NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 640/2010
ze dne 7. července 2010
o vytvoření programu dokumentace úlovků tuňáka obecného (Thunnus thynnus) a o změně nařízení Rady (ES) č. 1984/2003
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 43 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Unie je smluvní stranou Úmluvy Organizace spojených národů o mořském právu ze dne 10. prosince 1982, schválené rozhodnutím Rady 98/392/ES (3), dohody o provedení ustanovení této úmluvy o zachování a řízení tažných populací ryb a vysoce stěhovavých rybích populací, ratifikované rozhodnutím Rady 98/414/ES (4), a Dohody k podpoře dodržování mezinárodních opatření na zachování a řízení rybářskými plavidly na volném moři, přijaté rozhodnutím Rady 96/428/ES (5). V rámci těchto mezinárodních závazků se Unie podílí na úsilí zajistit udržitelné řízení vysoce stěhovavých rybích populací.
(2)
Unie je rovněž na základě rozhodnutí Rady 86/238/EHS (6) smluvní stranou Mezinárodní úmluvy na ochranu tuňáků v Atlantiku (dále jen „úmluva ICCAT“). Úmluva ICCAT stanoví rámec pro regionální spolupráci při ochraně a řízení tuňáků a podobných druhů v Atlantském oceánu a přilehlých mořích prostřednictvím Mezinárodní komise na ochranu tuňáků v Atlantiku (ICCAT) a pro přijímání doporučení v oblasti úmluvy ICCAT, která se stávají závaznými pro smluvní strany, spolupracující nesmluvní strany, organizace a rybářské subjekty.
(3)
Doporučení ICCAT č. 1992-01, 1993-03, 1996-10, 1997-04, 1998-12, 03-19 a 06-15 a usnesení č. 1993-02, 1994-04 a 1994-05 o programu statistické dokumentace pro tuňáka obecného byla provedena nařízením Rady (ES) č. 1984/2003 ze dne 8. dubna 2003, kterým se zavádí systém statistického sledování obchodu s tuňákem obecným, mečounem obecným a tuňákem velkookým v Unii (7).
(4)
V rámci opatření pro regulaci populací tuňáka obecného, pro zvýšení kvality a spolehlivosti statistických údajů a za účelem předcházení, potírání a odstranění nezákonného rybolovu ICCAT přijala na svém výročním zasedání v Recife (Brazílie) dne 15. listopadu 2009 doporučení č. 09-11, kterým se mění doporučení č. 08-12 o programu ICCAT pro dokumentaci úlovků tuňáka obecného. Toto doporučení vstoupilo v platnost dne 1. června 2010 a je třeba, aby je Unie provedla.
(5)
Aby bylo zajištěno, že ustanovení o programu ICCAT pro dokumentaci úlovků tuňáka obecného budou snadno srozumitelná a jednotně uplatňovaná, příslušná ustanovení nařízení (ES) č. 1984/2003 týkající se statistické dokumentace a osvědčení o zpětném vývozu pro tuňáka obecného podle ICCAT by měla být zrušena. Nařízení (ES) č. 1984/2003 by mělo být změněno odpovídajícím způsobem.
(6)
Komise by měla být zmocněna k přijímání aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské Unie, pokud jde o provádění nových ochranných opatření přijatých ICCAT, a aktualizovat tak a doplňovat přílohy tohoto nařízení. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravných prací vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
Tímto nařízením se zavádí program Unie pro dokumentaci úlovků tuňáka obecného s cílem podpořit uplatňování opatření na zachování a řízení přijatých Mezinárodní komisí na ochranu tuňáků v Atlantiku (dále jen „ICCAT“), začleňující ustanovení o programu ICCAT pro dokumentaci úlovků tuňáka obecného s ohledem na identifikaci původu všech tuňáků obecných.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a)
„tuňákem obecným“ ryba druhu Thunnus thynnus kódů kombinované nomenklatury uvedených v příloze I;
b)
„domácím obchodem“
i)
obchod v rámci jednoho členského státu nebo mezi dvěma a více členskými státy s tuňákem obecným uloveným v oblasti úmluvy ICCAT plavidlem Unie provádějícím odlov nebo pastí Unie a vyloženým na území Unie; a
ii)
obchod v rámci jednoho členského státu nebo mezi dvěma a více členskými státy s chovným tuňákem obecným uloveným v oblasti úmluvy ICCAT plavidlem Unie provádějícím odlov a umístěným do klece v hospodářství na území Unie;
c)
„vývozem“ jakékoli přemístění tuňáka obecného uloveného v oblasti úmluvy ICCAT plavidlem Unie provádějícím odlov nebo pastí Unie do třetí země, včetně přemístění z území Unie, ze třetích zemí nebo z lovišť;
d)
„dovozem“ dovezení tuňáka obecného uloveného v oblasti úmluvy ICCAT plavidlem třetí země provádějícím odlov nebo pastí třetí země na území Unie, mimo jiné za účelem umístění do klecí, výkrmu, chovu nebo překládky;
e)
„zpětným vývozem“ jakékoli přemístění tuňáka obecného, který byl předtím dovezen na území Unie, z území Unie;
f)
„oblastí úmluvy ICCAT“ oblast stanovená Mezinárodní úmluvou na ochranu tuňáků v Atlantiku;
g)
„členským státem vlajky“ členský stát, pod jehož vlajkou pluje plavidlo provádějící odlov;
h)
„členským státem pasti“ členský stát, na jehož území je umístěna past;
i)
„členským státem hospodářství“ členský stát, na jehož území se nachází hospodářství;
j)
„smluvními stranami úmluvy“ smluvní strany a spolupracující nesmluvní strany, organizace a rybářské subjekty v rámci ICCAT;
k)
„šarží“ množství produktů tuňáka obecného ze stejného vzorku a pocházejícího ze stejné zeměpisné oblasti a stejného rybářského plavidla, nebo skupiny rybářských plavidel, nebo ze stejné pasti.
KAPITOLA II
DOKLAD O ÚLOVKU TUŇÁKA OBECNÉHO
Článek 3
Obecná ustanovení
1. Členské státy vyžadují vyplněný doklad o úlovku tuňáka obecného (dále jen „doklad o úlovku“) pro každý případ vyložení nebo překládky tuňáka obecného v jejich přístavech, umístění do klecí podle přílohy IV nebo výlovu z jejich hospodářství.
2. Každá šarže tuňáka obecného, která je předmětem domácího obchodu, dovozu na území Unie nebo vývozu či zpětného vývozu z území Unie, musí být doprovázena potvrzeným dokladem o úlovku, s výjimkou případů, na něž se použije čl. 4 odst. 3, a případně buď prohlášením ICCAT o přemístění, nebo potvrzeným osvědčením o zpětném vývozu tuňáka obecného (dále jen „osvědčení o zpětném vývozu“).
