PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 520/2012
ze dne 19. června 2012
o výkonu farmakovigilančních činností podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 726/2004 a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/83/ES
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 726/2004 ze dne 31. března 2004, kterým se stanoví postupy Společenství pro registraci humánních a veterinárních léčivých přípravků a dozor nad nimi a kterým se zřizuje Evropská agentura pro léčivé přípravky (1), a zejména na článek 87a uvedeného nařízení,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2001/83/ES ze dne 6. listopadu 2001 o kodexu Společenství týkajícím se humánních léčivých přípravků (2), a zejména na článek 108 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1235/2010 ze dne 15. prosince 2010, kterým se mění, pokud jde o farmakovigilanci humánních léčivých přípravků, nařízení (ES) č. 726/2004, kterým se stanoví postupy Společenství pro registraci humánních a veterinárních léčivých přípravků a dozor nad nimi a kterým se zřizuje Evropská agentura pro léčivé přípravky, a nařízení (ES) č. 1394/2007 o léčivých přípravcích pro moderní terapii (3), posílilo a racionalizovalo sledování bezpečnosti léčivých přípravků, které byly uvedeny na trh v Unii. Do směrnice 2001/83/ES byla podobná ustanovení zavedena směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2010/84/EU ze dne 15. prosince 2010, kterou se mění směrnice 2001/83/ES o kodexu Společenství týkajícím se humánních léčivých přípravků, pokud jde o farmakovigilanci (4).
(2)
Farmakovigilanční činnosti zahrnují správu humánních léčivých přípravků ve vztahu k bezpečnosti po dobu jejich celého životního cyklu.
(3)
Nařízení (EU) č. 1235/2010 a směrnice 2010/84/EU zavedly pojem základní dokument farmakovigilančního systému. Aby základní dokument farmakovigilančního systému přesně zohledňoval farmakovigilanční systém, který držitel rozhodnutí o registraci využívá, měl by obsahovat zásadní informace a dokumenty týkající se všech aspektů farmakovigilančních činností, včetně informací o úkolech, které byly zadány třetím stranám. Měl by držiteli rozhodnutí o registraci pomoci s plánováním a prováděním auditů a kvalifikované osobě odpovědné za farmakovigilanci s dohledem nad farmakovigilančními činnostmi. Zároveň by jeho vypracování mělo příslušným vnitrostátním orgánům umožnit ověřit shodu u všech aspektů systému.
(4)
Informace obsažené v základním dokumentu farmakovigilančního systému by měly být uchovávány tak, aby zohledňovaly veškeré provedené změny, a příslušným vnitrostátním orgánům by měla být zajištěna jeho snadná přístupnost a dostupnost účely inspekce.
(5)
Systémy kvality by měly tvořit nedílnou součást farmakovigilančního systému. Minimální požadavky na systém kvality týkající se výkonu farmakovigilančních činností by měly zajistit, že držitelé rozhodnutí o registraci, příslušné vnitrostátní orgány a Evropská agentura pro léčivé přípravky (dále jen „agentura“) zřídí odpovídající a účinný systém kvality, který zajistí účinné sledování shody a přesné a řádné zdokumentování všech přijatých opatření. Rovněž by měly zajistit, aby držitelé rozhodnutí o registraci, příslušné vnitrostátní orgány a agentura měli k dispozici dostatečně způsobilé a náležitě kvalifikované a vyškolené zaměstnance.
(6)
Dodržováním přesně definovaného systému kvality by se mělo zajistit, že budou všechny farmakovigilanční činnosti vedeny tak, aby s velkou pravděpodobností poskytovaly požadované výsledky nebo cíle kvality pro plnění úkolů v oblasti farmakovigilance.
(7)
V rámci systému kvality by příslušné vnitrostátní orgány a agentura měly zřídit kontaktní místa, která by usnadňovala komunikaci mezi příslušnými vnitrostátními orgány, agenturou, Komisí, držiteli rozhodnutí o registraci a osobami, které podávají hlášení týkající se informací o rizicích léčivých přípravků uvedených v čl. 101 odst. 1 druhém pododstavci směrnice 2001/83/ES.
(8)
Pokud držitelé rozhodnutí o registraci, příslušné vnitrostátní orgány a agentura při sledování výkonu farmakovigilančních činností používají ukazatele výkonnosti, měly by být tyto ukazatele zdokumentovány.
(9)
Základem farmakovigilančních činnosti je ve zvyšující se míře pravidelné sledování rozsáhlých databází, jako je databáze Eudravigilance. Ačkoli má být databáze Eudravigilance hlavním zdrojem farmakovigilančních informací, měly by rovněž být zohledněny farmakovigilanční informace pocházející z jiných zdrojů.
(10)
Držitelé rozhodnutí o registraci, příslušné vnitrostátních orgány a agentura by měli údaje v databázi Eudravigilance průběžně sledovat, aby zjistili, zda se objevila nová rizika nebo změnila rizika zjištěná dříve a zda mají tato rizika vliv na poměr rizika a prospěšnosti léčivého přípravku. Na základě posouzení hlášení individuálních bezpečnostních případů, agregovaných údajů z aktivních systémů dohledu nebo studií, informací z literatury nebo jiných zdrojů údajů by měli signály validovat nebo případně potvrdit. Proto je nezbytné stanovit společné požadavky pro získávání signálů, objasnit jednotlivé úlohy držitelů rozhodnutí o registraci, příslušných vnitrostátních orgánů a agentury při jejich sledování, upřesnit, jak jsou signály validovány a potvrzovány, a stanovit proces správy signálů.
(11)
Obecně platí, že při získávání signálů by se měla sledovat uznávaná metodika. Tato metodika se však může lišit v závislosti na typu léčivého přípravku, pro který je určena.
(12)
Používáním mezinárodně dohodnuté terminologie, formátu a norem by se měla usnadnit interoperabilita systémů používaných při výkonu farmakovigilančních činností a zabránit tomu, aby se stejné informace kódovaly dvojím způsobem. Rovněž by její používání mělo ulehčit výměnu informací mezi regulačními orgány na mezinárodní úrovni.
(13)
Aby hlášení podezření na nežádoucí účinky bylo jednodušší, měl by držitel rozhodnutí o registraci a členské státy tyto účinky hlásit pouze do databáze Eudravigilance. Databáze Eudravigilance by měla být vybavena tak, aby hlášení podezření na nežádoucí účinky, která obdržela od držitelů rozhodnutí o registraci, v okamžiku obdržení předala příslušnému orgánu členského státu, v němž se nežádoucí účinek vyskytl. Je proto nezbytné stanovit společný elektronický formát, prostřednictvím kterého by držitelé rozhodnutí o registraci a členské státy zasílali údaje o podezření na nežádoucí účinky do databáze Eudravigilance.
(14)
Pravidelně aktualizované zprávy o bezpečnosti jsou důležitým nástrojem pro sledování vývoje bezpečnostního profilu léčivého přípravku po jeho uvedení na trh Unie, jakož i pro integrované (pře)hodnocení poměru jeho rizika a prospěšnosti. V zájmu jejich snazšího zpracování a hodnocení by měly být stanoveny společné požadavky na formát a obsah.
(15)
Plány řízení rizik jsou požadovány u všech nových žádostí o registraci. Obsahují podrobný popis systému řízení rizik, který držitel rozhodnutí o registraci využívá. Aby se jejich příprava a jejich hodnocení ze strany příslušných orgánů usnadnily, měly by být stanoveny společné požadavky na formát a obsah.
(16)
Pokud mají příslušné orgány obavy ohledně bezpečnosti léčivého přípravku, měly by mít možnost uložit držitelům rozhodnutí o registraci povinnost provést poregistrační studie bezpečnosti. Držitel rozhodnutí o registraci by měl před provedením uvedených studií přeložit návrh protokolu. Kromě toho by držitel rozhodnutí o registraci měl v odpovídající fázi poskytnout souhrn studie a závěrečnou zprávu o studii. Rovněž je třeba stanovit, že protokoly, souhrny a zprávy o závěrečné studii by měly dodržovat společný formát, který by usnadnil schvalování těchto studií a dohled nad nimi ze strany Farmakovigilančního výboru pro posuzování rizik nebo příslušných orgánů v případě studií, které mají být provedeny pouze v jednom členském státě, který studii v souladu s článkem 22a směrnice 2001/83/ES požaduje.
(17)
Tímto nařízením by neměla být dotčena směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (5), ani nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (6). Základní právo na ochranu osobních údajů by mělo být plně a účinně zaručeno u všech farmakovigilančních činností. Účel ochrany veřejného zdraví představuje významný obecný zájem, a proto může být zpracovávání osobních údajů opodstatněné, jsou-li identifikovatelné osobní údaje zpracovávány pouze v nezbytně nutných případech a pouze tehdy, pokud zúčastněné strany tuto nutnost posuzují v každé jednotlivé fázi farmakovigilančního procesu. V případě potřeby mohou příslušné vnitrostátní orgány a držitelé rozhodnutí o registraci identifikovatelné osobní údaje nahradit pseudonymy.
(18)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro humánní léčivé přípravky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
Základní dokument farmakovigilančního systému
Článek 1
Struktura základního dokumentu farmakovigilančního systému
1. Informace obsažené v základním dokumentu farmakovigilančního systému musí být přesné a zohledňovat zavedený farmakovigilanční systém.
2. V případě potřeby může držitel rozhodnutí o registraci pro různé kategorie léčivých přípravků použít různé farmakovigilanční systémy. Každý takový systém musí být popsán v samostatném základním dokumentu farmakovigilančního systému.
V základním dokumentu farmakovigilančního systému musí být obsaženy všechny léčivé přípravky, pro které držitel rozhodnutí o registraci získal registraci v souladu se směrnicí 2001/83/ES nebo v souladu s nařízením (ES) č. 726/2004.
Článek 2
Obsah základního dokumentu farmakovigilančního systému
Základní dokument farmakovigilančního systému musí obsahovat přinejmenším všechny tyto údaje:
1)
následující informace o kvalifikované osobě odpovědné za farmakovigilanci:
a)
popis povinností, jež prokazují, že kvalifikovaná osoba odpovědná za farmakovigilanci má v rámci systému farmakovigilance dostatečnou pravomoc tento systém podporovat, spravovat a zlepšovat jeho shodu s úkoly a odpovědnostmi v oblasti farmakovigilance;
b)
stručný životopis kvalifikované osoby odpovědné za farmakovigilanci s uvedením osvědčení o registraci dané osoby v databázi Eudravigilance;
c)
kontaktní údaje kvalifikované osoby odpovědné za farmakovigilanci;
d)
podrobně popsaná opatření, jež se uplatní v případě absence kvalifikované osoby odpovědné za farmakovigilanci;
e)
povinnosti kontaktní osoby pro otázky farmakovigilance, pokud byla uvedená osoba v souladu s čl. 104 odst. 4 směrnice 2001/83/ES na úrovni členského státu jmenována, včetně kontaktních údajů;
2)
popis organizační struktury držitele rozhodnutí o registraci, včetně seznamu míst, kde jsou vykonávány tyto farmakovigilanční činnosti: sběr hlášení individuálních bezpečnostních případů, jejich hodnocení a zadávání hlášení do bezpečnostní databáze, příprava pravidelně aktualizovaných zpráv o bezpečnosti, získávání a analýza signálů, správa plánu řízení rizik, správa předregistračních a poregistračních studií a řízení změn registrací s ohledem na bezpečnost;
3)
popis umístění, funkcí a povinností v souvislosti s provozem počítačových systémů a databází využívaných k získávání, sběru, zaznamenávání a hlášení informací týkajících se bezpečnosti a posuzování jejich způsobilosti pro daný účel;
4)
popis zpracování údajů a jejich zaznamenávání a procesů používaných při každé z těchto farmakovigilančních činností:
a)
průběžné sledování poměru rizika a prospěšnosti léčivého přípravku nebo přípravků, výsledek tohoto sledování a postup, kterým se rozhoduje o přijetí vhodných opatření;
b)
provoz systému (systémů) řízení rizik a sledování výsledků opatření pro minimalizaci rizik;
c)
sběr, posuzování a zasílání hlášení individuálních bezpečnostních případů;
d)
vypracovávání pravidelně aktualizovaných zpráv o bezpečnosti a jejich zasílání;
e)
postupy pro sdělování bezpečnostních pochybností a změn souhrnu údajů o přípravku a příbalové informace zdravotnickým pracovníkům a široké veřejnosti;
5)
popis systému kvality při výkonu farmakovigilančních činností s uvedením všech těchto prvků:
a)
popis řízení lidských zdrojů uvedený v článku 10 a obsahující tyto prvky: popis organizační struktury pro výkon farmakovigilančních činností a umístění informací o kvalifikaci zaměstnanců; souhrnný popis, jak je koncipována odborná příprava a kde je umístěna dokumentace o odborné přípravě; pokyny týkajících se kritických procesů;
b)
popis systému správy záznamů stanoveného v článku 12, včetně umístění dokumentů používaných při farmakovigilančních činnostech;
c)
popis systému pro dohled nad fungováním farmakovigilančního systému a pro sledování shody v souladu s článkem 11;
6)
případně popis činností a/nebo služeb, které držitel rozhodnutí o registraci v souladu s čl. 6 odst. 1 zadal třetím stranám.
Článek 3
Obsah přílohy k základnímu dokumentu farmakovigilančního systému
Příloha k základnímu dokumentu farmakovigilančního systému obsahuje tyto dokumenty:
1)
seznam léčivých přípravků, kterých se základní dokument farmakovigilančního systému týká, s uvedením názvu léčivého přípravku, mezinárodního nechráněného názvu (INN) účinné látky (účinných látek) a členského státu (členských států), kde registrace platí;
2)
seznam zásad a postupů pro účely zajištění souladu s čl. 11 odst. 1 v písemné podobě;
3)
seznam smluv podle čl. 6 odst. 2;
4)
seznam úkolů, které kvalifikovaná osoba odpovědná za farmakovigilanci zadala třetím stranám;
5)
seznam všech plánovaných a uskutečněných auditů;
6)
případně seznam ukazatelů výkonnosti podle článku 9;
7)
případně seznam dalších základních dokumentů farmakovigilančního systému téhož držitele rozhodnutí o registraci;
8)
deník obsahující informace uvedené v čl. 5 odst. 4.
Článek 4
Aktualizace
1. Držitel rozhodnutí o registraci udržuje základní dokument farmakovigilančního systému aktuální a v případě potřeby jej upravuje tak, aby zohledňoval získané zkušenosti, technický a vědecký pokrok a změny směrnice 2001/83/ES a nařízení (ES) č. 726/2004.
2. Základní dokument farmakovigilančního systému i jeho příloha musí umožňovat kontrolu návaznosti jednotlivých verzí a musí v nich být uvedeno, kdy držitel rozhodnutí o registraci dokument naposledy aktualizoval.
3. V základním dokumentu farmakovigilančního systému musí být uvedeny veškeré odchylky od farmakovigilančních postupů, jejich dopad a jejich řízení, a to až do okamžiku, než jsou vyřešeny.
4. Aniž jsou dotčeny požadavky stanovené v nařízení Komise (ES) č. 1234/2008 ze dne 24. listopadu 2008 o posuzování změn registrací humánních a veterinárních léčivých přípravků (7), držitel rozhodnutí o registraci neprodleně uvědomí agenturu o každé změně v umístění základního dokumentu farmakovigilančního systému nebo o změnách týkajících se kontaktních údajů a jména kvalifikované osoby odpovědné za farmakovigilanci. Agentura údaje opraví v databázi Eudravigilance podle v čl. 24 odst. 1 nařízení (ES) č. 726/2004, a pokud je to nezbytné, na evropském webovém portálu pro léčivé přípravky podle čl. 26 odst. 1 nařízení (ES) č. 726/2004.
Článek 5
Forma dokumentů, jež jsou součástí základního dokumentu farmakovigilančního systému
1. Základní dokument farmakovigilančního systému musí být úplný a čitelný. V případě potřeby mohou být informace poskytnuty formou grafů nebo vývojových diagramů. Všechny dokumenty musí být zaregistrovány a archivovány tak, aby je bylo možné přesně a snadno vyhledat po celou dobu, kdy jsou uchovávány.
2. Jednotlivé údaje a dokumenty, jež jsou součástí základního dokumentu farmakovigilančního systému, lze předkládat v modulech v souladu se systémem, který je podrobně popsán v pokynech ke správné farmakovigilanční praxi.
3. Základní dokument farmakovigilančního systému může být uložen v elektronické podobě za předpokladu, že média používaná k zálohování informací zůstávají i v průběhu času čitelná a může-li být pro účely auditů a inspekcí snadno poskytnuta jejich tištěná kopie.
4. Držitel rozhodnutí o registraci zaznamenává v deníku podle čl. 3 bodu 8 veškeré změny obsahu základního dokumentu farmakovigilančního systému provedené v posledních pěti letech s výjimkou informací uvedených v čl. 2 bodu 1 písm. b) až e) a článku 3. V deníku držitel rozhodnutí o registraci zaznamenává datum, osobu odpovědnou za změnu a případně důvod změny.
