ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 6. července 2010
o opatření C 48/2007 (ex NN 60/07) provedeném Polskem ve prospěch podniků WRJ a WRJ-Serwis
(oznámeno pod číslem K(2010) 4476)
(Pouze polské znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2010/612/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
s ohledem na protokol č. 8 k smlouvě o restrukturalizaci polského ocelářského průmyslu (1),
poté, co vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek v souladu s uvedenými články (2) a s ohledem na tyto připomínky,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
(1)
Komise byla upozorněna na nesrovnalosti na trhu s ocelovými trubkami v Polsku, které byly zjištěny během kontroly restrukturalizace polského ocelářského průmyslu. Po přistoupení Polska do EU byly z moci úřední provedeny kontroly týkající se podpory podniku Walcownia Rur Jedność Sp. z o.o. (dále jen „podnik WRJ“) a podniku WRJ-Serwis Sp. z o.o. (dále jen „podnik WRJ-Serwis“). Prostřednictvím dopisů ze dne 6. dubna 2005, 4. srpna 2005, 3. listopadu 2005, 4. května 2006, 17. listopadu 2006 a 11. července 2007 požádala Komise polské orgány o informace. Polské orgány odpověděly dopisy ze dne 7. června 2005, 29. září 2005, 2. prosince 2005, 18. května 2006, 31. května 2006, 10. ledna 2007 a 3. srpna 2007.
(2)
Dopisem ze dne 23. října 2007 informovala Komise Polsko o svém rozhodnutí zahájit řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie („SFEU“) (3) ohledně několika opatření poskytnutých podnikům WRJ a WRJ-Serwis.
(3)
Rozhodnutí Komise o zahájení řízení bylo zveřejněno dne 24. listopadu 2007 v Úředním věstníku Evropské unie (4). Komise vyzvala zúčastněné strany, aby jí k dotčeným opatřením podaly případné připomínky.
(4)
Komise obdržela připomínky od jedné zúčastněné strany. Postoupila je Polsku, aby na ně mohlo reagovat. Připomínky Polska obdržela Komise dopisem ze dne 16. února 2009. K zahájení formálního vyšetřovacího řízení se Polsko vyjádřilo dopisy ze dne 21. ledna 2008 a ze dne 1. února 2008.
(5)
Dne 16. února 2009 si Komise vyžádala další informace, které jí Polsko poskytlo dopisem ze dne 4. června 2009.
2. PODROBNÝ POPIS OPATŘENÍ
2.1 Příjemci
2.1.1 Podnik WRJ
(6)
Podnik WRJ sídlí v Katovicích a pro správní účely zaměstnává 12 osob. 40,736 % podílu v podniku vlastní podnik Towarzystwo Finansowe Silesia Sp. z o.o. (dále jen „TFS“), který je z 99,6 % ve vlastnictví státu. Dalších 7,235 % akcií vlastní podnik Walcownia Rur Silesia S.A. (dále jen „Walcownia Rur Silesia“), dceřiná společnost ve stoprocentním vlastnictví podniku TFS.
(7)
Dalšími akcionáři jsou:
-
PIW Enpol Sp. z o.o. (19,009 % obchodních podílů),
-
Polskie Górnictwo Naftowe a Gazownictwo S.A. (8,3 % akcií),
-
Kulczyk Privatstiftung (4,533 % akcií),
-
Huta Jedność (0,817 % akcií),
-
a řada dalších menšinových akcionářů, kteří vlastní akcie v řádu od 0,004 % do 3,4 %.
(8)
Podnik WRJ byl založen v roce 1995 s cílem vystavět novou válcovnu bezešvých ocelových trubek s výrobní kapacitou 160 tisíc tun ročně (dále jen „projekt WRJ“).
(9)
Výstavbu válcovny bezešvých ocelových trubek s výrobní kapacitou 400 tisíc tun zahájil v roce 1978 původně podnik Huta Jedność. Výstavba byla přerušena v roce 1980 v souvislosti s pozastavením státních dotací. Po několika pokusech o obnovení projektu podal podnik Huta Jedność návrh na vyhlášení konkurzu včetně likvidace majetku, tento návrh zamítl soud. V současnosti je podnik Huta Jedność společností v likvidaci, která jiným subjektům pronajímá svůj výrobní majetek a poskytuje zásobovací služby.
(10)
Projekt WRJ představoval části infrastruktury i část strojů a vybavení, které pro účely původního projektu shromáždil podnik Huta Jedność, a měl být realizován na pozemku, který předtím vlastnil podnik Huta Jedność. K účasti na projektu, který byl zahájen v roce 1997, byli přizváni noví investoři. Realizace projektu byla přerušena v roce 2001 a od té doby se z něj investoři stáhli. Zdá se, že přestože bylo vykonáno 86 % prací, podnik WRJ nikdy nezahájil výrobu.
(11)
Dne 4. září 2007 podal podnik Walcownia Rur Silesia, dceřiná společnost ve stoprocentním vlastnictví podniku TFS, která byla založena s cílem konsolidovat polské odvětví výroby ocelových trubek (viz níže uvedený 15. až 17. bod odůvodnění), insolvenční návrh vztahující se na podnik WRJ včetně likvidace majetkové podstaty. Dne 23. ledna 2008 prohlásil okresní soud v Katovicích úpadek podniku WRJ, nařídil likvidaci majetkové podstaty a jmenoval správce konkurzní podstaty. Zdá se, že v rámci insolvenčního řízení dosud nebyl prodán žádný majetek podniku.
2.1.2 Podnik WRJ-Serwis
(12)
Podnik WRJ-Serwis byl založen v roce 2001 prostřednictvím přeměny podniku Zakład Usług Energomechanicznych „Jedność“ S.A. založeného v roce 1999. Jeho akcionáři jsou podniky TFS (54,66 % akcií), PIW ENPOL Sp. z o.o. (36,77 % akcií), Commplex Sp. z o.o. (8,29 % akcií) a Huta Jedność (0,28 % akcií).
(13)
Původním účelem podniku WRJ-Serwis byla realizace části projektu WRJ a také lepší podmínky pro přijetí úvěru. Avšak podnik WRJ-Serwis investovat nezačal, naopak, poté co podnik Huta Jedność ukončil na začátku roku 2004 výrobu v tažírně, vyrábí od května roku 2004 ocelové bezešvé trubky tažené za studena. Při této činnosti využívá podnik majetek, který si původně pronajal od podniku Huta Jedność. Zmíněný majetek poté převzal podnik ING Bank Śląski S.A. a nakonec podnik Walcownia Rur Silesia. Kromě toho získal podnik WRJ-Serwis 9/10 práv na trvalé užívání pozemku, na kterém je projekt WRJ umístěn, a také 9/10 vlastnického práva k budovám postaveným na tomto pozemku.
(14)
Poté co podnik Walcownia Rur Silesia převzal výrobu ocelových trubek v tažírně, ukončil podnik WRJ-Serwis v dubnu 2008 provoz.
2.1.3 Konsolidace podniků WRJ a WRJ-Serwis a pokusy o jejich privatizaci
(15)
V roce 2004 začal podnik TFS hledat pro podniky WRJ a WRJ-Serwis strategického investora. V roce 2005 byly zúčastněné strany vyzvány k předložení nabídek, dvě z nich tak učinily. Nakonec byla s jedním z předkladatelů nabídky uzavřena rámcová dohoda o nabytí majetku podniků WRJ a WRJ-Serwis nezatíženého břemenem, která však byla v říjnu roku 2006 vypovězena z důvodu nesplnění podmínek dohody. V prosinci 2006 zahájil podnik TFS nové nabídkové řízení, žádná závazná nabídka však nebyla předložena.
(16)
Po dalším nabídkovém řízení vypsaném v roce 2007 se podnik TFS rozhodl podniky WRJ a WRJ-Serwis konsolidovat, a usnadnit tak jejich privatizaci. Za tímto účelem vytvořila dva nové podniky, a to podnik FEREX Sp. z o.o. (dále jen „FEREX“) a podnik Walcownia Rur Silesia. Podnik TES vlastní 100 % akcií obou podniků. Prostřednictvím podniku Walcownia Rur Silesia a podniku FEREX získal podnik TFS potřebný majetek k realizaci projektu WRJ a rovněž převzal dluhy podniků WRJ a WRJ-Serwis:
a)
Podnik Walcownia Rur Silesia se stal věřitelem podniku WRJ tím, že od bankovního konsorcia získal jeho pohledávky ve výši 168 940 469 PLN, resp. od podniku Staleexport jeho pohledávky ve výši 95 595 057 PLN. Kromě toho zakoupil podnik Walcownia Rur Silesia od bankovního konsorcia, v jehož čele stojí banka ING Bank Śląski, movitý majetek tažírny.
b)
Také podnik FEREX se stal věřitelem podniku WRJ tím, že od bank získal jeho pohledávky ve výši 142 941 270,43 PLN zajištěné hypotékou na pozemek patřící podnikům WRJ i WRJ-Serwis.
(17)
V srpnu 2008 se polské orgány znovu pokusily prodat podniky WRJ, WRJ-Serwis, FEREX a Walcownia Rur Silesia. Podniky TFS a Walcownia Rur Silesia vyzvaly zúčastněné strany k účasti na jednání za účelem společné koupě majetku podniku Walcownia Rur Silesia, základního kapitálu podniku FEREX, pohledávek podniku TFS vůči podniku FEREX a podílů podniku TFS v kapitálu podniku WRJ-Serwis. Toto řízení skončilo 15. ledna 2009 a nevedlo ke koupi žádného nabízeného majetku.
2.2 Posuzovaná opatření
(18)
Podporu udělenou podniku WRJ představují kapitálové investice ze strany podniku TFS (2.2.1), záruky poskytnuté podnikem TFS (2.2.2) a jistoty poskytnuté ze státní pokladny (2.2.3). Finanční pomoc udělenou podniku WRJ-Serwis představují kapitálové investice podniku TFS (2.2.4).
2.2.1 Kapitálové investice podniku TFS do podniku WRJ
(19)
K první kapitálové investici podniku TFS do podniku WRJ došlo dne 26. června 2002, kdy se akcionáři podniku WRJ rozhodli navýšit základní kapitál podniku. Výměnou za pohledávky obdržel podnik TFS akcie v nominální hodnotě 15 milionů PLN. Dotčené pohledávky ve výši 15 milionů PLN dlužily podniku TFS podniky Huta Andrzej a Huta Katowice. Navýšení kapitálu bylo zaregistrováno a současně nabylo účinnosti dne 22. listopadu 2002.
(20)
Podruhé byl základní kapitál navýšen dne 17. ledna 2003, kdy se ho akcionáři podniku WRJ rozhodli opětovně navýšit. Výměnou za pohledávky, které podniku TFS dlužil podnik WRJ získal podnik TFS akcie v nominální hodnotě 40 milionů PLN (přeměna dluhu na kmenové akcie). Pohledávky v nominální hodnotě 40 milionů PLN převzal podnik TFS od podniku ING Bank Śląski S.A. dříve, v prosinci 2002. Navýšení kapitálu bylo zaregistrováno a současně nabylo účinnosti dne 25. srpna 2003.