Veškeré vykládky, překládky, umístění do klecí, výlovy, domácí obchod, dovoz, vývoz nebo zpětný vývoz tuňáka obecného bez vyplněného a potvrzeného dokladu o úlovku nebo případně bez osvědčení o zpětném vývozu jsou zakázány.
3. Členské státy neumístí tuňáka obecného do hospodářství, které není schváleno smluvními stranami úmluvy ani uvedeno v evidenci ICCAT hospodářských zařízení, která mají povolení provozovat chov tuňáka obecného uloveného v oblasti úmluvy ICCAT.
4. Členské státy hospodářství zajistí, aby úlovky tuňáka obecného byly umístěny v oddělených klecích nebo v oddělené řadě klecí s členěním podle členského státu nebo smluvní strany úmluvy, z nichž úlovek pochází.
5. Odchylně od odstavce 4 členské státy hospodářství zajistí, aby úlovky tuňáka obecného, které pocházejí ze společných rybolovných operací ve smyslu čl. 2 písm. g) nařízení Rady (ES) č. 302/2009 ze dne 6. dubna 2009 o víceletém plánu obnovy populace tuňáka obecného ve východním Atlantiku a Středozemním moři (8), byly umístěny v oddělených klecích nebo v oddělené řadě klecí a rozlišeny podle jednotlivých společných rybolovných operací.
6. Členské státy hospodářství zajistí, aby výlov tuňáka obecného z hospodářství probíhal v tom roce, ve kterém byl uloven, nebo před začátkem lovné sezóny plavidel používajících vlečné sítě v případě, že je výlov prováděn v následujícím roce. Pokud není výlov ukončen během tohoto období, členské státy hospodářství vyplní a předají Komisi do deseti dnů od ukončení tohoto období každoroční prohlášení o převodu úlovku do dalšího roku. Toto prohlášení obsahuje:
-
množství (vyjádřené v kg) a počet ryb, jež je třeba převést do dalšího roku,
-
rok úlovku,
-
velikostní složení,
-
členský stát vlajky nebo smluvní stranu úmluvy, číslo ICCAT a název plavidla provádějícího odlov,
-
referenční čísla dokladu o úlovku, jenž odpovídá úlovkům, které se převádějí do dalšího roku,
-
název a číslo výkrmny ICCAT,
-
číslo klece a
-
informace o vyloveném množství (vyjádřené v kg) po ukončení výlovu.
Komise předá prohlášení sekretariátu ICCAT do pěti dnů.
7. Množství tuňáka obecného převedené do dalšího roku v souladu s odstavcem 6 je umístěno v oddělených klecích nebo oddělené řadě klecí v hospodářství podle roku výlovu.
8. Formuláře dokladu o úlovku členské státy vlajky nebo pasti poskytnou pouze svým plavidlům provádějícím odlov a pastím, které mají povoleno lovit tuňáka obecného v oblasti úmluvy, včetně těch, které mají povoleno lovit jej jako vedlejší úlovek.
9. Na každém dokladu o úlovku je uvedeno jednoznačné identifikační číslo dokladu. Čísla dokladů jsou specifická pro jednotlivé členské státy vlajky nebo pasti a přiřadí se každému plavidlu provádějícímu odlov nebo každé pasti. Tyto formuláře nelze přenášet na jiné plavidlo provádějící odlov nebo na jinou past.
10. Kopie dokladů o úlovku doprovází každou část rozdělených šarží nebo zpracovaný produkt, přičemž jednoznačné číslo původního dokladu o úlovku se použije pro jejich sledování.
11. Z požadavků tohoto nařízení jsou vyňaty domácí obchod, vývoz, dovoz a zpětný vývoz u částí ryb jiných než maso (hlav, očí, jiker a mlíčí, vnitřností a ocasů).
Článek 4
Potvrzování
1. Velitelé plavidel provádějících odlov, provozovatelé pastí, provozovatelé hospodářství, prodejci, vývozci nebo jejich zplnomocnění zástupci vyplní doklad o úlovku, pokud možno v elektronické formě, uvedením požadovaných informací v příslušných oddílech a požádají o jeho potvrzení podle odstavce 2 pokaždé, když provedou vykládku, přemístění, umístění do klecí, výlov, překládku, nebo uskuteční domácí obchod nebo vývoz tuňáka obecného.
2. Doklad o úlovku potvrdí příslušný orgán členského státu vlajky, pasti nebo hospodářství nebo členského státu, kde je usazen prodejce nebo vývozce. Členské státy doklad o úlovku pro celé množství tuňáka obecného potvrdí, pouze jsou-li splněny tyto podmínky:
a)
plavidlo provádějící odlov pluje pod vlajkou členského státu nebo se past či hospodářství nachází v členském státě, který provedl výlov tuňáka obecného,
b)
ověřením šarže bylo prokázáno, že všechny informace obsažené v dokladu o úlovku jsou správné,
c)
souhrnné množství, které se má potvrdit, nepřekračuje příslušné kvóty ani omezení odlovu pro daný hospodářský rok, včetně případných individuálních kvót přidělených plavidlům provádějícím odlov nebo pastím, a
d)
tuňák obecný splňuje příslušné požadavky opatření na zachování a řízení ICCAT.
3. Potvrzení podle odstavce 2 tohoto článku se nevyžaduje v případě, že je celé množství tuňáka obecného, jež je k dispozici k prodeji, označeno štítky podle článku 5 členským státem vlajky nebo pasti, který tuňáka obecného ulovil.
4. Jestliže je ulovené a vyložené množství tuňáka obecného menší než 1 tuna nebo tři ryby, může se jako dočasný doklad o úlovku použít lodní deník rybolovu nebo doklad o prodeji, a to až do potvrzení dokladu o úlovku ve lhůtě sedmi dnů před tím, než se uskuteční domácí obchod nebo vývoz.
5. Potvrzený doklad o úlovku obsahuje příslušné informace uvedené v příloze II.
6. Vzor dokladu o úlovku je uveden v příloze III. V případě, že v některém oddílu vzoru dokladu o úlovku není dostatek místa, aby bylo možné plně sledovat pohyb tuňáka obecného od ulovení po uskutečnění obchodu, oddíl určený pro tyto nutné informace lze podle potřeby rozšířit a připojit jako přílohu. Příslušný orgán členského státu přílohu potvrdí co nejdříve, nejpozději však při dalším přemístění tuňáka obecného.