Článek 6
Zadávání třetím stranám
1. Držitel rozhodnutí o registraci může provádění určitých činností farmakovigilančního systému zadat třetím stranám. Nadále však nese plnou odpovědnost za úplnost a přesnost základního dokumentu farmakovigilančního systému.
2. Držitel rozhodnutí o registraci vypracuje seznam smluv, které podle odstavce 1 uzavřel s třetími stranami, s upřesněním dotčeného přípravku nebo přípravků a území.
Článek 7
Dostupnost a umístění základního dokumentu farmakovigilančního systému
1. Základní dokument farmakovigilančního systému musí být uchováván buď v místě v Unii, kde jsou prováděny hlavní farmakovigilanční činnosti držitele rozhodnutí o registraci, nebo v místě v Unii, kde působí kvalifikovaná osoba odpovědná za farmakovigilanci.
2. Držitel rozhodnutí o registraci zajistí, aby kvalifikovaná osoba odpovědná za farmakovigilanci měla k farmakovigilančnímu systému trvale přístup.
3. Základní dokument farmakovigilančního systému musí být pro účely inspekce kdykoli a neprodleně k dispozici na místě, kde je uchováván.
Je-li základní dokument farmakovigilančního systému v souladu s čl. 5 odst. 3 uchováván v elektronické podobě, je pro účely tohoto článku dostačující, aby byla data uložená v této podobě dostupná přímo v místě, kde je základní dokument farmakovigilančního systému uchováván.
4. Příslušný vnitrostátní orgán může pro účely uplatnění čl. 23 odst. 4 směrnice 2001/83/ES omezit svůj požadavek na určité části nebo moduly základního dokumentu farmakovigilančního systému, přičemž náklady spojené s předložením kopie základního dokumentu farmakovigilančního dokumentu hradí držitel rozhodnutí o registraci.
5. Příslušný vnitrostátní orgán a agentura mohou požadovat, aby držitel rozhodnutí o registraci deník uvedený v čl. 3 bodu 8 předkládal v pravidelných intervalech.
KAPITOLA II
Minimální požadavky na systémy kvality při výkonu farmakovigilančních činností
Oddíl 1
Obecná ustanovení
Článek 8
Systém kvality
1. Držitelé rozhodnutí o registraci, příslušné vnitrostátní orgány a agentura vytvoří odpovídající a účinný systém kvality pro výkon farmakovigilančních činností a tento systém používají.
2. Systém kvality se týká organizační struktury, odpovědností, postupů, procesů a zdrojů, odpovídajícího řízení zdrojů a shody a správy záznamů.
3. Základem systému kvality jsou všechny tyto činnosti:
a)
plánování kvality: vytváření struktur a plánování integrovaných a logicky souvisejících postupů;
b)
dodržování kvality: plnění úkolů a povinností v souladu s požadavky kladenými na kvalitu;
c)
kontrola a zabezpečování kvality: sledování a hodnocení, jak účinně jsou struktury a procesy vytvořeny a jak účinně jsou procesy uplatňovány;
d)
zlepšování kvality: případné opravování a zlepšování struktur a procesů.
4. Všechny prvky, požadavky a předpisy přijaté v souvislosti se systémem kvality musí být systematicky a uspořádaně dokumentovány ve formě písemných koncepcí a postupů, např. plánů kvality, příruček o kvalitě a záznamů o kvalitě.
5. Všechny osoby zapojené do postupů a procesů systémů kvality, které vytvořily příslušné vnitrostátní orgány a agentura při výkonu farmakovigilančních činností, odpovídají za řádné fungování těchto systémů kvality a musí dohlížet, aby byla systematicky zajištěna kvalita, uplatňování a údržba systému kvality.
Článek 9
Ukazatele výkonnosti
1. Držitel rozhodnutí o registraci, příslušné vnitrostátní orgány a agentura mohou při průběžném sledování výkonu farmakovigilančních činností používat ukazatele výkonnosti.
2. Agentura může zveřejnit seznam ukazatelů výkonnosti na základě doporučení Farmakovigilančního výboru pro posuzování rizik.
Oddíl 2
Minimální požadavky na systémy kvality při výkonu farmakovigilančních činností ze strany držitelů rozhodnutí o registraci
Článek 10
Řízení lidských zdrojů
1. Držitel rozhodnutí o registraci má při výkonu farmakovigilančních činností k dispozici dostatečně způsobilé a náležitě kvalifikované a vyškolené zaměstnance.
Pro účely prvního pododstavce držitel rozhodnutí o registraci zajistí, aby kvalifikovaná osoba odpovědná za farmakovigilanci získala odpovídající teoretické a praktické znalosti pro výkon farmakovigilančních činností. Nedokončila-li kvalifikovaná osoba základní lékařskou odbornou přípravy v souladu s článkem 24 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/36/ES ze dne 7. září 2005 o uznávání odborných kvalifikací (8), držitel rozhodnutí o registraci zajistí, aby kvalifikované osobě odpovědné za farmakovigilanci pomáhala osoba se zdravotnickým vzděláním. Tato pomoc musí být řádně zdokumentována.
2. Povinnosti řídících nebo kontrolních zaměstnanců, včetně kvalifikované osoby odpovědné za farmakovigilanci, musí být definovány v popisech práce. Jejich hierarchické vztahy jsou definovány v organizační struktuře. Držitel rozhodnutí o registraci zajistí, aby kvalifikovaná osoba odpovědná za farmakovigilanci měla dostatečnou pravomoc řídit výkon systému kvality a farmakovigilančních činností držitele rozhodnutí o registraci.
3. Všichni zaměstnanci zapojení do výkonu farmakovigilančních činností absolvují počáteční a průběžnou odbornou přípravu, která souvisí s jejich funkcí a povinnostmi. Držitel rozhodnutí o registraci uchovává plány odborné přípravy a záznamy o odborné přípravě pro udržení a rozvoj odborné způsobilosti zaměstnanců a zpřístupní je v případě auditu nebo inspekce.
4. Držitel rozhodnutí o registraci poskytne příslušné pokyny k procesům, které mají být použity v naléhavých případech, včetně zachování kontinuity provozu.
Článek 11
Řízení shody
1. Je třeba stanovit zvláštní postupy a procesy systému kvality, jejichž cílem je zajistit:
a)
průběžné sledování farmakovigilančních údajů, zkoumání možností pro minimalizaci rizik a prevenci a aby držitel rozhodnutí o registraci přijal vhodná opatření;
b)
vědecké vyhodnocení všech informací o rizicích léčivých přípravků, jak je uvedeno v čl. 101 odst. 1 směrnice 2001/83/ES, ze strany držitele rozhodnutí o registraci;
c)
zasílání přesných a ověřitelných údajů o závažných a nezávažných nežádoucích účincích do databáze Eudravigilance ve lhůtách stanovených v čl. 107 odst. 3 prvním a druhém pododstavci směrnice 2001/83/ES;
d)
kvalitu, integritu a úplnost předložených informací o rizicích léčivých přípravků, včetně procesů, které zabrání tomu, aby informace byly zasílány dvakrát, a validovat signály v souladu s čl. 21 odst. 2;
e)
aby držitel rozhodnutí o registraci účinně komunikoval s příslušnými vnitrostátními orgány a agenturou, např. ohledně nových rizik nebo změn dříve zjištěných rizik, základního dokumentu farmakovigilančního systému, systémů řízení rizik, opatření pro minimalizaci rizik, pravidelně aktualizovaných zpráv o bezpečnosti, nápravných a preventivních opatřeních a poregistračních studií;
f)
aby držitel rozhodnutí o registraci na základě průběžného sledování informací zveřejňovaných na evropském webovém portálu pro léčivé přípravky aktualizoval informace o přípravku s ohledem na vědecké poznatky, jakož i s ohledem na hodnocení a doporučení zveřejněná na evropském webovém portálu pro léčivé přípravky;
g)
aby držitel rozhodnutí o registraci poskytl zdravotnickému personálu a pacientům odpovídajícím způsobem příslušné informace týkající se bezpečnosti.
2. Pokud držitel rozhodnutí o registraci některé úkoly v oblasti farmakovigilance zadal třetím stranám, nese v souvislosti s těmito úkoly nadále plnou odpovědnost za zajištění účinného systému kvality.
Článek 12
Správa záznamů a uchovávání údajů
1. Držitelé rozhodnutí o registraci zaznamenávají veškeré informace spojené s farmakovigilancí a zajistí, aby byly zpracovány a uchovávány takovým způsobem, aby je bylo možné přesně předložit, interpretovat a ověřit.
U všech dokumentů používaných při farmakovigilančních činnostech zavedou držitelé rozhodnutí o registraci systém správy záznamů, který zajistí vyhledatelnost těchto dokumentů a umožní sledovat opatření přijatá k prošetření bezpečnostních pochybností, harmonogramy těchto šetření a jakým způsobem a kdy bylo ohledně těchto pochybností přijato rozhodnutí.
Držitelé rozhodnutí o registraci zavedou mechanismy umožňující sledovat historii hlášení podezření na nežádoucí účinky a přijatých opatření.
2. Držitelé rozhodnutí o registraci zajistí, aby byly údaje uvedené v článku 2 uchovány po dobu minimálně pěti let poté, co byl systém, který je popsán v základním dokumentu farmakovigilančního systému, držitelem rozhodnutí o registraci formálně ukončen.
Farmakovigilanční údaje a dokumenty týkající se jednotlivých registrovaných léčivých přípravků musí být uchovávány po celou dobu, kdy je přípravek registrován, a po dobu minimálně deseti let po pozbytí platnosti registrace. Pokud to však vyžadují právní předpisy Unie nebo vnitrostátní právní předpisy, musí být dokumenty uchovávány po delší dobu.
Článek 13
Audit
1. Audity založené na analýze rizika systému kvality musí být prováděny v pravidelných časových intervalech, aby byl zajištěn soulad systému s požadavky na systém kvality stanovenými v článcích 8, 10, 11 a 12 a aby bylo možné určit jeho efektivitu. Uvedené audity provádějí jednotlivci, kteří se nijak nepodílejí na záležitostech a procesech, jež jsou předmětem auditu, ani za ně nenesou odpovědnost.
2. V případě potřeby jsou přijata nápravná opatření a u zjištěných nedostatků je proveden následný audit. O výsledcích každého jednotlivého auditu a následného auditu se vypracuje zpráva. Tato zpráva se zašle osobám odpovědným za řízení záležitostí, jež jsou předmětem auditu. Data a výsledky auditů a následných auditů musí být zdokumentovány v souladu s čl. 104 odst. 2 druhým pododstavcem směrnice 2001/83/ES.
Oddíl 3
Minimální požadavky na systémy kvality při výkonu farmakovigilančních činností ze strany příslušných vnitrostátních orgánů a agentury
Článek 14
Řízení lidských zdrojů
1. Příslušné vnitrostátní orgány a agentura mají při výkonu farmakovigilančních činností k dispozici dostatečně způsobilé a náležitě kvalifikované a vyškolené zaměstnance.
Jejich organizační struktura a rozdělení úkolů a povinností musí být jasné a v nezbytném rozsahu přístupné. Musí být zřízena kontaktní místa.
2. Všichni zaměstnanci zapojení do výkonu farmakovigilančních činností absolvují počáteční a průběžnou odbornou přípravu. Příslušné vnitrostátní orgány a agentura uchovávají plány odborné přípravy a záznamy o odborné přípravě pro udržení a rozvoj odborné způsobilosti zaměstnanců a zpřístupní je v případě auditu.
3. Příslušné vnitrostátní orgány a agentura poskytnou svým zaměstnancům příslušné pokyny k procesům, které mají být použity v naléhavých případech, včetně zachování kontinuity provozu.
Článek 15
Řízení shody
1. Příslušné vnitrostátní orgány a agentura stanoví zvláštní postupy a procesy, jejichž cílem je dosáhnout všech těchto cílů:
a)
zajistit hodnocení kvality předložených farmakovigilančních údajů a jejich úplnosti;
b)
zajistit posuzování a zpracování farmakovigilančních údajů ve lhůtách stanovených ve směrnici 2001/83/ES a nařízení (ES) č. 726/2004;
c)
zajistit nezávislost výkonu farmakovigilančních činností;
d)
zajistit účinnou komunikaci mezi příslušnými vnitrostátními orgány a mezi příslušnými orgány a agenturou, jakož i s pacienty, zdravotnickými pracovníky, držiteli rozhodnutí o registraci a veřejností;
e)
zajistit, aby se agentura a Komise vzájemně informovaly o zamýšleném oznámení týkajícím se bezpečnosti léčivého přípravku registrovaného v několika členských státech nebo účinné látky obsažené v daném léčivém přípravku v souladu s článkem 106a směrnice 2001/83/ES;
f)
provádět inspekce a předregistrační inspekce.
2. Kromě postupů uvedených v odstavci 1 stanoví příslušné vnitrostátní orgány postupy pro sběr a záznam všech podezření na nežádoucí účinky, která se objeví na jejich území.
3. Agentura stanoví postupy pro sledování lékařské literatury v souladu s článkem 27 nařízení (ES) č. 726/2004.
Článek 16
Správa záznamů a uchovávání údajů
1. Příslušné vnitrostátní orgány a agentura zaznamenávají veškeré informace spojené s farmakovigilancí a zajistí, aby byly zpracovány a uchovávány takovým způsobem, aby je bylo možné přesně předložit, interpretovat a ověřit.
U všech dokumentů používaných při farmakovigilančních činnostech zavedou systém správy záznamů, který zajistí vyhledatelnost těchto dokumentů a umožní sledovat opatření přijatá k prošetření bezpečnostních pochybností, harmonogramy těchto šetření a jakým způsobem a kdy bylo ohledně těchto pochybností přijato rozhodnutí.
2. Příslušné vnitrostátní orgány a agentura zajistí, aby základní dokumenty popisující jejich farmakovigilanční systém zůstaly uchovávány po dobu minimálně pěti let poté, co byl systém formálně ukončen.
Farmakovigilanční údaje a dokumenty týkající se jednotlivých registrovaných léčivých přípravků musí být uchovávány po celou dobu, kdy je přípravek registrován, a po dobu minimálně deseti let po pozbytí platnosti registrace. Pokud to však vyžadují právní předpisy Unie nebo vnitrostátní právní předpisy, musí být dokumenty uchovávány po delší dobu.
Článek 17
Audit
1. Audity založené na analýze rizika systému kvality musí být prováděny v pravidelných časových intervalech v souladu se společnou metodikou, aby byl zajištěn soulad systému s požadavky stanovenými v článcích 8, 14, 15 a 16 a jeho efektivita.
2. V případě potřeby jsou přijata nápravná opatření a u zjištěných nedostatků je proveden následný audit. Zpráva o auditu se zašle osobám odpovědným za řízení záležitostí, jež jsou předmětem auditu. Data a výsledky auditů a následných auditů musí být zdokumentovány.
KAPITOLA III
Minimální požadavky týkající se sledování údajů v databázi Eudravigilance
Článek 18
Obecné požadavky
1. Agentura a příslušné vnitrostátní orgány spolupracují při sledování údajů v databázi Eudravigilance.
2. Držitelé rozhodnutí o registraci sledují údaje, ke kterým mají v databázi Eudravigilance přístup.
3. Držitelé rozhodnutí o registraci, příslušné vnitrostátní orgány a agentura zajistí, aby byla databáze Eudravigilance průběžně sledována s četností přiměřenou zjištěnému riziku, potenciálnímu riziku a potřebě dalších informací.
4. Příslušný orgán každého členského státu je odpovědný za sledování údajů pocházejících z území daného členského státu.
Článek 19
Zjišťování nových rizik nebo změn dříve zjištěných rizik
1. Při zjišťování, zda se objevila nová rizika nebo změnila rizika zjištěná dříve se vychází ze získaných a analyzovaných signálů týkajících se léčivého přípravku nebo účinné látky.
Pro účely této kapitoly se signálem rozumějí informace pocházejících z jednoho nebo více zdrojů, včetně pozorování a pokusů, které poukazují na nově zjištěnou žádoucí nebo nežádoucí potenciálně kauzální souvislost nebo nový aspekt dříve zjištěné souvislosti mezi zásahem a příhodou nebo souborem souvisejících příhod, které jsou považovány za dostatečně pravděpodobné, aby byly důvodem pro ověření.
Pro účely sledování údajů v databázi Eudravigilance jsou zohledňovány pouze signály týkající se nežádoucích účinků.
2. Získávání signálů je založeno na multidisciplinárním přístupu. Získávání signálů v rámci databáze Eudravigilance případně doplňují statistické analýzy. Po konzultaci s Farmakovigilančním výborem pro posuzování rizik může agentura zveřejnit seznam zdravotních příhod, které mají být při získávání signálů zohledněny.
