ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 25. února 2011,
kterým se stanoví minimální požadavky na přeshraniční zpracování dokumentů elektronicky podepsaných příslušnými orgány podle směrnice 2006/123/ES Evropského parlamentu a Rady o službách na vnitřním trhu
(oznámeno pod číslem K(2011) 1081)
(Text s významem pro EHP)
(2011/130/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2006/123/ES ze dne 12. prosince 2006 o službách na vnitřním trhu (1), a zejména na čl. 8 odst. 3 této směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Poskytovatelé služeb, jejichž služby spadají do oblasti působnosti směrnice 2006/123/ES, musí být prostřednictvím jednotných kontaktních míst a elektronickými prostředky schopni splnit postupy a formality potřebné pro přístup k jejich činnostem a jejich výkonu. V mezích stanovených v čl. 5 odst. 3 směrnice 2006/123/ES se nadále mohou vyskytovat případy, kdy poskytovatelé služeb musí při plnění takových postupů a formalit předkládat originály dokumentů, ověřené kopie nebo ověřené překlady dokumentů. V takových případech může být nezbytné, aby poskytovatelé služeb předložili dokumenty elektronicky podepsané příslušnými orgány.
(2)
Přeshraniční využití zaručených elektronických podpisů založených na kvalifikovaném osvědčení je usnadněno rozhodnutím Komise 2009/767/ES ze dne 16. října 2009, kterým se stanovují opatření pro usnadnění užití postupů s využitím elektronických prostředků prostřednictvím „jednotných kontaktních míst“ podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/123/ES o službách na vnitřním trhu (2), jež mimo jiné ukládá členským státům povinnost provést posouzení rizik před vyžádáním těchto elektronických podpisů od poskytovatelů služeb a stanoví pravidla pro přijímání zaručených elektronických podpisů založených na kvalifikovaném osvědčení členskými státy, ať již byly vytvořeny prostředky pro bezpečné vytváření podpisu, či ne. Rozhodnutí 2009/767/ES se však nezabývá formáty elektronických podpisů v dokumentech vydaných příslušnými orgány, které musí poskytovatelé služeb při plnění příslušných postupů a formalit předložit.
(3)
Vzhledem k tomu, že příslušné orgány v členských státech v současné době používají k elektronickému podepsání svých dokumentů různé formáty zaručených elektronických podpisů, mohou se přijímající členské státy, které musí tyto dokumenty zpracovat, v důsledku různých použitých formátů podpisu potýkat s technickými obtížemi. Aby mohli poskytovatelé služeb plnit postupy a formality elektronickou cestou i přes hranice, je nutné zajistit, aby členské státy při přijímání dokumentů elektronicky podepsaných příslušnými orgány z jiných členských států technicky podporovaly alespoň některé formáty zaručených elektronických podpisů. Definování určitého počtu zaručených elektronických podpisů, které mají být technicky podporovány přijímajícím členským státem, by umožnilo větší automatizaci a zlepšení přeshraniční interoperability elektronických postupů.
(4)
Členské státy, jejichž příslušné orgány používají jiné formáty elektronického podpisu, než jaké jsou běžně podporovány, mohly zavést ověřovací prostředky umožňující ověření těchto podpisů i za hranicemi. V takovém případě je nutné, aby informace o těchto nástrojích byly snadno přístupné (pokud potřebné informace nejsou obsaženy přímo v elektronických dokumentech, elektronických podpisech nebo nosičích elektronických dokumentů) tak, aby se přijímající členské státy mohly na tyto ověřovací nástroje spolehnout.
(5)
Toto rozhodnutí nemá vliv na stanovení toho, co představuje originál, ověřenou kopii nebo ověřený překlad ze strany členských států. Jeho cíl se omezuje na usnadnění ověřování elektronických podpisů, pokud jsou použity v originálech, ověřených kopiích nebo ověřených překladech, které mají poskytovatelé služeb předložit prostřednictvím jednotných kontaktních míst.
