ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 15. února 2011
o schválení účetní závěrky platební agentury v Itálii týkající se výdajů financovaných z Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) pro rozpočtový rok 2008
(oznámeno pod číslem K(2011) 757)
(Pouze italské znění je závazné)
(2011/104/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1290/2005 ze dne 21. června 2005 o financování společné zemědělské politiky (1), a zejména na článek 30 a čl. 32 odst. 8 uvedeného nařízení,
po konzultaci s Výborem zemědělských fondů,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Rozhodnutími Komise 2009/367/ES (2) a 2010/56/EU (3) byly pro rozpočtový rok 2008 schváleny účetní závěrky všech platebních agentur kromě italské platební agentury „ARBEA“ a řecké platební agentury „OPEKEPE“.
(2)
Po předání nových informací a po dodatečných kontrolách může nyní Komise rozhodnout o úplnosti, přesnosti a věcné správnosti účetních závěrek předložených italskou platební agenturou „ARBEA“.
(3)
Ustanovení čl. 10 odst. 2 prvního pododstavce nařízení Komise (ES) č. 885/2006 ze dne 21. června 2006, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1290/2008, pokud jde o akreditaci platebních agentur a dalších subjektů a schválení účetní závěrky EZZF a EZFRV (4), stanoví, že částky, které mají být v souladu s rozhodnutím o schválení účetní závěrky uvedeným v čl. 10 odst. 1 prvním pododstavci výše jmenovaného nařízení od každého členského státu získány zpět či mu mají být uhrazeny, se stanoví pomocí odečtení měsíčních plateb za daný finanční rok, tj. rok 2008, od výdajů uznaných ve stejném roce v souladu s odstavcem 1. Komise tuto částku odečte od měsíční platby týkající se výdajů uskutečněných za druhý měsíc následující po měsíci, v němž bylo přijato rozhodnutí o schválení účetní závěrky, nebo ji k ní přičte.
(4)
Podle čl. 32 odst. 5 nařízení (ES) č. 1290/2005 nese finanční důsledky toho, že nedošlo ke zpětnému získání částek v důsledku nesrovnalostí, z 50 % dotyčný členský stát a z 50 % rozpočet EU, pokud nebyly částky v důsledku nesrovnalostí získány zpět během čtyř následujících let po dni prvotního zjištění správním orgánem nebo soudem nebo během osmi let, jestliže je zpětné získání předmětem vnitrostátního soudního řízení. Ustanovení čl. 32 odst. 3 uvedeného nařízení zavazuje členské státy, aby předložily Komisi roční účetní závěrku a souhrnný seznam řízení o zpětném získání částek zahájených v důsledku nesrovnalostí. Prováděcí pravidla týkající se povinnosti členských států oznamovat částky, které mají být získány zpět, jsou stanovena v nařízení (ES) č. 885/2006. Příloha III uvedeného nařízení stanoví vzorovou tabulku, kterou měly členské státy předložit v roce 2009. Na základě tabulek vyplněných členskými státy by měla Komise rozhodnout o finančních důsledcích skutečnosti, že částky v důsledku nesrovnalostí nebyly ve lhůtě čtyř, popřípadě osmi let získány zpět. Tímto rozhodnutím nejsou dotčena budoucí rozhodnutí o shodě podle čl. 32 odst. 8 nařízení (ES) č. 1290/2005.
(5)
Podle čl. 32 odst. 6 nařízení (ES) č. 1290/2005 mohou členské státy rozhodnout, že nebudou ve zpětném získávání pokračovat. Takové rozhodnutí lze přijmout pouze tehdy, pokud je souhrn vynaložených a odhadovaných nákladů vyšší než částka, která má být získána, nebo pokud se ukáže, že zpětné získání není možné proto, že dlužník nebo osoba právně odpovědná za nesrovnalost vykazují platební neschopnost zjištěnou a uznanou v souladu s vnitrostátním právem. Pokud k takovému rozhodnutí dojde během čtyř let následujících po dni prvotního zjištění správním orgánem nebo soudem nebo během osmi let, jestliže je zpětné získání předmětem vnitrostátního soudního řízení, nese 100 % finančních důsledků rozpočet EU. V souhrnném seznamu uvedeném v čl. 32 odst. 3 nařízení (ES) č. 1290/2005 jsou uvedeny částky, které se členský stát rozhodl nezískávat zpět, a důvody tohoto rozhodnutí. Tyto částky nejsou účtovány k tíži dotyčných členských států, a nese je proto rozpočet EU. Tímto rozhodnutím nejsou dotčena budoucí rozhodnutí o shodě podle čl. 32 odst. 8 uvedeného nařízení.