Článek 20
Metodika určování důkazní hodnoty signálu
1. Příslušné vnitrostátní orgány, držitelé rozhodnutí o registraci a agentura určí důkazní hodnotu signálu za použití uznávané metodiky s přihlédnutím ke klinické závažnosti, kvantitativní síle souvislosti, konzistenci údajů, vztahu mezi expozicí a odezvou, biologické věrohodnosti, experimentálním zjištěním, možným analogiím a povaze a kvalitě údajů.
2. Při stanovování priorit signálů mohou být vzaty v úvahu různé faktory, zejména zda se jedná o novou souvislost nebo o nový léčivý přípravek, faktory týkající se síly souvislosti, závažnosti zjištěné reakce a faktory souvisejícími s dokumenty zasílanými do databáze Eudravigilance.
3. Farmakovigilanční výbor pro posuzování rizik používanou metodiku nebo metodiky pravidelně přezkoumává a v případě potřeby vydává doporučení.
Článek 21
Proces správy signálů
1. Proces správy signálů zahrnuje tyto činnosti: získání signálu, jeho validaci, potvrzení, analýzu a stanovení priorit, posouzení a doporučení příslušných opatření.
Pro účely tohoto článku se validací signálu rozumí proces hodnocení údajů, o něž se získaný signál opírá, s cílem ověřit, zda dostupná dokumentace obsahuje důkazy, které dostatečně prokazují existenci nové kauzální souvislosti nebo nového aspektu dříve zjištěné souvislosti, a které tudíž odůvodňují další analýzu signálu.
2. Získá-li držitel rozhodnutí o registraci při sledování databáze Eudravigilance nový signál, validuje jej a neprodleně o něm informuje agenturu a příslušné vnitrostátní orgány.
3. Pokud se má za to, že validovaný signál vyžaduje další analýzu, musí být signál potvrzen co nejdříve, avšak nejpozději do 30 dnů po jeho obdržení:
a)
v případě, že se signál týká přípravku, který byl registrován v souladu se směrnicí 2001/83/ES, potvrzuje jej příslušný vnitrostátní orgán členského státu, ve kterém je léčivý přípravek uváděn na trh, nebo orgán vedoucího nebo druhého vedoucího členského státu jmenovaného v souladu s čl. 22 odst. 1;
b)
případě, že se signál týká přípravku, který byl registrován v souladu s nařízením (ES) č. 726/2004, potvrzuje jej agentura ve spolupráci s členskými státy.
Při analýze validovaného signálu mohou příslušné vnitrostátní orgány a agentura zohlednit další informace, které jsou pro léčivý přípravek k dispozici.
Není-li validita signálu potvrzena a objeví-li se nové signály týkající se stejného léčivého přípravku, je nepotvrzeným signálům třeba věnovat zvláštní pozornost.
4. Aniž jsou dotčeny odstavce 2 a 3, příslušné vnitrostátní orgány a agentury validují a potvrdí každý signál, který získaly v rámci průběžného sledování databáze Eudravigilance.
5. Každý potvrzený signál se zanese do systému, který za účelem sledování spravuje agentura, a předá se Farmakovigilančnímu výboru pro posuzování rizik, který provede počáteční analýzu a stanoví priority signálů v souladu s čl. 107h odst. 2 směrnice 2001/83/ES a čl. 28a odst. 2 nařízení (ES) č. 726/2004.
6. O závěrech Farmakovigilančního výboru pro posuzování rizik týkajících se posouzení veškerých potvrzených signálů agentura neprodleně informuje držitele rozhodnutí o registraci.
Článek 22
Rozdělení úkolů při správě signálů
1. V případě léčivých přípravků registrovaných v souladu se směrnicí 2001/83/ES ve více než jednom členském státě a v případě účinných látek obsažených v několika léčivých přípravcích, pokud alespoň jedna registrace byla udělena v souladu se směrnicí 2001/83/ES, se členské státy mohou v rámci koordinační skupiny podle článku 27 směrnice 2001/83/ES dohodnout, že jmenují vedoucí členský stát a v případě potřeby druhý vedoucí členský stát. O jmenování do těchto funkcí se rozhoduje přinejmenším každé čtyři roky.
Vedoucí členský stát sleduje databázi Eudravigilance a v souladu s čl. 21 odst. 3 a 4 validuje a potvrzuje signály jménem ostatních členských států. Členský stát, který byl jmenován druhým vedoucím členským státem, pomáhá vedoucímu členskému státu při plnění jeho úkolů.
2. Při jmenování vedoucího, případně druhého vedoucího členského státu může vzít koordinační skupina v úvahu, zda některý z členských států působí jako referenční členský stát podle čl. 28 odst. 1 směrnice 2001/83/ES, nebo jako zpravodaj pro posuzování pravidelně aktualizovaných zpráv o bezpečnosti v souladu článkem 107e uvedené směrnice.
3. Agentura zveřejní na evropském webovém portálu pro léčivé přípravky seznam účinných látek, které jsou předmětem sdílení úkolů v souladu s tímto článkem, a vedoucí a druhý vedoucí členský stát jmenovaný pro sledování těchto látek v databázi Eudravigilance.
4. Aniž je dotčen odstavec 1, nesou všechny členské státy nadále odpovědnost za sledování údajů v databázi Eudravigilance v souladu s čl. 107h odst. 1 písm. c) a čl. 107h odst. 3 směrnice 2001/83/ES.
5. V případě léčivých přípravků registrovaných v souladu s nařízením (ES) č. 726/2004 je agentuře při sledování údajů v databázi Eudravigilance nápomocen zpravodaj, kterého jmenuje Farmakovigilanční výbor pro posuzování rizik v souladu s čl. 62 odst. 1 nařízení (ES) č. 726/2004.
Článek 23
Pomoc při získávání signálů
Agentura příslušným vnitrostátním orgánům pomáhá se sledováním databáze Eudravigilance zpřístupněním těchto informací:
a)
výstupních dat a statistických zpráv umožňujících přezkoumat veškeré nežádoucí účinky, které byly v souvislosti s účinnou látkou nebo léčivým přípravkem nahlášeny do databáze Eudravigilance;
b)
speciálně konfigurovaných dotazů podporujících hodnocení hlášení individuálních případů a sérií případů;
c)
speciálně konfigurovaných uskupení a stratifikací údajů umožňujících identifikovat skupiny pacientů s vyšším rizikem výskytu nežádoucích účinků nebo s rizikem závažných nežádoucích účinků;
d)
statistických metod získávání signálů.
Agentura rovněž zajistí příslušnou pomoc se sledováním databáze Eudravigilance držitelům rozhodnutí o registraci.
Článek 24
Auditní stopa získávání signálů
1. Příslušné vnitrostátní orgány a agentura zajistí auditní stopu činností spojených se získáváním signálů v databázi Eudravigilance, příslušných dotazů a jejich výsledků.
2. Auditní stopa umožňuje vysledovat, jak byly signály získány, jak byly validovány a jak byly potvrzené signály posouzeny.
KAPITOLA IV
Používání terminologie, formátů a norem
Článek 25
Používání mezinárodně dohodnuté terminologie
1. Při klasifikaci, vyhledávání a prezentování informací spojených s farmakovigilancí a informací o léčivém přípravku, při hodnocení a posuzování jejich rizik a prospěšnosti a při elektronické výměně a sdělování těchto informací používají členské státy, držitelé rozhodnutí o registraci a agentura tuto terminologii:
a)
Lékařský slovník regulovaných činností (MedDRA), který vypracovala Mezinárodní konference o harmonizaci technických požadavků na registrace humánních léčivých přípravků (ICH), multidisciplinární téma M1;
b)
seznamy standardních termínů zveřejněné Evropskou lékopisnou komisí;
c)
terminologii stanovenou v normě EN ISO 11615:2012 Zdravotnická informatika - Identifikace léčivých přípravků - Datové prvky a struktury pro jednoznačnou identifikaci a výměnu regulovaných informací o léčivých přípravcích (ISO/FDIS 11615:2012);
d)
terminologii stanovenou v normě EN ISO 11616:2012 Zdravotnická informatika - Identifikace léčivých přípravků - Datové prvky a struktury pro jednoznačnou identifikaci a výměnu regulovaných informací o farmaceutických výrobcích (ISO/FDIS 11616:2012);
e)
terminologii stanovenou v normě EN ISO 11238:2012 Zdravotnická informatika - Identifikace léčivých přípravků - Datové prvky a struktury pro jednoznačnou identifikaci a výměnu regulovaných informací o látkách (ISO/FDIS 11238:2012);
f)
terminologii stanovenou v normě EN ISO 11239:2012 Zdravotnická informatika - Identifikace léčivých přípravků - Datové prvky a struktury pro jednoznačnou identifikaci a výměnu regulovaných informací o lékových formách, úpravě a cestách podání (ISO/FDIS 11239:2012);
g)
terminologii stanovenou v normě EN ISO 11240:2012 Zdravotnická informatika - Identifikace léčivých přípravků - Datové prvky a struktury pro jednoznačnou identifikaci a výměnu regulovaných informací o jednotkách měření (ISO/FDIS 11240:2012).
2. O přidání nového termínu do terminologie uvedené v odstavci 1 musí členské státy, příslušné vnitrostátní orgány nebo držitelé rozhodnutí o registraci v případě potřeby požádat Mezinárodní konferenci o harmonizaci technických požadavků na registrace humánních léčivých přípravků, Evropskou lékopisnou komisi, Evropský výbor pro normalizaci nebo Mezinárodní organizaci pro normalizaci. V daném případě o záležitosti informují agenturu.
3. Členské státy, držitelé rozhodnutí o registraci a agentura sledují používání terminologie uvedené v odstavci 1 buď systematicky, nebo prostřednictvím pravidelně prováděného náhodného hodnocení.
Článek 26
Používání mezinárodně dohodnutých formátů a norem
1. Při popisování, vyhledávání a prezentování informací spojených s farmakovigilancí a informací o léčivém přípravku, při hodnocení a posuzování jejich rizik a prospěšnosti a při elektronické výměně a sdělování těchto informací používají příslušné vnitrostátní orgány, držitelé rozhodnutí o registraci a agentura tyto formáty a normy:
a)
XEVPRM (Extended Eudravigilance Medicinal Product Report Message), což je formát pro elektronické zasílání informací o všech humánních léčivých přípravcích registrovaných v Unii v souladu s čl. 57 odst. 2 druhým pododstavcem nařízení (ES) č. 726/2004, který zveřejnila agentura;
b)
normu ICH E2B(R2) „Maintenance of the ICH guideline on clinical safety data management: data elements for transmission of Individual Case Safety Reports“ (Aktualizace pokynů ICH - Správa údajů o klinické bezpečnosti: Položky pro předávání hlášení individuálních bezpečnostních případů);
c)
normu ICH M2 „Electronic Transmission of Individual Case Safety Reports Message Specification“ (Definice elektronického předávání hlášení individuálních bezpečnostních případů).
2. Pro účely odstavce 1 mohou příslušné vnitrostátní orgány, držitelé rozhodnutí o registraci a agentura rovněž využívat tyto formáty a normy:
a)
EN ISO 27953-2:2011 Zdravotnická informatika - Hlášení individuálních bezpečnostních případů (ICSR) ve farmakovigilanci - Část 2: Požadavky týkající se ICSR v případě humánních léčivých přípravků (ISO 27953-2:2011);
b)
EN ISO 11615:2012 Zdravotnická informatika - Identifikace léčivých přípravků - Datové prvky a struktury pro jednoznačnou identifikaci a výměnu regulovaných informací o léčivých přípravcích (ISO/FDIS 11615:2012);
c)
EN ISO 11616:2012 Zdravotnická informatika - Identifikace léčivých přípravků - Datové prvky a struktury pro jednoznačnou identifikaci a výměnu regulovaných informací o farmaceutických výrobcích (ISO/FDIS 11616:2012);
d)
EN ISO 11238:2012 Zdravotnická informatika - Identifikace léčivých přípravků - Datové prvky a struktury pro jednoznačnou identifikaci a výměnu regulovaných informací o látkách (ISO/FDIS 11238:2012);
e)
EN ISO 11239:2012 Zdravotnická informatika - Identifikace léčivých přípravků - Datové prvky a struktury pro jednoznačnou identifikaci a výměnu regulovaných informací o lékových formách, úpravě a cestách podání (ISO/FDIS 11239:2012);
f)
EN ISO 11240:2012 Zdravotnická informatika - Identifikace léčivých přípravků - Datové prvky a struktury pro jednoznačnou identifikaci a výměnu regulovaných informací o jednotkách měření (ISO/FDIS 11240:2012).
KAPITOLA V
Předávání hlášení o podezření na nežádoucí účinky
Článek 27
Hlášení individuálních bezpečnostních případů
K hlášení podezření na nežádoucí účinky léčivého přípravku, které se v určitý časový okamžik vyskytnou u jednoho pacienta, do databáze Eudravigilance se používají hlášení individuálních bezpečnostních případů.
Článek 28
Obsah hlášení individuálních bezpečnostních případů
1. Členské státy a držitelé rozhodnutí o registraci zajistí, aby byla hlášení individuálních bezpečnostních případů co nejúplnější, a odpovídajícím a spolehlivým způsobem zasílají do databáze Eudravigilance veškeré aktualizace těchto hlášení.
V případě urychleného hlášení musí být v hlášení individuálních bezpečnostních případů uvedena alespoň jedna identifikovatelná osoba podávající hlášení, jeden identifikovatelný pacient, jeden nežádoucí účinek a dotčený léčivý přípravek nebo přípravky.
2. V hlášeních individuálních bezpečnostních případů zaznamenávají členské státy a držitelé rozhodnutí o registraci podrobnosti nezbytné pro získání následných informací. Následná opatření musí být náležitě zdokumentována.
3. Při hlášení podezření na nežádoucí účinky poskytují členské státy a držitelé rozhodnutí o registraci veškeré informace, které jsou k jednotlivým případům k dispozici:
a)
informace administrativního rázu: druh hlášení, datum a světově unikátní identifikační číslo a jednoznačná identifikace odesílatele a kategorie odesílatele; datum, kdy bylo hlášení z daného zdroje poprvé přijato, a přesné datum, kdy byly obdrženy poslední informace; ostatní identifikační údaje a zdroje dalších případů a odkazy na další dostupnou dokumentaci, kterou má odesílatel hlášení individuálních bezpečnostních případů případně k dispozici;
b)
v případě nežádoucích účinků uváděných ve světové literatuře odkazy na literaturu v souladu s tzv. „Vancouver“ stylem, který vypracoval Mezinárodní výbor redaktorů lékařských časopisů (International Committee of Medical Journal Editors) (9), včetně shrnutí článku v angličtině;
c)
druh studie, název studie, číslo, kterým studii opatřil sponzor, nebo registrační číslo studie v případě studií, na které se nevztahuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/20/ES ze dne 4. dubna 2001 o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se uplatňování správné klinické praxe při provádění klinických hodnocení humánních léčivých přípravků (10);
d)
informace o primárním zdroji nebo zdrojích: údaje o osobě podávající hlášení, včetně členského státu bydliště a její profesní kvalifikace;
e)
identifikační údaje pacienta (a rodiče v případě hlášení týkajícího se rodiče i dítěte) s uvedením věku v okamžiku prvního projevu účinku, věkové skupiny, gestačního stáří, pokud byl účinek/příhoda pozorován u plodu, váha, výška nebo pohlaví, datum poslední menstruace a/nebo gestační stáří v okamžiku expozice;
f)
relevantní anamnéza a současné podmínky;
g)
název léčivého přípravku nebo přípravků ve smyslu článku 1 bodu 20 směrnice 2001/83/ES, u nichž vzniklo podezření, že souvisejí s výskytem nežádoucího účinku, a souběžně podávaných léčivých přípravků, nebo v případě, že takový název není znám, účinná látka nebo látky a jakékoli jiné charakteristiky, které umožňují identifikaci léčivého přípravku nebo přípravků, jako je název držitele rozhodnutí o registraci, číslo registrace, země registrace, léková forma a cesta podání pacientovi (rodiči), léčebné indikace, podaná dávka, datum prvního podání a vysazení léčivého přípravku, opatření přijatá s ohledem na léčivý přípravek nebo přípravky, účinek vysazení podezřelého léčivého přípravku a jeho opětovného nasazení;
h)
v případě biologických léčivých přípravků číslo šarže;
i)
případné souběžné přípravky, které byly identifikovány v souladu s písmenem g), u kterých nevzniklo podezření, že by s výskytem nežádoucího účinku souvisely, a předchozí farmakologická léčba pacienta (a rodiče);
j)
informace o podezření na nežádoucí účinek nebo účinky: nástup a odeznění nebo doba trvání nežádoucího účinku, jeho závažnost a vývoj v okamžiku posledního projevu, interval mezi podáním podezřelého léčivého přípravku a prvním projevem nežádoucího účinku, slova nebo krátké věty, které k popsání účinku použila osoba podávající hlášení, a členský stát nebo třetí země výskytu podezření na nežádoucí účinek;
k)
výsledky relevantních vyšetření a postupů použitých u pacienta;
l)
v případě smrti pacienta datum a udávaná příčina úmrtí, zejména příčina zjištěná při pitvě;
m)
část vyhrazená pro popis případu poskytující v případě potřeby všechny příslušné informace k jednotlivým případům s výjimkou nezávažných nežádoucích účinků;
n)
důvody zrušení nebo změny hlášení individuálních bezpečnostních případů.
