujícím roce k finančnímu přídělu na politiku soudržnosti tohoto členského státu.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 22. května 2012.
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 423/2012
2012 m. gegužės 22 d.
kuriuo dėl tam tikrų rizikos pasidalijimo priemonių nuostatų, taikytinų valstybėms narėms, kurios turi didelių finansinio stabilumo sunkumų ar kurioms tokie sunkumai gresia, iš dalies keičiamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1083/2006
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 177 straipsnį,
atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
perdavus teisėkūros procedūra priimamo akto projektą nacionaliniams parlamentams,
atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (1),
pasikonsultavę su Regionų komitetu,
laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (2),
kadangi:
(1)
beprecedentė pasaulinė finansų krizė ir ekonomikos nuosmukis labai pakenkė ekonomikos augimui bei finansiniam stabilumui ir labai pablogino kelių valstybių narių finansinę, ekonominę ir socialinę padėtį;
(2)
nors neigiamiems krizės padariniams sušvelninti jau imtasi svarbių priemonių, įskaitant teisės aktų sistemos pakeitimus, finansų krizės poveikis realiajai ekonomikai, darbo rinkai ir piliečiams labai juntamas;
(3)
remiantis Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 122 straipsnio 2 dalimi, kuria numatoma galimybė teikti Sąjungos finansinę paramą valstybei narei, kuri patiria sunkumų ar kuriai gresia dideli sunkumai dėl, inter alia, išimtinių jos nekontroliuojamų aplinkybių, Tarybos reglamentu (ES) Nr. 407/2010 (3) buvo nustatyta Europos finansinės padėties stabilizavimo priemonė siekiant išsaugoti Sąjungos finansinį stabilumą;
(4)
Tarybos įgyvendinimo sprendimais 2011/77/ES (4) ir 2011/344/ES (5) finansinė parama pagal Reglamentą (ES) Nr. 407/2010 buvo atitinkamai suteikta Airijai ir Portugalijai;
(5)
Graikija jau turėjo didelių finansinio stabilumo sunkumų prieš įsigaliojant Reglamentui (ES) Nr. 407/2010. Todėl finansinė parama Graikijai negalėjo būti grindžiama tuo reglamentu;
(6)
2010 m. gegužės 8 d. pasirašytas Kreditorių susitarimas ir Susitarimas dėl paskolos Graikijai įsigaliojo 2010 m. gegužės 11 d. Kreditorių susitarimas lieka visas galioti trejų metų programos laikotarpiu, kol yra pagal Susitarimą dėl paskolos mokėtinų sumų;
(7)
2002 m. vasario 18 d. Tarybos reglamente (EB) Nr. 332/2002 dėl priemonės, teikiančios vidutinės trukmės finansinę pagalbą valstybių narių mokėjimų balansams, sukūrimo (6) nustatyta, kad Taryba turi suteikti savitarpio pagalbą, jei euro neįsivedusi valstybė narė susiduria su mokėjimų balanso sunkumais ar jai kyla didelė mokėjimų balanso sunkumų grėsmė;
(8)
Tarybos sprendimais 2009/102/EB (7) ir 2009/459/EB (8) finansinė parama pagal Reglamentą (EB) Nr. 332/2002 buvo atitinkamai suteikta Vengrijai ir Rumunijai;
(9)
2011 m. liepos 11 d. septyniolikos euro zonos valstybių narių finansų ministrai pasirašė Europos stabilumo mechanizmo (toliau - ESM) kūrimo sutartį. Priėmus euro zonos valstybių ir vyriausybių vadovų 2011 m. liepos 21 d. ir gruodžio 9 d. sprendimus, sutartis buvo iš dalies pakeista, siekiant pagerinti mechanizmo veiksmingumą, ir pasirašyta 2012 m. vasario 2 d. Pagal šią sutartį ne vėliau kaip 2013 m. ESM bus perduotos dabartinės Europos finansinio stabilumo fondo ir Europos finansinės padėties stabilizavimo priemonės užduotys. Todėl šiame reglamente reikėtų atsižvelgti į ESM;
(10)