2.2.2 Záruky poskytnuté podnikem TFS ve prospěch podniku WRJ
(21)
V roce 2001 poskytl podnik TFS záruky, které do částky 5 milionů PLN pokrývaly půjčku ve výši 20 milionů PLN. Tuto půjčku poskytl podniku WRJ v roce 1999 Vojvodský fond na ochranu životního prostředí a vodního hospodářství (Wojewódzki Fundusz Ochrony Środowiska i Gospodarki Wodnej).
(22)
V roce 2001 poskytl podnik TFS také záruky, které do částky 50 milionů PLN pokrývaly půjčku ve výši 115 milionů PLN. Tuto půjčku poskytl podniku WRJ v roce 1996 Státní fond na ochranu životního prostředí a vodního hospodářství (Narodowy Fundusz Ochrony Środowiska i Gospodarki Wodnej).
2.2.3 Státní záruky poskytnuté ve prospěch podniku WRJ
(23)
Dne 14. října 1997 byly poskytnuty státní záruky, které pokrývaly 45 % celkové částky a úroky ze dvou půjček v celkové výši 262,5 milionů PLN. Tyto půjčky tvořily úvěr v cizí měně i úvěr ve zlotých a v roce 1997 je poskytlo bankovní konsorcium.
(24)
Podpisem příslušných dokumentů navýšila vláda dne 2. ledna 2003 státní záruky až do 55 %. K navýšení záruk nedošlo.
2.2.4 Kapitálové investice podniku TFS do podniku WRJ-Serwis
(25)
V prosinci 2003 uskutečnil podnik TFS kapitálovou investici do podniku WRJ-Serwis s cílem získat zde většinový podíl, který by mu umožnil převzít kontrolu nad projektem WRJ. Rozhodnutím z prosince 2003 souhlasili akcionáři podniku WRJ-Serwis s tím, že podnik TFS akcie získá. Akcie měly nominální hodnotu 7 910 000 PLN. Podnik TFS získal akcie především výměnou za pohledávky, které měl u podniku Huta Jedność. Tyto pohledávky byly přeneseny na podnik WRJ-Serwis. Výměnou za akcie zaplatil podnik v hotovosti 890 000 PLN a přispěl formou věcného plnění (kovové piliny z podniku Huta Jedność určené k dalšímu zpracování v převodní hodnotě 450 000 PLN). Dohoda o získání akcií byla podepsána dne 8. června 2004. Navýšení kapitálu bylo zaregistrováno až dne 17. srpna 2007.
(26)
Současně s podnikem TFS získal akcie v navýšeném základním kapitálu jeden z dosavadních akcionářů, podnik PIW Enpol Sp. z o.o., a nový akcionář podnik Commplex Sp. z o.o. (v obou případech se jedná o soukromé společnosti). Podniky získaly akcie tím, že převedly pohledávky podniku Huta Jedność na podnik WRJ-Serwis.
3. DŮVODY K ZAHÁJENÍ FORMÁLNÍHO VYŠETŘOVACÍHO ŘÍZENÍ
(27)
Jak uvádí bod odůvodnění č. 3, dne 23. října 2007 přijala Komise rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení (dále jen „rozhodnutí o zahájení řízení“). V rozhodnutí o zahájení řízení vyjádřila Komise předběžně názor, že je orgánem, kterému přísluší o věci rozhodnout, a že dotčené opatření představuje státní podporu, která je neslučitelná s vnitřním trhem.
3.1 Použitelné právní předpisy a pravomoc Komise
(28)
V rozhodnutí o zahájení řízení došla Komise k závěru, že se články 107 a 108 SFEU (tehdy články 87 a 88 Smlouvy o ES) obvykle nevztahují na podporu, která byla poskytnuta ještě před přistoupením a která se po přistoupení již neuplatňuje. Avšak ustanovení protokolu č. 8 o restrukturalizaci polského ocelářského průmyslu (dále jen „protokol č. 8“) smlouvy o přistoupení lze považovat za lex specialis podle článků 107 a 108 SFEU, kterou se kontrola státní podpory podle SFEU rozšiřuje na veškerou podporu poskytnutou na restrukturalizaci polského ocelářského průmyslu v letech 1997 až 2006. V souladu s tím by Komise v zásadě byla k posouzení takové podpory oprávněna.
(29)
Pokud jde o otázku, zda jsou výrobci trubek, jako jsou podniky WRJ a WRJ-Serwis, součástí „ocelářského průmyslu“ pro účely protokolu č. 8, vzala Komise v úvahu následující: protokol č. 8 vycházel z vnitrostátního programu restrukturalizace (program „Restrukturalizace a rozvoj ocelářského průmyslu v Polsku“, dále jen „VPR“). Oblast působnosti VPR a protokolu č. 8 nebyla omezena na oblast působnosti přílohy 1 Smlouvy o založení Evropského společenství uhlí a oceli (dále jen „Smlouva o ESUO“), ale vztahovala se rovněž na některá odvětví ocelářského průmyslu, jako jsou odvětví výroby bezešvých trubek a velkých svařovaných trubek.
(30)
Podle rozhodnutí o zahájení řízení byl zmíněný výklad v souladu s: za prvé s definicí odvětví ocelářského průmyslu v rámci pravidel EU o státní podpoře, konkrétně definicí v příloze B o víceodvětvovém rámci (5). za druhé vycházel z VPR, jehož příjemci byli z poloviny výrobci trubek. Podnik Huta Jedność, předchůdce podniků WRJ a WRJ-Serwis, se skutečně účastnil zmíněného programu restrukturalizace a několikrát byl v návrhu VPR také přímo zmíněn. Protože se v té době v důsledku konkurzu v roce 2002 očekávala jeho likvidace, nebyl nakonec za možného příjemce uznán.
(31)
V důsledku toho došla Komise k závěru, že zákaz poskytnutí podpory, na kterou se nevztahuje ani VPR, ani protokol č. 8, platí pro podnik Huta Jedność i podniky WRJ a WRJ-Serwis.
3.2 Existence státní podpory
(32)
Pokud jde o investice podniku TFS do podniku WRJ a jistoty, které podnik TFS poskytl, vyjádřila Komise silné pochybnosti o tom, zda by splnily požadavky na zásadu investora v tržním hospodářství. V době přijetí opatření se podnik WRJ potýkal s těžkostmi, a sám by nebyl schopen shromáždit na kapitálovém trhu finanční prostředky. Kromě toho vyjádřila Komise pochybnosti o tom, zda by došlo k dostatečné návratnosti investic. Podle názoru Komise by také bylo stěží možné odůvodnit investice skutečností, že podnik TFS hodlal v budoucnu zprivatizovat podnik WRJ.
(33)
Pokud jde o státní záruky pro podnik WRJ, upozornila Komise na to, že není jasné, zda v době jejich poskytnutí, tj. v roce 1997, byl podnik WRJ v obtížné situaci. Na druhou stranu, pokud jde o navýšení záruk v roce 2003, bylo možné se domnívat, že podnik WRJ byl v obtížích. V té souvislosti vyjádřila Komise pochybnosti o tom, zda bylo navýšení záruk v souladu se zásadou investora v tržním hospodářství.
(34)
Pokud jde o investice podniku TFS do podniku WRJ-Serwis, vyjádřila Komise pochybnosti o tom, zda by splnily požadavky zásady investora v tržním hospodářství. Komise upozornila na skutečnost, že byl podnik v roce 2003 nacházel v obtížích, a je proto nejisté, zda by návratnost investic byla přiměřená.
3.3 Slučitelnost státní podpory s vnitřním trhem
(35)
Komise nezjistila žádné důvody, na jejichž základě by bylo možné považovat případnou státní podporu za slučitelnou s vnitřním trhem, neboť investice do ocelářského průmyslu i restrukturalizační podpora v letech 1997-2006 byly podle protokolu č. 8 zakázány - v souladu s pravidly EU pro státní podporu.
4. PŘIPOMÍNKY POLSKA K ROZHODNUTÍ O ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ
(36)
Dopisy ze dne 21. ledna 2008 a 1. února 2008 předložilo Polsko své připomínky k rozhodnutí o zahájení řízení. V dopisech vyjádřilo Polsko svůj nesouhlas s tím, jak Komise vyložila protokol č. 8, a trvalo na tom, že dotčená opatření nepředstavovala státní podporu.
4.1 Použitelné právní předpisy a pravomoc Komise
(37)
Polsko se domnívá, že protokol č. 8 představuje výjimku od pravidla nevměšování se týkající se poskytování státní podpory před přistoupením, a není tedy možné ho vykládat zobecňujícím způsobem.
(38)
Zaprvé zdůrazňuje, že se příloha 1 protokolu 2 Evropské dohody zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Polskou republikou na straně druhé (6) (dále jen „protokol 2 Evropské dohody“) nevztahovala ani na výrobce trubek, ani na jejich výrobky, a že tedy nespadaly do oblasti její působnosti.
(39)
Zadruhé zdůrazňuje, že zákaz poskytování státní podpory výrobcům trubek byl v členských státech zaveden dne 24. července 2002, kdy vstoupila v platnost příloha B k víceodvětvovému rámci, která vymezuje oblast působnosti termínu „ocelářského průmyslu“. V souladu s touto definicí bylo odvětví trhu s bezešvými trubkami a velkými svařovanými trubkami součástí „ocelářského průmyslu“. V souladu s tím se VPR, který v roce 2003 schválila Komise, a protokol č. 8 vztahovaly také na výrobce trubek. Dříve, kdy platila Smlouva o ESUO, nebylo odvětví trhu s ocelovými trubkami zohledněno.
(40)
Polsko je toho názoru, že protokol č. 8 má být vykládán v tom smyslu, že před 24. červencem 2002 nepodléhalo poskytnutí podpory výrobcům trubek kontrole Komise. To se týká rovněž veškerých intervencí, které byly uskutečněny předtím, než v platnost vstoupila smlouva o přistoupení. Od té doby se na výrobce trubek zmíněná omezení vztahovala.
(41)
Pokud jde o příjemce podpory, lze podnik WRJ-Serwis označit za výrobce oceli až od roku 2004, kdy začal využívat vybavení tažírny. Do té doby nemohly být státní intervence považovány za státní podporu ve prospěch ocelářského průmyslu.
(42)
Kromě toho Polsko upozorňuje na skutečnost, že projekt WRJ není pokračovatelem dřívějšího projektu Huta Jedność.
4.2 Existence státní podpory
(43)
Polsko navíc tvrdí, že třebaže je podnik TFS kontrolovaný státem, funguje v souladu s tržními principy s cílem přinést zisk. Opatření, které Polsko učinilo ve prospěch podniků WRJ a WRJ-Serwis, nebylo výsledkem žádné zvláštní kontroly či dozoru ze strany státu. V této souvislosti nebylo nutné, aby stát provedl kontrolu ve smyslu rozsudku ve věci Stardust Marine (7).
(44)
Pokud jde o navýšení kapitálu podniku WRJ a záruk poskytnutých podnikem TFS, Polsko se domnívá, že podnik TFS do projektu WRJ neinvestoval žádné významné částky. Výměna pohledávek za podíly v podniku WRJ byla tedy z ekonomického hlediska rozumnější než jejich vymáhání. Mimo to v době, kdy podnik TFS investoval do podniku WRJ, vlastnil obchodní plány, které dokládaly rentabilitu projektu WRJ. Také bankovní konsorcium bylo ochotné poskytnout podniku WRJ další finanční prostředky. Podnik TFS tedy postupoval jako investor jednající podle zásad tržního hospodářství.