7. Instrukce pro vydávání, číslování, vyplnění a potvrzení dokladu o úlovku jsou stanoveny v příloze IV.
Článek 5
Označování štítky
1. Členské státy mohou vyžadovat, aby jejich plavidla provádějící odlov nebo pasti ke každému tuňákovi obecnému připevnily štítek, pokud možno v době usmrcení, nejpozději však v době vykládky. Štítky jsou opatřeny jednoznačným číslem specifickým pro členský stát a chráněny před neoprávněnou manipulací. Čísla štítků odpovídají dokladu o úlovku.
2. Dotčené členské státy předloží Komisi souhrnné informace o provádění programu označování. Komise předá souhrnné informace v přiměřené lhůtě sekretariátu ICCAT.
3. Použití štítků se povolí pouze v případě, že souhrnné množství úlovků nepřekračuje příslušné kvóty pro členské státy ani omezení odlovu pro daný hospodářský rok, včetně případných individuálních kvót přidělených plavidlům provádějícím odlov nebo pastím.
KAPITOLA III
OSVĚDČENÍ O ZPĚTNÉM VÝVOZU TUŇÁKA OBECNÉHO
Článek 6
Obecná ustanovení
1. Členské státy zajistí, aby každá šarže tuňáka obecného zpětně vyvážená z jejich území byla doprovázena potvrzeným osvědčením o zpětném vývozu.
Osvědčení o zpětném vývozu se nepoužije v případech, kdy byl chovný tuňák obecný dovezen živý.
2. Hospodářský subjekt odpovědný za zpětný vývoz vyplní osvědčení o zpětném vývozu uvedením požadovaných informací v příslušných oddílech a požádá o jeho potvrzení pro šarži tuňáka obecného, která se má zpětně vyvézt. Vyplněné osvědčení o zpětném vývozu je doprovázeno kopií potvrzeného dokladu nebo potvrzených dokladů o úlovku pro tuňáka obecného, který byl předtím dovezen.
Článek 7
Potvrzování osvědčení o zpětném vývozu
1. Osvědčení o zpětném vývozu potvrdí příslušný orgán členského státu, z něhož je zpětný vývoz prováděn.
2. Příslušný orgán osvědčení o zpětném vývozu pro celé množství produktu z tuňáka obecného potvrdí pouze při splnění těchto podmínek:
a)
bylo prokázáno, že všechny informace obsažené v osvědčení o zpětném vývozu jsou správné;
b)
potvrzený doklad nebo potvrzené doklady o úlovku doprovázející osvědčení o zpětném vývozu byly předtím přijaty pro účely dovozu produktů uvedených na osvědčení o zpětném vývozu;
c)
produkty, které se mají vyvézt, jsou zcela nebo zčásti totožné s produkty uvedenými na potvrzeném dokladu nebo potvrzených dokladech o úlovku; a
d)
k potvrzenému osvědčení o zpětném vývozu je připojena kopie dokladu nebo dokladů o úlovku.
3. Potvrzené osvědčení o zpětném vývozu obsahuje informace uvedené v příloze V.
KAPITOLA IV
PŘEDÁVÁNÍ A OVĚŘOVÁNÍ DOKLADŮ
Článek 8
Předávání a uchovávání potvrzených dokladů
1. S výjimkou případů, kdy se použije čl. 4 odst. 3, členské státy předají elektronickou cestou kopii všech potvrzených dokladů o úlovku či osvědčení o zpětném vývozu co nejdříve a v každém případě do pěti pracovních dní ode dne potvrzení, případně neprodleně, pokud očekávaná doba přepravy nepřekračuje pět pracovních dní, těmto příjemcům:
a)
Komisi;
b)
příslušným orgánům členského státu či smluvní strany úmluvy, na jejichž území bude tuňák obecný předmětem domácího obchodu nebo chovu nebo tam bude dovezen; a
c)
sekretariátu ICCAT.
2. Členské státy uchovávají kopie potvrzených dokladů o úlovku a osvědčení o zpětném vývozu, které vydaly nebo přijaly, po dobu alespoň dvou let.
Článek 9
Ověřování
1. Členské státy zajistí, aby jejich příslušné orgány identifikovaly každou šarži tuňáka obecného, která je na jejich území vyložena nebo přeložena, je předmětem domácího obchodu, je na jejich území dovezena nebo je z něho vyvezena či zpětně vyvezena. U každé šarže tuňáka obecného si příslušné orgány vyžádají a zkontrolují potvrzený doklad (potvrzené doklady) o úlovku a související dokumentaci. Kontrola zahrnuje nahlížení do databáze potvrzených dokladů, kterou vede sekretariát ICCAT.
2. Příslušné orgány mohou také za účelem ověření informací uvedených v dokladu o úlovku a souvisejících dokumentech zkontrolovat obsah šarže a v případě potřeby provést ověření u dotčených provozovatelů.
3. Jestliže se v důsledku kontrol či ověření provedených podle odstavců 1 a 2 objeví pochybnosti o informacích uvedených v dokladu o úlovku, spolupracují členské státy s příslušnými orgány, které doklad (doklady) o úlovku nebo osvědčení o zpětném vývozu potvrdily, s cílem tyto pochybnosti odstranit.
4. Jestliže členský stát zjistí šarži bez dokladu o úlovku, oznámí svá zjištění dodávajícímu členskému státu nebo vyvážející smluvní straně úmluvy a v případě, že jsou známy, také členskému státu vlajky či smluvní straně úmluvy, pod jejíž vlajkou plavidlo pluje.
5. Dokud nejsou dokončeny kontroly či ověření podle odstavců 1 a 2, členské státy nepovolí, aby byla šarže předmětem domácího obchodu, nebo byla dovezena či vyvezena, a v případě živého tuňáka obecného určeného pro hospodářství nepřijmou prohlášení o přemístění.
6. Pokud členský stát na základě kontroly nebo ověření provedených podle odstavce 1 a ve spolupráci s dotčenými potvrzujícími orgány rozhodne, že doklad o úlovku nebo osvědčení o zpětném vývozu jsou neplatné, domácí obchod s dotčenou šarží tuňáka obecného a jeho dovoz, vývoz nebo zpětný vývoz se zakáží.
KAPITOLA V
PŘEDÁVÁNÍ ÚDAJŮ
Článek 10
Informace týkající se potvrzování a kontaktních míst
1. Členské státy oznámí Komisi:
a)
název a úplnou adresu svých orgánů příslušných pro potvrzování a ověřování dokladů o úlovku či osvědčení o zpětném vývozu,
b)
jméno, funkci a vzorový otisk razítka nebo pečeti individuálně zplnomocněných potvrzujících úředníků, a
c)
případně vzory štítků.
