NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 333/2011
ze dne 31. března 2011,
kterým se stanoví kritéria vymezující, kdy určité typy kovového šrotu přestávají být odpadem ve smyslu směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/98/ES
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2008/98/ES ze dne 19. listopadu 2008 o odpadech a o zrušení některých směrnic (1), a zejména na čl. 6 odst. 2 uvedené směrnice,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po předložení navrhovaného opatření Evropskému parlamentu,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Z vyhodnocení některých toků odpadu vyplývá, že pro recyklační trhy s kovovým šrotem by bylo přínosem, kdyby byla vypracována zvláštní kritéria stanovující, kdy kovový šrot získaný z odpadu přestává být odpadem. Tato kritéria by měla zajistit vysokou úroveň ochrany životního prostředí. Neměla by mít vliv na klasifikaci kovového šrotu jako odpadu platnou ve třetích zemích.
(2)
Podle zpráv Společného výzkumného střediska Evropské komise existuje trh a poptávka po železném, ocelovém a hliníkovém šrotu, kterého lze použít v ocelárnách, slévárnách, hliníkárnách a přetavovacích pecích jako suroviny pro výrobu kovů. Železný, ocelový a hliníkový šrot by proto měl být dostatečně čistý a měl by splňovat příslušné normy a specifikace odpovídající požadavkům průmyslu vyrábějícího kovy.
(3)
Kritéria stanovující, kdy železný, ocelový a hliníkový šrot přestává být odpadem, by měla zajistit, aby železný, ocelový a hliníkový šrot získaný procesem využití odpadů, splňoval technické požadavky hutnického průmyslu, byl v souladu s platnými právními předpisy a normami pro výrobky a neměl celkově nepříznivé dopady na životní prostředí a lidské zdraví. Podle zpráv Společného výzkumného střediska Evropské komise navržená kritéria týkající se odpadů používaných jako vstupní materiál pro proces využití, postupů a technik zpracování, jakož i kovového šrotu získaného procesem využití odpadů tyto cíle splňují, protože by měla vést k produkci železného, ocelového a hliníkového šrotu, který nebude mít nebezpečné vlastnosti a nebude obsahovat nekovové příměsi.
(4)
Za účelem zajištění souladu s těmito kritérii je vhodné stanovit, aby byly vydány informace o kovovém šrotu, který přestal být odpadem, a aby byl zaveden systém řízení kvality.
(5)
Budou-li na základě sledování vývoje situace na trhu se železným, ocelovým a hliníkovým šrotem zaznamenány nepříznivé účinky na recyklační trhy s železným, ocelovým a hliníkovým šrotem, zejména pokud jde o dostupnost tohoto šrotu a přístup k němu, může dojít k tomu, že tato kritéria bude nutno přezkoumat.
(6)
S ohledem na to, aby se provozovatelé mohli přizpůsobit těmto kritériím, která stanoví, kdy kovový šrot přestává být šrotem, je vhodné stanovit, aby se toto nařízení použilo až po uplynutí přiměřeně dlouhého období.
(7)
Výbor zřízený podle čl. 39 odst. 1 směrnice 2008/98/ES nevydal k opatřením stanoveným tímto nařízením žádné stanovisko, a Komise proto předložila Radě návrh opatření, který byl předán Evropskému parlamentu.
(8)
Evropský parlament nevyjádřil s navrhovaným opatřením nesouhlas,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví kritéria vymezující, kdy železný, ocelový a hliníkový šrot, včetně šrotu ze slitin hliníku, přestává být odpadem.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí definice uvedené ve směrnici 2008/98/ES.