savo 2011 m. birželio 23 ir 24 d. išvadose Europos Vadovų Taryba palankiai įvertino Komisijos ketinimą didinti sąveiką tarp Graikijai skirtos paskolų programos ir Sąjungos fondų bei parėmė pastangas didinti Graikijos gebėjimą panaudoti Sąjungos lėšas, kad būtų skatinamas ekonomikos augimas ir užimtumas, dėmesį sutelkiant į konkurencingumo didinimą ir darbo vietų kūrimą. Be to, ji palankiai įvertino ir parėmė tai, kad Komisija kartu su valstybėmis narėmis parengė išsamią techninės paramos Graikijai programą;
(11)
2011 m. liepos 21 d. euro zonos valstybių arba vyriausybių vadovų ir ES institucijų pareiškime Komisija ir Europos investicijų bankas (toliau - EIB) paraginti didinti paskolų programų ir Sąjungos lėšų sąveiką visose šalyse, kurioms teikiama Sąjungos ar Tarptautinio valiutos fondo parama. Šiuo reglamentu turėtų būti padedama siekti to tikslo;
(12)
2012 m. sausio 30 d. Europos Vadovų Tarybos narių pareiškime valstybių ir vyriausybių vadovai susitarė stiprinti EIB paramą infrastruktūrai kaip priemonę, kurią būtina skubiai įgyvendinti, ir paragino Tarybą, Komisiją ir EIB apsvarstyti galimybes plėtoti EIB paramos ekonomikos augimui veiksmus ir pateikti tinkamas rekomendacijas, taip pat apsvarstyti galimybes iš Europos Sąjungos bendrojo biudžeto daryti įtaką EIB grupės finansavimo pajėgumams. Šiuo reglamentu siekiama atsiliepti į tą raginimą sprendžiant su dabartinės krizės valdymu susijusius uždavinius;
(13)
Graikijoje įgyvendinant veiksmų programas ir projektus infrastruktūros ir investicijų į gamybą srityje susiduriama su didelėmis problemomis, nes dėl ekonomikos ir finansų krizės labai pasikeitė privačiojo sektoriaus ir ypač finansų sektoriaus dalyvavimo sąlygos;
(14)
siekiant sumažinti tas problemas, paspartinti veiksmų programų ir projektų įgyvendinimą ir sustiprinti ekonomikos atsigavimą, būtina, kad didelių sunkumų dėl savo finansinio stabilumo patyrusios valstybės narės arba valstybės narės, kurioms grėsė tokie sunkumai, ir kurioms suteikta finansinė parama pagal vieną iš 2006 m. liepos 11 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1083/2006, nustatančio bendrąsias nuostatas dėl Europos regioninės plėtros fondo, Europos socialinio fondo ir Sanglaudos fondo (9), iš dalies pakeisto Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1311/2011 (10), 77 straipsnio 2 dalyje nurodytų finansinės paramos priemonių, galėtų dalį veiksmų programos finansinių išteklių skirti rizikos pasidalijimo priemonėms, pagal kurias veiksmų programų projektams ir atskiriems veiksmams galėtų būti teikiamos paskolos ir garantijos, parengti;
(15)
kadangi EIB turi ilgalaikės pagrindinio infrastruktūros projektų finansuotojo patirties ir yra įsipareigojęs padėti atgaivinti ekonomiką, Komisija turėtų turėti galimybę nustatyti rizikos valdymo priemones, šiuo tikslu su EIB sudarydama bendradarbiavimo susitarimą. Siekiant užtikrinti teisinį tikrumą, Reglamente (EB) Nr. 1083/2006 reikia nustatyti tipines pagrindines tokio bendradarbiavimo susitarimo sąlygas. Kadangi pagal šį reglamentą nustatytos rizikos pasidalijimo priemonės yra ypatingo pobūdžio, atskirame bendradarbiavimo susitarime, kurį sudarys Komisija ir EIB pagal 2002 m. birželio 25 d. Tarybos reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento (11), turėtų būti nustatytos konkrečios kiekvieno bendradarbiavimo sąlygos;
(16)
kadangi reikia didinti investavimo galimybes, kurių gali atsirasti atitinkamoje valstybėje narėje, Komisija turėtų turėti galimybę nustatyti rizikos pasidalijimo priemones taip pat ir su nacionalinėmis ar tarptautinėmis viešojo sektoriaus įstaigomis arba viešąsias paslaugas teikiančiais subjektais, kuriems taikoma privatinė teisė, teikdama tinkamas garantijas, kaip nurodyta Reglamento (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 54 straipsnio 2 dalies c punkte, sąlygomis, kurios panašios į EIB arba šio banko taikomas sąlygas;