Pro účely písmene b) platí, že pokud o to agentura požádá, poskytne držitel rozhodnutí o registraci, který zaslal původní hlášení, s výhradou omezení autorských práv kopii příslušného článku a překlad celého článku do angličtiny.
Pro účely písmene h) je třeba stanovit postup, kterým se získá číslo šarže v případě, že tato informace není obsažena v původním hlášení.
Pro účely písmene m) musí být informace uvedeny v logické časové posloupnosti, chronologicky podle klinického průběhu pacientových obtíží, terapeutických opatření, výsledků dalších získaných informací; v části vyhrazené pro popis případu musí být rovněž shrnuty závěry pitvy nebo postmortálního vyšetření.
4. Je-li v části hlášení podezření na nežádoucí účinky vyhrazené pro popis případu a text použit jiný úřední jazyk Unie než angličtina, doplní držitel rozhodnutí o registraci původní text shrnutím v angličtině.
Členské státy mohou v části vyhrazené pro popis případu použít svůj úřední jazyk nebo jazyky. Jejich překlad poskytnou v případě, že o to požádá agentura nebo jiný členský stát za účelem hodnocení potenciálních signálů.
V hlášeních podezření na nežádoucí účinky pocházejících mimo Unii se používá angličtina.
Článek 29
Formát elektronického předávání údajů o podezření na nežádoucí účinky
Členské státy a držitelé rozhodnutí o registraci používají při elektronickém předávání údajů o podezření na nežádoucí účinky formáty stanovené v článku 26 a terminologii stanovenou v článku 25.
KAPITOLA VI
Plány řízení rizik
Článek 30
Obsah plánu řízení rizik
1. Plán řízení rizik, který vypracovává držitel rozhodnutí o registraci, musí obsahovat tyto informace:
a)
identifikaci nebo charakterizaci bezpečnostního profilu dotčeného léčivého přípravku nebo přípravků;
b)
údaj o tom, jak má být bezpečnostní profil dotčeného léčivého přípravku nebo přípravků charakterizován;
c)
dokumentaci opatření pro prevenci nebo minimalizaci rizik spojených s léčivým přípravkem, včetně posouzení míry účinnosti těchto zásahů;
d)
dokumentaci poregistračních závazků, kterými bylo rozhodnutí o registraci podmíněno.
2. Přípravky obsahující stejnou účinnou látku a náležející témuž držiteli rozhodnutí o registraci mohou být, pokud je to vhodné, zahrnuty do téhož plánu řízení rizik.
3. Odkazuje-li se v plánu řízení rizik na poregistrační studie, musí být uvedeno, zda tyto studie inicioval, řídil nebo financoval držitel rozhodnutí o registraci z vlastní vůle nebo na základě povinností uložených příslušnými vnitrostátními orgány, agenturou nebo Komisí. V souhrnu plánu řízení rizik musí být uvedeny veškeré poregistrační závazky a lhůty pro jejich splnění.
Článek 31
Souhrn plánu řízení rizik
1. Souhrn plánu řízení rizik, který má být zveřejněn v souladu s čl. 106 písm. c) směrnice 2001/83/E a čl. 26 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 726/2004, musí obsahovat zásadní informace o plánu řízení rizik, přičemž zvláštní důraz je kladen na činnosti zaměřené na minimalizaci rizik, a pokud jde o bezpečnostní specifikaci dotčeného léčivého přípravku, důležité informace o potenciálních a zjištěných rizicích, jakož i informace, které chybějí.
2. Týká-li se plán řízení rizik více než jednoho léčivého přípravku, vypracuje se pro každý léčivý přípravek samostatný souhrn.
Článek 32
Aktualizace plánu řízení rizik
1. Pokud držitel rozhodnutí o registraci plán řízení rizik aktualizuje, zašle aktualizovaný plán řízení rizik příslušným vnitrostátním orgánům nebo případně agentuře. Po dohodě s příslušnými vnitrostátními orgány nebo případně agenturou může držitel rozhodnutí o registraci zaslat pouze moduly, kterých se aktualizace týká. V případě nutnosti poskytne držitel rozhodnutí o registraci příslušným orgánům nebo agentuře aktualizovaný souhrn plánu řízení rizik.
2. Při každém předložení musí být plán řízení rizik opatřen novým číslem verze s uvedením data.
Článek 33
Formát plánu řízení rizik
Plány řízení rizik se vyhotovují ve formátu stanoveném v příloze I.
KAPITOLA VII
Pravidelně aktualizované zprávy o bezpečnosti
Článek 34
Obsah pravidelně aktualizovaných zpráv o bezpečnosti
1. Pravidelně aktualizovaná zpráva o bezpečnosti vychází z veškerých údajů, které jsou k dispozici, a zaměřuje se na nové informace, které vyšly najevo po uzavření poslední pravidelně aktualizované zprávy o bezpečnosti.
2. Pravidelně aktualizovaná zpráva o bezpečnosti musí poskytovat přesný odhad populace, která byla tomuto léčivému přípravku vystavena, včetně veškerých údajů týkajících se objemu prodeje a objemu předepisování. K tomuto odhadu expozice musí být připojena kvalitativní a kvantitativní analýza skutečného použití, která v případě potřeby udává, jak se stávající použití liší od předpokládaného použití na základě všech údajů, které má držitel rozhodnutí o registraci k dispozici, včetně výsledků pozorovací studie nebo studie užívání léků.
3. Pravidelně aktualizovaná zpráva musí obsahovat výsledky posouzení účinnosti činností zaměřených na minimalizaci rizik, které jsou relevantní pro posouzení rizika a prospěšnosti.
4. Držitelé rozhodnutí o registraci nejsou povinni zahrnovat podrobné seznamy individuálních případů, včetně popisů případů, do pravidelně aktualizovaných zpráv o bezpečnosti systematicky. V příslušné části pravidelně aktualizované zprávy o bezpečnosti vyhrazené pro hodnocení rizik však uvedou popisy případů, pokud je to nezbytné pro vědeckou analýzu signálu nebo bezpečnostní pochybnost.
5. Na základě hodnocení souhrnu bezpečnostních údajů a analýzy rizika a prospěšnosti držitel rozhodnutí o registraci v pravidelně aktualizované zprávě o bezpečnosti vyvodí závěry, že v případě přípravku, pro který je pravidelně aktualizovaná zpráva o bezpečnosti zasílána, je třeba provést změny nebo přijmout opatření, včetně opatření ke schválení souhrnu údajů o přípravku.
6. Nestanoví-li seznam referenčních dat Unie a četnosti předkládání pravidelně aktualizovaných zpráv o bezpečnosti podle článku 107c směrnice 2001/83/ES jinak nebo není-li případně jinak dohodnuto s příslušnými vnitrostátními orgány nebo agenturou, vypracuje se pro všechny léčivé přípravky obsahující tutéž účinnou látku a registrované pro jednoho držitele rozhodnutí o registraci jediná zpráva. V pravidelně aktualizované zprávě o bezpečnosti musí být uvedeny všechny indikace, cesty podání, lékové formy a dávkovací schémata, přičemž nezáleží, zda jsou registrovány pod různými názvy a odlišnými postupy. V případě potřeby se údaje týkající se konkrétní indikace, lékové formy, cesty podání nebo dávkovacího schématu uvedou spolu s bezpečnostními obavami ve zvláštní části pravidelně aktualizované zprávy o bezpečnosti.
7. Nestanoví-li seznam referenčních dat Unie a četnosti předkládání pravidelně aktualizovaných zpráv o bezpečnosti podle článku 107c směrnice 2001/83/ES jinak, a pokud je látka, která je předmětem pravidelně aktualizované zprávy o bezpečnosti, registrována rovněž jako složka léčivých přípravků s fixní kombinací, zašle držitel rozhodnutí o registraci v případě kombinace účinných látek registrovaných pro téhož držitele rozhodnutí o registraci buď samostatnou pravidelně aktualizovanou zprávu s uvedením křížových odkazů na pravidelně aktualizované zprávy pro jednotlivé účinné látky, nebo údaje týkající se dané kombinace poskytne v jedné z pravidelně aktualizovaných zpráv pro jednotlivé látky.
Článek 35
Formát pravidelně aktualizovaných zpráv o bezpečnosti
1. Elektronicky zasílané pravidelně aktualizované zprávy o bezpečnosti se předkládají ve formátu stanoveném v příloze II.
2. Agentura může pro moduly stanovené v příloze II zveřejnit vzory.
KAPITOLA VIII
Poregistrační studie bezpečnosti
Článek 36
Oblast působnosti
1. Tato kapitola se týká neintervenčních poregistračních studií bezpečnosti, které iniciuje, řídí nebo financuje držitel rozhodnutí o registraci na základě povinností uložených příslušným vnitrostátním orgánem, agenturou nebo Komisí v souladu s články 21a a 22a směrnice 2001/83/ES a s články 10 a 10a nařízení (ES) č. 726/2004.
2. Držitel rozhodnutí o registraci předloží protokol studie, souhrn studie a závěrečnou zprávu o studii, které byly předloženy v souladu s články 107n a 107p směrnice 2001/83/ES, v anglickém znění, s výjimkou studií, které mají být provedeny pouze v jednom členském státě, jenž si studii vyžádal v souladu s článkem 22a směrnice 2001/83/ES. Pro ostatní studie zajistí držitel rozhodnutí o registraci anglický překlad názvu a souhrnu protokolu studie a rovněž anglický překlad souhrnu závěrečné zprávy o studii.
3. Držitel rozhodnutí o registraci zajistí, aby veškeré informace o studii byly zpracovány a uchovávány takovým způsobem, aby je bylo možné přesně předložit, interpretovat a ověřit a aby byla chráněna důvěrnost záznamů o subjektech studie. Držitel rozhodnutí o registraci zajistí, aby analytický datový soubor a statistické programy používané při získávání údajů zahrnutých do závěrečné zprávy o studii byly vedeny v elektronické podobě a byly k dispozici pro účely auditu a inspekce.
4. Agentura může zveřejnit příslušné vzory protokolu, souhrnu a závěrečné zprávy o studii.
Článek 37
Definice
Pro účely této kapitoly se:
1)
„zahájením sběru údajů“ rozumí datum, od kterého jsou do datového souboru dané studie zaznamenávány informace o prvním subjektu studie, nebo v případě druhotného využití údajů datum, kdy je zahájeno získávání údajů;
2)
„ukončením sběru údajů“ rozumí datum, od kterého je analytický datový soubor plně k dispozici.
Článek 38
Formát poregistračních studií bezpečnosti
Protokoly, souhry a závěrečné zprávy neintervenčních poregistračních studií bezpečnosti musí být předloženy ve formátu stanoveném v příloze III.
KAPITOLA IX
Závěrečná ustanovení
Článek 39
Ochrana údajů
Tímto nařízením nejsou dotčeny povinnosti příslušných vnitrostátních orgánů a držitelů rozhodnutí o registraci týkající se zpracování osobních údajů podle směrnice 95/46/ES, ani povinnosti agentury týkající se zpracování osobních údajů podle nařízení (ES) č. 45/2001.
Článek 40
Přechodná ustanovení
1. Povinnost používat terminologii stanovenou v čl. 25 písm. c) až g) uložená držitelům rozhodnutí o registraci, příslušným vnitrostátním orgánům a agentuře se použije od 1. července 2016.
2. Ustanovení čl. 26 odst. 2 se použije od 1. července 2016.
3. Povinnost dodržovat formát a obsah stanovený v článcích 29 až 38 uložená držitelům rozhodnutí o registraci se použije od 10. ledna 2013.
Článek 41
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se od 10. července 2012.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 19. června 2012.
KOMISIJOS ĮGYVENDINIMO REGLAMENTAS (ES) Nr. 520/2012
2012 m. birželio 19 d.