(45)
Polsko se domnívá, že navýšení státních záruk ve prospěch podniku WRJ bylo slučitelné se zásadou investora v tržním hospodářství, neboť bylo zajištěno hodnotnou zástavou a podnik WRJ za navýšení záruk zaplatil do státní pokladny částku odpovídající tržní sazbě. Podmínkou poskytnutí záruk navíc bylo, že banky opět začnou financovat projekt WRJ, k čemuž nedošlo. V důsledku toho nebyly záruky nikdy navýšeny a Polsko má za to, že podnik WRJ z nich neměl žádný prospěch.
(46)
Kapitálovou investici v podniku WRJ-Serwis považuje Polsko za slučitelnou se zásadou investora v tržním hospodářství. Zaprvé, s výjimkou podniku TFS získali akcie soukromí akcionáři. Zadruhé, nebyl podnik WRJ-Serwis nebyl podnik ve finančních obtížích a podnik TFS učinil rozhodnutí v očekávání zisku, který mu měl podnik WRJ-Serwis v budoucnu přinést. Mimo to byl podnik TFS schopen převzít kontrolu nad podnikem WRJ-Serwis, tak i nad nemovitostmi, na kterých byl projekt WRJ stavěn.
(47)
Pokud jde o konsolidaci podniků WRJ a WRJ-Serwis, je Polsko pevně přesvědčeno o tom, že to byl jediný způsob, jak umožnit rychlé převzetí a ukončení projektu WRJ ze strany soukromého investora a zároveň zajistit maximální návratnost kapitálu, který do té doby investoval stát.
5. PŘIPOMÍNKY ZÚČASTNĚNÝCH STRAN
(48)
Komise obdržela připomínky od jedné třetí zúčastněné strany, která se důrazně postavila proti dotacím poskytnutým Polskem. Dotčená strana připomíná, že na výrobu trubek se Smlouva o ESUO nikdy nevztahovala a že průmysl s trubkami měl provést restrukturalizaci na vlastní náklady, bez státní podpory. Schválení podpory v tomto případě by ohrozilo evropský průmysl s trubkami. Zúčastněná strana rovněž tvrdí, že schválení podpory by mohlo ohrozit její snahy prokázat, že některé země dovážející trubky je dováží do EU za dumpingové a dotované ceny. A konečně zúčastněná strana tvrdí, že se evropský průmysl s bezešvými ocelovými trubkami tehdy nacházel ve zvláštní hospodářské situaci, neboť v Evropě existovala nadbytečná kapacita a potřeba trubky ve velkém množství vyvážet za situace, kdy v roce 2007 vzrostl jejich dovoz z Číny.
6. PŘIPOMÍNKY POLSKA K POSTŘEHŮM ZÚČASTNĚNÉ STRANY
(49)
Polsko obdrželo připomínky zúčastněné strany a dne 16. února 2009 na ně odpovědělo. Polsko podporuje názor, že na trhu s trubkami je potřeba transparentní zásady pro spravedlivou hospodářskou soutěž.
(50)
Polsko souhlasí s míněním třetí strany, že se na výrobu trubek Smlouva o ESUO nikdy nevztahovala, a znovu opakuje, že se výrobci trubek stali součástí „odvětví ocelářského průmyslu“ až poté, co dne 24. července 2002 vstoupil v platnost víceodvětvový rámec. V souladu s tím platí zákaz státní podpory ve prospěch odvětví výroby trubek až ode dne 24. července 2002, kdy vstoupila v platnost „rozšířená“ definice odvětví ocelářského průmyslu.
(51)
Mimo to Polsko opakuje, že podnik WRJ nikdy nezačal vyrábět a podnik WRJ-Serwis ukončil výrobu v roce 2008. Polsko opět zdůrazňuje, že podniku WRJ nikdy neposkytlo státní dotace.
7. POSOUZENÍ OPATŘENÍ
7.1 Použitelné právní předpisy a pravomoc Komise
(52)
Dotčené opatření bylo poskytnuto před přistoupením Polska k Evropské unii, tj. před 1. květnem 2004. Články 107 a 108 SFEU se v podstatě nevztahují na podporu, která byla poskytnuta před přistoupením a která se po přistoupení neuplatňovala (8). Odchylně od tohoto obecného pravidla - a tedy výjimečně - je Komise na základě protokolu č. 8 smlouvy o přistoupení oprávněna k přezkoumání státní podpory poskytnuté Polskem před přistoupením k EU v souvislosti s restrukturalizací polského ocelářského průmyslu.
7.1.1 Protokol č. 8 jako lex specialis
(53)
Protokol č. 8 obsahuje ustanovení, které dovoluje Polsku dokončit restrukturalizaci ocelářského průmyslu zahájené ještě před přistoupením. Restrukturalizace polského ocelářského průmyslu byla zahájena před přistoupením na základě protokolu č. 2 Evropské dohody a pokračovala v souladu s rozhodnutím Rady přidružení EU-Polsko (dále jen „rozhodnutí Rady přidružení“) (9).
(54)
Protokol č. 2 Evropské dohody poskytl Polsku pětiletou dobu odkladu, od roku 1992 až do konce roku 1996, během kterého smělo Polsko pro účely restrukturalizace svého ocelářského průmyslu využít veřejnou pomoc.
(55)
Rozhodnutím Rady přidružení byla tato doba odkladu prodloužena na dalších osm let, počínaje 1. lednem 1997, nebo do přístupu Polska k EU. V tomto období mohlo Polsko - výjimečně -, pokud šlo o „výrobky z oceli“, poskytovat pro účely restrukturalizace státní podporu za podmínek uvedených v protokolu č. 2 Evropské dohody (jejich uplatňování bylo prodlouženo rozhodnutím Rady přidružení) a na základě VPR, který Polsko předložilo Komisi v dubnu 2003. Poté co Komise VPR posoudila, schválily polský návrh v červenci 2003 členské státy (10).
(56)
Protokol 8 umožňuje Komisi sledovat po přistoupení Polska k EU státní podporu, kterou Polsko poskytuje ocelářského průmyslu na základě protokolu 2 Evropské dohody (a dále v souladu s rozhodnutím Rady přidružení) a na základě VPR. Protokol 8 navíc opravňuje Komisi požadovat zpět podporu, která byla poskytnuta v rozporu s protokolem 2 Evropské dohody a VPR. V důsledku toho je protokol č. 8 lex specialis, který výjimečně a odchylně od obecného režimu umožňuje se zpětnou působností kontrolu a přezkoumání státní podpory poskytnuté polskému ocelářského průmyslu před přistoupením Polska k EU. To potvrdil soud, který shledal, že protokol č. 8 představuje lex specialis ve vztahu k článkům 87 ES a 88 ES, které rozšiřuje kontrolu státních podpor prováděnou Komisí na základě Smlouvy ES na podpory poskytnuté ve prospěch reorganizace polského ocelářského průmyslu v období od roku 1997 do roku 2003 (11).
7.1.2 Oblast působnosti pravomoci Komise v souvislosti s kontrolou se zpětnou působností podle protokolu č. 8
(57)
V souvislosti s aktuálním řízením musí Komise posoudit, zda se oblast působnosti pravomoci týkající se kontroly se zpětnou působností, kterou zmiňuje 53. až 56. bod odůvodnění, vztahuje také na opatření, která Polsko poskytlo výrobcům trubek před přistoupením k EU. Za tím účelem musí být vyjasněny právní základy, které se v této věci uplatňují, tj. protokol č. 8 v souvislosti s protokolem č. 2 Evropské dohody a rozhodnutí Rady přidružení, aby bylo možné určit, zda se jejich ustanovení vztahují na opatření poskytnutá polským výrobcům trubek před přistoupením Polska k EU.
(58)
Obecnou právní zásadou při výkladu právní předpisů lex specialis, které představují výjimku od obecných právních předpisů, je, že se vykládají v úzkém slova smyslu. Z přísného výkladu výše zmíněných právních základů (viz níže uvedený 59. až 65. bod odůvodnění) vyplývá, že pravomoc Komise týkající se výjimečné kontroly se zpětnou působností je omezena na opatření poskytnutá výrobcům ESUO před přistoupením, to znamená, že se pravomoc nevztahuje na opatření poskytnutá výrobcům trubek.
7.1.3 Výklad právních základů
(59)
Body 12 a 18 protokolu č. 8 stanoví pravomoc Komise týkající se kontroly a kontroly se zpětnou působností v souvislosti s podporou poskytnutou polskému ocelářského průmyslu před přistoupením. Podle bodu 12 byly Komise i Rada až do roku 2006 oprávněny podrobně dohlížet na provádění VPR v období před přistoupením a po něm. Podle bodu 18 je Komise oprávněna požadovat při porušení podmínek stanovených v tomto protokolu vrácení jakékoli poskytnuté podpory.
(60)
Bod 1 protokolu č. 8 stanoví, že státní podpora, která byla Polskem poskytnuta za účelem restrukturalizace „vymezených částí polského ocelářského průmyslu“ se považuje za slučitelnou se společným trhem za těchto podmínek: „období stanovené v čl. 8 odst. 4 protokolu č. 2 o výrobcích ESUO k Evropské dohodě (…) bylo prodlouženo do dne přistoupení“; podmínky uvedené v VPR jsou zohledněny; podmínky uvedené v protokolu č. 8 jsou splněny a „žádná podpora nemá být polskému ocelářskému průmyslu vyplacena po přistoupení“.
(61)
Bod 2 protokolu č. 8 stanoví, že restrukturalizace polského ocelářského průmyslu, tak jak je popsána v jednotlivých obchodních plánech podniků uvedených v příloze 1, bude zakončena nejpozději do 31. prosince 2006. Bod 3 protokolu č. 8 stanoví, že pouze společnostem uvedeným v příloze 1 tohoto protokolu lze poskytovat státní podporu v rámci restrukturalizačního programu pro ocelářský průmysl.
(62)
Bod 1 protokolu č. 8 výslovně odkazuje na čl. 8 odst. 4 protokolu č. 2 o výrobcích ESUO k Evropské dohodě (platnost článku byla prodloužena rozhodnutím Rady přidružení). Protokol č. 2 Evropské dohody se vztahoval výhradně na „výrobky z oceli ESUO“ (čl. 8 odst. 4 protokolu č. 2) a seznam těchto výrobků z oceli obsahuje příloha. Obsahem přílohy je opět seznam „výrobků z oceli ESUO“, jak jsou stanoveny v příloze 1 Smlouvy o ESUO, přičemž trubky jsou přímo zmíněny („ocelové trubky (bezešvé či svařované) […] tažené ocelové pruty, broušené či leštěné, a odlitky (trubky, litinové trubky a další těžké odlitky)“).