2. V oznámení se uvede datum, k němuž informace podle odstavce 1 nabývá účinku. Komisi se včas sdělí aktualizované údaje o potvrzujících orgánech a úřednících.
3. Členské státy Komisi oznámí kontaktní místa, která je třeba uvědomit v případě pochybností ohledně dokladů o úlovku či osvědčení o zpětném vývozu, zejména pak jejich název.
4. Komise tyto informace neprodleně předá sekretariátu ICCAT.
Článek 11
Výroční zpráva o programu
1. Členské státy Komisi každoročně do 15. září elektronickou cestou předloží zprávu o programu, která zahrnuje informace uvedené v příloze VI, za období od 1. července předchozího roku do 30. června probíhajícího roku.
2. Komise vypracuje výroční zprávu Unie o programu a předá ji každoročně do 1. října sekretariátu ICCAT.
KAPITOLA VI
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 12
Změny příloh
S cílem uplatnit ochranná opatření přijatá ICCAT může Komise změnit přílohy tohoto nařízení prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 13 a za podmínek stanovených v článcích 14 a 15.
Komise přijímá tyto akty v přenesené pravomoci v souladu s tímto nařízením.
Článek 13
Výkon přenesení pravomoci
1. Pravomoci přijímat akty v přenesené pravomoci uvedené v článku 12 jsou svěřeny Komisi na dobu pěti let od 14. srpna 2010. Komise vypracuje o přenesených pravomocích zprávu nejpozději šest měsíců před koncem tohoto pětiletého období. Přenesení pravomocí se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud je Evropský parlament nebo Rada nezruší v souladu s článkem 14.
2. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
3. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je Komisi svěřena za podmínek stanovených v článcích 14 a 15.
Článek 14
Zrušení přenesení pravomocí
1. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomocí uvedené v článku 12 kdykoli zrušit.
2. Orgán, který zahájil interní postup s cílem rozhodnout, zda zrušit přenesení pravomocí, uvědomí druhý orgán a Komisi v přiměřené lhůtě před přijetím konečného rozhodnutí.
3. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomocí v něm blíže určených. Rozhodnutí nabývá účinnosti okamžitě nebo k pozdějšímu dni, který v něm je upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci. Rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 15
Námitky proti aktům v přenesené pravomoci
1. Evropský parlament nebo Rada mohou proti aktu v přenesené pravomoci vyslovit námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne oznámení.
Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
2. Pokud Evropský parlament ani Rada v této lhůtě námitky proti aktu v přenesené pravomoci nevysloví, je akt v přenesené pravomoci zveřejněn v Úředním věstníku Evropské unie a vstupuje v platnost dnem v něm stanoveným.
3. Pokud Evropský parlament nebo Rada vysloví námitky proti aktu v přenesené pravomoci, tento akt nevstoupí v platnost. Orgán, který vyslovuje námitky proti aktu v přenesené pravomoci, je odůvodní.
Článek 16
Změny nařízení (ES) č. 1984/2003
1. Nařízení (ES) č. 1984/2003 se mění takto:
a)
v názvu se zrušují slova „tuňákem obecným,“;
b)
v čl. 1 písm. a) se zrušují slova „tuňáka obecného (Thunnus thynnus),“;
c)
v článku 2 se zrušují slova „tuňáka obecného,“;
d)
v článku 3 se zrušuje písmeno a);
e)
v čl. 4 odst. 1 se zrušuje první odrážka;
f)
v čl. 4 odst. 2 písm. b) bodě iii) se zrušují slova „tuňáka obecného“;
g)
v čl. 5 odst. 1 se zrušuje první odrážka;
h)
v čl. 6 odst. 1 druhém pododstavci se zrušuje písmeno a);
i)
v čl. 8 písm. a) se zrušují slova „tuňáka obecného,“;
j)
v čl. 9 odst. 2 se zrušuje písmeno a);
k)
přílohy I, IVa, IX a XV se zrušují.
2. Odkazy na zrušená ustanovení nařízení (ES) č. 1984/2003 se považují za odkazy na toto nařízení.
Článek 17
Přezkum tohoto nařízení
Komise přezkoumá toto nařízení na základě doporučení přijatých ICCAT, zohlední přitom aktualizovaná vědecká stanoviska k velikosti populace předložená na jejích zasedáních a předloží potřebné pozměňovací návrhy.
Článek 18
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 7. července 2010.
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 640/2010
2010 m. liepos 7 d.
kuriuo sudaroma sužvejotų paprastųjų tunų (Thunnus thynnus) kiekio dokumentavimo programa ir iš dalies keičiamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1984/2003
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 43 straipsnio 2 dalį,
atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (1),
laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (2),
kadangi:
(1)
Sąjunga yra Tarybos sprendimu 98/392/EB (3) patvirtintos 1982 m. gruodžio 10 d. Jungtinių Tautų jūrų teisės konvencijos, Tarybos sprendimu 98/414/EB (4) ratifikuoto susitarimo dėl tos konvencijos nuostatų, susijusių su dviejų ar daugiau valstybių vandenyse sutinkamų žuvų išteklių ir toli migruojančių žuvų išteklių apsauga ir valdymu, įgyvendinimo ir Tarybos sprendimu 96/428/EB (5) priimto Susitarimo dėl skatinimo žvejybos laivams atviroje jūroje laikytis tarptautinių išsaugojimo ir valdymo priemonių patvirtinimo susitariančioji šalis. Pagal tuos tarptautinius įsipareigojimus Sąjunga prisideda prie tausiam toli migruojančių žuvų išteklių valdymui užtikrinti skirtų veiksmų.
(2)
Pagal Tarybos sprendimą 86/238/EEB (6) Sąjunga yra Tarptautinės konvencijos dėl Atlanto tunų apsaugos (TATAK konvencija) susitariančioji šalis. TATAK konvencijoje nustatoma regionų bendradarbiavimo, susijusio su tunų ir tuninių rūšių žuvų išsaugojimu ir valdymu Atlanto vandenyne ir gretimose jūrose, įsteigiant Tarptautinę Atlanto tunų apsaugos komisiją (TATAK), ir TATAK konvencijos rajone taikomų rekomendacijų, privalomų susitariančiosioms šalims ir konvencijos nepasirašiusioms bendradarbiaujančiosioms šalims, subjektams ir žvejybos subjektams priėmimo sistema (KSŠ).
(3)
Su paprastųjų tunų statistinių dokumentų programa susijusios TATAK rekomendacijos 1992-01, 1993-03, 1996-10, 1997-04, 1998-12, 03-19 ir 06-15 bei rezoliucijos 1993-02, 1994-04 ir 1994-05 įgyvendintos 2003 m. balandžio 8 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1984/2003, nustatančiu prekybos melsvaisiais tunais, durklažuvėmis ir didžiaakiais tunais Bendrijoje statistikos sistemą (7).