dėl farmakologinio budrumo veiklos, numatytos Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 726/2004 ir Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2001/83/EB, vykdymo
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 726/2004, nustatantį Bendrijos leidimų dėl žmonėms skirtų ir veterinarinių vaistų išdavimo ir priežiūros tvarką ir įsteigiantį Europos vaistų agentūrą (1), ypač į jo 87a straipsnį,
atsižvelgdama į 2001 m. lapkričio 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2001/83/EB dėl Bendrijos kodekso, reglamentuojančio žmonėms skirtus vaistus (2), ypač į jos 108 straipsnį,
kadangi:
(1)
2010 m. gruodžio 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1235/2010, kuriuo iš dalies keičiamos Reglamento (EB) Nr. 726/2004, nustatančio Bendrijos leidimų dėl žmonėms skirtų ir veterinarinių vaistų išdavimo ir priežiūros tvarką ir įsteigiančio Europos vaistų agentūrą, nuostatos dėl žmonėms skirtų vaistų farmakologinio budrumo ir Reglamentas (EB) Nr. 1394/2007 dėl pažangiosios terapijos vaistinių preparatų (3), sustiprinta ir racionalizuota Sąjungos rinkai pateiktų vaistų saugumo stebėsena. 2010 m. gruodžio 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2010/84/ES, kuria iš dalies keičiamos Direktyvos 2001/83/EB dėl Bendrijos kodekso, reglamentuojančio žmonėms skirtus vaistus (4), nuostatos dėl farmakologinio budrumo, panašios nuostatos buvo įtrauktos į Direktyvą 2001/83/EB;
(2)
farmakologinio budrumo veikla - žmonėms skirtų vaistų saugumo valdymas visą jų gyvavimo ciklą;
(3)
Reglamente (ES) Nr. 1235/2010 ir Direktyvoje 2010/84/ES įvesta farmakologinio budrumo sistemos pagrindinės bylos sąvoka. Kad būtų aiškiai matyti, kokia farmakologinio budrumo sistema naudojasi rinkodaros leidimo turėtojas (leidimo prekiauti turėtojas), farmakologinio budrumo sistemos pagrindinėje byloje turėtų būti pateikta pagrindinė informacija apie visus farmakologinio budrumo veiklos aspektus, įskaitant informaciją apie užduotis, kurios turi būti atliktos pagal subrangos sutartis, ir su jais susijusius dokumentus. Tai turėtų padėti rinkodaros leidimo turėtojui deramai planuoti ir atlikti auditą, o kvalifikuotam asmeniui, atskingam už farmakologinį budrumą, prižiūrėti farmakologinio budrumo veiklą. Tuo pačiu nacionalinės kompetentingos institucijos turėtų galėti patikrinti, ar reikalavimus atitinka visi sistemos aspektai;
(4)
informacija farmakologinio budrumo sistemos pagrindinėje byloje turėtų būti saugoma taip, kad būtų matyti bet kokie pakeitimai ir kad nacionalinės kompetentingos institucijos, norėdamos atlikti patikrinimą, galėtų lengvai prieiti prie tos informacijos ir ja pasinaudoti;
(5)
kokybės sistemos turėtų būti neatsiejama farmakologinio budrumo sistemos dalis. Minimaliais farmakologinio budrumo veiklos kokybės sistemos reikalavimais turėtų būti užtikrinta, kad rinkodaros leidimo turėtojai, nacionalinės kompetentingos institucijos ir Europos vaistų agentūra (toliau - Agentūra) nustatytų tinkamą ir veiksmingą kokybės sistemą, pagal kurią būtų veiksmingai stebima, ar laikomasi reikalavimų ir ar visos taikytos priemonės tiksliai ir tinkamai registruojamos. Jais taip pat turėtų būti užtikrinta, kad rinkodaros leidimo turėtojai, nacionalinės kompetentingos institucijos ir Agentūra turėtų pakankamai kompetentingų, tinkamai kvalifikuotų ir parengtų darbuotojų;
(6)
tinkamai apibrėžta kokybės sistema turėtų būti skirta užtikrinti, kad bet kokia farmakologinio budrumo veikla būtų vykdoma taip, kad būtų tikėtina gauti pageidaujamus rezultatus arba pasiekti kokybiško farmakologinio budrumo užduočių vykdymo;
(7)
taikydamos savo kokybės sistemą nacionalinės kompetentingos institucijos ir Agentūra turėtų nustatyti kontaktinius punktus nacionalinių kompetentingų institucijų, Agentūros, Komisijos, rinkodaros leidimo turėtojų ir asmenų, teikiančių informaciją apie vaisto keliamą pavojų pagal Direktyvos 2001/83/EB 101 straipsnio 1 dalies antrą pastraipą, sąveikai palengvinti;
(8)
jeigu rinkodaros leidimo turėtojai, nacionalinės kompetentingos institucijos ir Agentūra naudoja veiklos rodiklius stebėti, ar farmakologinio budrumo veiklos rezultatai yra geri, tie rodikliai turėtų būti registruojami;
(9)
farmakologinio budrumo veikla vis labiau priklauso nuo reguliarios didelių duomenų bazių, kaip, pavyzdžiui, Eudravigilance, stebėsenos. Nors tikimasi, kad Eudravigilance duomenų bazė bus pagrindinis su farmakologiniu budrumu susijusios informacijos šaltinis, reikėtų atsižvelgti ir į informaciją, gautą iš kitų šaltinių;
(10)
rinkodaros leidimo turėtojai, nacionalinės kompetentingos institucijos ir Agentūra turėtų nuolat stebėti Eudravigilance duomenų bazės duomenis, kad nustatytų, ar yra naujų pavojų arba pavojai pakito ir ar tie pavojai daro poveikį vaisto pavojingumo ir naudingumo balansui. Jie turėtų atitinkamai validuoti ir tvirtinti signalus remdamiesi individualaus atvejo saugumo pranešimų nagrinėjimu, apibendrintais duomenimis, gautais iš aktyviosios priežiūros sistemų arba tyrimų, literatūros duomenimis arba iš kitų šaltinių gauta informacija. Todėl būtina nustatyti bendruosius signalo aptikimo reikalavimus, siekiant išaiškinti atitinkamas rinkodaros leidimo turėtojų, nacionalinių kompetentingų institucijų ir Agentūros užduotis atliekant stebėseną, taip pat prireikus paaiškinti, kaip signalai validuojami ir tvirtinami, bei apibūdinti visą signalų valdymo procesą;
(11)
pagal bendrą principą signalai turėtų būti nustatomi vadovaujantis pripažinta metodika. Tačiau metodai gali būti skirtingi atsižvelgiant į vaistų rūšį, kuriai jie skirtini;
(12)
naudojant tarptautiniu mastu sutartą terminiją, formas ir standartus, turėtų būti palengvinta farmakologinio budrumo veiklos sistemų sąveika ir išvengta dvigubo tos pačios informacijos kodavimo. Dėl tos pačios priežasties priežiūros institucijos galėtų lengviau keistis informacija tarptautiniu lygmeniu;
(13)
siekiant supaprastinti pranešimą apie įtariamas nepageidaujamas reakcijas, rinkodaros leidimo turėtojai ir valstybės narės turėtų perduoti informaciją apie tas reakcijas tik į Eudravigilance duomenų bazę. Eudravigilance duomenų bazė turėtų turėti įrangą, kad iš rinkodaros leidimo turėtojų gautus pranešimus apie įtariamas nepageidaujamas reakcijas galėtų nedelsiant nusiųsti valstybėms narėms, kurių teritorijoje reakcija pasireiškė. Todėl būtina nustatyti bendrą rinkodaros leidimo turėtojų ir valstybių narių pranešimų apie įtariamas nepageidaujamas reakcijas perdavimo į Eudravigilance duomenų bazę elektroninę formą;
(14)
periodiškai atnaujinami saugumo protokolai (periodinės atnaujintos saugumo ataskaitos) - svarbi priemonė, skirta stebėti vaisto saugumo duomenų kitimą po vaisto pateikimo Sąjungos rinkai, įskaitant integruotą pavojingumo ir naudingumo balanso vertinimą arba pakartotinį vertinimą. Tam, kad būtų lengviau tvarkyti ir vertinti minėtus protokolus, turėtų būti nustatyti bendri formos ir turinio reikalavimai;
(15)
visose naujose paraiškose rinkodaros leidimui gauti turi būti pateikiami rizikos valdymo planai. Juose turi būti išsamiai aprašyta rinkodaros leidimo turėtojo naudojama rizikos valdymo sistema. Kad tuos rizikos valdymo planus būtų lengviau rengti ir kad kompetentingos institucijos galėtų juos lengviau vertinti, turėtų būti nustatyti bendri formos ir turinio reikalavimai;
(16)
jeigu kompetentingos institucijos susirūpina vaisto saugumu, jos turėtų galėti įpareigoti rinkodaros leidimo turėtojus atlikti poregistracinius saugumo tyrimus. Prieš atlikdamas tuos tyrimus rinkodaros leidimo turėtojas turėtų pateikti protokolo projektą. Be to, rinkodaros leidimo turėtojas reikiamu metu turėtų pateikti tyrimo reziumė ir galutinę tyrimo ataskaitą. Tikslinga nustatyti, kad tyrimų protokolai, reziumė ir galutinių tyrimų ataskaitos būtų pateikiamos bendra forma, kad Farmakologinio budrumo rizikos vertinimo komitetas ar kompetentingos institucijos, kai tyrimas turi būti atliekamas tik vienoje valstybėje narėje, kuri pageidauja tokio tyrimo pagal Direktyvos 2001/83/EB 22a straipsnį, galėtų lengviau tvirtinti ir prižiūrėti tuos tyrimus;
(17)
šis reglamentas turėtų būti taikomas nepažeidžiant 1995 m. spalio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 95/46/EB dėl asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo (5) ir 2000 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 45/2001 dėl asmenų apsaugos Bendrijos institucijoms ir įstaigoms tvarkant asmens duomenis ir laisvo tokių duomenų judėjimo (6). Vykdant bet kokią farmakologinio budrumo veiklą turėtų būti visapusiškai ir veiksmingai laikomasi pagrindinės teisės į asmens duomenų apsaugą. Visuomenės sveikatos apsauga yra svarbus viešasis interesas, todėl asmens duomenų tvarkymas gali būti pateisinamas, kai asmens duomenys, pagal kuriuos galima nustatyti asmens tapatybę, tvarkomi tik tada, kai tai būtina, ir kai suinteresuotosios šalys tokią būtinybę gali patikrinti kiekvienu farmakologinio budrumo proceso etapu. Jei reikia, valstybės narės ir rinkodaros leidimo turėtojai asmens duomenis, pagal kuriuos galima nustatyti asmens tapatybę, gali pakeisti pseudonimais;
(18)
šiame reglamente nustatytos priemonės atitinka Žmonėms skirtų vaistų nuolatinio komiteto nuomonę,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
I SKYRIUS
Farmakologinio budrumo sistemos pagrindinė byla
1 straipsnis
Farmakologinio budrumo sistemos pagrindinės bylos struktūra
1. Farmakologinio budrumo sistemos pagrindinėje byloje esanti informacija yra tiksli ir atspindi veikiančią farmakologinio budrumo sistemą.
2. Prireikus rinkodaros leidimo turėtojas gali skirtingoms vaistų kategorijoms naudoti atskiras farmakologinio budrumo sistemas. Kiekviena tokia sistema aprašoma atskiroje farmakologinio budrumo sistemos pagrindinėje byloje.
Farmakologinio budrumo sistemos pagrindinė byla apima visus vaistus, kurių rinkodaros leidimą leidimo turėtojas gavo pagal Direktyvą 2001/83/EB arba pagal Reglamentą (EB) Nr. 726/2004.
2 straipsnis
Farmakologinio budrumo sistemos pagrindinės bylos turinys
Farmakologinio budrumo sistemos pagrindinėje byloje pateikiama bent tokia informacija:
1)
Tokia informacija apie už farmakologinį budrumą atsakingą kvalifikuotą asmenį:
a)
kompetencijos aprašymas, iš kurio matyti, kad už farmakologinį budrumą atsakingas kvalifikuotas asmuo turi pakankamus įgaliojimus, kad skatintų ir padėtų laikytis reikalavimų bei gerintų atitiktį siekiant farmakologinio budrumo uždavinių ir vykdant įsipareigojimus;
b)
už farmakologinį budrumą atsakingo kvalifikuoto asmens gyvenimo aprašymo (curriculum vitae) santrauka, taip pat registracijos Eudravigilance duomenų bazėje įrodymas;
c)
už farmakologinį budrumą atsakingo kvalifikuoto asmens kontaktiniai duomenys;
d)
pavadavimo, kuris taikomas nesant už farmakologinį budrumą atsakingo kvalifikuoto asmens, aprašymas;
e)
kontaktinio asmens farmakologiniam budrumui pareigos, jei toks darbuotojas buvo paskirtas nacionaliniu lygmeniu pagal Direktyvos 2001/83/EB 104 straipsnio 4 dalį, taip pat jo kontaktiniai duomenys.
2)
Rinkodaros leidimo turėtojo organizacijos struktūros aprašymas, įskaitant sąrašą, kuriame būtų išvardytos vietos, kuriose vykdoma farmakologinio budrumo veikla: individualaus atvejo saugumo pranešimų rinkimas, vertinimas, atvejo registravimas saugumo duomenų bazėje, periodiškai atnaujinamo saugumo protokolo rengimas, signalo aptikimas ir analizė, rizikos valdymo planavimas, priešregistracinių ir poregistracinių tyrimų valdymas ir su vaisto saugumu susijusių rinkodaros leidimo sąlygų keitimo valdymas.
3)
Kompiuterinių sistemų ir duomenų bazių, naudojamų saugumo informacijai gauti, lyginti, registruoti ir pranešti, buvimo vietos, funkcionalumo ir atsakomybės už jų veikimą, aprašymas bei jų tinkamumo įvertinimas.
4)
Duomenų, susijusių su toliau išvardyta farmakologinio budrumo veikla, tvarkymo, registravimo ir procesų aprašymas:
a)
vaisto pavojingumo ir naudingumo balanso nuolatinės stebėsenos, jos rezultatų ir sprendimų priėmimo dėl atitinkamų priemonių priėmimo proceso aprašymas;
b)
rizikos valdymo sistemos (-ų) ir rizikos mažinimo priemonių taikymo rezultatų stebėsenos veikimas;
c)
individualaus atvejo saugumo pranešimų rinkimas, vertinimas ir pranešimas;
d)
periodiškai atnaujinamo saugumo protokolo rengimas ir teikimas;
e)
sveikatos priežiūros specialistų ir visuomenės informavimo apie saugumo problemas ir su saugumu susijusius vaisto charakteristikų santraukos bei pakuotės lapelio keitimus procedūros.
5)
Farmakologinio budrumo veiklos kokybės sistemos aprašymas, įskaitant tokią informaciją:
a)
žmogiškųjų išteklių valdymo aprašymas, nurodytas 10 straipsnyje, su: farmakologinio budrumo veiklos organizacinės struktūros aprašymas su pateikta nuoroda į personalo kvalifikacijos bylų laikymo vietą; trumpas mokymų aprašymas, pateikiant nuorodą į mokymo bylų laikymo vietą; su svarbiausiais procesais susijusios instrukcijos;
b)
12 straipsnyje nurodytos įrašų tvarkymo sistemos aprašymas, įskaitant dokumentų, naudojamų farmakologinio budrumo veiklai, laikymo vietą;
c)
farmakologinio budrumo sistemos veikimo ir atitikties 11 straipsnio reikalavimams stebėsenos sistemos aprašymas.
6)
Prireikus rinkodaros leidimo turėtojo subrangovams perduotos veiklos ir (arba) paslaugų, susijusių su farmakologinio budrumo įsipareigojimų vykdymu pagal 6 straipsnio 1 dalį, aprašymas.
3 straipsnis
Farmakologinio budrumo sistemos pagrindinės bylos priedo turinys
Prie farmakologinio budrumo sistemos pagrindinės bylos pridedamas priedas, kuriame pateikiami šie dokumentai:
1)
vaistų, priklausančių farmakologinio budrumo sistemos pagrindinei bylai, sąrašas, įskaitant vaisto pavadinimą, veikliosios (-iųjų) medžiagos (-ų) tarptautinį bendrinį pavadinimą (INN) ir valstybę (-es) narę (-es), kurioje (-iose) leidimas galioja;
2)
rašytinės vykdomosios politikos ir procedūrų sąrašas 11 straipsnio 1 dalies nuostatų atitikties tikslais;
3)
6 straipsnio 2 dalyje nurodytų subrangos sutarčių sąrašas;
4)
su farmakologiniu budrumu susijusių kvalifikuotų asmenų deleguotų užduočių sąrašas;
5)
visų numatytų ir atliktų auditų sąrašas;
6)
jei taikoma, 9 straipsnyje nurodytų veiklos rodiklių sąrašas;
7)
jei taikoma, kitų tam pačiam rinkodaros leidimo turėtojui priklausančių farmakologinio budrumo sistemos pagrindinių bylų sąrašas;
8)
darbo žurnalas, kuriame būtų 5 straipsnio 4 dalyje nurodyta informacija.
4 straipsnis
Duomenų priežiūra
1. Rinkodaros leidimo turėtojas nuolat atnaujina farmakologinio budrumo sistemos pagrindinę bylą ir, jei reikia, ją persvarsto, kad atsižvelgtų į įgytą patirtį, technikos ir mokslo pažangą bei į Direktyvos 2001/83/EB ir Reglamento (EB) Nr. 726/2004 pakeitimus.
2. Farmakologinio budrumo sistemos pagrindinės bylos ir jos priedo versijos numeruojamos, byloje nurodant datą, kada ją paskutinį kartą atnaujino rinkodaros leidimo turėtojas.
3. Bet koks nukrypimas nuo farmakologinio budrumo procedūrų, jo poveikis ir valdymas registruojamas farmakologinio budrumo sistemos pagrindinėje byloje, kol padėtis ištaisoma.
4. Nepažeidžiant 2008 m. lapkričio 24 d. Komisijos reglamente (EB) Nr. 1234/2008 dėl žmonėms skirtų vaistų ir veterinarinių vaistų rinkodaros pažymėjimų sąlygų keitimo nagrinėjimo (7), rinkodaros leidimo turėtojas nedelsdamas praneša Agentūrai apie bet kokį farmakologinio budrumo sistemos pagrindinės bylos laikymo vietos ar už farmakologinį budrumą atsakingo asmens kontaktinių duomenų ir pavardės pasikeitimą. Agentūra atitinkamai atnaujina Reglamento (EB) Nr. 726/2004 24 straipsnio 1 dalyje nurodytą Eudravigilance duomenų bazę ir, jei reikia, Reglamento (EB) Nr. 726/2004 26 straipsnio 1 dalyje nurodytą Europos vaistų svetainę.
5 straipsnis
Farmakologinio budrumo sistemos pagrindinės bylos dokumentų forma
1. Farmakologinio budrumo sistemos pagrindinėje byloje esantys dokumentai yra išsamūs ir įskaitomi. Jei reikia, informacija gali būti pateikiama schemų arba srauto diagramų forma. Visi dokumentai indeksuojami ir archyvuojami, siekiant užtikrinti, kad visu įrašų saugojimo laikotarpiu jų paieška būtų tiksli ir galima.
2. Farmakologinio budrumo sistemos pagrindinės bylos duomenys ir dokumentai gali būti pateikiami moduliais, vadovaujantis gerosios farmakologinio budrumo patirties gairėse išsamiai apibrėžta sistema.
3. Farmakologinio budrumo sistemos pagrindinė byla gali būti saugoma elektroninėse laikmenose, su sąlyga, kad naudojama laikmena liktų įskaitoma laikui bėgant ir kad auditams bei patikrinimams būtų galima pateikti aiškią išspausdintą versiją.
4. Rinkodaros leidimo turėtojas 3 straipsnio 8 dalyje nurodytame darbo žurnale registruoja visus farmakologinio budrumo sistemos pagrindinės bylos turinio pakeitimus, padarytus per pastaruosius penkerius metus, išskyrus 2 straipsnio 1 dalies b-e punktuose ir 3 straipsnyje nurodytą informaciją. Rinkodaros leidimo turėtojas darbo žurnale nurodo pakeitimo datą, jį padariusį darbuotoją ir, jei reikia, pakeitimo priežastį.
6 straipsnis
Subrangos sutartys
1. Rinkodaros leidimo turėtojas gali pagal subrangos sutartį įgalioti trečiąsias šalis vykdyti tam tikrą farmakologinio budrumo veiklą. Nepaisant to, visa atsakomybė už farmakologinio budrumo sistemos pagrindinės bylos išsamumą ir tikslumą tenka jam.
2. Rinkodaros leidimo turėtojas sudaro visų jo ir 1 dalyje nurodytų trečiųjų šalių subrangos sutarčių sąrašą, nurodydamas susijusį (-ius) vaistą (-us) ir teritoriją (-as).
7 straipsnis
Farmakologinio budrumo sistemos pagrindinės bylos prieinamumas ir laikymo vieta
1. Farmakologinio budrumo sistemos pagrindinė byla laikoma tokioje Sąjungos vietoje, kur vykdoma pagrindinė rinkodaros leidimo turėtojo farmakologinio budrumo veikla, arba Sąjungos vietoje, kur dirba už farmakologinį budrumą atsakingas kvalifikuotas asmuo.
2. Rinkodaros leidimo turėtojas užtikrina, kad už farmakologinį budrumą atsakingas kvalifikuotas asmuo turėtų nuolatinę prieigą prie farmakologinio budrumo sistemos pagrindinės bylos.
3. Farmakologinio budrumo sistemos pagrindine byla galima nuolat ir nedelsiant naudotis atliekant patikrinimus ten, kur ji laikoma.