(63)
Platnost smlouvy o ESUO uplynula dne 23. července 2002. Od tohoto dne spadá státní pomoc poskytovaná ocelářského průmyslu do působnosti obecných právních rámců ES. Při té příležitosti bylo rozhodnuto, že definice evropského odvětví ocelářského průmyslu se bude vztahovat i na výrobce trubek. Změněná definice byla kodifikována v článku 27 a příloze B víceodvětvového rámce, podle jehož definice zahrnuje odvětví ocelářského průmyslu také „bezešvé roury, trubky a duté profily“jakož i „svařované železné a ocelové roury a trubky“. (67) Tuto rozšířenou definici ocelářského průmyslu následně převzala i příloha 1 pokynů k vnitrostátní regionální podpoře na období 2007-2013 (12) a článek 2 bod 29 obecného nařízení o blokových výjimkách (13).
(64)
Avšak ani protokol č. 2 k Evropské dohodě, ani rozhodnutí Rady přidružení nebyly výslovně pozměněny za účelem včlenit do nich tuto rozšířenou definici odvětví ocelářského průmyslu, která se vztahuje i na výrobce trubek. Platnost protokolu č. 2 k Evropské dohodě uplynula dne 31. prosince 1996. Rozhodnutí Rady přidružení prodloužilo jeho platnost počínaje 1. lednem 1997 na dalších osm let či do okamžiku přistoupení Polska k EU (v závislosti na tom, co nastane dříve). Článek 1 rozhodnutí Rady přidružení se týká „výrobků z oceli“ obecně, avšak oblast působnosti jeho uplatňování je také výslovně spjata s čl. 8 odst. 4 protokolu č. 2 k Evropské dohodě, který se vztahuje pouze na výrobky z oceli ESUO. Prodloužení platnosti protokolu č. 2 k Evropské dohodě pak bylo zejména podmíněno tím, že Polsko předloží Komisi VPR a obchodní plány příjemců a obojí „bude splňovat požadavky čl. 8 odst. 4 protokolu č. 2 k Evropské dohodě a budou posouzeny a schváleny vnitrostátním orgánem pro dohled nad státními kontrolami (Úřad na ochranu hospodářské soutěže a spotřebitelů)“ (článek 2 rozhodnutí Rady přidružení).
(65)
Z výše uvedených důvodů došla Komise k závěru, že bod 18 protokolu č. 8, vykládaný s ohledem na body 1 až 3 protokolu č. 8 společně s protokolem č. 2 Evropské dohody a rozhodnutím Rady přidružení, neopravňuje Komisi ke kontrole podpory, která byla polským výrobcům trubek poskytnuta před přistoupením.
7.1.4 Prováděcí pravidla Evropské dohody jako nástroj pro výklad
(66)
Kromě toho, že Komise právně vyložila oblast působnosti příslušných právních základů (tj. protokolu č. 8, protokolu č. 2 Evropské dohody a rozhodnutí Rady přidružení - viz výše uvedený 59. až 65. bod odůvodnění), přezkoumala také otázku, zda prováděcí pravidla pro uplatňování ustanovení o státní podpoře obsažená v Evropské dohodě a protokolu č. 2, tak jak je přijala Rada přidružení EU-Polsko v roce 2001 (dále jen „prováděcí pravidla“) (14), jsou relevantní pro určení oblasti působnosti kompetence týkající se kontroly se zpětnou působností, pokud jde o opatření, která byla poskytnuta polským výrobcům trubek před přistoupením Polska k EU.
(67)
Obecnou zásadou je, že prováděcí předpisy obsahují jednací řád, který se nesmí zaměňovat s hmotnými pravidly v oblasti státní podpory obsaženými v Evropské dohodě a protokolu č. 2 k Evropské dohodě. Je však třeba poznamenat, že prováděcí pravidla také obsahují podrobná ustanovení o kritériích posouzení slučitelnosti podpory s Evropskou dohodou a s protokolem č. 2 k Evropské dohodě.
(68)
Ustanovení čl. 2 odst. 1 první věty prováděcích pravidel stanoví: že „posouzení slučitelnosti poskytnutí jednotlivé podpory a programů podpory s Evropskou dohodou podle článku 1 probíhá na základě kritérií, která vyplývají z uplatnění pravidel článku 87 Smlouvy o založení Evropského společenství včetně současných a budoucích sekundárních právních předpisů, rámců, pokynů a dalších příslušných administrativních aktů platných ve Společenství, jakož i judikatury Soudu prvního stupně a Soudního dvora Evropských společenství a všech rozhodnutí přijatých Radou přidružení podle čl. 4 odst. 3“. Citovaný právní předpis stanoví obecnou zásadu, že hmotná kritéria pro obecné posouzení slučitelnosti státní podpory s Evropskou dohodou jsou „evoluční“ povahy v tom smyslu, že zohledňují aktuální změny právních předpisů EU a judikatury.
(69)
Ustanovení čl. 2 odst. 1 druhé věty prováděcích pravidel odkazuje výslovně na kritéria slučitelnosti podle protokolu č. 2: „Pokud jsou poskytnutá podpora či programy podpory určeny pro výrobky, na které se vztahuje protokol č. 2 Evropské dohody, uplatňuje se první věta tohoto odstavce, za předpokladu, že posouzení nebylo učiněno na základě kritérií vyplývajících z uplatňování pravidel podle článku 87 Smlouvy o založení Evropského společenství, nýbrž na základě kritérií vyplývajících z uplatňování pravidel pro státní podpory podle Smlouvy o založení Evropského společenství uhlí a oceli“. Ze znění této věty zřetelně vyplývá, že na rozdíl od případu obecné podpory, na který se vztahuje čl. 2 odst. 1 první věta (viz výše uvedený 68. bod odůvodnění), se pro účely podpory, na kterou se vztahuje protokol č. 2 Evropské dohody, vyvíjí kritéria slučitelnosti podpory na základě Smlouvy o ESUO. Pokud jde o vývoj těchto kritérií po uplynutí platnosti Smlouvy o ESUO v roce 2002, nejsou uvedeny žádné zvláštní informace.
(70)
Ustanovení čl. 2 odst. 2 a 3 prováděcích pravidel stanoví mechanismus, jak má Polsko zohlednit změny kritérií slučitelnosti. Konkrétně má být Polsko informováno o všech změnách kritérií slučitelnosti Společenství, které nebyly zveřejněny, a „pokud Polská republika během tří měsíců po obdržení oficiální informace nevznese připomínky týkající se změn, stanou se tato kritéria kritérii slučitelnosti v souladu s odstavcem 1 tohoto článku. Pokud Polská republika takové připomínky vznese, pak se s ohledem na sbližování právních předpisů, jak ho stanoví Evropská dohoda, konají konzultace v souladu s články 7 a 8 těchto předpisů“.
(71)
I když Polsko během lhůty tří měsíců nevzneslo připomínky ke změně definice slučitelnosti na úrovni Společenství ohledně odvětví ocelářského průmyslu, která v roce 2002 zahrnula také výrobce trubek, v rámci právních předpisů Společenství nebylo možné takové změny uplatnit na opatření, na která se nevztahuje oblast působnosti Evropské dohody, tj. taková opatření, na která se nevztahuje Smlouva o ESUO. Mimo to je protokol č. 8 lex specialis, a Komise se proto po uplynutí platnosti Smlouvy o ESUO nemůže dovolávat rozšíření definice unijního odvětví ocelářského průmyslu za účelem určení jeho oblasti působnosti. Komise tedy musela dojít k závěru, že na jedné straně je nezbytné přesně rozlišovat mezi „evoluční“ povahou platného právního předpisu týkajícího se státní podpory poskytnuté před přistoupením ve prospěch ocelářského průmyslu v Polsku a nutně přísným výkladem oblasti působnosti Komise týkající se kontroly se zpětnou působností na straně druhé, jak vyplývá z protokolu č. 8, protokolu č. 2 Evropské dohody a z rozhodnutí Rady přidružení.
8. ZÁVĚR
(72)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem je Komise nucena dojít k závěru, že na základě protokolu č. 8 není oprávněna přezkoumat opatření, která byla ve prospěch polských výrobců trubek učiněna před přistoupením, a to zejména v letech 1997-2003. Toto řízení se s ohledem na skutečnost, že Komise není oprávněna posoudit opatření, která jsou předmětem tohoto řízení, zastavuje,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
S ohledem na skutečnost, že Komise není podle ustanovení protokolu č. 8 smlouvy o přistoupení Polska k EU oprávněna přezkoumat opatření učiněná Polskem v letech 2001, 2002 a 2003 ve prospěch podniků WRJ a WRJ-Serwis, se formální vyšetřovací řízení stanovené v čl. 108 odst. 2 SFEU, které bylo zahájeno dopisem adresovaným Polsku ze dne 23. října 2007, zastavuje.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno Polské republice.
V Bruselu dne 6. července 2010.
KOMISIJOS SPRENDIMAS
2010 m. liepos 6 d.
dėl priemonės C 48/07 (ex NN 60/07), kurią Lenkija taikė WRJ ir WRJ-Serwis
(pranešta dokumentu Nr. C(2010) 4476)
(Tekstas autentiškas tik lenkų kalba)
(Tekstas svarbus EEE)
(2010/612/ES)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 108 straipsnio 2 dalies pirmą pastraipą,
atsižvelgdama į Europos ekonominės erdvės susitarimą, ypač į jo 62 straipsnio 1 dalies a punktą,
atsižvelgdama į Stojimo sutarties protokolą Nr. 8 dėl Lenkijos geležies ir plieno pramonės restruktūrizavimo (1),
pakvietusi suinteresuotąsias šalis pateikti savo pastabas pagal minėtas nuostatas (2) ir atsižvelgdama į tas pastabas,
kadangi:
1. PROCEDŪRA
(1)
Komisija buvo informuota apie pažeidimus Lenkijos plieno vamzdžių gamybos sektoriuje, nustatytus stebint Lenkijos geležies ir plieno pramonės restruktūrizavimą. Lenkijai įstojus į ES buvo atlikti įmonėms Walcownia Rur Jedność Sp. z.o.o. (toliau - WRJ) ir WRJ-Serwis Sp. z.o.o. (toliau - WRJ-Serwis) suteiktos pagalbos ex officio patikrinimai. Komisija 2005 m. balandžio 6 d., 2005 m. rugpjūčio 4 d., 2005 m. lapkričio 3 d., 2006 m. gegužės 4 d., 2006 m. lapkričio 17 d. ir 2007 m. liepos 11 d. raštais paprašė Lenkijos valdžios institucijų pateikti informacijos. Lenkijos valdžios institucijos atsakė 2005 m. birželio 7 d., 2005 m. rugsėjo 29 d., 2005 m. gruodžio 2 d., 2006 m. gegužės 18 d., 2006 m. gegužės 31 d., 2007 m. sausio 10 d. ir 2007 m. rugpjūčio 3 d. raštais.
(2)
2007 m. spalio 23 d. raštu Komisija Lenkijai pranešė, kad nusprendė pradėti Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (toliau - SESV) 108 straipsnio 2 dalyje (3) nustatytą procedūrą dėl kelių įmonėms WRJ ir WRJ-Serwis taikytų priemonių.
(3)
Komisijos sprendimas pradėti procedūrą 2007 m. lapkričio 24 d. paskelbtas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje (4). Komisija paragino suinteresuotąsias šalis pateikti savo pastabas dėl priemonių.
