NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 439/2010
ze dne 19. května 2010
o zřízení Evropského podpůrného úřadu pro otázky azylu
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 74 a čl. 78 odst. 1 a 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise
v souladu s řádným legislativním postupem (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Politika Unie týkající se společného evropského azylového systému má podle haagského programu za cíl zřídit prostřednictvím účinného harmonizovaného řízení společný azylový prostor, a to v souladu s hodnotami a humanitárními tradicemi Evropské unie.
(2)
V posledních letech bylo díky zavedení společných minimálních norem dosaženo velkého pokroku na cestě k vytvoření společného evropského azylového systému. Přesto mezi jednotlivými členskými státy přetrvávají velké rozdíly v poskytování a formách ochrany. Tyto rozdíly jež je třeba zmírnit.
(3)
Komise ve svém plánu politiky pro azyl přijatém v červnu roku 2008 uvedla, že hodlá usilovat o rozvoj společného evropského azylového systému navržením přezkumu stávajících právních nástrojů za účelem většího sladění příslušných předpisů a že zároveň hodlá výrazněji podporovat praktickou spolupráci mezi členskými státy zejména předložením legislativního návrhu na zřízení Evropského podpůrného úřadu pro otázky azylu (dále jen „podpůrný úřad“), aby se zlepšila koordinace operativní spolupráce mezi členskými státy, což přispěje k účinnému uplatňování společných pravidel.
(4)
Evropská rada oficiálně připomněla v Evropském paktu o přistěhovalectví a azylu, přijatém v září 2008, že každý pronásledovaný cizí státní příslušník má právo získat na území Evropské unie pomoc a ochranu v souladu se Ženevskou úmluvou ze dne 28. července 1951 o právním postavení uprchlíků ve znění Newyorského protokolu ze dne 31. ledna 1967 a ostatními souvisejícími smlouvami. Mimo jiné bylo výslovně dohodnuto, že by měl být v roce 2009 zřízen Evropský podpůrný úřad.
(5)
Cílem praktické spolupráce v oblasti azylu je ještě více sblížit v rámci evropského práva rozhodovací procesy členských států v azylových otázkách a zajistit jejich trvalou kvalitu. V posledních letech se již uskutečnila řada opatření praktické spolupráce, především pokud jde o přijetí společného přístupu k informacím o zemích původu a o vypracování společných evropských osnov odborné přípravy v oblasti azylu.
(6)
K posílení a rozvoji těchto opatření spolupráce je třeba zřídit podpůrný úřad. Podpůrný úřad by měl vzít v tato opatření v úvahu a poučit se z nich.
(7)
V případě členských států, jejichž vnitrostátní azylový a přijímací systém je vystaven specifickému a nepřiměřenému tlaku především z důvodu jejich zeměpisné polohy či demografické situace, by měl podpůrný úřad podporovat rozvoj solidarity uvnitř Unie, díky níž se podpoří lepší přemísťování osob požívajících mezinárodní ochrany z těchto členských států do jiných členských států a současně s tím se zajistí, aby nebyly azylové a přijímací systémy zneužívány.
(8)
K optimálnímu provádění mandátu je třeba, aby byl podpůrný úřad po technické stránce nezávislý a aby byl po právní, správní a finanční stránce samostatný. Za tímto účelem by měl být podpůrný úřad subjektem Unie s právní subjektivitou, který bude vykonávat prováděcí pravomoci svěřené mu tímto nařízením.
(9)
Podpůrný úřad by měl pracovat v úzké spolupráci s Komisí a s orgány členských států příslušnými pro oblast azylu, s vnitrostátními službami působícími v oblasti přistěhovalectví a azylu či jinými službami a využít kapacity a odborné znalosti těchto služeb. Členské státy by měly s podpůrným úřadem spolupracovat, aby bylo zajištěno, že bude podpůrný úřad moci provádět svůj mandát.
(10)
Podpůrný úřad by měl rovněž jednat v úzké spolupráci s Vysokým komisařem OSN pro uprchlíky (UNHCR) a případně i s příslušnými mezinárodními organizacemi, aby mohl využívat jejich odborných znalostí a podpory. Za tímto účelem by měla být role UNHCR i ostatních příslušných mezinárodních organizací plně uznána a tyto organizace by měly být plně zapojeny do činnosti podpůrného úřadu. Žádné finanční zdroje, které bude moci podpůrný úřad v souladu s tímto nařízením uvolnit pro UNHCR, by neměly vést ke dvojímu financování činností UNHCR, tedy i z jiných mezinárodních či vnitrostátních zdrojů.