Kromě toho se rozumí:
a)
„železným a ocelovým šrotem“ kovový šrot, který obsahuje hlavně železo a ocel;
b)
„hliníkovým šrotem“ kovový šrot, který obsahuje hlavně hliník a slitiny hliníku;
c)
„držitelem“ fyzická nebo právnická osoba, která je vlastníkem kovového šrotu;
d)
„výrobcem“ držitel, který jako první předává kovový šrot jinému držiteli ve stavu, kdy tento kovový šrot přestal být odpadem;
e)
„dovozcem“ jakákoliv fyzická či právnická osoba usazená v Unii, která dováží kovový šrot, který přestal být odpadem, na celní území Unie;
f)
„kvalifikovanými zaměstnanci“ zaměstnanci, kteří jsou na základě svých zkušeností či odborné přípravy kvalifikováni k monitorování a posuzování vlastností kovového šrotu;
g)
„vizuální prohlídkou“ prohlídka všech částí dodávky kovového šrotu pomocí lidských smyslů nebo jakéhokoli nespecializovaného vybavení;
h)
„dodávkou“ určité množství kovového šrotu určeného k přepravě od výrobce k dalšímu držiteli, které může být uloženo v jedné nebo více přepravních jednotkách, například v kontejnerech.
Článek 3
Kritéria pro železný a ocelový šrot
Železný a ocelový šrot přestává být odpadem, jsou-li při jeho přepravě od výrobce k dalšímu držiteli splněny všechny tyto podmínky:
a)
odpad používaný jako vstupní materiál pro proces využití splňuje kritéria uvedená v oddílu 2 přílohy I;
b)
odpad používaný jako vstupní materiál pro proces využití a zpracovaný ve shodě s kritérii, která jsou uvedena v oddílu 3 přílohy I;
c)
železný a ocelový šrot získaný procesem využití odpadů splňuje kritéria uvedená v oddílu 1 přílohy I;
d)
výrobce vyhověl požadavkům uvedeným v článcích 5 a 6.
Článek 4
Kritéria pro hliníkový šrot
Hliníkový šrot, včetně šrotu ze slitin hliníku, přestává být odpadem, jsou-li při jeho přepravě od výrobce k dalšímu držiteli splněny všechny tyto podmínky:
a)
odpad používaný jako vstupní materiál pro proces využití splňuje kritéria uvedená v oddílu 2 přílohy II;
b)
odpad používaný jako vstupní materiál pro proces využití a zpracovaný ve shodě s kritérii, která jsou uvedena v oddílu 3 přílohy II;
c)
hliníkový šrot získaný procesem využití odpadů splňuje kritéria uvedená v oddílu 1 přílohy II;
d)
výrobce vyhověl požadavkům uvedeným v článcích 5 a 6.
Článek 5
Prohlášení o shodě
1. Výrobce nebo dovozce vydají ke každé dodávce kovového šrotu prohlášení o shodě podle vzoru uvedeného v příloze III.
2. Výrobce nebo dovozce předají toto prohlášení o shodě dalšímu držiteli dodávky kovového šrotu. Ponechají si kopii tohoto prohlášení o shodě nejméně jeden rok od data jeho vystavení a na požádání ji předloží příslušným orgánům.
3. Prohlášení o shodě může být v elektronické podobě.
Článek 6
Řízení kvality
1. Výrobce zavede systém řízení kvality umožňující prokázání shody s kritérii, na něž se odkazuje v článcích 3 a 4.
2. Systém řízení kvality zahrnuje řadu dokumentovaných postupů, které se týkají všech těchto aspektů:
a)
vstupní kontrola odpadu používaného jako vstupního materiálu pro proces využití podle oddílu 2 přílohy I a II;
b)
monitorování postupů a technik používaných při zpracování odpadu, které jsou popsány v bodě 3.3 přílohy I a II;
c)
monitorování kvality kovového šrotu získaného procesem využití, podle ustanovení uvedených v oddílu 1 přílohy I a II (včetně odebírání a rozboru vzorků);
d)
účinnost monitorování radioaktivity podle ustanovení bodu 1.5 přílohy I a II;
e)
zpětná vazba od zákazníků, pokud jde o dodržení požadavků na kvalitu kovového šrotu;
f)
vedení záznamů o výsledcích monitorování prováděného podle písmen a) až d);
g)
hodnocení a zlepšování systému řízení kvality;
h)
odborná příprava zaměstnanců.
3. Systém řízení kvality předepisuje pro každé z kritérií zvláštní požadavky na sledování kvality, které jsou uvedeny v příloze I a II.