Jeigu farmakologinio budrumo sistemos pagrindinė byla laikoma elektroninėse laikmenose pagal 5 straipsnio 3 dalį, šio straipsnio tikslais pakanka to, kad elektroninėse laikmenose saugomais duomenimis būtų galima tiesiogiai naudotis toje vietoje, kurioje laikoma farmakologinio budrumo sistemos pagrindinė byla.
4. Direktyvos 2001/83/EB 23 straipsnio 4 dalies tikslais nacionalinė kompetentinga institucija gali pareikalauti pateikti tik tam tikras farmakologinio budrumo sistemos pagrindinės bylos dalis arba modulius, o rinkodaros leidimo turėtojas savo sąskaita teikia farmakologinio budrumo sistemos pagrindinės bylos kopiją.
5. Nacionalinė kompetentinga institucija ir Agentūra gali paprašyti rinkodaros leidimo turėtoją reguliariai teikti 3 straipsnio 8 dalyje nurodyto darbo žurnalo kopiją.
II SKYRIUS
Minimalūs farmakologinio budrumo veiklos kokybės sistemos reikalavimai
1 skirsnis
Bendrosios nuostatos
8 straipsnis
Kokybės sistema
1. Rinkodaros leidimo turėtojai, nacionalinės kompetentingos institucijos ir Agentūra nustato tinkamą ir veiksmingą kokybės sistemą farmakologinio budrumo veiklai vykdyti ir ja naudojasi.
2. Kokybės sistema apima organizacijos struktūrą, kompetencijas, procedūras, procesus ir išteklius, taip pat tinkamą išteklių valdymą, reikalavimų laikymosi valdymą ir įrašų tvarkymą.
3. Kokybės sistema grindžiama tokia veikla:
a)
kokybės planavimas: struktūrų nustatymas ir integruotų bei nuoseklių procesų planavimas;
b)
kokybės reikalavimų laikymasis: užduočių atlikimas ir įsipareigojimų vykdymas laikantis kokybės reikalavimų;
c)
kokybės kontrolė ir užtikrinimas: stebėjimas ir vertinimas, ar struktūros bei procesai buvo nustatyti veiksmingai, ir ar procesai vyksta veiksmingai;
d)
kokybės gerinimas: jei reikia, struktūros ir procesų koregavimas ir tobulinimas.
4. Visos priemonės, reikalavimai bei nuostatos, taikomos kokybės sistemai, yra sistemingai ir tvarkingai įforminti rašytiniais vykdomos politikos ir procedūrų dokumentais, pvz., kokybės planai, kokybės vadovai bei kokybės protokolai.
5. Visi darbuotojai, susiję su nacionalinių kompetentingų institucijų ir Agentūros nustatytų farmakologinio budrumo veiklos kokybės sistemų procedūromis ir procesais, yra atsakingi už tai, kad tos kokybės sistemos gerai veiktų, ir užtikrina sisteminį požiūrį į kokybę bei kokybės sistemos įgyvendinimą ir palaikymą.
9 straipsnis
Veiklos rodikliai
1. Rinkodaros leidimo turėtojas, nacionalinės kompetentingos institucijos ir Agentūra gali naudoti veiklos rodiklius geriems farmakologinio budrumo veiklos rezultatams nuolat stebėti.
2. Remdamasi Farmakologinio budrumo rizikos vertinimo komiteto rekomendacija Agentūra gali skelbti veiklos rodiklių sąrašą.
2 skirsnis
Minimalūs rinkodaros leidimo turėtojų farmakologinio budrumo veiklos kokybės sistemų reikalavimai
10 straipsnis
Žmogiškųjų išteklių valdymas
1. Rinkodaros leidimo turėtojas turi turėti pakankamai kompetentingų ir tinkamai kvalifikuotų bei parengtų darbuotojų farmakologinio budrumo veiklai vykdyti.
Pirmos pastraipos tikslais rinkodaros leidimo turėtojas užtikrina, kad už farmakologinį budrumą atsakingas asmuo turėtų tinkamų teorinių ir praktinių žinių farmakologinio budrumo veiklai vykdyti. Jeigu kvalifikuotas asmuo nebaigė pagrindinio medicininio rengimo pagal 2005 m. rugsėjo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2005/36/EB dėl profesinių kvalifikacijų pripažinimo (8) 24 straipsnį, rinkodaros leidimo turėtojas užtikrina, kad už farmakologinį budrumą atsakingam kvalifikuotam asmeniui padėtų medicininį pasirengimą turintis darbuotojas. Tokia pagalba deramai registruojama.
2. Valdymo ir kontrolės personalo, taip pat už farmakologinį budrumą atsakingo asmens pareigos apibrėžtos atitinkamų pareigybių aprašyme. Jų pavaldumo santykiai apibrėžti organizacijos schemoje. Rinkodaros leidimo turėtojas užtikrina, kad už farmakologinį budrumą atsakingas asmuo turėtų pakankamus įgaliojimus daryti įtakos kokybės sistemos veikimui ir rinkodaros leidimo turėtojo farmakologinio budrumo veiklai.
3. Visi darbuotojai, susiję su farmakologinio budrumo veikla, gauna pradinį ir nuolatinį parengimą atsižvelgiant į jų užduotis ir kompetenciją. Rinkodaros leidimo turėtojas laiko mokymo planus ir įrašus personalo gebėjimams registruoti, prižiūrėti ir tobulinti ir pateikia juos auditui arba patikrinimui.
4. Rinkodaros leidimo turėtojas pateikia atitinkamas instrukcijas, kaip elgtis skubiu atveju, įskaitant veiklos tęstinumą.
11 straipsnis
Reikalavimų laikymosi valdymas
1. Numatomos specifinės kokybės sistemos procedūros ir procesai, siekiant užtikrinti:
a)
kad būtų nuolat stebimi farmakologinio budrumo duomenys, būtų atsižvelgiama į rizikos mažinimo ir prevencijos galimybes ir kad rinkodaros leidimo turėtojas imtųsi atitinkamų priemonių;
b)
kad rinkodaros leidimo turėtojas moksliškai įvertintų visą informacija apie vaistų keliamus pavojus, kaip nurodyta Direktyvos 2001/83/EB 101 straipsnio 1 dalies antroje pastraipoje;
c)
kad tikslūs ir patikrinami duomenys apie sunkias ir nesunkias nepageidaujamas reakcijas būtų įvedami į Eudravigilance duomenų bazę per Direktyvos 2001/83/EB 107 straipsnio 3 dalies atitinkamai pirmoje ir antroje pastraipose nustatytą laikotarpį;
d)
pateiktos informacijos apie vaistų keliamus pavojus kokybę, vientisumą ir išsamumą, įskaitant procesus, kad būtų galima išvengti dvigubo informacijos pateikimo ir validuoti signalus pagal 21 straipsnio 2 dalį;
e)
veiksmingą rinkodaros leidimo turėtojo ir nacionalinių kompetentingų institucijų ir Agentūros ryšį, įskaitant informavimą apie naujus arba pakitusius pavojus, farmakologinio budrumo sistemos pagrindinę bylą, rizikos valdymo sistemas, rizikos mažinimo priemones, periodiškai atnaujinamus saugumo protokolus, taisomuosius ir prevencinius veiksmus ir poregistracinius tyrimus;
f)
kad rinkodaros leidimo turėtojas atnaujintų informaciją apie vaistą atsižvelgdamas į mokslo žinias, taip pat Europos vaistų svetainėje paskelbtus vertinimus ir rekomendacijas, ir nuolat stebėtų Europos vaistų svetainėje skelbiamą informaciją;
g)
kad rinkodaros leidimo turėtojas svarbią saugumo informaciją tinkamai perduotų sveikatos priežiūros specialistams ir pacientams.
2. Jeigu rinkodaros leidimo turėtojas tam tikrus farmakologinio budrumo veiklos uždavinius perdavė subrangovams, atsakomybė už tai, kad tiems uždaviniams būtų taikoma kokybės sistema, tenka jam.
12 straipsnis
Įrašų tvarkymas ir duomenų saugojimas
1. Rinkodaros leidimo turėtojai registruoja visą farmakologinio budrumo informaciją ir užtikrina, kad ji būtų tvarkoma ir saugoma taip, kad ją būtų galima tiksliai pranešti, išaiškinti ir patikrinti.
Rinkodaros leidimo turėtojai įdiegia visų dokumentų, naudojamų farmakologinio budrumo veiklai, įrašų tvarkymo sistemą, kuria užtikrinama galimybė rasti tuos dokumentus ir nustatyti, kaip buvo išnagrinėti su saugumu susiję klausimai, tokio nagrinėjimo terminus, sprendimus dėl saugumo klausimų, jų priėmimo datas ir procesus.
Rinkodaros leidimo turėtojai nustato priemones, pagal kurias galima būtų atsekti ir nagrinėti pranešimų apie nepageidaujamas reakcijas papildymus.
2. Rinkodaros leidimo turėtojai pasirūpina, kad 2 straipsnyje nurodyti dokumentai būtų laikomi bent penkerius metus po to, kai rinkodaros leidimo turėtojas oficialiai nutraukė farmakologinio budrumo sistemos pagrindinėje byloje aprašytos sistemos veiklą.
Farmakologinio budrumo duomenys ir dokumentai, susiję su atskirai registruotais vaistais, yra saugomi tol, kol vaistas yra registruotas, ir bent dešimt metų nustojus galioti rinkodaros leidimui. Tačiau dokumentai saugomi ilgiau, jeigu to reikalauja Sąjungos arba nacionaliniai įstatymai.
13 straipsnis
Auditas
1. Rizika grindžiamas kokybės sistemos auditas atliekamas reguliariai, siekiant užtikrinti, kad kokybės sistema atitiktų 8, 10, 11 ir 12 straipsniuose nustatytus kokybės sistemos reikalavimus, ir nustatyti jos veiksmingumą. Auditą atlieka asmenys, kurie nėra tiesiogiai susiję su tikrinamais dalykais arba procesais ir nėra už juos atsakingi.
2. Jei reikia, imamasi taisomųjų veiksmų, įskaitant pakartotinį auditą dėl nustatytų trūkumų. Rengiama kiekvieno atlikto audito arba pakartotinio audito rezultatų ataskaita. Audito ataskaitos nusiunčiamos už tikrintus dalykus atsakingiems vadovams. Auditų ir pakartotinių auditų datos ir rezultatai registruojami pagal Direktyvos 2001/83/EB 104 straipsnio 2 dalies antrą pastraipą.
3 skirsnis
Minimalūs nacionalinių kompetentingų institucijų ir Agentūros farmakologinio budrumo veiklos kokybės sistemų reikalavimai
14 straipsnis
Žmogiškųjų išteklių valdymas
1. Nacionalinės kompetentingos institucijos ir Agentūra turi turėti pakankamai kompetentingų ir tinkamai kvalifikuotų bei parengtų darbuotojų farmakologinio budrumo veiklai vykdyti.
Organizacijos struktūra ir užduočių paskirstymas yra aiškus ir prieinamas tiek, kiek būtina. Įsteigiami kontaktiniai centrai.
2. Visi darbuotojai, susiję su farmakologinio budrumo veikla, gauna pradinį ir nuolatinį parengimą. Nacionalinės kompetentingos institucijos ir Agentūra laiko mokymo planus ir įrašus personalo gebėjimams registruoti, prižiūrėti ir tobulinti ir pateikia juos auditui.
3. Nacionalinės kompetentingos institucijos ir Agentūra savo darbuotojams pateikia atitinkamas instrukcijas, kaip elgtis skubiu atveju, įskaitant veiklos tęstinumą.
15 straipsnis
Reikalavimų laikymosi valdymas
1. Nacionalinės kompetentingos institucijos ir Agentūra nustato konkrečias procedūras ir procesus visiems šiems tikslams pasiekti:
a)
užtikrinti pateiktų farmakologinio budrumo duomenų kokybės, įskaitant išsamumą, vertinimą;
b)
užtikrinti, kad farmakologinio budrumo duomenys būtų vertinami ir apdorojami laikantis Direktyvoje 2001/83/EB ir Reglamente (EB) Nr. 726/2004 nustatytų terminų;
c)
užtikrinti farmakologinio budrumo veiklos nepriklausomumą;
d)
užtikrinti veiksmingus nacionalinių kompetentingų institucijų tarpusavio ryšius ir jų ryšius su Agentūra bei pacientais, sveikatos priežiūros specialistais, rinkodaros leidimo turėtojais ir visuomene;
e)
užtikrinti, kad nacionalinės kompetentingos institucijos ir Agentūra informuotų vienos kitą bei Komisiją apie savo ketinimus skelbti informaciją, susijusią su keliose valstybėse narėse registruoto vaisto arba tokiame vaiste esančios veikliosios medžiagos saugumu, vadovaujantis Direktyvos 2001/83/EB 106a straipsniu;
f)
atlikti patikrinimus, įskaitant priešregistracinius patikrinimus.
2. Be 1 dalyje nurodytų procedūrų, nacionalinės kompetentingos institucijos nustato procedūras informacijai apie visas jų teritorijoje pasitaikančias įtariamas nepageidaujamas reakcijas rinkti ir registruoti.
3. Agentūra nustato procedūras medicinos literatūrai stebėti pagal Reglamento (EB) Nr. 726/2004 27 straipsnį.
16 straipsnis
Įrašų tvarkymas ir duomenų saugojimas
1. Nacionalinės kompetentingos institucijos ir Agentūra registruoja visą farmakologinio budrumo informaciją ir užtikrina, kad ji būtų tvarkoma ir laikoma taip, kad ją būtų galima tiksliai pranešti, išaiškinti ir patikrinti.
Jos įdiegia visų dokumentų, naudojamų farmakologinio budrumo veiklai, įrašų tvarkymo sistemą, kuria užtikrinama galimybė rasti tuos dokumentus ir nustatyti, kaip buvo išnagrinėti su saugumu susiję klausimai, tokio nagrinėjimo terminus, saugumo klausimų sprendimus, jų priėmimo datas ir procesus.
2. Nacionalinės kompetentingos institucijos ir Agentūra pasirūpina, kad svarbiausi dokumentai, kuriuose aprašoma farmakologinio budrumo sistema, būtų laikomi bent penkerius metus po to, kai sistemos veikla buvo oficialiai nutraukta.
Farmakologinio budrumo duomenys ir dokumentai, susiję su atskirai registruotais vaistais, yra saugomi tol, kol vaistas yra registruotas, ir bent dešimt metų nustojus galioti rinkodaros leidimui. Tačiau dokumentai saugomi ilgiau, jeigu to reikalauja Sąjungos arba nacionaliniai įstatymai.
17 straipsnis
Auditas
1. Rizika grindžiamas kokybės sistemos auditas atliekamas reguliariai, taikant bendrus metodus ir siekiant užtikrinti, kad kokybės sistema atitiktų 8, 14, 15 ir 16 straipsniuose nustatytus reikalavimus ir būtų veiksminga.
2. Jei reikia, imamasi taisomųjų veiksmų, įskaitant pakartotinį auditą dėl nustatytų trūkumų. Audito ataskaitos nusiunčiamos už tikrintus dalykus atsakingiems vadovams. Auditų ir pakartotinių auditų datos ir rezultatai registruojami.
III SKYRIUS
Minimalūs Eudravigilance duomenų bazės duomenų stebėjimo reikalavimai
18 straipsnis
Bendrieji reikalavimai
1. Agentūra ir nacionalinės kompetentingos institucijos bendradarbiauja stebėdamos Eudravigilance duomenų bazės duomenis.
2. Rinkodaros leidimo turėtojai stebi Eudravigilance duomenų bazės duomenis tiek, kiek jiems tai leidžia turima prieiga.
3. Rinkodaros leidimo turėtojai, nacionalinės kompetentingos institucijos ir Agentūra užtikrina, kad Eudravigilance duomenų bazė būtų nuolat stebima tokiu dažnumu, kokio reikia atsižvelgiant į nustatytą bei galimą riziką ir į papildomos informacijos poreikį.
4. Kiekvienos valstybės narės kompetentinga institucija yra atsakinga už iš jų teritorijos gautų duomenų stebėseną.
19 straipsnis
Pakitusių arba naujų pavojų nustatymas
1. Nauji arba pakitę pavojai nustatomi nustačius ir išanalizavus su vaistu ar su veikliąja medžiaga susijusius signalus.
Šio skyriaus tikslais signalas - tai informacija, gauta iš vieno arba kelių šaltinių, taip pat iš stebėjimų ir bandymų, iš kurių galima spėti esant galimą naują intervencinių priemonių ir reiškinio arba kelių susijusių reiškinių (nepageidaujamų ar palankių) priežastinį ryšį arba žinomo ryšio naują aspektą ir kurie laikomi pakankamai tikėtinais, kad būtų galima pagrįstai atlikti patikrinimą.
Stebint Eudravigilance duomenų bazės duomenis atsižvelgiama tik į signalus, susijusius su nepageidaujama reakcija.