(4)
Be kitų priemonių, skirtų paprastųjų tunų ištekliams reguliuoti, statistinių duomenų kokybei pagerinti ir patikimumui padidinti bei užkirsti kelią neteisėtai žvejybai, atgrasyti nuo jos ir ją panaikinti, TATAK 2009 m. lapkričio 15 d. Resife (Brazilijoje) įvykusiame metiniame susitikime priėmė rekomendaciją 09-11, kuria iš dalies keičiama rekomendacija 08-12 dėl TATAK sužvejotų paprastųjų tunų kiekio dokumentavimo programos. Ta rekomendacija įsigaliojo 2010 m. birželio 1 d., ir Sąjunga turi ją įgyvendinti.
(5)
Siekiant užtikrinti, kad nuostatos dėl TATAK sužvejotų paprastųjų tunų kiekio dokumentavimo programos būtų lengvai suprantamos ir vienodai taikomos, turėtų būti išbrauktos atitinkamos su TATAK paprastųjų tunų statistinių duomenų dokumentu ir reeksporto sertifikatu susijusios Reglamento (EB) Nr. 1984/2003 nuostatos. Todėl reikėtų atitinkamai iš dalies pakeisti Reglamentą (EB) Nr. 1984/2003.
(6)
Remiantis Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 290 straipsniu Komisijai reikėtų suteikti įgaliojimus priimti deleguotus aktus dėl naujų TATAK priimtų išteklių išsaugojimo priemonių perkėlimo į nacionalinę teisę ir taip atnaujinti ir papildyti šio reglamento priedus. Itin svarbu, kad parengiamajame darbe Komisija vestų atitinkamas konsultacijas, be kita ko, ekspertų lygiu,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
I SKYRIUS
BENDROSIOS NUOSTATOS
1 straipsnis
Dalykas ir taikymo sritis
Šiuo reglamentu sudaroma Sąjungoje taikoma sužvejotų paprastųjų tunų kiekio dokumentavimo programa, siekiant padėti įgyvendinti Tarptautinės Atlanto tunų apsaugos komisijos (TATAK) priimtas išteklių išsaugojimo ir valdymo priemones, ir į ją įtraukiamos TATAK sužvejotų paprastųjų tunų kiekio dokumentavimo programos nuostatos, siekiant nustatyti visų paprastųjų tunų kilmės šalį.
2 straipsnis
Terminų apibrėžtys
Šiame reglamente vartojamų terminų apibrėžtys:
a)
„paprastasis tunas“ - I priede išvardytiems kombinuotosios nomenklatūros kodams priskiriama Thunnus thynnus rūšies žuvis;
b)
„vidaus prekyba“:
i)
vienoje valstybėje narėje arba tarp dviejų ar kelių valstybių narių vykdoma prekyba Sąjungos žūklės laivo arba gaudyklės TATAK konvencijos rajone sužvejotais paprastaisiais tunais, iškrautais Sąjungos teritorijoje, ir
ii)
vienoje valstybėje narėje arba tarp dviejų ar kelių valstybių narių vykdoma prekyba Sąjungos žūklės laivo TATAK konvencijos rajone sužvejotais ūkiuose auginamais paprastaisiais tunais, perkeltais į varžas Sąjungos teritorijoje įsisteigusiuose ūkiuose;
c)
„eksportas“ - Sąjungos žūklės laivo arba gaudyklės TATAK konvencijos rajone sužvejotų paprastųjų tunų išvežimas į trečiąją šalį, įskaitant išvežimą iš Sąjungos teritorijos, trečiųjų šalių arba žvejybos plotų;
d)
„importas“ - trečiosios valstybės žūklės laivo arba gaudyklės TATAK konvencijos rajone sužvejotų paprastųjų tunų įvežimas į Sąjungos teritoriją, įskaitant įvežimą perkėlimo į varžas, tukinimo, auginimo arba perkrovimo tikslais;
e)
„reeksportas“ - anksčiau į Sąjungos teritoriją importuotų paprastųjų tunų išvežimas iš Sąjungos teritorijos;
f)
„TATAK konvencijos rajonas“ - Tarptautinėje Atlanto tunų apsaugos konvencijoje nustatytas rajonas;
g)
„vėliavos valstybė narė“ - valstybė narė, su kurios vėliava plaukioja žūklės laivas;
h)
„gaudyklės valstybė narė“ - valstybė narė, kurioje įsisteigusi gaudyklė;
i)
„ūkio valstybė narė“ - valstybė narė, kurioje įsisteigęs ūkis;
j)
„KSŠ“ - TATAK konvencijos susitariančiosios šalys ir konvencijos nepasirašiusios bendradarbiaujančiosios šalys, subjektai arba žvejybos subjektai;
k)
„partija“ - taip pat pateikiamų paprastojo tuno produktų, kildinamų iš to paties atitinkamo geografinio rajono ir iš to paties žūklės laivo ar jų grupės arba iš tos pačios gaudyklės, kiekis.
II SKYRIUS
SUŽVEJOTŲ PAPRASTŲJŲ TUNŲ KIEKIO DOKUMENTAS
3 straipsnis
Bendrosios nuostatos
1. Valstybės narės reikalauja pateikti užpildytą visų jų uostuose iškrautų ar perkrautų ir į jų ūkių varžas perkeltų, ir jų ūkiuose sužvejotų paprastųjų tunų kiekio dokumentą (toliau - sugavimo dokumentas), kaip nurodyta IV priede.
2. Kartu su kiekviena paprastųjų tunų, kuriais prekiaujama Sąjungos viduje, kurie importuojami į Sąjungos teritoriją, iš jos eksportuojami arba reeksportuojami, partija pateikiamas patvirtintas sugavimo dokumentas, išskyrus atvejus, kuriais taikoma 4 straipsnio 3 dalis, ir, jei taikytina, pateikiama TATAK žuvų perkėlimo deklaracija arba patvirtintas paprastųjų tunų reeksporto sertifikatas (toliau - reeksporto sertifikatas).
Neturint užpildyto ir patvirtinto sugavimo dokumento ir, jei taikytina, papildomai reeksporto sertifikato, paprastuosius tunus iškrauti, perkrauti, perkelti į varžas, sugauti, prekiauti jais Sąjungos viduje, juos importuoti, eksportuoti arba reeksportuoti draudžiama.
3. Valstybės narės paprastųjų tunų neperkelia į ūkį, kurio nepatvirtino valstybė narė arba KSŠ arba kuris neįtrauktas į TATAK žuvininkystės ūkių, kuriems suteiktas leidimas auginti TATAK konvencijos rajone sužvejotus paprastuosius tunus, registrą.