4. Pokud některý z postupů uvedených v bodě 3.3 přílohy I nebo v bodě 3.3 přílohy II provádí předchozí držitel, zajistí výrobce, aby dodavatel zavedl systém řízení kvality, který bude ve shodě s požadavky tohoto článku.
5. Subjekt posuzování shody ve smyslu nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 765/2008 ze dne 9. července 2008, kterým se stanoví požadavky na akreditaci a dozor nad trhem týkající se uvádění výrobků na trh (2), jenž získal akreditaci v souladu s uvedeným nařízením, nebo kterýkoliv jiný environmentální ověřovatel ve smyslu čl. 2 odst. 20 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1221/2009 ze dne 25. listopadu 2009 o dobrovolné účasti organizací v systému Společenství pro environmentální řízení podniků a audit (EMAS) (3) ověří, že systém řízení kvality je ve shodě s požadavky tohoto článku. Toto ověření bude provedeno vždy jednou za tři roky.
6. Dovozce bude od svých dodavatelů požadovat, aby zavedli systém řízení kvality, který bude v souladu s požadavky odstavců 1, 2 a 3 tohoto článku a který bude ověřen nezávislým externím ověřovatelem.
7. Výrobce svůj systém řízení kvality na požádání zpřístupní příslušným orgánům.
Článek 7
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 9. října 2011.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 31. března 2011.
TARYBOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 333/2011
2011 m. kovo 31 d.
kuriuo nustatomi kriterijai, pagal kuriuos nustatoma, kada tam tikrų rūšių metalo laužas nebelaikomas atliekomis pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2008/98/EB
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2008 m. lapkričio 19 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2008/98/EB dėl atliekų ir panaikinančią kai kurias direktyvas (1), ypač į jos 6 straipsnio 2 dalį,
atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,
pateikus siūlomas priemones Europos Parlamentui,
kadangi:
(1)
Įvertinus keletą atliekų srautų paaiškėjo, kad metalo laužo perdirbimo rinkoms būtų naudinga, jei būtų sukurti konkretūs kriterijai, pagal kuriuos būtų nustatoma, kada iš atliekų gautas metalo laužas nebelaikomas atliekomis. Šiais kriterijais turėtų būti užtikrinama aukšto lygio aplinkos apsauga. Jie neturėtų daryti poveikio trečiųjų valstybių taikomai metalo laužo klasifikacijai.
(2)
Iš Europos Komisijos Jungtinio tyrimų centro ataskaitų matyti, kad yra geležies, plieno ir aliuminio laužo rinka ir poreikis, kad jis būtų naudojamas kaip pramonės žaliavos gaminant metalus plieno liejyklose, liejyklose, aliuminio rafinavimo ir pakartotinio lydymo krosnyse. Todėl geležies, plieno ir aliuminio laužas turėtų būti pakankamai grynas ir atitikti atitinkamus metalų gamybos pramonės metalo laužui nustatytus standartus arba specifikacijas.
(3)
Kriterijais, pagal kuriuos nustatoma, kada geležies, plieno ir aliuminio laužas nebelaikomas atliekomis, turėtų būti užtikrinama, kad vykdant naudojimo operacijas gautas geležies, plieno ir aliuminio laužas atitinka metalų gamybos pramonės techninius reikalavimus, galiojančius teisės aktus ir produktams taikomus standartus, taip pat užtikrinama, kad jis nesukelia neigiamo poveikio aplinkai arba žmonių sveikatai. Iš Europos Komisijos Jungtinio tyrimų centro ataskaitų matyti, kad siūlomais kriterijais dėl atliekų, naudojimo operacijose naudotų kaip žaliavos, dėl apdorojimo procesų ir metodų ir dėl metalo laužo, gauto atlikus naudojimo operacijas, siekiama šių tikslų, nes juos taikant pagaminamas geležies, plieno ir aliuminio laužas neturėtų turėti pavojingų savybių ir ne metalų junginių.