(17)
kad būtų galima greitai reaguoti esant dabartinei ekonomikos, finansų ir socialinei krizei, pagal šį reglamentą numatytas rizikos pasidalijimo priemones pagal Reglamento (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 54 straipsnio 2 dalį turėtų įgyvendinti Komisija;
(18)
siekiant aiškumo ir teisinio tikrumo, į Reglamento (EB) Nr. 1083/2006, iš dalies pakeisto šiuo reglamentu, 36a straipsnį reikėtų įtraukti rizikos pasidalijimo priemonės termino apibrėžtį. Rizikos pasidalijimo priemonės turėtų būti taikomos paskoloms ir garantijoms bei kitoms finansinėms priemonėms, siekiant finansuoti veiksmus, kuriuos bendrai finansuoja Europos regioninės plėtros fondas (toliau - ERPF) arba Sanglaudos fondas, ir kurie susiję su investicinėmis išlaidomis, kurių negalima laikyti tinkamomis finansuoti išlaidomis pagal Reglamento (EB) Nr. 1083/2006 55 straipsnį arba pagal Sąjungos taisykles dėl valstybės pagalbos. Šiuo tikslu taip pat būtina nustatyti Reglamento (EB) Nr. 1083/2006 54 straipsnio 5 dalies taikymo išimtį;
(19)
Valstybė narė, siekianti pasinaudoti rizikos pasidalijimo priemone, rašytiniame prašyme Komisijai turėtų aiškiai nurodyti, kodėl ji mano atitinkanti vieną iš Reglamento (EB) Nr. 1083/2006 77 straipsnio 2 dalyje nustatytų tinkamumo sąlygų, ir turėtų prie prašymo pridėti visą informaciją, kurią būtina pateikti pagal šį reglamentą siekiant įrodyti atitikimą konkrečiai tinkamumo sąlygai. Prašymą teikianti valstybė narė prašyme taip pat turėtų nurodyti bendrai iš ERPF arba Sanglaudos fondo finansuojamas programas (įskaitant projektų pasiūlymų ir susijusių finansavimo poreikių sąrašą) ir nurodyti, kokią dalį 2012 ir 2013 m. asignavimų tokioms programoms ji nori skirti rizikos pasidalijimo priemonei. Todėl valstybės narės prašymas turėtų būti perduotas Komisijai ne vėliau kaip 2013 m. rugpjūčio 31 d. tam, kad Komisija sprendimą dėl prašymą pateikusios valstybės narės dalyvavimo rizikos pasidalijimo priemonėje priimtų ne vėliau kaip 2013 m. gruodžio 31 d. Prieš Komisijai priimant sprendimą dėl valstybės narės prašymo pagal Reglamento (EB) Nr. 1083/2006 33 straipsnio 2 dalį, atitinkamos iš ERPF ir Sanglaudos fondo finansuojamos veiksmų programos turėtų būti peržiūrimos;
(20)
atrinkti veiksmai, tinkami pagal rizikos pasidalijimo priemonę, turėtų būti arba svarbūs projektai, dėl kurių jau priimtas Komisijos sprendimas pagal Reglamento (EB) Nr. 1083/2006 41 straipsnį, arba kiti projektai, kuriuos bendrai finansuoja ERPF arba Sanglaudos fondas ir kurie vykdomi pagal vieną ar daugiau jų veiksmų programų, kai šiems projektams trūksta lėšų investicinėms išlaidoms, kurias turi padengti privatūs investuotojai. Galiausiai atrinktais veiksmais taip pat gali būti veiksmai, kuriuos įgyvendinant siekiama prašymą pateikusios valstybės narės nacionalinės strateginės pamatinės programos ir Bendrijos strateginių sanglaudos gairių tikslų ir kurie dėl savo ypatybių prisideda remiant ekonomikos augimą ir stiprinant ekonomikos atgaivinimą, kai turima lėšų pagal rizikos pasidalijimo priemonę;
(21)