4. Ūkio valstybės narės užtikrina, kad sužvejotų paprastųjų tunų kiekiai būtų patalpinti į atskiras varžas ar jų grupę ir suskirstyti pagal kilmės valstybę narę arba KSŠ.
5. Ūkio valstybės narės, nukrypdamos nuo 4 dalies, užtikrina, kad per jungtinę žvejybos operaciją, kaip apibrėžta 2009 m. balandžio 6 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 302/2009 dėl daugiamečio rytinės Atlanto vandenyno dalies ir Viduržemio jūros paprastųjų tunų išteklių atkūrimo plano (8) 2 straipsnio g punkte, sužvejoti paprastieji tunai būtų patalpinti į atskiras varžas ar jų grupę ir suskirstyti pagal jungtines žvejybos operacijas.
6. Ūkio valstybės narės užtikrina, kad paprastieji tunai būtų sugauti ūkiuose tais metais, kai jie buvo sužvejoti, arba prieš prasidedant žvejybos gaubiamaisiais tinklais sezonui, jeigu gaudoma ateinančiais metais. Jei per šį laikotarpį sugavimo operacijos nebaigtos, ūkio valstybės narės užpildo ir per dešimt dienų nuo šio laikotarpio pabaigos Komisijai persiunčia kasmetinę perkėlimo deklaraciją. Toje deklaracijoje nurodoma:
-
kiekis (kilogramais) ir žuvų, kurias ketinama perkelti, skaičius,
-
metai, kuriais buvo sužvejoti paprastieji tunai,
-
žuvų kiekis pagal dydį,
-
vėliavos valstybė narė ar KSŠ, TATAK numeris ir žūklės laivo pavadinimas,
-
sugavimo dokumento, atitinkančio perkeliamą sužvejotų tunų kiekį, numeris,
-
tukinimo vietos pavadinimas ir TATAK numeris,
-
varžos numeris ir
-
informacija apie sugautą kiekį (kilogramais) užbaigus operaciją.
Komisija perduoda tokias deklaracijas TATAK sekretoriatui per penkias dienas.
7. Kiekis, perkeliamas vadovaujantis 6 dalies nuostatomis, ūkyje patalpinamas į atskiras varžas ar jų grupę atskiriant pagal metus, kai buvo sužvejoti paprastieji tunai.
8. Vėliavos arba gaudyklės valstybės narės sugavimo dokumentų formas pateikia tik savo žūklės laivams ir gaudyklėms, kuriems suteiktas leidimas TATAK konvencijos rajone žvejoti paprastuosius tunus, įskaitant kaip priegaudą sužvejojamus paprastuosius tunus.
9. Kiekvieno sugavimo dokumento forma turi unikalųjį dokumento atpažinties numerį. Dokumentų numeriai - kiekvienam žūklės laivui arba gaudyklei priskiriami atitinkamos vėliavos valstybės narės arba gaudyklės valstybės narės numeriai. Tokios dokumentų formos kitam žūklės laivui ar gaudyklei neperleidžiamos.
10. Su kiekviena partijos dalimi arba su kiekvienu perdirbtu produktu pateikiamos sugavimo dokumentų kopijos; tose kopijose nurodomas unikalusis sugavimo dokumento originalo atpažinties numeris, kad partijos dalis arba perdirbtus produktus būtų galima atsekti.
11. Šio reglamento reikalavimai netaikomi vidaus prekybai kitomis žuvų dalimis nei mėsa (pavyzdžiui, galvomis, akimis, ikrais, viduriais ir uodegomis), tas dalis importuojant, eksportuojant ir reeksportuojant.
4 straipsnis
Tvirtinimas
1. Žūklės laivų kapitonai, gaudyklių operatoriai, ūkių operatoriai, pardavėjai, eksportuotojai arba jų įgaliotieji atstovai užpildo sugavimo dokumentą (jei įmanoma, elektroniniu būdu), atitinkamuose laukeliuose pateikdami reikiamą informaciją, ir kiekvienu atveju, kai jie paprastuosius tunus iškrauna, perkelia, patalpina į varžas, sugauna, perkrauna, vykdo vidaus prekybą jais arba juos eksportuoja, prašo ją patvirtinti pagal 2 dalį.
2. Sugavimo dokumentą tvirtina kompetentinga vėliavos, gaudyklės arba ūkio valstybės narės, arba tos valstybės narės, kurioje įsisteigęs pardavėjas ar eksportuotojas, institucija. Valstybės narės tvirtina viso sužvejotų paprastųjų tunų kiekio dokumentą tik tuo atveju, jei:
a)
žūklės laivas plaukioja su valstybės narės vėliava arba gaudyklė ar ūkis yra įsisteigę valstybėje narėje, kuri sužvejojo paprastuosius tunus,
b)
po partijos patikrinimo nustatyta, kad visa sugavimo dokumente nurodyta informacija yra tiksli,
c)
susikaupusios tvirtintinos sumos atitinka joms skirtas kiekvienų valdymo metų kvotas arba sužvejojamų žuvų kiekio apribojimus, įskaitant atitinkamai žūklės laivams arba gaudyklėms skirtas individualias kvotas, ir
d)
paprastieji tunai atitinka susijusias TATAK nustatytų išteklių išsaugojimo ir valdymo priemonių nuostatas.
3. Sugavimo dokumentą tvirtinti pagal šio straipsnio 2 dalį nereikalaujama, kai visi parduodami paprastieji tunai juos sužvejojusios vėliavos valstybės narės arba gaudyklės valstybės narės paženklinti įsagais, kaip nurodyta 5 straipsnyje.
4. Jei sužvejotų ir iškrautų paprastųjų tunų kiekis yra mažesnis nei 1 tona arba trys žuvys, kol bus patvirtintas sugavimo dokumentas (tai turi būti padaryta per septynias dienas), prieš pradedant vidaus prekybą paprastaisiais tunais arba prieš juos eksportuojant kaip laikinas sugavimo dokumentas gali būti naudojamas žvejybos žurnalas arba pardavimo pažyma.
5. Patvirtintame sugavimo dokumente atitinkamai pateikiama II priede nurodyta informacija.
6. III priede pateikiama sugavimo dokumento forma. Jei sugavimo dokumento formos laukelyje nepakanka vietos nurodyti visą paprastųjų tunų vežimo kelią nuo jų sužvejojimo iki prekybos, prireikus atitinkamą informacijos laukelį galima išplėsti ir pateikti kaip priedą. Susijusios valstybės narės kompetentinga institucija tą priedą patvirtina kuo greičiau, bet ne vėliau kaip iki kito paprastųjų tunų vežimo.