(11)
Aby mohl podpůrný úřad plnit svoji úlohu v míře nezbytné pro plnění svých úkolů, měl by rovněž spolupracovat s dalšími subjekty Unie, a zejména s Evropskou agenturou pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie, zřízenou nařízením Rady (ES) č. 2007/2004 (2), a s Agenturou Evropské unie pro základní práva, zřízenou nařízením Rady (ES) č. 168/2007 (3).
(12)
Podpůrný úřad by měl spolupracovat s Evropskou migrační sítí, zřízenou rozhodnutím Rady 2008/381/ES (4), aby se předešlo zdvojení činností. Podpůrný úřad by měl rovněž udržovat úzký dialog s občanskou společností za účelem výměny informací a sdílení poznatků v oblasti azylu.
(13)
Podpůrný úřad by měl být evropským odborným centrem pro otázky azylu a měl by usnadňovat, koordinovat a posilovat praktickou spolupráci mezi členskými státy v mnoha aspektech azylové problematiky, aby tak členské státy mohly lépe poskytovat ochranu osobám, jež na ni mají právo, a případně zároveň spravedlivě a účinně přistupovat k osobám nesplňujícím požadavky na mezinárodní ochranu. Mandát podpůrného úřadu by měl být zaměřen na tři hlavní úkoly, konkrétně by měl přispívat k provádění společného evropského azylového systému, podporovat praktickou spolupráci mezi členskými státy v oblasti azylu a podporovat členské státy vystavené mimořádnému tlaku.
(14)
Podpůrný úřad by neměl mít žádné přímé ani nepřímé pravomoci související s přijímáním rozhodnutí orgány členských států příslušnými pro oblast azylu, které se týkají žádostí jednotlivých osob o mezinárodní ochranu.
(15)
S cílem poskytnout nebo koordinovat rychlou a účinnou operativní podporu členským státům, jejichž azylový a přijímací systém je vystaven mimořádnému tlaku, by měl podpůrný úřad na žádost dotčených členských států koordinovat opatření na podporu těchto členských států, mimo jiné i tím, že na jejich území vyšle azylové podpůrné týmy, složené z odborníků pro azylovou problematiku. Tyto týmy by měly přispět zejména svými odbornými znalostmi týkajícími se tlumočnických služeb, informacemi o zemích původu a znalostmi při zpracovávání a správě žádostí o azyl. Pravidla týkající se azylových podpůrných týmů by se měla řídit tímto nařízením, aby bylo zajištěno, že vyslání těchto týmů bude účinné.
(16)
Úřad by měl plnit svoji úlohu v podmínkách, jež mu umožní fungovat jako referenční místo díky jeho nezávislosti, vědecké a technické úrovni poskytované pomoci a šířených informací, transparentnosti postupů a pracovních metod a výkonnosti při provádění svěřených úkolů.
(17)
Komise a členské státy by měly být zastoupeny ve správní radě podpůrného úřadu za účelem účinné kontroly fungování podpůrného úřadu. Správní rada by se měla skládat pokud možno z vedoucích operačních pracovníků orgánů členských států příslušných pro oblast azylu nebo z jejich zástupců. Měly by jí být svěřeny pravomoci nezbytné zejména k sestavování rozpočtu, ověřování jeho plnění, přijímání vhodných finančních předpisů, vypracovávání transparentních pracovních postupů pro rozhodování podpůrného úřadu, přijímání výroční zprávy o situaci v oblasti azylu v Unii a technických dokumentů o provádění nástrojů Unie v oblasti azylu a ke jmenování výkonného ředitele a případně výkonného výboru. Vzhledem ke svým odborným znalostem v oblasti azylu by měl být UNHCR ve správní radě zastoupen jedním členem bez hlasovacího práva, aby mohl být do činnosti podpůrného úřadu plně zapojen.
(18)
Vzhledem k povaze úkolů podpůrného úřadu a úloze výkonného ředitele a s ohledem na to, aby se Evropskému parlamentu umožnilo přijmout stanovisko ke zvolenému kandidátovi před jeho jmenováním i před případným prodloužením jeho funkčního období, by měl být výkonný ředitel vyzván, aby učinil prohlášení před příslušným výborem či příslušnými výbory Evropského parlamentu a odpověděl na jejich otázky. Výkonný ředitel by měl rovněž předkládat Evropskému parlamentu výroční zprávu. Evropský parlament by měl mít rovněž možnost vyzvat výkonného ředitele, aby předložil zprávu o plnění svých úkolů.
(19)
K zaručení plné samostatnosti a nezávislosti podpůrného úřadu by mu měl být přidělen samostatný rozpočet, jehož hlavní část by tvořil příspěvek Unie. Financování podpůrného úřadu by mělo podléhat dohodě rozpočtového orgánu, jak je stanoveno v bodě 47 Interinstitucionální dohody ze dne 17. května 2006 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni a řádném finančním řízení (5). Na příspěvek Unie a každé další příspěvky ze souhrnného rozpočtu Evropské unie by se měl vztahovat rozpočtový proces Unie. Účetní audit by měl provádět Účetní dvůr.