(6)
Při schvalování účetních závěrek dotyčných platebních agentur musí Komise zohlednit částky, které již byly dotyčným členským státům sraženy na základě rozhodnutí 2009/367/ES a 2010/56/EU.
(7)
V souladu s čl. 30 odst. 2 nařízení (ES) č. 1290/2005 nejsou tímto rozhodnutím dotčena rozhodnutí následně přijatá Komisí, která vylučují z financování z prostředků EU výdaje, jež nebyly uskutečněny v souladu s pravidly EU,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Schvaluje se účetní závěrka italské platební agentury „ARBEA“ týkající se výdajů financovaných z Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) za rozpočtový rok 2008.
Částky, které mají být podle tohoto rozhodnutí všemi dotčenými členskými státy navráceny nebo jim vyplaceny, včetně částek vyplývajících z použití čl. 32 odst. 5 nařízení (ES) č. 1290/2005, jsou stanoveny v příloze.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno Italské republice.
V Bruselu dne 15. února 2011.
KOMISIJOS SPRENDIMAS
2011 m. vasario 15 d.
dėl Italijos mokėjimo agentūros sąskaitų, susijusių su Europos žemės ūkio garantijų fondo (EŽŪGF) finansuojamomis 2008 finansinių metų išlaidomis, patvirtinimo
(pranešta dokumentu Nr. C(2011) 757)
(Tekstas autentiškas tik italų kalba)
(2011/104/ES)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2005 m. birželio 21 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1290/2005 dėl bendrosios žemės ūkio politikos finansavimo (1), ypač į jo 30 straipsnį ir 32 straipsnio 8 dalį,
pasikonsultavusi su Žemės ūkio fondų komitetu,
kadangi:
(1)
Komisijos sprendimais 2009/367/EB (2) ir 2010/56/ES (3) buvo patvirtintos visų mokėjimų agentūrų 2008 finansinių metų sąskaitos, išskyrus Italijos mokėjimo agentūros „ARBEA“ ir Graikijos mokėjimo agentūros „OPEKEPE“.
(2)
Gavusi naujos informacijos ir atlikusi papildomus patikrinimus Komisija dabar gali priimti sprendimą dėl mokėjimo agentūros „ARBEA“ pateiktų sąskaitų išsamumo, tikslumo ir teisingumo.
(3)
2006 m. birželio 21 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 885/2006, nustatančio išsamias Tarybos reglamento (EB) Nr. 1290/2005 nuostatų dėl mokėjimo agentūrų ir kitų įstaigų akreditavimo bei EŽŪGF ir EŽŪFKP sąskaitų patikrinimo ir patvirtinimo taikymo taisykles (4), 10 straipsnio 2 dalies pirmoje pastraipoje nurodoma, kad remiantis minėto reglamento 10 straipsnio 1 dalyje nurodytu sprendimu dėl sąskaitų patvirtinimo iš kiekvienos valstybės narės susigrąžintinos arba jai mokėtinos sumos nustatomos išskaičiuojant konkrečių finansinių metų, t. y. 2008 m., mėnesio mokėjimus iš tiems patiems finansiniams metams pripažintų išlaidų pagal 1 dalį. Komisija išskaičiuoja šią sumą arba prideda ją prie mėnesio mokėjimo, susijusio su antrojo mėnesio po sąskaitų patikrinimo ir patvirtinimo sprendimo priėmimo išlaidomis.