(6)
S cílem umožnit členským státům zavedení nezbytných technických nástrojů je vhodné, aby se toho rozhodnutí použilo od 1. srpna 2011.
(7)
Opatření tohoto rozhodnutí jsou v souladu se stanoviskem výboru pro směrnici o službách,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Referenční formát elektronických podpisů
1. Členské státy zavedou nezbytné technické prostředky, které jim umožní zpracování elektronicky podepsaných dokumentů, jež v rámci plnění postupů a formalit předkládají poskytovatelé služeb prostřednictvím jednotných kontaktních míst, jak je stanoveno v článku 8 směrnice 2006/123/ES, a které jsou podepsány příslušnými orgány jiných členských států pomocí zaručeného elektronického podpisu XML nebo CMS nebo PDF ve formátu BES nebo EPES, který je v souladu s technickými specifikacemi uvedenými v příloze.
2. Členské státy, jejichž příslušné orgány podepisují dokumenty uvedené v odstavci 1 za použití jiných formátů elektronických podpisů, než jsou uvedeny v odstavci 1, oznámí Komisi stávající možnosti ověření, které umožní ostatním členským státům ověřit obdržené elektronické podpisy online, bez poplatku a způsobem, který je srozumitelný pro nerodilé mluvčí, pokud požadované informace nejsou již zahrnuty v dokumentu, elektronickém podpise nebo nosiči elektronického dokumentu. Komise zpřístupní tyto informace všem členským státům.
Článek 2
Použití
Toto rozhodnutí se použije od 1. srpna 2011.
Článek 3
Určení
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 25. února 2011.
KOMISIJOS SPRENDIMAS
2011 m. vasario 25 d.
kuriuo nustatomi būtinieji dokumentų, kompetentingų institucijų pasirašomų elektroniniu būdu pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2006/123/EB dėl paslaugų vidaus rinkoje, tarptautinio tvarkymo reikalavimai
(pranešta dokumentu Nr. C(2011) 1081)
(Tekstas svarbus EEE)
(2011/130/ES)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2006 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2006/123/EB dėl paslaugų vidaus rinkoje (1), ypač į jos 8 straipsnio 3 dalį,
kadangi:
(1)
Paslaugų teikėjai, kurių paslaugoms taikoma Direktyva 2006/123/EB, privalo turėti galimybę per kontaktinius centrus arba elektroninėmis priemonėmis atlikti procedūras ir formalumus, reikalingus norint užsiimti savo veikla ir ją vykdyti. Laikantis Direktyvos 2006/123/EB 5 straipsnio 3 dalyje nustatytų ribų, vis tiek galimi atvejai, kai paslaugų teikėjai, atlikdami tokias procedūras ir formalumus, turi pateikti dokumentų originalus, patvirtintas kopijas arba patvirtintus vertimus. Tais atvejais paslaugų teikėjams gali prireikti pateikti kompetentingų institucijų elektroniniu būdu pasirašytus dokumentus.
(2)
Sąlygos tarptautiniu mastu naudoti saugius elektroninius parašus su kvalifikuotu sertifikatu pagerinamos 2009 m. spalio 16 d. Komisijos sprendimu 2009/767/EB, kuriuo pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2006/123/EB dėl paslaugų vidaus rinkoje (2) nustatomos priemonės procedūroms, atliekamoms naudojantis elektroninėmis priemonėmis ir kontaktinių centrų paslaugomis, palengvinti; šiuo sprendimu, inter alia, valstybės narės įpareigojamos atlikti rizikos vertinimus prieš tai, kai jos pareikalauja, kad paslaugų teikėjai naudotų tokius elektroninius parašus, ir nustatomos taisyklės, kaip valstybės narės turėtų priimti saugius elektroninius parašus, grindžiamus kvalifikuotais sertifikatais ir sukurtus naudojant saugią parašų kūrimo priemonę arba jos nenaudojant. Tačiau, Sprendime 2009/767/EB nesprendžiamas klausimas dėl elektroninių parašų formato kompetentingų institucijų išduotuose dokumentuose, kuriuos, atlikdami atitinkamas procedūras ir formalumus, turi pateikti paslaugų teikėjai.