(20)
Úřad by měl spolupracovat s orgány třetích zemí příslušnými pro oblast azylu, mezinárodními organizacemi příslušnými v záležitostech spadajících do oblasti působnosti tohoto nařízení, a třetími zeměmi v rámci pracovních ujednání uzavřených v souladu s příslušnými ustanoveními Smlouvy o fungování Evropské unie.
(21)
V souladu s článkem 3 Protokolu o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, oznámily Spojené království a Irsko dopisy ze dne 18. května 2009 své přání účastnit se přijímání a používání tohoto nařízení.
(22)
V souladu s články 1 a 2 Protokolu o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto nařízení a toto nařízení pro ně není závazné ani použitelné.
(23)
Vzhledem k tomu, že Dánsko jakožto členský stát až dosud přispívalo k praktické spolupráci členských států v oblasti azylu, by měl podpůrný úřad usnadnit operativní spolupráci s touto zemí. Za tímto účelem by měl být zástupce Dánska přizván k účasti na všech zasedáních správní rady, která by měla být oprávněna rovněž rozhodnout o případném pozvání dánských pozorovatelů na zasedání pracovních skupin.
(24)
Aby mohl podpůrný úřad plnit svou úlohu, měl by být otevřen účasti zemí, jež s Unií uzavřely dohody, na jejichž základě přijaly a používají právní předpisy Unie v oblasti upravené tímto nařízením, zejména Island, Lichtenštejnsko, Norsko a Švýcarsko. Podpůrný úřad by měl mít také možnost po dohodě s Komisí a v souladu s příslušnými ustanoveními Smlouvy o EU uzavírat pracovní ujednání se zeměmi, které s Unií neuzavřely dohody, na jejichž základě by byly přijaty a používány právní předpisy Unie. Podpůrný úřad by ale v žádném případě neměl vyvíjet nezávislou vnější politiku.
(25)
Na podpůrný úřad by se mělo vztahovat nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (6) (dále jen „finanční nařízení“), a zejména článek 185 uvedeného nařízení.
(26)
Na podpůrný úřad, který by měl přistoupit k interinstitucionální dohodě ze dne 25. května 1999 mezi Evropským parlamentem, Radou Evropské unie a Komisí Evropských společenství o vnitřním vyšetřování prováděném Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF) (7), by se mělo bez omezení vztahovat nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1073/1999 ze dne 25. května 1999 o vyšetřování prováděném Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF) (8).
(27)
Na podpůrný úřad by se mělo vztahovat nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (9).
(28)
Na zpracovávání osobních údajů podpůrným úřadem by se mělo vztahovat nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů institucemi a orgány Společenství a o volném pohybu těchto údajů (10).
(29)
Potřebná ustanovení týkající se umístění podpůrného úřadu v hostitelském členském státě a zvláštní pravidla pro všechny zaměstnance podpůrného úřadu a jejich rodinné příslušníky by měla být stanovena v dohodě o sídle. Hostitelský členský stát by měl dále zajistit co nejlepší podmínky pro řádný chod podpůrného úřadu, což se týká rovněž školní docházky dětí a dopravy, aby byl podpůrný úřad přitažlivý pro vysoce kvalitní lidské zdroje v co nejširším zeměpisném měřítku.
(30)
Jelikož cílů tohoto nařízení, totiž potřeby lepšího provádění společného evropského azylového systému, usnadnění, koordinace a posílení praktické spolupráce mezi členskými státy v oblasti azylu i poskytování nebo koordinace operativní podpory členským státům, jejichž azylový a přijímací systém je vystaven mimořádnému tlaku, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jich může být z důvodu rozsahu a účinků této akce lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o EU. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů.
(31)
Toto nařízení dodržuje základní práva a ctí zásady uznávané zejména v Listině základních práv Evropské unie a mělo být uplatňováno v souladu s právem na azyl uznaným v článku 18 uvedené listiny,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA 1
ZŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PODPŮRNÉHO ÚŘADU PRO OTÁZKY AZYLU A JEHO ÚLOHA
Článek 1
Zřízení Evropského podpůrného úřadu pro otázky azylu
Zřizuje se Evropský podpůrný úřad pro otázky azylu (dále jen „podpůrný úřad“) s cílem pomoci k lepšímu provádění společného evropského azylového systému, posílit praktickou spolupráci mezi členskými státy v oblasti azylu a poskytnout nebo koordinovat operativní podporu členským státům, jejichž azylový a přijímací systém je vystaven mimořádnému tlaku.