(4)
Remiantis Reglamento (EB) Nr. 1290/2005 32 straipsnio 5 dalimi, 50 % finansinių padarinių dėl neišieškotų sumų dengia atitinkama valstybė narė, 50 % dengiama iš ES biudžeto, jeigu išieškojimas neatliekamas per ketverius metus nuo pažeidimo nustatymo pirminio administracinio ar teisminio nagrinėjimo arba per aštuonerius metus, kai dėl išieškojimo pateiktas ieškinys nacionaliniams teismams. Minėto reglamento 32 straipsnio 3 dalimi valstybės narės įpareigojamos kartu su metinėmis sąskaitomis pateikti Komisijai suvestinę ataskaitą apie išieškojimo procedūras, pradėtas dėl tokių pažeidimų. Išsamios taisyklės dėl valstybės narių įsipareigojimo pranešti apie sumas, kurios turi būti grąžintos, nustatytos Reglamente (EB) Nr. 885/2006. Minėto reglamento III priede pateikiamas lentelės pavyzdys, kurį valstybės narės turėjo naudoti pateikdamos 2009 m. duomenis. Komisija, remdamasi valstybių narių užpildytomis lentelėmis, turi nuspręsti dėl senesnių nei atitinkamai ketverius arba aštuonerius metus neišieškotų sumų finansinių pasekmių. Šis sprendimas nepažeidžia būsimų atitikties sprendimų pagal Reglamento (EB) Nr. 1290/2005 32 straipsnio 8 dalį.
(5)
Remdamosi Reglamento (EB) Nr. 1290/2005 32 straipsnio 6 dalimi, valstybės narės gali nuspręsti išieškojimo procedūros nebetęsti. Toks sprendimas gali būti priimtas tik tada, jei patirtos arba numatomos patirti išlaidos yra didesnės nei siekiama išieškoti suma, arba jei išieškojimas neįmanomas dėl skolininko arba teisiškai už pažeidimą atsakingų asmenų nemokumo, kuris buvo užregistruotas ir pripažintas pagal nacionalinį teisės aktą. Jei toks sprendimas buvo priimtas per ketverius metus nuo pirminio administracinio ar teisminio nagrinėjimo arba per aštuonerius metus, jei išieškojimo procedūra vykdoma nacionaliniuose teismuose, 100 % finansinių nesėkmingo išieškojimo pasekmių dengiama iš ES biudžeto. Reglamento (EB) Nr. 1290/2005 32 straipsnio 3 dalyje nurodytoje suvestinėje ataskaitoje nurodomos sumos, kurių valstybė narė nusprendė neišieškoti, ir tokio sprendimo priežastys. Tokių sumų nesiekiama susigrąžinti iš atitinkamų valstybių narių, jos atitinkamai padengiamos iš ES biudžeto. Šis sprendimas neprieštarauja būsimiems atitikties sprendimams pagal minėto reglamento 32 straipsnio 8 dalį.
(6)
Tvirtindama susijusių mokėjimo agentūrų sąskaitas, Komisija turi atsižvelgti į sumas, kurių mokėjimas susijusioms valstybėms narėms jau buvo atskaitytas remiantis sprendimais 2009/367/ES ir 2010/56/ES.
(7)
Remiantis Reglamento (EB) Nr. 1290/2005 30 straipsnio 2 dalimi, šis sprendimas nepažeidžia vėliau Komisijos priimtų sprendimų neteikti ES finansavimo ES taisyklių neatitinkančioms išlaidoms,
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
Šiuo sprendimu tvirtinamos Italijos mokėjimo agentūros „ARBEA“ sąskaitos, susijusios su 2008 finansinių metų išlaidomis, finansuojamomis Europos žemės ūkio garantijų fondo (EŽŪGF).
Sumos, kurios turi būti susigrąžintos iš kiekvienos valstybės narės, arba joms išmokamos pagal šį sprendimą, įskaitant sumas pagal Reglamento (EB) Nr. 1290/2005 32 straipsnio 5 dalį, yra nurodytos priede.
2 straipsnis
Šis sprendimas skirtas Italijos Respublikai.
Priimta Briuselyje 2011 m. vasario 15 d.