7. Instrukcijos, susijusios su sugavimo dokumento išdavimu, numeravimu, užpildymu ir patvirtinimu, pateiktos IV priede.
5 straipsnis
Ženklinimas įsagais
1. Valstybės narės gali reikalauti, kad jų žūklės laivai ar gaudyklės prie kiekvieno paprastojo tuno tvirtintų įsagą, pageidautina - paprastuosius tunus pjaunant, bet ne vėliau kaip juos iškraunant. Įsaguose nurodomi unikalieji atitinkamos valstybės narės numeriai; įsagai turi būti apsaugoti nuo sugadinimo. Įsagų numeriai turi būti susiję su sugavimo dokumentu.
2. Atitinkamos valstybės narės Komisijai teikia ženklinimo įsagais programos įgyvendinimo santrauką. Komisija perduoda santraukas TATAK sekretoriatui per protingą laikotarpį.
3. Ženklinti įsagais leidžiama tik tada, jei sukauptas sužvejotų žuvų kiekis neviršija kiekvienų valdymo metų valstybių narių kvotų arba apribojimų, įskaitant atitinkamai žūklės laivams ar gaudyklėms skirtas individualias kvotas.
III SKYRIUS
PAPRASTŲJŲ TUNŲ REEKSPORTO SERTIFIKATAS
6 straipsnis
Bendrosios nuostatos
1. Valstybės narės užtikrina, kad prie kiekvienos iš tų valstybių narių teritorijos reeksportuojamų paprastųjų tunų partijos būtų pridedamas patvirtintas reeksporto sertifikatas.
Reeksporto sertifikatas nereikalaujamas, jei auginami paprastieji tunai importuojami gyvi.
2. Už reeksportą atsakingas operatorius užpildo reeksporto sertifikatą, atitinkamuose jo laukeliuose pateikdamas reikiamą informaciją, ir prašo jį patvirtinti, kad paprastųjų tunų partiją būtų galima reeksportuoti. Kartu su užpildytu reeksporto sertifikatu pateikiama (-os) su anksčiau importuotais paprastaisiais tunais susijusio (-ų) patvirtinto (-ų) sugavimo dokumento (-ų) kopija (-os).
7 straipsnis
Reeksporto tvirtinimas
1. Reeksporto sertifikatą tvirtina reeksportuojančios valstybės narės kompetentinga institucija.
2. Kompetentinga institucija visų paprastųjų tunų produktų reeksporto sertifikatą tvirtina tik tuo atveju, jei:
a)
nustatyta, kad visa reeksporto sertifikate nurodyta informacija yra tiksli,
b)
kartu su reeksporto sertifikatu pateiktas (-i) patvirtintas (-i) sugavimo dokumentas (-ai) priimtas (-i) importuojant reeksporto sertifikate deklaruotus produktus,
c)
produktai, kuriuos rengiamasi reeksportuoti, visiškai arba iš dalies yra tie patys produktai, kurie nurodyti patvirtintame (-uose) sugavimo dokumente (-uose), ir
d)
prie patvirtinto reeksporto sertifikato pridėta (-os) sugavimo dokumento (-ų) kopija (-os).
3. Patvirtintame reeksporto sertifikate pateikiama V priede nurodyta informacija.
IV SKYRIUS
PERDAVIMAS IR TIKRINIMAS
8 straipsnis
Patvirtintų dokumentų perdavimas ir saugojimas
1. Išskyrus atvejus, kuriais taikoma 4 straipsnio 3 dalis, valstybės narės kuo greičiau, tačiau bet kuriuo atveju per penkias darbo dienas nuo patvirtinimo dienos, arba nedelsdamos, jei numatoma transportavimo trukmė neturėtų būtų ilgesnė nei penkios darbo dienos, visų patvirtintų sugavimo dokumentų arba reeksporto sertifikatų kopijas elektroniniu būdu pateikia toliau nurodytoms institucijoms:
a)
Komisijai,
b)
valstybės narės arba KSŠ, kurioje bus vykdoma vidaus prekyba paprastaisiais tunais, jie bus auginami arba į kurią jie bus importuojami, kompetentingoms institucijoms, ir
c)
TATAK sekretoriatui.
2. Valstybės narės ne mažiau kaip dvejus metus laiko išduotų arba gautų patvirtintų sugavimo dokumentų ir reeksporto sertifikatų kopijas.
9 straipsnis
Tikrinimas
1. Valstybės narės užtikrina, kad jų kompetentingos institucijos nustatytų kiekvieną iškraunamų, perkraunamų paprastųjų tunų, paprastųjų tunų, kuriais vykdoma vidaus prekyba, importuojamų į jų teritoriją arba iš jos eksportuojamų ar reeksportuojamų paprastųjų tunų partiją. Kompetentingos institucijos reikalauja patvirtinto (-ų) sugavimo dokumento (-ų) ir susijusių kiekvienos paprastųjų tunų partijos dokumentų ir juos nagrinėja. Nagrinėjama atsižvelgiant į TATAK sekretoriato tvarkomos dokumentų tvirtinimo duomenų bazės įrašus.
2. Be to, kompetentingos institucijos gali išnagrinėti partijos turinį, kad patikrintų sugavimo dokumente ir susijusiuose dokumentuose pateiktą informaciją, ir prireikus tikrinimus atlieka kartu su susijusiais operatoriais.
3. Jei pagal 1 ir 2 dalis išnagrinėjus dokumentus ar atlikus patikrinimą kyla abejonių dėl sugavimo dokumente pateiktos informacijos, valstybės narės, siekdamos išsklaidyti tokias abejones, bendradarbiauja su sugavimo dokumentą (-us) ar eksporto sertifikatą (-us) patvirtinusiomis kompetentingomis institucijomis.
4. Jei valstybė narė nustato, kad prie partijos nepridėtas sugavimo dokumentas, ji šiuos duomenis praneša siuntimo valstybei narei arba eksporto KSŠ ir, jei žinoma, vėliavos valstybei narei arba vėliavos KSŠ.
5. Kol pagal 1 ir 2 dalis neišnagrinėti dokumentai arba neatlikti patikrinimai, valstybės narės nesuteikia leidimo vykdyti vidaus prekybą paprastųjų tunų partija, ją importuoti ar eksportuoti, ir, jei ūkiams skirti paprastieji tunai vežami gyvi, nepriima žuvų perkėlimo deklaracijų.
6. Jei pagal 1 dalį išnagrinėjusi dokumentus arba atlikusi patikrinimus valstybė narė, bendradarbiaudama su atitinkamomis tvirtinimo institucijomis, nustato, kad sugavimo dokumentas arba reeksporto sertifikatas negalioja, draudžiama vykdyti vidaus prekybą, importuoti, eksportuoti ar reeksportuoti atitinkamą paprastųjų tunų partiją.