(4)
Siekiant užtikrinti, kad būtų laikomasi kriterijų, tikslinga numatyti, kad būtų skelbiama informacija apie metalo laužą, kuris nebelaikomas atliekomis, ir kad būtų įgyvendinta kokybės valdymo sistema.
(5)
Gali prireikti peržiūrėti kriterijus, jeigu stebint geležies, plieno ir aliuminio laužo rinkos sąlygų pokyčius bus pastebėtas neigiamas poveikis geležies, plieno ir aliuminio laužo perdirbimo rinkoms, ypač susijęs su tokio metalo laužo buvimu ir galimybėmis juo naudotis.
(6)
Kad veiklos vykdytojai galėtų prisitaikyti prie kriterijų, kuriais nustatoma, kada metalo laužas nebelaikomas atliekomis, tikslinga numatyti, kad turi praeiti priimtinas laikotarpis, kol šis reglamentas bus pradėtas taikyti.
(7)
Direktyvos 2008/98/EB 39 straipsnio 1 dalimi įsteigtas komitetas nuomonės apie šiame reglamente numatytas priemones nepateikė, todėl Komisija pateikė Tarybai su šiomis priemonėmis susijusį pasiūlymą ir perdavė jį Europos Parlamentui.
(8)
Europos Parlamentas neprieštaravo siūlomoms priemonėms,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Dalykas
Šiuo reglamentu nustatomi kriterijai, pagal kuriuos nustatoma, kada geležies, plieno ir aliuminio laužas, įskaitant aliuminio lydinių laužą, nebelaikomas atliekomis.
2 straipsnis
Sąvokų apibrėžtys
Šiame reglamente vartojami Direktyvoje 2008/98/EB apibrėžti terminai.
Be to, vartojamos šios sąvokų apibrėžtys:
a) geležies ir plieno laužas- metalo laužas, kurį sudaro daugiausia geležis ir plienas;
b) aliuminio laužas- metalo laužas, kurį sudaro daugiausia aliuminis ir aliuminio lydiniai;
c) turėtojas- fizinis arba juridinis asmuo, kuris turi metalo laužo;
d) gamintojas- turėtojas, kuris pirmą kartą perduoda metalo laužą kitam turėtojui kaip metalo laužą, nebelaikomą atliekomis;
e) importuotojas- Sąjungoje įsisteigęs fizinis arba juridinis asmuo, kuris įveža metalo laužą, nebelaikomą atliekomis, į Sąjungos muitų teritoriją;
f) kvalifikuoti darbuotojai- darbuotojai, kurie yra kompetentingi stebėti ir vertinti metalo laužo savybes, nes turi patirtį arba yra išėję mokymus;
g) apžiūra- visų metalo laužo siuntos dalių patikrinimas remiantis pojūčiais arba naudojant nespecializuotą įrangą;
h) siunta- metalo laužo partija, pristatoma iš gamintojo kitam turėtojui vienu ar keliais transporto vienetais, pavyzdžiui, konteineriais.
3 straipsnis
Geležies ir plieno laužui taikomi kriterijai
Geležies ir plieno laužas nebelaikomas atliekomis, jei perduodant iš gamintojo kitam turėtojui įvykdytos visos šios sąlygos:
a)
atliekos, naudojimo operacijose naudotos kaip žaliavos, atitinka I priedo 2 skirsnyje nustatytus kriterijus;
b)
atliekos, naudojimo operacijose naudotos kaip žaliavos, apdorotos pagal I priedo 3 skirsnyje nustatytus kriterijus;
c)
geležies ir plieno laužas, gautas po naudojimo operacijų, atitinka I priedo 1 skirsnyje nustatytus kriterijus;
d)
gamintojas atitinka 5 ir 6 straipsniuose nustatytus reikalavimus.