be to, prašymą teikianti valstybė narė prašyme turėtų nurodyti, kiek ji turi specialiai jos sanglaudos politikos įgyvendinimo reikmėms pagal Reglamento (EB) Nr. 1083/2006 18 straipsnio 2 dalį skirtų lėšų, kurios gali būti numatytos rizikos pasidalijimo priemonės tikslams išimtinai iš Sąjungos biudžeto įsipareigojimų, kurie turi būti vykdomi 2012 ir 2013 m. pagal Reglamento (EB) Nr. 1083/2006 75 straipsnio 1 dalį, ir kurios neturėtų viršyti 10 % orientacinių visų prašymą teikiančiai valstybei narei 2007-2013 m. dėl ERPF ir Sanglaudos fondo skirtų asignavimų, kurie buvo patvirtinti pagal Reglamento (EB) Nr. 1083/2006 28 straipsnio 3 dalies b punktą. Galiausiai būtina užtikrinti, kad rizikos pasidalijimo priemonei, įskaitant valdymo mokesčius ir kitas finansuoti tinkamas išlaidas, teikiamas Sąjungos finansavimas būtų aiškiai ribotas ir neviršyti minėtosios maksimalios Sąjungos indėlio į rizikos pasidalijimo priemonę sumos ir kad Europos Sąjungos bendrajam biudžetui neatsirastų papildomų neapibrėžtųjų įsipareigojimų. Todėl bet kokią pagal nustatytą rizikos pasidalijimo priemonę finansuojamiems veiksmams būdingą riziką turėtų prisiimti arba EIB, arba nacionalinės ar tarptautinės viešojo sektoriaus įstaigos, arba viešąsias paslaugas teikiantys subjektai, kuriems taikoma privatinė teisė, su kuriais sudarius bendradarbiavimo susitarimą nustatyta rizikos pasidalijimo priemonė. Pakartotinai naudoti grįžtamąsias lėšas arba bet kurias likusias sumas, skirtas rizikos pasidalijimo priemonei, pagal šį reglamentą turėtų būti leidžiama tai pačiai valstybei narei, jai paprašius, ir taikant tą pačią rizikos pasidalijimo priemonę, jei valstybė narė toliau atitinka tinkamumo sąlygas;
(22)
Komisija turėtų patikrinti, kad prašymą teikiančios valstybės narės pateikta informacija yra teisinga ir tos valstybės narės prašymas yra pagrįstas, ir Komisijai turėtų būti suteikti įgaliojimai per keturis mėnesius nuo valstybės narės prašymo pateikimo dienos, pasinaudojus teise priimti įgyvendinimo aktus, priimti sprendimą dėl valstybės narės dalyvavimo rizikos pasidalijimo priemonėje sąlygų. Vis dėlto tinkamais gauti finansavimą iš rizikos pasidalijimo priemonės turėtų būti laikomi tik tie projektai, dėl kurių finansavimo palankų sprendimą priėmė, priklausomai nuo aplinkybių, arba EIB, arba nacionalinės ar tarptautinės viešojo sektoriaus įstaigos, arba viešąsias paslaugas teikiantys subjektai, kuriems taikoma privatinė teisė. Siekiant skaidrumo ir teisinio tikrumo, Komisijos sprendimas turėtų būti paskelbtas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje;
(23)
atsižvelgiant į krizės valdymo tikslą ir šiame reglamente numatytos rizikos pasidalijimo priemonės pobūdį, taip pat į precedento neturinčią, tarptautinėms rinkoms poveikį darančią krizę ir ekonomikos nuosmukį, kurie labai pakenkė kelių valstybių narių finansiniam stabilumui, ir dėl kurių reikia imtis skubių veiksmų siekiant atremti jų poveikį realiajai ekonomikai, darbo rinkai ir piliečiams, šis reglamentas turėtų įsigalioti jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje dieną;
(24)
todėl Reglamentas (EB) Nr. 1083/2006 turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeistas,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Reglamentas (EB) Nr. 1083/2006 iš dalies keičiamas taip:
1)
14 straipsnio 1 dalis pakeičiama taip:
„1. Fondams skirtas Europos Sąjungos biudžetas įgyvendinamas valstybių narių ir Komisijos pasidalijamojo valdymo būdu pagal 2002 m. birželio 25 d. Tarybos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento (12) 53 straipsnio b punktą, išskyrus šio reglamento 36a straipsnyje nurodytą priemonę ir šio reglamento 45 straipsnyje nurodytą techninę pagalbą.
Patikimo finansų valdymo principas taikomas laikantis Reglamento (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 48 straipsnio 2 dalies.
2)
įterpiamas šis straipsnis:
„36a straipsnis
Rizikos pasidalijimo priemonė
1. Pagal šį straipsnį rizikos pasidalijimo priemonė - finansinė priemonė, kuria garantuojamas visiškas arba dalinis apibrėžtos rizikos padengimas, jei tikslinga, mainais už sutartą atlygį.