2. Signalas nustatomas taikant daugiadisciplininį metodą. Signalo aptikimas Eudravigilance duomenų bazėje prireikus papildomas statistine analize. Agentūra, pasikonsultavusi su Farmakologinio budrumo rizikos vertinimo komitetu, gali paskelbti medicininių reiškinių, į kuriuos reikia atsižvelgti aptinkant signalą, sąrašą.
20 straipsnis
Įrodomosios signalo vertės nustatymo metodika
1. Nacionalinės kompetentingos institucijos, rinkodaros leidimo turėtojai ir Agentūra nustato įrodomąją signalo vertę taikydami pripažintą metodiką, atsižvelgdami į klinikinę svarbą, kiekybinį ryšio stiprumą, duomenų nuoseklumą, poveikio ir reakcijos santykį, biologinį patikimumą, bandymų rezultatus, galimas analogijas ir duomenų pobūdį bei kokybę.
2. Nustatant signalų pirmenybę galima atsižvelgti į įvairių rūšių veiksnius: visų pirma, ar ryšys arba vaistas yra naujas, su ryšio stiprumu, reakcijos sunkumu ir pranešimų registravimo Eudravigilance duomenų bazėje susiję veiksniai.
3. Farmakologinio budrumo rizikos vertinimo komitetas reguliariai peržiūri taikytiną (-us) metodą (-us) ir prireikus paskelbia rekomendacijas.
21 straipsnis
Signalų valdymo procesas
1. Signalų valdymo procesą sudaro šie veiksmai: signalo aptikimas, signalo validacija, signalo patvirtinimas, signalo analizė ir pirmenybės nustatymas, signalo įvertinimas ir rekomenduojami veiksmai.
Šio straipsnio tikslais signalo validacija - tai duomenų, padedančių nustatyti signalą, vertinimo procesas siekiant patikrinti, ar turimuose dokumentuose yra pakankamai įrodymų, kad yra naujas galimas priežastinis ryšys arba naujas žinomo ryšio aspektas, ir todėl reikia pagrįstai atlikti papildomą signalo vertinimą.
2. Jeigu rinkodaros leidimo turėtojas, stebėdamas Eudravigilance duomenų bazės duomenis, nustato naują signalą, jis tą signalą validuoja ir nedelsdamas informuoja Agentūrą bei nacionalines kompetentingas institucijas.
3. Jeigu laikoma, kad reikalinga atlikti papildomą validuoto signalo analizę, jis patvirtinamas kuo greičiau, bet ne vėliau kaip per 30 dienų nuo pranešimo gavimo:
a)
jeigu signalas gautas dėl vaisto, kurio leidimas suteiktas pagal Direktyvą 2001/83/EB, signalą gali patvirtinti bet kurios valstybės narės, kurioje vaistas parduodamas, arba bet kurios pagal 22 straipsnio 1 dalį paskirtos vadovaujančios valstybės narės ir bendrai vadovaujančios valstybės narės kompetentinga institucija;
b)
jeigu signalas gautas dėl vaisto, kurio leidimas suteiktas pagal Reglamentą (EB) Nr. 726/2004, signalą tvirtina Agentūra, bendradarbiaudama su valstybėmis narėmis.
Atlikdamos validuoto signalo analizę nacionalinės kompetentingos institucijos ir Agentūra gali atsižvelgti į kitą turimą informaciją apie vaistą.
Jeigu per pirmoje pastraipoje nurodytą laikotarpį signalo tinkamumas nepatvirtinamas, ypatingas dėmesys skiriamas nepatvirtintiems signalams dėl vaisto, jeigu po tų signalų gauta naujų signalų dėl to paties vaisto.
4. Nepažeidžiant 2 ir 3 dalių, nacionalinės kompetentingos institucijos ir Agentūra validuoja ir tvirtina visus signalus, kuriuos jos nustato nuolat stebėdamos Eudravigilance duomenų bazę.
5. Visi patvirtinti signalai įrašomi į Agentūros administruojamą sekimo sistemą ir perduodami Farmakologinio budrumo rizikos vertinimo komitetui, kad šis atliktų pirminę analizę ir nustatytų signalų pirmenybę pagal Direktyvos 2001/83/EB 107h straipsnio 2 dalį ir Reglamento (EB) Nr. 726/2004 28a straipsnio 2 dalį.
6. Agentūra nedelsdama informuoja atitinkamą (-us) rinkodaros leidimo turėtoją (-us) apie Farmakologinio budrumo rizikos vertinimo komiteto išvadas dėl bet kurio patvirtinto signalo įvertinimo.
22 straipsnis
Signalo valdymas taikant darbo pasidalijimo procedūrą
1. Kai tai vaistai, kurių leidimas suteiktas pagal Direktyvą 2001/83/EB keliose valstybėse narėse, ir veikliosios medžiagos, esančios keliuose vaistuose, kai bent vienas rinkodaros leidimas buvo suteiktas pagal Direktyvą 2001/83/EB, valstybės narės Direktyvos 2001/83/EB 27 straipsnyje nustatytoje koordinavimo grupėje gali sutarti paskirti vadovaujančią valstybę narę ir, jei reikia, bendrai vadovaujančią valstybę narę. Bet kokį tokį paskyrimą būtina peržiūrėti bent kas ketverius metus.
Vadovaujanti valstybė narė stebi Eudravigilance duomenų bazę ir kitų valstybių narių vardu validuoja bei tvirtina signalus pagal 21 straipsnio 3 ir 4 dalis. Bendrai vadovauti paskirta valstybė narė padeda vadovaujančiai valstybei narei vykdyti jos užduotis.
2. Skirdama vadovaujančią valstybę narę ir atitinkamai bendrai vadovaujančią valstybę narę, koordinavimo grupė gali atsižvelgti į tai, ar kuri nors valstybė narė yra leidimą išdavusi valstybė narė pagal Direktyvos 2001/83/EB 28 straipsnio 1 dalį arba pranešėja, atliekanti periodiškai atnaujinamų saugumo protokolų vertinimą pagal Direktyvos 2001/83/EB 107e straipsnį.
3. Agentūra Europos vaistų svetainėje skelbia veikliųjų medžiagų, dėl kurių taikoma darbo pasidalijimo procedūra pagal šį straipsnį, sąrašą ir vadovaujančią bei bendrai vadovaujančią valstybes nares, paskirtas stebėti tas medžiagas Eudravigilance duomenų bazėje.
4. Nepažeidžiant 1 dalies, visos valstybės narės tebėra atsakingos už Eudravigilance duomenų bazės duomenų stebėseną pagal Direktyvos 2001/83/EB 107h straipsnio 1 dalies c punktą ir 3 dalį.
5. Kai tai vaistai, kurių leidimas suteiktas pagal Reglamentą (EB) Nr. 726/2004, Agentūrai Eudravigilance duomenų bazės duomenis stebėti padeda Farmakologinio budrumo rizikos vertinimo komiteto paskirtas pranešėjas pagal Reglamento (EB) Nr. 726/2004 62 straipsnio 1 dalį.
23 straipsnis
Signalo aptikimo parama
Agentūra remia Eudravigilance duomenų bazės stebėseną suteikdama nacionalinėms kompetentingoms institucijoms galimybę:
a)
gauti duomenis ir statistines ataskaitas, kurios leistų persvarstyti visas nepageidaujamas reakcijas, apie kurias dėl tam tikros veikliosios medžiagos arba vaisto pranešta į Eudravigilance duomenų bazę;
b)
atlikti individualią paiešką, padedančią vertinti individualaus atvejo saugumo pranešimus ir atvejų sekas;
c)
atlikti individualų duomenų grupavimą ir stratifikaciją, leidžiančias nustatyti pacientų, kuriems dažniau pasitaiko nepageidaujamų reakcijų arba sunkesnių nepageidaujamų reakcijų, grupes;
d)
taikyti statistinius signalo aptikimo metodus.
Agentūra taip pat užtikrina tinkamą paramą rinkodaros leidimo turėtojams Eudravigilance duomenų bazės stebėsenai atlikti.
24 straipsnis
Signalo aptikimo audito seka
1. Nacionalinės kompetentingos institucijos ir Agentūra saugo savo Eudravigilance duomenų bazėje atliktos signalo aptikimo veiklos audito bei svarbių užklausų seką ir jų rezultatus.
2. Audito seka leidžia atsekti, kaip signalai buvo aptikti ir kaip buvo įvertinti validuoti ir patvirtinti signalai.
IV SKYRIUS
Terminijos, formų ir standartų vartojimas
25 straipsnis
Tarptautiniu mastu sutartos terminijos vartojimas
1. Valstybės narės, rinkodaros leidimo turėtojai ir Agentūra su farmakologiniu budrumu ir vaistu susijusiai informacijai klasifikuoti, ieškoti, teikti, pavojingumo ir naudingumo balansui vertinti, elektroniniams mainams ir ryšiams vartoja tokią terminiją:
a)
Medicinos terminų žodynas, skirtas vaistų reguliavimo veiklai (MedDRA), kurį sudarė Tarptautinė žmonėms skirtų vaistų registravimo techninių reikalavimų derinimo konferencija (ICH), daugiadisciplininė tema M1;
b)
Europos farmakopėjos komisijos paskelbtas standartų terminų sąrašas;
c)
standarte EN ISO 11615:2012 „Sveikatos informatika. Vaistų identifikavimas. Unikalaus identifikavimo duomenų elementai ir sandara bei reglamentuotos informacijos apie vaistus mainai“ (ISO/FDIS 11615:2012) nustatyta terminija;
d)
standarte EN ISO 11616:2012 „Sveikatos informatika. Vaistų identifikavimas. Unikalaus identifikavimo duomenų elementai ir sandara bei reglamentuotos informacijos apie farmacinius gaminius mainai“ (ISO/FDIS 11616:2012) nustatyta terminija;
e)
standarte EN ISO 11238:2012 „Sveikatos informatika. Vaistų identifikavimas. Unikalaus identifikavimo duomenų elementai ir sandara bei reglamentuotos informacijos apie medžiagas mainai“ (ISO/FDIS 11238:2012) nustatyta terminija;
f)
standarte EN ISO 11239:2012 „Sveikatos informatika. Vaistų identifikavimas. Unikalaus identifikavimo duomenų elementai ir sandara bei reglamentuotos informacijos, susijusios su farmacinėmis formomis, pateikimo vienetais ir vartojimo būdais, mainai“ (ISO/FDIS 11239:2012) nustatyta terminija;
g)
standarte EN ISO 11240:2012 „Sveikatos informatika. Vaistų identifikavimas. Unikalaus identifikavimo duomenų elementai ir sandara bei informacijos apie matavimo vienetus mainai“ (ISO/FDIS 11240:2012) nustatyta terminija.
2. Valstybės narės, nacionalinės kompetentingos institucijos arba rinkodaros leidimo turėtojai prašo, kad Tarptautinė žmonėms skirtų vaistų registravimo techninių reikalavimų derinimo konferencija, Europos farmakopėjos komisija, Europos standartizacijos komitetas arba Tarptautinė standartizacijos organizacija prie 1 dalyje nurodytų terminų prireikus papildomai įrašytų naują terminą. Apie tai jie praneša Agentūrai.
3. Valstybės narės, rinkodaros leidimo turėtojai ir Agentūra sistemingai arba reguliariai atlikdami atsitiktinius vertinimus, stebi, kaip vartojama 1 dalyje nurodyta terminija.
26 straipsnis
Tarptautiniu mastu sutartų formų ir standartų vartojimas
1. Nacionalinės kompetentingos institucijos, rinkodaros leidimo turėtojai ir Agentūra su farmakologiniu budrumu ir vaistu susijusiai informacijai apibūdinti, ieškoti, teikti, pavojingumo ir naudingumo balansui vertinti, elektroniniams mainams ir ryšiams vartoja tokias formas ir standartus:
a)
Išplėstinė pranešimo apie vaistą į Eudravigilance duomenų bazę žinutė (angl. Extended Eudravigilance Medicinal Product Report Message, XEVPRM) - informacijos apie visus žmonėms skirtus vaistus, kurių rinkodaros leidimas suteiktas Sąjungoje pagal Reglamento (EB) Nr. 726/2004 57 straipsnio 2 dalies antrą pastraipą, elektroninio pateikimo forma;
b)
ICH E2B(R2) „ICH gairių dėl klinikinio saugumo duomenų valdymo priežiūra. Individualaus atvejo saugumo pranešimų perdavimo duomenų elementai“ (angl. Maintenance of the ICH guideline on clinical safety data managemen: data elements for transmission of Individual Case SAFEty Reports);
c)
ICH M2 standartas „Individualaus atvejo saugumo pranešimų perdavimo elektroniniu būdu žinutės apibrėžtis“ (angl. Electronic Transmission of Individual Case SAFEty Reports Message Specification).
2. 1 dalies tikslais nacionalinės kompetentingos institucijos, rinkodaros leidimo turėtojai ir Agentūra taip pat gali vartoti tokias formas ir standartus:
a)
EN ISO 27953-2:2011 „Sveikatos informatika. Individualaus atvejo saugos pranešimai, susiję su farmakologiniu budrumu. 2 dalis. Pranešimo apie žmonėms skirtus vaistus reikalavimai, taikomi individualaus atvejo saugos pranešimui“ (ISO 27953-2:2011);
b)
EN ISO 11615:2012 „Sveikatos informatika. Vaistų identifikavimas. Unikalaus identifikavimo duomenų elementai ir sandara bei reglamentuotos informacijos apie vaistus mainai“ (ISO/FDIS 11615:2012);
c)
EN ISO 11616:2012 „Sveikatos informatika. Vaistų identifikavimas. Unikalaus identifikavimo duomenų elementai ir sandara bei reglamentuotos informacijos apie farmacinius gaminius mainai“ (ISO/FDIS 11616:2012);
d)
EN ISO 11238:2012 „Sveikatos informatika. Vaistų identifikavimas. Unikalaus identifikavimo duomenų elementai ir sandara bei reglamentuotos informacijos apie medžiagas mainai“ (ISO/FDIS 11238:2012);
e)
EN ISO 11239:2012 „Sveikatos informatika. Vaistų identifikavimas. Unikalaus identifikavimo duomenų elementai ir sandara bei reglamentuotos informacijos, susijusios su farmacinėmis formomis, pateikimo vienetais, vartojimo būdais ir pakuotėmis mainai“ (ISO/FDIS 11239:2012);
f)
EN ISO 11240:2012 „Sveikatos informatika. Vaistų identifikavimas. Unikalaus identifikavimo duomenų elementai ir sandara bei informacijos apie matavimo vienetus mainai“ (ISO/FDIS 11240:2012).
V SKYRIUS
Pranešimų apie įtariamas nepageidaujamas reakcijas perdavimas
27 straipsnis
Individualaus atvejo saugumo pranešimai
Individualaus atvejo saugumo pranešimas naudojamas pranešti į Eudravigilance duomenų bazę apie vieną ar daugiau įtariamų nepageidaujamų reakcijų į vaistą, galinčių pasireikšti vienam pacientui konkrečiu momentu.
28 straipsnis
Individualaus atvejo saugumo pranešimo turinys
1. Valstybės narės ir rinkodaros leidimo turėtojai užtikrina, kad individualaus atvejo saugumo pranešimai būtų kuo išsamesni, ir tiksliai bei patikimai teikia tuos atnaujintus pranešimus į Eudravigilance duomenų bazę.
Individualaus atvejo saugumo pranešimuose, skirtuose skubiems pranešimams, nurodomas bent pranešėjas, kurio tapatybę galima nustatyti, pacientas, kurio tapatybę galima nustatyti, viena įtariama nepageidaujama reakcija ir susijęs (-ę) vaistas (-ai).
2. Valstybės narės ir rinkodaros leidimo turėtojai registruoja duomenis, kurių reikia norint gauti daugiau informacijos apie individualaus atvejo saugumo pranešimus. Visi papildomi pranešimai tinkamai registruojami.