(3)
Kadangi valstybių narių kompetentingos institucijos savo dokumentams elektroniniu būdu pasirašyti dabar naudoja skirtingų formatų saugius elektroninius parašus, šiuos dokumentus gaunančios ir juos tvarkyti turinčios valstybės narės dėl naudojamų parašų formatų įvairovės gali patirti techninių sunkumų. Kad paslaugų teikėjai galėtų tarpvalstybines procedūras ir formalumus atlikti elektroninėmis priemonėmis, valstybėms narėms, gaunančioms kitų valstybių narių kompetentingų institucijų elektroniniu būdu pasirašomus dokumentus, turėtų būti sudarytos techninės sąlygos priimti bent jau keleto formatų elektroninius parašus. Apibrėžus tam tikrus saugių elektroninių parašų formatus, kuriems priimti gaunančioje valstybėje narėje turi būti sudarytos techninės sąlygos, būtų užtikrinta didesnė automatizacija ir padidintas tarpvalstybinis elektroninių procedūrų tarpusavio sąveikumas.
(4)
Valstybės narės, kurių kompetentingos institucijos naudoja ne visuotinai priimtus elektroninių parašų formatus, gali būti įgyvendinusios patvirtinimo priemones, leidžiančias patikrinti jų parašus ir tarpvalstybiniu mastu. Todėl, kad dokumentus gaunančios valstybės narės galėtų pasitikėti šiomis patvirtinimo priemonėmis, reikia užtikrinti, kad informacija apie jas būtų lengvai prieinama, nebent reikiama informacija tiesiogiai įtraukta į elektroninius dokumentus, elektroninius parašus arba elektroninių dokumentų laikmenas.
(5)
Šis sprendimas neturi poveikio valstybių narių sprendimui, kas yra originalas, patvirtinta kopija ar patvirtintas vertimas. Jo tikslas - tik pagerinti galimybę tikrinti elektroninius parašus, jeigu jie naudojami originaluose, patvirtintose kopijose arba patvirtintuose vertimuose, kuriuos paslaugų teikėjams gali tekti pateikti per kontaktinius centrus.
(6)
Siekiant valstybėms narėms sudaryti sąlygas įgyvendinti reikiamas technines priemones, tikslinga šį sprendimą taikyti nuo 2011 m. rugpjūčio 1 d.
(7)
Šiame sprendime numatytos priemonės atitinka Paslaugų direktyvos komiteto nuomonę,
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
Orientacinis elektroninių parašų formatas
1. Valstybės narės įgyvendina reikiamas technines priemones, leidžiančias joms tvarkyti elektroniniu būdu pasirašytus dokumentus, kuriuos, atlikdami procedūras ir formalumus, per kontaktinius centrus pateikia paslaugų teikėjai, kaip numatyta Direktyvos 2006/123/EB 8 straipsnyje, ir kuriuos BES arba EPES formato saugiu XML, CMS arba PDF elektroniniu parašu, atitinkančiu priede išdėstytas technines specifikacijas, yra pasirašiusios kitų valstybių narių kompetentingos institucijos.
2. Valstybės narės, kurių kompetentingos institucijos 1 dalyje nurodytus dokumentus pasirašo ne šioje dalyje patvirtintų formatų elektroniniais parašais, praneša Komisijai apie esamas patvirtinimo galimybes, kuriomis pasinaudodamos kitos valstybės narės gautus elektroninius parašus gali nemokamai patvirtinti internetu asmenims, kuriems tai nėra gimtoji kalba, suprantamu būdu, nebent reikiama informacija jau įtraukta į dokumentą, elektroninį parašą arba elektroninio dokumento laikmeną. Komisija perduos tą informaciją visoms valstybėms narėms.
2 straipsnis
Taikymas
Šis sprendimas taikomas nuo 2011 m. rugpjūčio 1 d.
3 straipsnis
Adresatai
Šis sprendimas skirtas valstybėms narėms.
Priimta Briuselyje 2011 m. vasario 25 d.