(4)
Komisijai pastabas pateikė viena suinteresuotoji šalis. Pastabas Komisija persiuntė Lenkijai ir suteikė jai galimybę pateikti savo nuomonę apie tas pastabas; Lenkija savo pastabas išdėstė 2009 m. vasario 16 d. rašte. Lenkija savo atsakymą dėl oficialios tyrimo procedūros pradžios pateikė 2008 m. sausio 21 d. ir vasario 1 d. raštuose.
(5)
2009 m. vasario 16 d. Komisija paprašė papildomos informacijos; Lenkija ją pateikė 2009 m. birželio 4 d. rašte.
2. IŠSAMUS PRIEMONIŲ APRAŠYMAS
2.1. Pagalbos gavėjai
2.1.1. WRJ
(6)
WRJ veikia Katovicuose, joje dirba 12 administracijos darbuotojų. 40,736 % WRJ akcijų turi įmonė Towarzystwo Finansowe Silesia Sp. z o.o. (toliau - TFS), kurios 99,6 % akcijų priklauso valstybei. Likę 7,235 % akcijų priklauso įmonei Walcownia Rur Silesia S.A. (toliau - Walcownia Rur Silesia), 100 % TFS valdomam filialui.
(7)
Toliau nurodyti kiti akcininkai:
-
PIW Enpol Sp. z o.o. (turi 19,009 % akcijų),
-
Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo S.A. (turi 8,3 % akcijų),
-
Kulczyk Privatstiftung (turi 4,533 % akcijų),
-
Huta Jedność (turi 0,817 % akcijų),
-
keletas kitų smulkių akcininkų, kurių kiekvieno turima akcijų dalis sudaro nuo 0,004 iki 3,4 %.
(8)
WRJ įsteigta 1995 m. naujai besiūlių vamzdžių valcavimo gamyklai, kuri kasmet pagamintų 160 000 tonų produkcijos, pastatyti (toliau - WRJ projektas).
(9)
Prieš tai kita įmonė - Huta Jedność - 1978 m. pradėjo statyti besiūlių vamzdžių valcavimo gamyklą, kuri per metus pagamintų 400 000 tonų produkcijos, tačiau 1980 m., nutraukus valstybės subsidijas, statybos darbai sustojo. Po įvairiausių bandymų atnaujinti projekto įgyvendinimą Huta Jedność pateikė prašymą pradėti bankroto procedūrą, įskaitant turto likvidavimą; teismas prašymą atmetė. Šiuo metu Huta Jedność yra likviduojama įmonė, kurios veikla apima gamybai naudojamo turto nuomą kitoms įmonėms ir kuri veikia kaip paslaugų teikėja.
(10)
WRJ projektas apėmė infrastruktūros elementus ir kai kuriuos mechanizmus ir įrenginius, kuriuos Huta Jedność buvo sukaupusi ketindama įgyvendinti pirminį projektą; gamykla pagal projektą turėjo būti statoma žemės sklype, kuris anksčiau priklausė Huta Jedność. Dalyvauti WRJ projekte, kuris pradėtas įgyvendinti 1997 m., buvo pakviesti nauji investuotojai. Projekto įgyvendinimas buvo sustabdytas 2001 m., ir nuo tada investuotojai iš jo pasitraukė. Nors ir atrodo, kad buvo atlikta 86 % darbų, gamyba WRJ niekada nebuvo pradėta.
(11)
2007 m. rugsėjo 4 d.Walcownia Rur Silesia, kuri yra visiškai pavaldi TFS ir kuri buvo įsteigta Lenkijos plieno vamzdžių gamybos sektoriui konsoliduoti (žr. 15-17 konstatuojamąsias dalis), pateikė prašymą dėl WRJ bankroto, įskaitant jos turto likvidavimą. 2008 m. sausio 23 d. Katovicų apygardos teismas paskelbė WRJ bankrotą, nurodė likviduoti jos turtą ir tuo tikslu jai paskyrė bankroto administratorių. Atrodo, kad kol kas vykdant bankroto procedūrą joks WRJ turtas nebuvo parduotas.
2.1.2. WRJ-Serwis
(12)
WRJ-Serwis buvo įsteigta 2001 m. pertvarkius 1999 m. įsteigtą Zakład Usług Energomechanicznych „Jedność“ S.A. 54,66 % jos akcijų priklauso TFS, 36,77 % - PIW ENPOL Sp. z o.o., 8,29 % - Commplex Sp. z o.o. ir 0,28 % - Huta Jedność.
(13)
Pirminė WRJ-Serwis užduotis buvo įgyvendinti dalį WRJ projekto ir užtikrinti WRJ geresnes galimybes gauti kreditą. Tačiau WRJ-Serwis niekada nevykdė jokios investavimo veiklos; 2004 m. pradžioje Huta Jedność nutraukus gamybą metalo tempimo gamykloje, WRJ-Serwis nuo 2004 m. gegužės mėn. ėmė gaminti besiūlius šaltai temptus plieno vamzdžius. Ši veikla vykdoma naudojantis turtu, kuris iš pradžių buvo išnuomotas iš Huta Jedność. Minėtą turtą vėliau perėmė ING Bank Śląski S.A. ir galiausiai - Walcownia Rur Silesia. Be to, WRJ-Serwis įgijo 9/10 teisės į ilgalaikį žemės, kurioje pastatytas WRJ projektas, naudojimą ir 9/10 toje žemėje pastatytų pastatų nuosavybės teisės.
(14)
WRJ-Serwis veiklą nutraukė 2008 m. balandžio mėn., kai Walcownia Rur Silesia perėmė plieno vamzdžių gamybą metalo tempimo gamykloje.
2.1.3. WRJ ir WRJ-Serwis sujungimas ir bandymai jas privatizuoti
(15)
2004 m. TFS pradėjo ieškoti strateginio investuotojo įmonėms WRJ ir WRJ-Serwis. 2005 m. suinteresuotosios šalys buvo pakviestos dalyvauti konkurse; dvi iš jų pateikė pasiūlymus. Galiausiai, nekilus jokių kliūčių, su viena iš pasiūlymą pateikusių suinteresuotųjų šalių buvo sudarytas bendrasis susitarimas dėl WRJ ir WRJ-Serwis turto įsigijimo, tačiau 2006 m. spalio mėn. susitarimas buvo nutrauktas, nes nebuvo vykdomos jame nustatytos sąlygos. 2006 m. gruodžio mėn. TFS surengė naują pirkimų procedūrą, tačiau negavo nė vieno įpareigojančio pasiūlymo.
(16)
2007 m. paskelbusi naują kvietimą dalyvauti konkurse, TFS nusprendė sujungti WRJ ir WRJ-Serwis ir taip palengvinti jų privatizavimą. Šiuo tikslu TFS įsteigė dvi naujas įmones - būtent FEREX Sp. z o.o. (toliau - FEREX) ir Walcownia Rur Silesia. TFS priklauso 100 % abiejų minėtų įmonių akcijų. Su Walcownia Rur Silesia ir FEREX pagalba TFS įsigijo turtą, būtiną WRJ projektui įgyvendinti, ir perėmė WRJ ir WRJ-Serwis skolas:
a)
Walcownia Rur Silesia tapo WRJ kreditore, iš bankų konsorciumo ir Stalexport įsigijusi įmonės WRJ mokėtinas sumas, kurios atitinkamai yra 168 940 469 Lenkijos zlotų (PLN) ir 95 595 057 PLN. Be to, Walcownia Rur Silesia iš bankų konsorciumo, kuriam vadovauja ING Bank Śląski, nupirko metalo tempimo gamyklos kilnojamąjį turtą;
b)
FEREX taip pat tapo WRJ kreditore, iš bankų įsigijusi WRJ mokėtiną sumą, kuri yra 142 941 270,43 PLN ir kurios grąžinimas buvo užtikrintas įkeitus WRJ ir WRJ-Serwis priklausančią žemę.
(17)
2008 m. rugpjūčio mėn. Lenkijos valdžios institucijos dar kartą bandė parduoti WRJ, WRJ-Serwis, FEREX ir Walcownia Rur Silesia. TFS ir Walcownia Rur Silesia pakvietė suinteresuotąsias šalis dalyvauti derybose dėl Walcownia Rur Silesia turto, FEREX akcinio kapitalo, TFS sumų, gautinų iš FEREX, ir TFS priklausančių WRJ-Serwis kapitalo akcijų bendro pirkimo. Procedūra buvo baigta 2009 m. sausio 15 d., tačiau siūlomas turtas nebuvo nupirktas.
2.2. Vertinamos priemonės
(18)
WRJ skirtą pagalbą sudaro TFS kapitalo investicijos (2.2.1), TFS suteiktos garantijos (2.2.2) ir Iždo suteikta garantija (2.2.3). WRJ-Serwis skirtą pagalbą sudaro TFS kapitalo investicijos (2.2.4).
2.2.1. TFS kapitalo investicijos į WRJ
(19)
TFS pirmąją kapitalo investiciją įmonei WRJ skyrė 2002 m. birželio 26 d., WRJ akcininkams nusprendus padidinti akcinį kapitalą. TFS mainais už mokėtiną sumą gavo akcijų, kurių nominalioji vertė yra 15 mln. PLN. Šią mokėtiną sumą, siekiančią 15 mln. PLN, įmonei TFS buvo skolingos Huta Andrzej ir Huta Katowice. Kapitalo padidėjimas buvo užregistruotas ir įsigaliojo 2002 m. lapkričio 22 d.
(20)
Antrą kartą akcinis kapitalas buvo didinamas 2003 m. sausio 17 d., kai WRJ akcininkai nusprendė dar kartą padidinti įmonės akcinį kapitalą. TFS gavo akcijų, kurių nominalioji vertė yra 40 mln. PLN, mainais už mokėtiną sumą, kurią įmonė WRJ skolinga TFS (skolos pavertimas akcijomis). Mokėtinos sumos nominalioji vertė buvo 40 mln. PLN; ją TFS iš ING Bank Śląski S.A. buvo perėmusi anksčiau, 2002 m. gruodžio mėn. Kapitalo padidėjimas buvo užregistruotas ir įsigaliojo 2003 m. rugpjūčio 25 d.
2.2.2. TFS garantijos, kurios buvo suteiktos WRJ
(21)
2001 m. TFS suteikė 5 mln. PLN garantiją 20 mln. PLN paskolai. 1999 m. WRJ paskolą suteikė Regioninis aplinkos apsaugos ir vandentvarkos fondas (WFOŚiGW).
(22)
2001 m. TFS suteikė 50 mln. PLN garantiją 115 mln. PLN paskolai. 1996 m. WRJ paskolą suteikė Nacionalinis aplinkos apsaugos ir vandentvarkos fondas (WFOŚiGW).
2.2.3. Iždo garantija, kuri buvo suteikta WRJ
(23)
1997 m. spalio 14 d. Valstybės iždas suteikė 45 % garantiją dviejų paskolų, kurių suma - 262,5 mln. PLN, pagrindinėms sumoms ir palūkanoms. Šias paskolas sudarė kredito užsienio valiuta priemonė ir kredito PLN priemonė, kurias bankų konsorciumas skyrė 1997 m.