2. Valstybė narė, atitinkanti vieną iš 77 straipsnio 2 dalies a, b ir c punktuose nustatytų sąlygų, dalį visos lėšų sumos, paskirstytos pagal 19 ir 20 straipsnius, gali skirti rizikos pasidalijimo priemonei, kuri nustatoma pagal bendradarbiavimo susitarimą, kurį Komisija sudaro su EIB arba su nacionalinėmis ar tarptautinėmis viešojo sektoriaus įstaigomis arba viešąsias paslaugas teikiančiais subjektais, kuriems taikoma privatinė teisė, teikdama tinkamas garantijas, kaip nurodyta Reglamento (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 54 straipsnio 2 dalies c punkte, sąlygomis, panašiomis į EIB (toliau - pagal sutartį įgyvendinanti institucija) ir šiam bankui taikomas sąlygas, siekiant parūpinti garantijas, paskolas arba gauti kitas finansines priemones, teikiamas pagal rizikos pasidalijimo priemonę, ir skirti joms kapitalą.
3. 2 dalyje nurodytame bendradarbiavimo susitarime pateikiamos taisyklės, visų pirma dėl: bendros Sąjungos įnašo sumos ir jos pateikimo tvarkaraščio; patikos sąskaitos sąlygų, kurias nustato pagal sutartį įgyvendinanti institucija; tinkamumo naudotis Sąjungos įnašu kriterijų; tikslių rizikos, kurią turi padengti pagal sutartį įgyvendinanti institucija, pasidalijimo detalių (įskaitant sverto koeficientą), ir garantijų, kurias ji turi suteikti; rizikos pasidalijimo priemonės kainų nustatymo, grindžiamo rizikos marža ir visų rizikos pasidalijimo priemonės administracinių išlaidų padengimu; pasiūlymų dėl projektų, kuriems taikoma rizikos pasidalijimo priemonė, teikimo ir tvirtinimo tvarkos; rizikos pasidalijimo priemonės taikymo laikotarpio ir ataskaitų teikimo reikalavimų.
Tikslus rizikos pasidalijimas (įskaitant sverto koeficientą), kurio pagal bendradarbiavimo susitarimą imasi pagal sutartį įgyvendinanti institucija, vidutiniškai turi būti bent 1,5 karto didesnis už Sąjungos įnašą į rizikos pasidalijimo priemonę.
Mokėjimai rizikos pasidalijimo priemonei atliekami dalimis pagal rizikos pasidalijimo priemonės panaudojimo paskoloms ir garantijoms, skirtoms konkretiems veiksmams finansuoti, teikti tvarkaraštį.
4. Nukrypstant nuo 54 straipsnio 5 dalies, rizikos pasidalijimo priemonė taikoma siekiant finansuoti veiksmus, kuriuos bendrai finansuoja ERPF arba Sanglaudos fondas ir kurie susiję su investicinėmis išlaidomis, kurių negalima laikyti tinkamomis finansuoti išlaidomis pagal 55 straipsnį arba pagal Sąjungos taisykles dėl valstybės pagalbos.
Ją taip pat galima taikyti siekiant finansuoti veiksmus, kuriuos įgyvendinant siekiama prašymą pateikusios valstybės narės nacionalinės strateginės pamatinės programos ir Bendrijos sanglaudos politikos strateginių gairių tikslų pagal Tarybos sprendimą 2006/702/EB (13) ir kuriais siekiama suteikti didžiausią pridėtinę vertę Sąjungos pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo strategijai.
5. Rizikos pasidalijimo priemonę įgyvendina Komisija netiesioginio centralizuoto valdymo būdu pagal Reglamento (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 54 ir 56 straipsnius.
6. Valstybė narė, norinti pasinaudoti rizikos pasidalijimo priemone, ne vėliau kaip 2013 m. rugpjūčio 31 d. pateikia Komisijai rašytinį prašymą. Savo prašyme valstybė narė pateikia visą informaciją, kuri reikalinga siekiant nustatyti:
a)
kad ji atitinka 77 straipsnio 2 dalies a, b ir c punktuose nurodytas sąlygas, pateikdama nuorodą į Tarybos sprendimą ar kitą teisės aktą, kuriuo patvirtinamas jos tinkamumas;
b)
programų (įskaitant projektų pasiūlymus ir susijusius finansavimo poreikius), kurias bendrai finansuoja ERPF arba Sanglaudos fondas, sąrašą ir 2012 ir 2013 m. asignavimų tokioms programoms dalį, kurią ji nori paimti iš šių programų siekdama skirti tas sumas rizikos pasidalijimo priemonei;
c)
pagal 4 dalies antrą pastraipą siūlomų projektų sąrašą ir 2012 ir 2013 m. asignavimų tokioms programoms dalį, kurią ji nori paimti iš šių programų, siekdama skirti tas sumas rizikos pasidalijimo priemonei;
d)
kiek ji turi specialiai savo sanglaudos politikos įgyvendinimo reikmėms pagal 18 straipsnio 2 dalį skirtų lėšų ir kiek lėšų gali būti numatyta rizikos pasidalijimo priemonės tikslams išimtinai iš Sąjungos biudžeto įsipareigojimų, kurie turi būti įvykdyti 2012 ir 2013 m. pagal 75 straipsnio 1 dalį.