4 straipsnis
Aliuminio laužui taikomi kriterijai
Aliuminio laužas, įskaitant aliuminio lydinių laužą, nebelaikomas atliekomis, jei perduodant iš gamintojo kitam turėtojui įvykdytos visos šios sąlygos:
a)
atliekos, naudojimo operacijose naudotos kaip žaliavos, atitinka II priedo 2 skirsnyje nustatytus kriterijus;
b)
atliekos, naudojimo operacijose naudotos kaip žaliavos, apdorotos pagal II priedo 3 skirsnyje nustatytus kriterijus;
c)
aliuminio laužas, gautas po naudojimo operacijų, atitinka II priedo 1 skirsnyje nustatytus kriterijus;
d)
gamintojas atitinka 5 ir 6 straipsniuose nustatytus reikalavimus.
5 straipsnis
Atitikties pareiškimas
1. Gamintojas arba importuotojas išduoda kiekvienos metalo laužo siuntos atitikties pareiškimą pagal III priede nustatytą modelį.
2. Gamintojas arba importuotojas perduoda atitikties pareiškimą būsimam metalo laužo siuntos turėtojui. Gamintojas arba importuotojas saugo atitikties pareiškimo kopiją ne trumpiau kaip vienerius metus po jos išdavimo dienos ir pateikia ją kompetentingoms institucijoms, joms to paprašius.
3. Atitikties pareiškimas gali būti pateikiamas elektronine forma.
6 straipsnis
Kokybės valdymas
1. Gamintojas įgyvendina kokybės valdymo sistemą, tinkamą įrodyti atitiktį atitinkamai 3 ir 4 straipsniuose nurodytiems kriterijams.
2. Kokybės valdymo sistemą sudaro dokumentais pagrįstų procedūrų, susijusių su kiekvienu iš šių aspektų, rinkinys:
a)
atliekų, naudojimo operacijose naudotų kaip žaliavos, priėmimo kontrolė, kaip nustatyta I ir II priedų 2 skirsnyje;
b)
I ir II priedų 3.3 skirsnyje apibūdintų apdorojimo procesų ir metodų stebėsena;
c)
metalo laužo, gauto po naudojimo operacijų, kokybės stebėsena (įskaitant mėginių ėmimą ir analizę), kaip nustatyta I ir II priedų 1 skirsnyje;
d)
I ir II priedų 1.5 skirsnyje nustatytos radiacijos stebėsenos veiksmingumas;
e)
pirkėjų atsiliepimai apie metalo laužo kokybę;
f)
pagal a-d punktus vykdytos stebėsenos rezultatų įrašų saugojimas;
g)
kokybės valdymo sistemos peržiūra ir tobulinimas;
h)
darbuotojų mokymas.
3. Kokybės valdymo sistemoje taip pat numatomi konkretūs kiekvieno kriterijaus stebėsenos reikalavimai, nustatyti I ir II prieduose.
4. Jeigu I priedo 3.3 skirsnyje arba II priedo 3.3 skirsnyje nurodytą apdorojimą atlieka ankstesnis turėtojas, gamintojas užtikrina, kad tiekėjas įgyvendintų šio straipsnio reikalavimus atitinkančią kokybės valdymo sistemą.
5. 2008 m. liepos 9 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 765/2008, nustatančiame su gaminių prekyba susijusius akreditavimo ir rinkos priežiūros reikalavimus (2), apibrėžta atitikties vertinimo įstaiga, gavusi akreditaciją pagal tą reglamentą, arba bet kuris kitas 2009 m. lapkričio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1221/2009 dėl organizacijų savanoriško Bendrijos aplinkosaugos vadybos ir audito sistemos (EMAS) taikymo (3) 2 straipsnio 20 dalies b punkte apibrėžtas aplinkosaugos vertintojas, įvertina, ar kokybės valdymo sistema atitinka šio straipsnio reikalavimus. Turėtų būti vertinama kas trejus metus.
6. Importuotojas reikalauja, kad jo tiekėjai įgyvendintų kokybės valdymo sistemą, kuri atitinka šio straipsnio 1, 2 ir 3 dalyse nustatytus reikalavimus ir kurią patikrino nepriklausomas išorės vertintojas.
7. Kompetentingoms institucijoms paprašius, gamintojas leidžia susipažinti su kokybės valdymo sistema.
7 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Jis taikomas nuo 2011 m. spalio 9 d.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2011 m. kovo 31 d.