(24)
2003 m. sausio 2 d. Ministrų kabinetas, pasirašęs atitinkamus dokumentus, valstybės garantiją padidino iki 55 % Garantijos padidinimas nebuvo įgyvendintas.
2.2.4. TFS kapitalo investicijos į WRJ-Serwis
(25)
2003 m. gruodžio mėn. TFS atliko kapitalo intervencijas į WRJ-Serwis, siekdama valdyti pagrindinį įmonės akcijų paketą ir taip kontroliuoti WRJ projektą. 2003 m. gruodžio mėn. priimtame sprendime WRJ-Serwis akcininkai sutiko leisti TFS įsigyti įmonės akcijų. Akcijų nominalioji vertė buvo 7 910 000 PLN. TFS faktiškai įsigijo akcijų mainais už mokėtiną sumą, kurią įmonė Huta Jedność yra skolinga TFS. Minėta mokėtina suma buvo perleista WRJ-Serwis. TFS už akcijas taip pat sumokėjo grynaisiais (890 000 PLN) ir natūra (Huta Jedność metalo nuolaužomis, kurias reikia perdirbti ir kurių vertė 450 000 PLN). Akcijų įsigijimo susitarimas buvo pasirašytas 2004 m. birželio 8 d. Kapitalo padidėjimas užregistruotas 2007 m. rugpjūčio 17 d.
(26)
Tuo pačiu metu, kai akcijų įsigijo TFS, padidinus akcinį kapitalą akcijų įsigijo ir PIW Enpol Sp. z o.o., viena iš esamų akcininkių, ir nauja akcininkė Commplex Sp. z o.o. (abi šios įmonės yra privačios). Šios įmonės akcijų įsigijo įmonei WRJ-Serwis perleidusios Huta Jedność mokėtiną sumą.
3. PRIEŽASTYS, DĖL KURIŲ REIKIA PRADĖTI OFICIALIĄ TYRIMO PROCEDŪRĄ
(27)
Kaip nurodyta 3 konstatuojamojoje dalyje, 2007 m. spalio 23 d. Komisija nusprendė pradėti oficialią tyrimo procedūrą (toliau - spendimas pradėti procedūrą). Sprendime pradėti procedūrą Komisija pirmiausia nurodė mananti, kad yra kompetentinga priimti sprendimą dėl šio atvejo ir kad aptariamos priemonės yra su vidaus rinka nesuderinama valstybės pagalba.
3.1. Taikytinos teisės nuostatos ir Komisijos kompetencija
(28)
Sprendime pradėti procedūrą Komisija nurodė mananti, kad SESV 107 ir 108 straipsnių (anksčiau - EB sutarties 87 ir 88 straipsniai) nuostatos pagalbai, kuri buvo suteikta iki įstojimo į ES ir kuri šaliai įstojus nebeteikiama, paprastai netaikomos. Tačiau Stojimo sutarties protokolo Nr. 8 dėl Lenkijos geležies ir plieno pramonės restruktūrizavimo (toliau - Protokolas Nr. 8) nuostatas SESV 107 ir 108 straipsnių atžvilgiu galima laikyti lex specialis, jomis remiantis valstybės pagalbos stebėjimas pagal SESV apima ir bet kokią 1997-2006 m. Lenkijos geležies ir plieno pramonės restruktūrizavimui skirtą pagalbą. Todėl Komisija iš esmės yra kompetentinga vertinti tokią pagalbą.
(29)
Vertindama, ar vamzdžius gaminančios įmonės, pvz., WRJ ir WRJ-Serwis, pagal Protokolą Nr. 8 priskirtinos geležies ir plieno pramonei, Komisija atsižvelgė į tai, kad Protokolas Nr. 8 buvo pagrįstas nacionaline restruktūrizavimo programa (Lenkijos geležies ir plieno pramonės restruktūrizavimo ir plėtros planas, toliau - NRP). NRP ir Protokolo Nr. 8 taikymo sritis neapsiribojo vien Europos anglių ir plieno bendrijos steigimo sutarties (toliau - EAPB sutartis) I priedu, bet apėmė ir konkrečius geležies ir plieno pramonės sektorius, pvz., besiūlių vamzdžių ir didelių suvirintų vamzdžių gamybos sektorius.
(30)
Remiantis sprendimu pradėti procedūrą toks aiškinimas visų pirma atitiko ES valstybės pagalbos taisyklėse nustatytą plieno pramonės apibrėžtį, konkrečiai Daugiasektorinės programos B priede (5) esančią apibrėžtį. Antra, tokį aiškinimą lėmė NRP, pagal kurį pusę pagalbos gavėjų sudarė vamzdžių gamintojai. Iš tiesų, Huta Jedność, WRJ ir WRJ-Serwis pirmtakė, dalyvavo restruktūrizavimo programos procese, ji buvo keletą kartų aiškiai minima NRP projekte, tačiau galiausiai nebuvo priskirta galimiems pagalbos gavėjams, nes tuo metu buvo planuojama po bankroto ją likviduoti 2002 m.
(31)
Todėl Komisija nurodė mananti, kad draudimas skirti NRP ir Protokole Nr. 8 nenustatytą pagalbą taikomas Huta Jedność, WRJ ir WRJ-Serwis.
3.2. Valstybės pagalbos buvimas
(32)
Dėl TFS investicijų įmonėje WRJ ir garantijos, kurią įmonei suteikė TFS, Komisija pareiškė labai abejojanti, ar jos būtų atitikusios rinkos ekonomikos sąlygomis veikiančio investuotojo principo reikalavimus. Tuo metu, kai buvo imtasi priemonių, WRJ susidūrė su sunkumais, todėl nebūtų buvusi pajėgi padidinti lėšų kapitalo rinkoje. Komisija abejojo ir tuo, ar investicijų grąža būtų buvusi pakankama. Galiausiai ji manė, kad investicijas vargu ar galėtų pagrįsti tai, kad TFS ketino vėliau privatizuoti WRJ.
(33)
Dėl WRJ suteiktos Iždo garantijos Komisija pažymėjo, kad neaišku, ar garantijos suteikimo metu, t. y. 1997 m., WRJ buvo susidūrusi su sunkumais. Kita vertus, kalbant apie garantijos padidinimą 2003 m., galima manyti, kad WRJ iš tiesų patyrė sunkumų, todėl Komisija pareiškė abejonių dėl to, ar toks garantijos padidinimas neprieštarauja rinkos ekonomikos sąlygomis veikiančio investuotojo principui.
(34)
Dėl TFS investicijų į WRJ-Serwis Komisija pareiškė abejojanti, ar jos būtų atitikusios rinkos ekonomikos sąlygomis veikiančio investuotojo principo reikalavimus. Komisija pažymėjo, kad įmonė susidūrė su sunkumais 2003 m., todėl, jos nuomone, tinkama investicijų grąža kelia abejonių.
3.3. Valstybės pagalbos suderinamumas
(35)
Komisijai nepavyko nustatyti priežasčių, dėl kurių galimą valstybės pagalbą būtų galima paskelbti suderinama, nes 1997-2006 m. investicijas arba restruktūrizavimo pagalba plieno sektoriui buvo draudžiama pagal Protokolo Nr. 8 nuostatas bei atitinkamai ES valstybės pagalbos taisykles.
4. LENKIJOS PASTABOS DĖL SPRENDIMO PRADĖTI PROCEDŪRĄ
(36)
Lenkija savo pastabas dėl sprendimo pradėti procedūrą išdėstė 2008 m. sausio 21 d. ir vasario 1 d. raštuose. Trumpai tariant, Lenkija nesutiko su Komisijos pateiktu Protokolo Nr. 8 aiškinimu ir dar kartą pareiškė mananti, kad aptariamos priemonės nėra valstybės pagalba.
4.1. Taikytinos teisės nuostatos ir Komisijos kompetencija
(37)
Lenkija mano, kad nereikėtų daryti apibendrintų išvadų remiantis Protokolu Nr. 8, kuriuo nustatoma nesikišimo taisyklės, susijusios su iki įstojimo į ES skirta valstybės pagalba, išimtis.
(38)
Pirma, Lenkija nurodo, kad vamzdžių gamintojai ir jų gaminiai nebuvo įtraukti į Europos sutarties, steigiančios Europos Bendrijų bei jų valstybių narių ir Lenkijos Respublikos asociaciją, protokolo Nr. 2 (toliau - Europos sutarties protokolas Nr. 2) (6) I priedą, todėl nepatenka į jo taikymo sritį.
(39)
Antra, draudimas teikti valstybės pagalbą vamzdžių gamintojams valstybėse narėse buvo nustatytas 2002 m. liepos 24 d., kai įsigaliojo Daugiasektorinės programos B priedas, kuriame apibrėžta sąvoka „geležies ir plieno pramonė“. Remiantis šia apibrėžtimi, besiūlių vamzdžių ir didelių suvirintų vamzdžių gamybos sektoriai priklauso geležies ir plieno pramonei. Tad į 2003 m. Komisijos patvirtintą NRP ir Protokolą Nr. 8 buvo įtraukti ir vamzdžių gamintojai. Anksčiau, kai galiojo EAPB sutartis, vamzdžių gamybos sektorius nebuvo įtrauktas.
(40)
Lenkija apibendrindama nurodo, kad Protokolo Nr. 8 nuostatos turi būti aiškinamos kaip nurodančios, kad iki 2002 m. liepos 24 d. vamzdžių gamintojams skirta pagalba nėra Komisijos kontroliuojama (kaip ir bet kurios kitos intervencijos priemonės, taikytos prieš įsigaliojant Stojimo sutarčiai). Nuo 2002 m. liepos 24 d. vamzdžių gamintojams ėmė galioti minėti apribojimai.
(41)
Dėl pagalbos gavėjų informuotumo Lenkija nurodo, kad WRJ-Serwis plieno gamintoja galima vadinti tik nuo 2004 m., kai įmonė pradėjo naudotis metalo tempimo gamyklos įrenginiais, o iki to laiko valstybės taikytų priemonių negalima laikyti valstybės pagalba geležies ir plieno pramonei.
(42)
Galiausiai Lenkija pabrėžia, kad WRJ projektas nėra ankstesnio Huta Jedność projekto tęsinys.
4.2. Valstybės pagalbos buvimas
(43)
Be to, Lenkija tvirtina, kad nors ir kontroliuojama Iždo, TFS veikia rinkos sąlygomis siekdama pelno. Veiksmų, kurių ji ėmėsi dėl WRJ ir WRJ-Serwis, nepaskatino kokia nors speciali valstybės kontrolė ar priežiūra. Tad nereiškia, kad Iždas ją kontroliavo taip, kaip apibrėžta Stardust Marine bylos sprendime (7).
(44)
Dėl kapitalo didinimo WRJ ir TFS suteiktų garantijų Lenkija teigia mananti, kad WRJ projektui TFS neskyrė jokių didelių lėšų. Iš tiesų sprendimas iškeisti gautinas sumas į WRJ akcijas buvo ekonomiškai racionalesnis nei galimybė tiesiogiai tas sumas susigrąžinti. Be to, kai TFS investavo į WRJ, TFS buvo parengusi verslo planus, rodančius WRJ projekto pelningumą. Galiausiai bankų konsorciumas tuo metu taip pat norėjo toliau finansuoti WRJ. Tad TFS veikė kaip rinkos ekonomikos sąlygomis veikiantis investuotojas.