V SKYRIUS
DUOMENŲ PERDAVIMAS
10 straipsnis
Su tvirtinimu ir informacijos centrais susijusi informacija
1. Valstybės narės praneša Komisijai:
a)
savo institucijų, kompetentingų tvirtinti ir tikrinti sugavimo dokumentus arba reeksporto sertifikatus, pavadinimą bei visą adresą,
b)
asmeniškai tvirtinti įgaliotų pareigūnų vardus, pavardes bei pareigas ir antspaudo arba spaudo atspaudo pavyzdį ir
c)
atitinkamai - įsagų pavyzdžius.
2. Pranešime nurodoma data, nuo kurios galioja 1 dalyje nurodyta informacija. Komisijai laiku pranešama atnaujinta informacija apie tvirtinimo institucijas ir pareigūnus.
3. Valstybės narės praneša Komisijai apie informacijos centrus, kurie turėtų būti informuoti, jei kyla su sugavimo dokumentais arba reeksporto sertifikatais susijusių klausimų; visų pirma pranešami tų informacijos centrų pavadinimai.
4. Komisija šią informaciją nedelsdama persiunčia TATAK sekretoriatui.
11 straipsnis
Metinė programos ataskaita
1. Valstybės narės ne vėliau kaip kiekvienų metų rugsėjo 15 d. Komisijai elektroninėmis priemonėmis pateikia programos ataskaitą, įskaitant VI priede nurodytą informaciją, už laikotarpį nuo praėjusių metų liepos 1 d. iki einamųjų metų birželio 30 d.
2. Komisija parengia metinę Sąjungos programos ataskaitą ir ją perduoda TATAK sekretoriatui ne vėliau kaip kiekvienų metų spalio 1 d.
VI SKYRIUS
BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
12 straipsnis
Priedų keitimas
Siekiant įgyvendinti TATAK priimtas išteklių išsaugojimo priemones, Komisija gali deleguotais teisės aktais pagal 13 straipsnį ir laikydamasi 14 ir 15 straipsniuose nustatytų sąlygų iš dalies keisti šio reglamento priedus.
Priimdama deleguotus teisės aktus Komisija veikia pagal šio reglamento nuostatas.
13 straipsnis
Delegavimas
1. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti 12 straipsnyje nurodytus deleguotus teisės aktus penkerių metų laikotarpiui nuo 2010 m. rugpjūčio 14 d. Komisija pateikia ataskaitą dėl deleguotų įgaliojimų ne vėliau kaip likus šešiems mėnesiams iki penkerių metų laikotarpio pabaigos. Įgaliojimų delegavimas automatiškai pratęsiamas tokios pačios trukmės laikotarpiams, išskyrus atvejus, kai Europos Parlamentas ar Taryba jį atšaukia pagal 14 straipsnį.
2. Kai tik Komisija priima deleguotą teisės aktą, apie tai ji tuo pačiu metu praneša Europos Parlamentui ir Tarybai.
3. Įgaliojimai priimti deleguotus teisės aktus Komisijai suteikiami laikantis 14 ir 15 straipsniuose nustatytų sąlygų.
14 straipsnis
Delegavimo atšaukimas
1. Europos Parlamentas arba Taryba bet kuriuo metu gali atšaukti 12 straipsnyje nurodytą įgaliojimų delegavimą.
2. Institucija, pradėjusi vidaus procedūrą, kad nuspręstų, ar atšaukti įgaliojimų delegavimą, stengiasi informuoti kitą instituciją ir Komisiją per priimtiną laikotarpį, kol dar nepriimtas galutinis sprendimas.
3. Sprendimu dėl atšaukimo nutraukiamas tame sprendime nurodytų įgaliojimų delegavimas. Sprendimas įsigalioja nedelsiant arba vėlesnę jame nurodytą dieną. Jis neturi įtakos jau įsigaliojusių deleguotų teisės aktų galiojimui. Sprendimas skelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
15 straipsnis
Prieštaravimai dėl deleguotų teisės aktų
1. Europos Parlamentas arba Taryba gali pareikšti prieštaravimus dėl deleguoto teisės akto per du mėnesius nuo pranešimo dienos.
Europos Parlamento arba Tarybos iniciatyva tas laikotarpis pratęsiamas dviem mėnesiais.
2. Jei pasibaigus tam laikotarpiui, nei Europos Parlamentas, nei Taryba nepareiškė prieštaravimų dėl deleguoto teisės akto, jis skelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje ir įsigalioja jame nurodytą dieną.
3. Jei Europos Parlamentas arba Taryba pareiškia prieštaravimus dėl deleguoto teisės akto, šis aktas neįsigalioja. Prieštaravimą pareiškusi institucija pateikia prieštaravimų dėl deleguoto teisės akto priežastis.
16 straipsnis
Reglamento (EB) Nr. 1984/2003 pakeitimai
1. Reglamentas (EB) Nr. 1984/2003 iš dalies keičiamas taip:
a)
pavadinime išbraukiami žodžiai „melsvaisiais tunais“;
b)
1 straipsnio a punkte išbraukiami žodžiai „melsviesiems tunams (Thunnus thynnus)“;
c)
2 straipsnyje išbraukiami žodžiai „melsviesiems tunams“;
d)
išbraukiamas 3 straipsnio a punktas;
e)
išbraukiama 4 straipsnio 1 dalies pirma įtrauka;
f)
4 straipsnio 2 dalies b punkto iii papunktyje išbraukiami žodžiai „melsvieji tunai“;
g)
išbraukiama 5 straipsnio 1 dalies pirma įtrauka;
h)
išbraukiamas 6 straipsnio 1 dalies antros pastraipos a punktas;
i)
8 straipsnio a punkte išbraukiami žodžiai „melsvasis tunas“;
j)
išbraukiamas 9 straipsnio 2 dalies a punktas;
k)
šiuo punktu panaikinami I, IVa, IX ir XV priedai.
2. Nuorodos į panaikintas Reglamento (EB) Nr. 1984/2003 nuostatas laikomos nuorodomis į šį reglamentą.
17 straipsnis
Peržiūra
Atsižvelgdama į TATAK rekomendacijas, pagrįstas naujausiomis mokslinėmis nuomonėmis dėl išteklių dydžio, pateikiamas būsimuose TATAK susitikimuose, Komisija peržiūri šį reglamentą ir pateikia pakeitimų, kurių gali reikėti, pasiūlymus.
18 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną nuo jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Strasbūre 2010 m. liepos 7 d.