3. Valstybės narės ir rinkodaros leidimo turėtojai, teikdami pranešimus apie įtariamas nepageidaujamas reakcijas, pateikia visą turimą informaciją apie kiekvieną individualų atvejį, įskaitant šią:
a)
administracinę informaciją: pranešimo tipą, datą ir pasaulyje unikalų atvejo identifikavimo numerį, unikalų siuntėjo identifikavimą ir siuntėjo tipą; datą, kurią pranešimas buvo pirmą kartą gautas iš šaltinio, ir naujausios informacijos gavimo datą, nurodant absoliučiai tikslią datą; kitus atvejo identifikatorius ir jų šaltinius bei nuorodas į papildomus dokumentus, kuriuos turi individualaus atvejo saugumo pranešimo siuntėjas (jei taikoma);
b)
nuorodą į literatūrą, vadovaujantis Tarptautinio medicinos žurnalų leidėjų komiteto (9) parengtu vadovu „Vancouver style“, susijusią su pasaulinėje literatūroje minimomis nepageidaujamomis reakcijomis, įskaitant bendrą anglišką straipsnio santrauką;
c)
tyrimų tipą ir pavadinimą, rėmėjo tyrimų numerį arba tyrimų registracijos numerį, jeigu pranešimas susijęs su tyrimais, kuriems netaikoma 2001 m. balandžio 4 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/20/EB dėl valstybių narių įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su geros klinikinės praktikos įgyvendinimu atliekant žmonėms skirtų vaistų klinikinius tyrimus, suderinimo (10);
d)
informaciją apie pirminį (-ius) šaltinį (-ius): informaciją apie pranešėjo tapatybę, įskaitant gyvenamąją valstybę narę ir asmeninę kvalifikaciją;
e)
informaciją apie paciento tapatybę (ir tėvų, jei tai pranešimas apie tėvus ir vaikus), nurodant amžių pirmos reakcijos nustatymo metu, amžiaus grupę, nėštumo laiką (jeigu reakcija arba reiškinys pasireiškė vaisiui), svorį, ūgį arba lytį, paskutinę menstruacijų datą ir (arba) nėštumo laiką vaisto poveikio momentu;
f)
susijusią ligos istoriją ir gretutinę būklę;
g)
vaisto (-ų), kuris (-ie) įtariamas (-i) esąs (-ą) susijęs (-ę) su nustatyta nepageidaujama reakcija, įskaitant sąveikaujančius vaistus, pavadinimą, kaip apibrėžta Direktyvos 2001/83/EB 1 straipsnio 20 dalyje, arba, jeigu pavadinimas nežinomas, veikliąją (-iąsias) medžiagą (-as) ir visas kitas charakteristikas, kurios padėtų nustatyti vaistą, įskaitant rinkodaros leidimo turėtojo pavardę arba pavadinimą, rinkodaros leidimo numerį, rinkodaros leidimo šalį, farmacinę formą ir vartojimo būdą (-us), kuriuo (-ais) vaistą vartojo paciento tėvai, konkretaus atvejo vartojimo indikaciją (-as), skirtą dozę, vartojimo pradžią ir pabaigą, su vaistu (-ais) susijusias taikytas priemones, įtariamų vaistų vartojimo nutraukimo ir pakartotinio vartojimo poveikį;
h)
biologinio (-ių) vaisto (-ų) serijos numerį (-ius);
i)
kartu vartojamus vaistus, nustatytus pagal g punktą, kurie neįtariami esą susiję su nustatyta nepageidaujama reakcija, ir paciento (taip pat tėvų) gydymą vaistais praeityje (jei taikoma);
j)
informaciją apie įtariamą (-as) nepageidaujamą (-as) reakciją (-jas): įtariamos (-ų) nepageidaujamos (-ų) reakcijos (-jų) pradžios ir pabaigos datą arba trukmę, sunkumą, paskutinį kartą pastebėtos įtariamos nepageidaujamos reakcijos rezultatą, laiko tarpus tarp įtariamo vaisto suvartojimo ir nepageidaujamos reakcijos pasireiškimo pradžios, originalius pranešėjo žodžius arba trumpus sakinius reakcijai (-joms) aprašyti ir valstybę narę arba trečiąją šalį, kurioje pasireiškė įtariama nepageidaujama reakcija;
k)
su paciento tyrimu susijusių tyrimų ir procedūrų rezultatus;
l)
pacientui mirus, mirties datą ir pranešime nurodytą priežastį, įskaitant atliekant autopsiją nustatytas priežastis;
m)
atvejo aprašymą, jei įmanoma, pateikiant visą su individualiais atvejais susijusią informaciją, išskyrus nesunkias nepageidaujamas reakcijas;
n)
individualaus atvejo saugumo pranešimo anuliavimo arba keitimo priežastis.
Šio straipsnio b punkto tikslais, Agentūros prašymu, pradinį pranešimą perdavęs rinkodaros leidimo turėtojas pateikia susijusio literatūros straipsnio kopiją, nepažeisdamas autorių teisių apribojimų, ir, jei reikia, viso straipsnio vertimą į anglų kalbą.
Šio straipsnio h punkto tikslais, jei pradiniame pranešime nebuvo nurodytas serijos numeris, turi būti nustatyta taikoma procedūra tokiai informacija gauti.
Šio straipsnio m punkto tikslais informacija pateikiama laikantis loginės laiko sekos, chronologiškai aprašant paciento ligos klinikinę eigą, gydomąsias priemones, rezultatus ir priemones, kurių imtasi gavus informaciją; taip pat trumpai aprašomos visos susijusios autopsijos arba po mirties padarytos išvados.
4. Jeigu įtariamų nepageidaujamų reakcijų aprašymai ir žodiniai aprašai pateikiami kita nei anglų oficialiąja Sąjungos kalba, rinkodaros leidimo turėtojas pateikia pirminį pažodinį tekstą ir santrauką anglų kalba.
Valstybės narės atvejų aprašymus gali pateikti savo oficialiąja (-iosiomis) kalba (-omis). Teikiant tokius pranešimus, Agentūros arba kitos valstybės narės prašymu turėtų būti pateikiamas vertimas, kad būtų galima įvertinti galimus signalus.
Apie įtariamas nepageidaujamas reakcijas, įvykusias ne Sąjungoje, pranešama anglų kalba.
29 straipsnis
Elektroniniu būdu perduodamų pranešimų apie įtariamas nepageidaujamas reakcijas forma
Valstybės narės ir rinkodaros leidimo turėtojai, perduodami pranešimus apie įtariamas nepageidaujamas reakcijas elektroniniu būdu, vartoja 26 straipsnyje nustatytas formas ir 25 straipsnyje nustatytą terminiją.
VI SKYRIUS
Rizikos valdymo planai
30 straipsnis
Rizikos valdymo plano turinys
1. Rinkodaros leidimo turėtojo parengtas rizikos valdymo planas susideda iš šių dalių:
a)
susijusio (-ių) vaisto (-ų) saugumo duomenų nustatymas arba apibūdinimas;
b)
nurodymas, kaip galima papildomai apibūdinti susijusio (-ių) vaisto (-ų) saugumo duomenis;
c)
su vaistu susijusios rizikos prevencijos arba mažinimo priemonių, įskaitant tų intervencinių priemonių veiksmingumo vertinimą, aprašymas;
d)
poregistracinių įpareigojimų, kurie buvo nustatyti kaip rinkodaros leidimo suteikimo sąlyga, aprašymas.
2. Jei reikia, į vieną rizikos valdymo planą gali būti įtraukiami vaistai, kuriuose yra ta pati veiklioji medžiaga ir kurie priklauso tam pačiam rinkodaros leidimo turėtojui.
3. Jeigu rizikos valdymo plane numatyti poregistraciniai tyrimai, jame nurodoma, ar tuos tyrimus rinkodaros leidimo turėtojas inicijavo, valdo arba finansuoja savanoriškai, ar vykdydamas nacionalinių kompetentingų institucijų, Agentūros arba Komisijos nustatytus įpareigojimus. Visi poregistraciniai įpareigojimai išvardijami rizikos valdymo plano santraukoje, kartu nurodant jų atlikimo terminus.
31 straipsnis
Rizikos valdymo plano santrauka
1. Rizikos valdymo plano santraukoje, kuri turi būti skelbiama viešai, vadovaujantis Direktyvos 2001/83/EB 106 straipsnio c punktu ir Reglamento (EB) Nr. 726/2004 26 straipsnio 1 dalies c punktu, aprašomi pagrindiniai rizikos valdymo plano aspektai, ypatingą dėmesį skiriant rizikos mažinimo veiklai ir, atsižvelgiant į susijusio vaisto saugumo specifikacijas, pateikiama svarbi informacija apie galimą ir nustatytą riziką bei trūkstama informacija.
2. Jeigu rizikos valdymo planas parengtas dėl kelių vaistų, pateikiama atskira kiekvieno vaisto rizikos vertinimo plano santrauka.
32 straipsnis
Rizikos valdymo plano atnaujinimas
1. Jeigu rinkodaros leidimo turėtojas rizikos valdymo planą atnaujina, tokį atnaujintą rizikos valdymo planą jis pateikia atitinkamai nacionalinėms kompetentingoms institucijoms arba Agentūrai. Rinkodaros leidimo turėtojas, susitaręs atitinkamai su nacionalinėmis kompetentingomis institucijomis arba Agentūra, gali pateikti tik atnaujintus plano modulius. Jei reikia, rinkodaros leidimo turėtojas kompetentingoms institucijoms arba Agentūrai pateikia atnaujintą rizikos valdymo plano santrauką.
2. Kiekvieną kartą pateikiant rizikos valdymo planą nurodomas skirtingas versijos numeris ir data.
33 straipsnis
Rizikos valdymo plano forma
Rizikos valdymo planas pateikiamas I priede nustatyta forma.
VII SKYRIUS
Periodiškai atnaujinami saugumo protokolai
34 straipsnis
Periodiškai atnaujinamų saugumo protokolų turinys
1. Periodiškai atnaujinamame saugumo protokole pateikiami visi turimi duomenys pagrindinį dėmesį skiriant naujai informacijai, gautai nuo paskutinio periodiškai atnaujinamo protokolo galutinio duomenų įrašymo termino.
2. Periodiškai atnaujinamame saugumo protokole nurodomas tikslus vaistą vartojančios populiacijos įvertis įskaitant duomenis apie pardavimų ir receptų išrašymo apimtį. Su tokiu poveikio įverčiu turėtų būti pateikiama faktinio vartojimo kokybinė ir kiekybinė analizė, nurodant, jei reikia, kiek toks vartojimas gali skirtis nuo nurodyto vartojimo, remiantis rinkodaros leidimo turėtojo turimais visais duomenimis, taip pat stebėjimo arba vaistų suvartojimo tyrimų rezultatais.
3. Periodiškai atnaujinamame saugumo protokole pateikiami rizikos mažinimo veiklos, susijusios su pavojingumo ir naudingumo balanso vertinimu, veiksmingumo vertinimo rezultatai.
4. Rinkodaros leidimo turėtojų nereikalaujama periodiškai atnaujinamame saugumo protokole sistemingai pateikti išsamius individualių atvejų sąrašus, įskaitant atvejų aprašymus. Tačiau jie pateikia atvejų aprašymus atitinkamame periodiškai atnaujinamo saugumo protokolo rizikos vertinimo skirsnyje, jeigu jie yra neatsiejama mokslinės signalo analizės dalis arba yra susiję su saugumo probleminiais klausimais atitinkamame rizikos vertinimo skirsnyje.
5. Remdamasis suvestinių saugumo duomenų vertinimu bei pavojingumo ir naudingumo balanso analize rinkodaros leidimo turėtojas periodiškai atnaujinamame saugumo protokole padaro išvadas, ar reikia daryti pakeitimus ir (arba) imtis kitų veiksmų, įskaitant poveikį vaisto (-ų), dėl kurio (-ų) pateiktas periodiškai atnaujinamas saugumo protokolas, patvirtintai charakteristikų santraukai.
6. Jei Direktyvos 2001/83/EB 107c straipsnyje nurodytame Sąjungos orientacinių datų ir teikimo dažnumo sąraše nenurodyta kitaip ar atitinkamai nesutarta su nacionalinėmis kompetentingomis institucijomis ar Agentūra, dėl visų vaistų, kuriuose yra ta pati veiklioji medžiaga ir kurių rinkodaros leidimas suteiktas vienam turėtojui, teikiamas vienas periodiškai atnaujinamas saugumo protokolas. Periodiškai atnaujinamame saugumo protokole nurodomos visos indikacijos, vartojimo būdai, farmacinės formos ir dozavimo režimai, nepaisant to, ar leidimas suteiktas skirtingais pavadinimais ir taikant atskiras procedūras. Jei reikia, su tam tikra indikacija, farmacine forma, vartojimo būdu ir dozavimo režimu susiję duomenys pateikiami atskirame periodiškai atnaujinamo saugumo protokolo skirsnyje, atitinkamai nurodant su saugumu susijusius klausimus.
7. Jei Direktyvos 2001/83/EB 107c straipsnyje nurodytame Sąjungos orientacinių datų ir teikimo dažnumo sąraše nenurodyta kitaip, tais atvejais, kai medžiaga, dėl kurios teikiamas periodiškai atnaujinamas saugumo protokolas, taip pat yra leidžiama naudoti kaip nustatyto vaisto derinio komponentas, rinkodaros leidimo turėtojas dėl veikliųjų medžiagų derinio, kurių rinkodaros leidimas suteiktas vienam turėtojui, pateikia atskirą periodiškai atnaujinamą saugumo protokolą pateikiant su kryžminėmis nuorodomis į periodiškai atnaujinamą (-us) saugumo protokolą (-us) arba pateikia sujungtus duomenis viename iš periodiškai atnaujinamų saugumo protokolų.
35 straipsnis
Periodiškai atnaujinamų saugumo protokolų forma
1. Elektroniniai periodiškai atnaujinami saugumo protokolai teikiami II priede nustatyta forma.
2. Agentūra gali skelbti II priede nustatytų modulių šablonus.
VIII SKYRIUS
Poregistraciniai saugumo tyrimai
36 straipsnis
Taikymo sritis
1. Šis skyrius taikomas neintervenciniams poregistraciniams saugumo tyrimams, kuriuos rinkodaros leidimo turėtojas inicijavo, valdo ir finansuoja vykdydamas nacionalinės kompetentingos institucijos, Agentūros ir Komisijos nustatytus įpareigojimus pagal Direktyvos 2001/83/EB 21a ir 22a straipsnius bei Reglamento (EB) Nr. 726/2004 10 ir 10a straipsnius.
2. Rinkodaros leidimo turėtojas pateikia Direktyvos 2001/83/EB 107n ir 107p straipsniuose nustatytus tyrimo protokolą, galutinės tyrimo ataskaitos reziumė ir galutinę tyrimo ataskaitą anglų kalba, išskyrus tuos atvejus, kai tyrimai turi būti atliekami tik vienoje valstybėje narėje, kuri reikalauja atlikti tyrimą pagal Direktyvos 2001/83/EB 22a straipsnį. Jeigu atliekami pastarieji tyrimai, rinkodaros leidimo turėtojas pateikia tyrimo protokolo antraštės ir reziumė bei galutinės tyrimo ataskaitos reziumė vertimą į anglų kalbą.
3. Rinkodaros leidimo turėtojas užtikrina, kad visa informacija apie tyrimą būtų tvarkoma ir saugoma taip, kad apie ją galėtų būti tiksliai pranešama, kad ją būtų galima aiškinti ir tikrinti apsaugant įrašų apie tiriamuosius konfidencialumą. Rinkodaros leidimo turėtojas užtikrina, kad analizės duomenų rinkinys ir statistinės programos, naudotos galutinėje tyrimo ataskaitoje pateiktiems duomenims generuoti, būtų saugomi elektroninėje laikmenoje ir būtų prieinami auditui bei patikrinimui.
4. Agentūra gali skelbti atitinkamus protokolų, reziumė ir galutinės tyrimo ataskaitos šablonus.
37 straipsnis
Apibrėžtys
Šiame skyriuje vartojamų terminų apibrėžtys:
1) Duomenų rinkimo pradžia- data, kurią tyrimų duomenų rinkinyje pirmą kartą įregistruota informacija apie pirmąjį tiriamąjį arba, jei duomenys naudojami netiesiogiai, duomenų išgavimo pradžios data.
2) Duomenų rinkimo pabaiga- data, nuo kurios galima naudotis visu analizės duomenų rinkiniu.
38 straipsnis
Poregistracinių saugumo tyrimų forma
Neintervencinių poregistracinių saugumo tyrimų protokolai, reziumė ir galutinių tyrimų ataskaitos teikiamos III priede nustatyta forma.
IX SKYRIUS
Baigiamosios nuostatos
39 straipsnis
Duomenų apsauga
Šis reglamentas taikomas nepažeidžiant nacionalinių kompetentingų institucijų ir rinkodaros leidimo turėtojų įsipareigojimų, susijusių su jų atliekamu asmens duomenų tvarkymu pagal Direktyvą 95/46/EB, ar Agentūros įsipareigojimų, susijusių su jos atliekamu asmens duomenų tvarkymu pagal Reglamentą (EB) Nr. 45/2001.
40 straipsnis
Pereinamojo laikotarpio nuostatos
1. Rinkodaros leidimo turėtojų, nacionalinių kompetentingų institucijų ir Agentūros įpareigojimai vartoti 25 straipsnio c-g punktuose nustatytą terminiją taikomi nuo 2016 m. liepos 1 d.
2. 26 straipsnio 2 dalis taikoma nuo 2016 m. liepos 1 d.
3. Rinkodaros leidimo turėtojų įpareigojimas laikytis 29-38 straipsniuose nustatytų formos ir turinio reikalavimų taikomas nuo 2013 m. sausio 10 d.
41 straipsnis
Įsigaliojimas ir taikymas
Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Jis taikomas nuo 2012 m. liepos 10 d.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2012 m. birželio 19 d.