(45)
Lenkija mano, kad WRJ suteiktos valstybės garantijos padidinimas neprieštarauja rinkos ekonomikos sąlygomis veikiančio investuotojo principui, nes buvo apsaugotas vertingu įkeistu turtu, o WRJ Iždui mokėjo garantijos mokestį pagal rinkos kursą. Be to, garantija priklausė nuo to, ar bankas atnaujins WRJ projekto finansavimą, tačiau finansavimas nebuvo atnaujintas. Tad garantija niekada nebuvo padidinta, todėl Lenkija mano, kad WRJ jokio pranašumo neįgijo.
(46)
Kapitalo intervencija WRJ-Serwis atžvilgiu laikoma atitinkančia rinkos ekonomikos sąlygomis veikiančio investuotojo principą. Pirma, kartu su TFS pasiūlytų akcijų įsigijo ir privatūs akcininkai. Antra, WRJ-Serwis finansinė padėtis nebuvo bloga, tad TFS sprendimą priėmė atsižvelgdama į pelną, kurį ateityje gaus WRJ-Serwis. Pagaliau TFS buvo pajėgi imtis kontroliuoti WRJ-Serwis ir nekilnojamąjį turtą, ant kurio pastatytas WRJ projektas.
(47)
Dėl WRJ ir WRJ-Serwis konsolidavimo Lenkija tvirtina, kad tai buvo vienintelis būdas privačiam investuotojui skubiai perimti WRJ projektą ir jį įgyvendinti bei užtikrinęs galimybę susigrąžinti didžiausią kapitalo, kurį iki to laiko buvo skyrusi valstybė, sumą.
5. SUINTERESUOTŲJŲ ŠALIŲ PASTABOS
(48)
Komisija gavo vienos suinteresuotosios trečiosios šalies, pareiškusios didelį prieštaravimą Lenkijos skirtoms subsidijoms, pastabas. Ši suinteresuotoji šalis primena, kad vamzdžiai niekada nebuvo įtraukti į produktų, kuriems taikomos EAPB sutarties nuostatos, sąrašą ir kad vamzdžių pramonė turi restruktūrizuotis savo lėšomis ir be valstybės pagalbos. Jei tokiu atveju būtų priimta pagalba, nukentėtų Europos vamzdžių pramonė. Suinteresuotoji šalis taip pat nurodo, kad pagalbos priėmimas galėtų pakenkti jos pastangoms parodyti, kad kai kurios vamzdžius į ES importuojančios šalys nustato dempingo arba subsidijuojamas kainas. Galiausiai suinteresuotoji šalis tvirtina, kad kai Europoje atsirado perteklius ir buvo būtina didelius kiekius produkcijos eksportuoti, Europos besiūlių plieno vamzdžių gamybos pramonė buvo atsidūrusi ypatingoje ekonominėje padėtyje, tuo tarpu importas iš Kinijos 2007 m. dar padidėjo.
6. LENKIJOS PASTABOS DĖL SUINTERESUOTOSIOS ŠALIES PASTABŲ
(49)
Suinteresuotosios šalies pastabos buvo perduotos Lenkijai; atsakydama ji savo pastabas išdėstė 2009 m. vasario 16 d. rašte. Lenkija pritaria nuomonei dėl būtinybės nustatyti skaidrias sąžiningos konkurencijos vamzdžių rinkoje taisykles.
(50)
Lenkija sutinka su trečiosios šalies nuomone, kad vamzdžiai niekada nebuvo įtraukti į produktų, kuriems taikomos EAPB sutarties nuostatos, sąrašą, ir pakartoja, kad plieno sektoriui vamzdžių gamintojai nepriklausė tol, kol 2002 m. liepos 24 d. neįsigaliojo Daugiasektorinė programa. Todėl draudimas teikti valstybės pagalbą vamzdžių gamybos sektoriuje galioja tik nuo 2002 m. liepos 24 d., kai įsigaliojo išplėsta plieno sektoriaus apibrėžtis.
(51)
Galiausiai Lenkija pakartoja, kad WRJ niekada nepradėjo gamybos, o WRJ-Serwis gamybą nutraukė 2008 m. Lenkija pabrėžia, kad ji niekada nesuteikė valstybės pagalbos WRJ.
7. PRIEMONĖS VERTINIMAS
7.1. Taikytinos teisės nuostatos ir Komisijos kompetencija
(52)
Aptariamos priemonės buvo skirtos iki Lenkijos įstojimo į Europos Sąjungą (t. y. iki 2004 m. gegužės 1 d.). Iš esmės SESV 107 ir 108 straipsnių nuostatos netaikomos iki šalies įstojimo į ES skirtai pagalbai, kuri šaliai įstojus nebėra teikiama (8). Nukrypstant nuo šios bendrosios taisyklės ir remiantis išimtimi Komisija yra kompetentinga peržiūrėti prieš įstojimą į ES Lenkijos skirtą valstybės pagalbą vykstant šalies geležies ir plieno pramonės restruktūrizavimui remiantis Stojimo sutarties protokolu Nr. 8.
7.1.1. Protokolo Nr. 8 lex specialis pobūdis
(53)
Remiantis Protokolo Nr. 8 nuostatomis Lenkija gali užbaigti prieš įstojimą į ES pradėtą šalies geležies ir plieno pramonės restruktūrizavimą. Rengiantis narystei ES Lenkijos plieno sektoriaus restruktūrizavimas buvo vykdomas remiantis Europos sutarties protokolu Nr. 2, išplėstu ES ir Lenkijos asociacijos tarybos sprendimu (toliau - Asociacijos tarybos sprendimas) (9).
(54)
Remiantis Europos sutarties protokolo Nr. 2 nuostatomis Lenkijai buvo skirtas vadinamasis penkerių metų (nuo 1992 m. iki 1996 m. pabaigos) atidėjimo laikotarpis, per kurį jai buvo leista restruktūrizuoti šalies EAPB plieno sektorių teikdama valstybės pagalbą.
(55)
Šis atidėjimo laikotarpis Asociacijos tarybos sprendimu nuo 1997 m. sausio 1 d. buvo pratęstas dar aštuoneriems metams, arba iki Lenkijos įstojimo į ES. Minėtu laikotarpiu Lenkija išimtinėmis sąlygomis plieno produktams galėjo teikti restruktūrizavimui skirtą valstybės pagalbą laikydamasi Europos sutarties protokole Nr. 2 (išplėstame Asociacijos tarybos sprendimu) nustatytų terminų ir sąlygų ir vadovaudamasi NRP, kurią Lenkija pateikė Komisijai 2003 m. balandžio mėn. Kai Komisija įvertino NRP, 2003 m. liepos mėn. valstybės narės patvirtino Lenkijos pasiūlymą (10).
(56)
Remiantis Protokolo Nr. 8 nuostatomis, Komisija gali stebėti po Lenkijos įstojimo į ES plieno sektoriui Lenkijos skiriamą valstybės pagalbą remdamasi Europos sutarties protokolu Nr. 2 (kurį išplėtė Asociacijos tarybos sprendimas) ir NRP. Be to, Protokolo Nr. 8 nuostatos suteikia Komisijai teisę susigrąžinti pagalbą, suteiktą pažeidžiant Europos sutarties protokolo Nr. 2 nuostatas ir NRP. Tad Protokolas Nr. 8 yra lex specialis, kuris, darant išimtį ir nukrypstant nuo bendrosios tvarkos, leidžia atgaline data stebėti ir peržiūrėti valstybės pagalbą, kurią Lenkija skyrė Lenkijos geležies ir plieno pramonei iki įstojimo į ES. Tai patvirtino ir Europos Teisingumo Teismas, nusprendęs, kad Protokolas Nr. 8 yra lex specialis pobūdžio SESV 107 ir 108 straipsnių atžvilgiu, išplečiantis Komisijos pagal SESV vykdomą valstybės pagalbos kontrolę, kuri taikoma ir pagalbai Lenkijos geležies ir plieno pramonei restruktūrizuoti 1997-2003 m. laikotarpiu (11).
7.1.2. Protokole Nr. 8 nustatytos Komisijos kompetencijos atgaline data vykdyti kontrolę apimtis
(57)
Atlikdama šią procedūrą Komisija privalo įvertinti, ar 53-56 konstatuojamosiose dalyse aprašyta išimtinė kompetencija atgaline data vykdyti kontrolę taip pat apima priemones, kurias iki įstojimo Lenkija taikė vamzdžių gamintojams. Šiuo tikslu šiam atvejui taikytiną teisinį pagrindą, t. y. Protokolą Nr. 8 kartu su Europos sutarties protokolu Nr. 2 ir Asociacijos tarybos sprendimu, būtina aiškinti taip, kad būtų galima nustatyti, ar jų nuostatos apima priemones, kurias iki įstojimo Lenkija taikė Lenkijos vamzdžių gamintojams.
(58)
Visuotinai pripažįstamas teisės principas yra toks, kad nuo bendrosios tvarkos nukrypstančias lex specialis nuostatas būtina aiškinti stricto sensu. Griežtai aiškinamos minėto teisinio pagrindo (žr. 59-65 konstatuojamąsias dalis) nuostatos leidžia daryti išvadą, kad Komisijos išimtinė kompetencija atgaline data vykdyti kontrolę apsiriboja EAPB gamintojams skirtomis pasirengimo narystei priemonėmis, tad vamzdžių gamintojams skirtų priemonių neapima.
7.1.3. Teisinio pagrindo nuostatų aiškinimas
(59)
Protokolo Nr. 8 12 ir 18 punktuose nustatyta Komisijos kompetencija stebėti Lenkijos geležies ir plieno pramonei skirtą pasirengimo narystei pagalbą ir atgaline data vykdyti jos kontrolę. 12 punkto nuostatomis Komisija ir Taryba įgaliojamos stebėti NRP įgyvendinimą iki ir po stojimo iki 2006 m. 18 punkto nuostatomis Komisijai suteikiama teisė nurodyti grąžinti valstybės pagalbą, kuri buvo suteikta pažeidžiant Protokole Nr. 8 nustatytas sąlygas.
(60)
Protokolo Nr. 8 1 punkte nurodyta, kad valstybės pagalba, kurią Lenkija suteikė „atskiroms Lenkijos geležies ir plieno pramonės dalims“ restruktūrizuoti, laikoma suderinama su vidaus rinka, jeigu „Europos sutarties … protokolo Nr. 2 dėl EAPB produktų 8 straipsnio 4 dalyje numatytas laikotarpis buvo pratęstas iki įstojimo dienos“, laikomasi NRP nustatytų sąlygų, yra įvykdytos Protokole Nr. 8 išdėstytos sąlygos ir „restruktūrizavimui skirta valstybės pagalba nebeteikiama Lenkijos plieno pramonei po įstojimo dienos“.