7. Patikrinus, kad valstybės narės prašymas yra teisingas ir pagrįstas, Komisija, pasinaudodama teise priimti įgyvendinimo aktus, per keturis mėnesius nuo valstybės narės prašymo pateikimo priima sprendimą, kuriame apibūdinama sistema, skirta garantuoti, kad turima suma bus panaudota tik ją iš sanglaudos politikai skirtų finansinių išteklių pagal 18 straipsnio 2 dalį skyrusios valstybės narės naudai; sprendime taip pat nustatomos prašymą pateikusios valstybės narės dalyvavimo rizikos pasidalijimo priemonėje sąlygos. Šios sąlygos visų pirma apima:
a)
atsekamumą ir atsiskaitymo tvarką, informaciją apie lėšų panaudojimą, mokėjimo sąlygas, stebėsenos ir kontrolės sistemas;
b)
mokesčių ir kitų administracinių ir valdymo sąnaudų struktūrą;
c)
orientacinį finansuoti tinkamų projektų sąrašą ir
d)
didžiausią Sąjungos indėlio sumą, kuri gali būti skirta rizikos pasidalijimo priemonei iš turimų valstybės narių asignavimų, ir dalinius mokėjimus praktiniam įgyvendinimui.
Komisijos sprendimas skelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Priimdama sprendimą dėl valstybės narės prašymo, Komisija užtikrina, kad finansuoti pasitelkiant nustatytą rizikos pasidalijimo priemonę tinkamais būtų pripažinti tik tie projektai, dėl kurių finansavimo palankų sprendimą priima arba EIB, arba nacionalinės ar tarptautinės viešojo sektoriaus įstaigos, arba viešąsias paslaugas teikiantys subjektai, kuriems taikoma privatinė teisė.
8. Prieš priimant 7 dalyje nurodytą Komisijos sprendimą pagal 33 straipsnio 2 dalį peržiūrimos iš Europos regioninės plėtros fondo ir Sanglaudos fondo finansuojamos veiksmų programos.
9. Rizikos pasidalijimo priemonei skiriamiems finansiniams ištekliams nustatomos griežtos ribos ir jie neviršija 10 % orientacinių visų prašymą teikiančiai valstybei narei 2007-2013 m. dėl ERPF ir Sanglaudos fondo skirtų asignavimų, kurie buvo patvirtinti pagal 28 straipsnio 3 dalies b punktą. Šio straipsnio 4 dalies antroje pastraipoje nurodytiems projektams skirti finansiniai ištekliai neviršija sumų, likusių po šio straipsnio 4 dalies pirmoje pastraipoje nurodytų veiksmų finansavimo. Be bendro Sąjungos įnašo į rizikos pasidalijimo priemonę, patvirtintą šio straipsnio 7 dalyje nurodytu sprendimu, dėl Sąjungos dalyvavimo rizikos pasidalijimo priemonėje nei Europos Sąjungos bendrajam biudžetui, nei susijusiai valstybei narei nenustatomi jokie papildomi neapibrėžtieji įsipareigojimai.
10. Bet kokios įvykdžius veiksmą, kuriam taikoma rizikos pasidalijimo priemonė, grįžtamosios lėšos arba likusi suma gali būti pakartotinai naudojamos atitinkamos valstybės narės prašymu ir taikant rizikos pasidalijimo priemonę su sąlyga, kad valstybė narė ir toliau atitinka vieną iš 77 straipsnio 2 dalies a, b ir c punktuose nustatytų sąlygų. Jei valstybė narė nebeatitinka nei vienos iš šių sąlygų, grįžtamosios lėšos arba likusi suma laikomos asignuotosiomis pajamomis pagal Reglamento (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 18 straipsnį. Atitinkamos valstybės narės prašymu papildomi įsipareigojimų asignavimai, atsirandantys dėl tokių asignuotųjų pajamų, pridedami prie tai valstybei narei skiriamų kitų metų sanglaudos politikos finansinių išteklių.
2 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje dieną.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Strasbūre 2012 m. gegužės 22 d.