(61)
Protokolo Nr. 8 2 punkte nurodyta, kad Lenkijos plieno sektoriaus restruktūrizavimas, kaip apibrėžta 1 priede išvardytų bendrovių individualiuose verslo planuose, baigiamas ne vėliau kaip iki 2006 m. gruodžio 31 d. Protokolo Nr. 8 3 punkte nustatyta, kad tik bendrovės, kurios išvardytos Protokolo 1 priede, turi teisę gauti valstybės pagalbą pagal Lenkijos geležies ir plieno pramonės restruktūrizavimo programą.
(62)
Protokolo Nr. 8 1 punkte aiškiai daroma nuoroda į Europos sutarties protokolo Nr. 2, išplėstu Asociacijos tarybos sprendimu, 8 straipsnio 4 dalį. Europos sutarties protokolas Nr. 2 galiojo tik „EAPB plieno produktams“ (Protokolo Nr. 2 8 straipsnio 4 dalis), o jo priede buvo pateiktas plieno produktų sąrašas. Šiame sąraše buvo pakartotinai pateiktas EAPB produktų sąrašas, paskelbtas EAPB sutarties I priede, kuriame pateikta „EAPB plieno produktų“ apibrėžtis aiškiai neapima vamzdžių („plieno vamzdžių (besiūlių arba suvirintų), … poliruotų plieno strypų ir ketaus liejinių (vamzdžių, vamzdelių ir jungiamųjų dalių bei kitų ketaus liejinių“).
(63)
EAPB sutartis nebegalioja nuo 2002 m. liepos 23 d. Nuo tos dienos geležies ir plieno pramonei skiriamai valstybės pagalbai taikoma bendroji EB tvarka. Ta proga buvo nuspręsta išplėsti Europos plieno sektoriaus apibrėžtį - įtraukti vamzdžių gamintojus. Tai buvo susisteminta Daugiasektorinės programos 27 straipsnyje ir B priede apibrėžiant ES plieno sektorių kaip sektorių, kuris apima „besiūlius vamzdžius, vamzdelius ir tuščiavidurius profilius“ ir „suvirintus geležies arba plieno vamzdžius ir vamzdelius“. Tokia išplėsta plieno sektoriaus apibrėžtis vėliau buvo perkelta į 2007-2013 m. nacionalinės regioninės pagalbos teikimo gairių (12) I priedą ir Bendrojo bendrosios išimties reglamento 2 straipsnio 29 dalį (13).
(64)
Tačiau nei Europos sutarties protokolas Nr. 2, nei Asociacijos tarybos sprendimas nebuvo aiškiai iš dalies pakeisti įtraukiant į juos šią išplėstą ES plieno sektoriaus, kuriam priskiriami ir vamzdžių gamintojai, apibrėžtį. Europos sutarties protokolas Nr. 2 neteko galios 1996 m. gruodžio 31 d. Asociacijos tarybos sprendimu Europos sutarties protokolo Nr. 2 galiojimas nuo 1997 m. sausio 1 d. buvo pratęstas aštuoneriems metams arba iki Lenkijos įstojimo į ES dienos (atsižvelgiant į tai, kas įvyks pirmiau). Asociacijos tarybos sprendimo 1 straipsnyje plieno produktai minimi bendrąja prasme, tačiau šio straipsnio nuostatų taikymo sritis yra aiškiai siejama su Europos sutarties protokolo Nr. 2 8 straipsnio 4 dalimi, taikoma tik EAPB plieno produktams. Iš esmės Europos sutarties protokolas Nr. 2 buvo pratęstas, jeigu Lenkija pateiks Komisijai NRP ir jos paramos gavėjams skirtus verslo planus, kurie atitinka „Protokolo Nr. 2 8 straipsnio 4 dalyje išdėstytus reikalavimus ir kuriuos įvertino bei kuriems pritarė Lenkijos nacionalinė valstybės pagalbos stebėjimo institucija (Konkurencijos ir vartotojų apsaugos tarnyba)“ (Asociacijos tarybos sprendimo 2 straipsnis).
(65)
Į tai atsižvelgdama Komisija daro išvadą, kad Protokolo Nr. 8 18 punkto nuostatos, aiškinamos atsižvelgiant į Protokolo Nr. 8 1-3 punktus bei Europos sutarties protokolo Nr. 2 nuostatas ir Asociacijos tarybos sprendimą, nesuteikia Komisijai kompetencijos kontroliuoti pagalbą, kuri prieš įstojimą į ES buvo skirta Lenkijos vamzdžių gamintojams.
7.1.4. Europos sutarties įgyvendinimo taisyklės kaip nuostatų aiškinimo priemonė
(66)
Komisija ne tik teisiškai aiškino atitinkamo teisinio pagrindo (t. y. Protokolo Nr. 8, Europos sutarties protokolo Nr. 2 ir Asociacijos tarybos sprendimo; žr. 59-65 konstatuojamąsias dalis) taikymo sritį, bet ir nagrinėjo, ar Europos sutarties ir Protokolo Nr. 2 valstybės pagalbos nuostatų taikymui skirtos įgyvendinimo taisyklės, kurias 2001 m. nustatė ES ir Lenkijos asociacijos taryba (toliau - Įgyvendinimo taisyklės) (14), tinkamos norint nustatyti Komisijos kompetencijos atgaline data vykdyti Lenkijos vamzdžių gamintojams skirtų pasirengimo narystei pagalbos priemonių kontrolę apimtį.
(67)
Paprastai Įgyvendinimo taisyklėse yra darbo tvarkos taisyklės, kurias reikia atskirti nuo esminių Europos sutarties ir Europos sutarties protokolo Nr. 2 valstybės pagalbos nuostatų. Tačiau reikia pažymėti, kad Įgyvendinimo taisyklėse yra ir specialiosios nuostatos, kuriose nurodomi pagalbos suderinamumo su Europos sutarties ir Europos sutarties protokolo Nr. 2 nuostatomis vertinimo kriterijai.
(68)
Įgyvendinimo taisyklių 2 straipsnio 1 dalies pirmas sakinys yra toks: „Kaip nustatyta šių taisyklių 1 straipsnyje, vertinant individualiai skirtos pagalbos ir programų suderinamumą su Europos sutarties nuostatomis remiamasi Europos bendrijos steigimo sutarties 87 straipsnio nuostatų taikymo kriterijais, įskaitant esamus ir būsimus antrinės teisės aktus, programas, gaires ir kitus atitinkamus Bendrijoje galiojančius administracinius aktus bei Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teismo ir Europos Bendrijų Teisingumo Teismo nusistovėjusią praktiką ir visus Asociacijos tarybos pagal 4 straipsnio 3 dalį priimtus sprendimus.“ Šiuo sakiniu nustatomas bendras principas, kad valstybės pagalbos bendrąja prasme suderinamumo su Europos sutarties nuostatomis vertinimo esminiai kriterijai yra „linkę plėtotis“, t. y. laipsniškai apimti pokyčius (naujoves) ES teisės ir jurisprudencijos srityse.
(69)
Įgyvendinimo taisyklių 2 straipsnio 1 dalies antrame sakinyje konkrečiai minimi Protokole Nr. 2 nustatyti suderinamumo kriterijai: „Kadangi pagalba arba pagalbos programos skirtos produktams, kuriems taikomos Europos sutarties protokolo Nr. 2 nuostatos, visapusiškai taikomas šios dalies pirmas sakinys, tačiau taikant išimtį, kad vertinant bus remiamasi ne Europos bendrijos steigimo sutarties 87 straipsnio nuostatų taikymo kriterijais, bet Europos anglių ir plieno bendrijos steigimo sutarties valstybės pagalbos taisyklių taikymo kriterijais.“ Šio sakinio formuluotė aiškiai rodo, kad, kitaip nei pagalbos bendrąja prasme, kuriai taikomas 2 straipsnio 1 dalies pirmas sakinys (žr. 68 konstatuojamąją dalį), atveju, pagalbos, kuriai taikomos Europos sutarties protokolo Nr. 2 nuostatos, atveju suderinamumo kriterijai grindžiami nuoroda į EAPB sutartį. Jokių specialių nurodymų dėl suderinamumo kriterijų plėtojimo 2002 m. nustojus galioti EAPB sutarčiai nėra.
(70)
Įgyvendinimo taisyklių 2 straipsnio 2 ir 3 dalyse nustatyta tvarka, pagal kurią Lenkija perima ES suderinamumo kriterijų pakeitimus. Lenkija informuojama apie visus viešai neskelbtus Bendrijos suderinamumo kriterijų pakeitimus ir, „jei Lenkijos Respublika nepareiškia prieštaravimo dėl tokių pakeitimų per tris mėnesius nuo oficialios informacijos apie pakeitimus gavimo dienos, tokie pakeisti kriterijai tampa suderinamumo kriterijais kaip nustatyta šios straipsnio 1 dalyje. Jei Lenkijos Respublika pareiškia prieštaravimą dėl pakeitimų, atsižvelgiant į Europos sutartyje nustatytą teisės aktų derinimą rengiamos konsultacijos vadovaujantis Įgyvendinimo taisyklių 7 ir 8 straipsniais.“
(71)
NET jei ir Lenkija per tris mėnesius nepareiškė prieštaravimo dėl 2002 m. padaryto Bendrijos geležies ir plieno pramonės apibrėžties pakeitimo - vamzdžių gamintojų įtraukimo į ją, šie Bendrijos teisės pakeitimai negalėjo tapti taikytini priemonėms, kurios nepatenka į Europos sutarties taikymo sritį, t. y. priemonėms, kurioms EAPB sutartis netaikoma. Be to, Protokolas Nr. 8 yra lex specialis, todėl, norėdama nustatyti jo taikymo sritį, Komisija negali remtis baigus galioti EAPB sutarčiai išplėsta ES plieno sektoriaus apibrėžtimi. Todėl darytina išvada, kad būtina aiškiai atskirti „linkusius plėtotis“ teisės aktus, kurie taikomi iki įstojimo į ES Lenkijos plieno sektoriui skirtai valstybės pagalbai pagal Europos sutartį, nuo būtinybės griežtai aiškinti Komisijos kompetenciją atgaline data vykdyti kontrolę apimtį, kurią pagrindžia Protokolas Nr. 8, Europos sutarties protokolas Nr. 2 ir Asociacijos tarybos sprendimas.
8. IŠVADA
(72)
Atsižvelgdama į pateiktą informaciją, Komisija turi daryti išvadą, kad ji nėra kompetentinga peržiūrėti prieš stojimą į ES, konkrečiai - 1997-2003 m., Lenkijos vamzdžių gamintojams skirtų priemonių remdamasi Protokolu Nr. 8. Procedūra nutraukiama atsižvelgiant į tai, kad Komisija nėra kompetentinga vertinti šioje procedūroje minimų priemonių,
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
SESV 108 straipsnio 2 dalyje nustatyta oficiali tyrimo procedūra, kuri buvo pradėta 2007 m. spalio 23 d. išsiunčiant Lenkijai skirtą raštą, nutraukiama atsižvelgiant į tai, kad Komisija nėra kompetentinga pagal Lenkijos stojimo sutarties protokolo Nr. 8 nuostatas peržiūrėti priemonių, kurias 2001, 2002 ir 2003 m. Lenkija taikė WRJ ir WRJ-Serwis.
2 straipsnis
Šis sprendimas skirtas Lenkijos Respublikai.
Priimta Briuselyje 2010 m. liepos 6 d.