Článek 2
Úloha podpůrného úřadu
1. Podpůrný úřad usnadňuje, koordinuje a posiluje praktickou spolupráci mezi členskými státy v mnoha aspektech azylové problematiky a přispívá k lepšímu provádění společného evropského azylového systému. V tomto ohledu je podpůrný úřad plně zapojen do vnějšího rozměru společného evropského azylového systému.
2. Podpůrný úřad poskytuje účinnou operativní podporu členským státům, jejichž azylový a přijímací systém je vystaven mimořádnému tlaku, a využívá k tomu všechny užitečné zdroje, jež má k dispozici a mezi které může patřit koordinace zdrojů poskytovaných členskými státy za podmínek stanovených v tomto nařízení.
3. Podpůrný úřad poskytuje vědeckou a technickou pomoc, pokud jde o politiky a právní předpisy Unie ve všech oblastech, jež mají přímý či nepřímý dopad na oblast azylu, aby tak mohl v plné míře podporovat praktickou spolupráci v oblasti azylu a účinně plnil své úkoly. Je nezávislým zdrojem informací o všech otázkách spadajících do uvedených oblastí.
4. Podpůrný úřad plní svou úlohu v podmínkách, jež mu umožňují fungovat jako referenční místo díky jeho nezávislosti, vědecké a technické úrovni poskytované pomoci a šířených informací, transparentnosti operačních postupů a pracovních metod, výkonnosti při provádění svěřených úkolů a podpoře v oblasti informačních technologií potřebné k provádění svého mandátu.
5. Podpůrný úřad úzce spolupracuje s Komisí a orgány členských států příslušnými pro oblast azylu, s vnitrostátními službami působícími v oblasti přistěhovalectví a azylu a s jinými službami. Plněním úkolů podpůrným úřadem nejsou dotčeny úkoly jiných příslušných subjektů Unie, přičemž podpůrný úřad úzce spolupracuje s těmito subjekty a s UNHCR.
6. Podpůrný úřad nemá žádné pravomoci, pokud jde o přijímání rozhodnutí orgány členských států příslušnými pro oblast azylu, které se týkají žádostí jednotlivých osob o mezinárodní ochranu.
KAPITOLA 2
ÚKOLY PODPŮRNÉHO ÚŘADU
ODDÍL 1
Podpora praktické spolupráce v oblasti azylu
Článek 3
Osvědčené postupy
Podpůrný úřad organizuje, podporuje a koordinuje činnosti umožňující výměnu informací a identifikaci a sdílení osvědčených postupů v oblasti azylu mezi členskými státy.
Článek 4
Informace o zemích původu
Podpůrný úřad organizuje, podporuje a koordinuje činnosti týkající se informací o zemích původu, zejména
a)
transparentní a nestranné shromažďování příslušných, spolehlivých, přesných a aktuálních informací o zemích původu žadatelů o mezinárodní ochranu, přičemž využívá všechny příslušné zdroje informací, včetně informací shromážděných od vládních, nevládních a mezinárodních organizací i orgánů a subjektů Unie;
b)
vypracovávání zpráv o zemích původu na základě informací shromážděných podle písmene a);
c)
řízení a vývoj portálu shromažďujícího informace o zemích původu a jeho správu, mimo jiné i za účelem zajištění transparentnosti a pravidel nezbytných pro přístup k těmto informacím v souladu s článkem 42;
d)
vytvoření společného formátu a společné metody prezentace, ověřování a využívání informací o zemích původu;
e)
transparentní analýzu informací o zemích původu za účelem podpory procesu sbližování hodnotících kritérií, případně s využitím výsledků zasedání jedné či více pracovních skupin. Účelem této analýzy není vydávat pokyny členským státům ohledně přijetí či zamítnutí žádosti o mezinárodní ochranu.
Článek 5
Podpora při přemísťování osob, jimž byla přiznána mezinárodní ochrana, uvnitř Unie
V případě členských států, jejichž vnitrostátní azylový a přijímací systém je vystaven specifickému a nepřiměřenému tlaku, především z důvodu jejich zeměpisné polohy či demografické situace, podpůrný úřad podporuje, usnadňuje a koordinuje výměnu informací a další činnosti spojené s přemísťováním osob uvnitř Unie. Přemísťování uvnitř Unie se provádí pouze na základě dohody, a to mezi členskými státy a se souhlasem osoby, které byla přiznána mezinárodní ochrana, a případně po konzultaci UNHCR.
Článek 6
Podpora odborné přípravy
1. Podpůrný úřad zavede a rozvíjí odbornou přípravu dostupnou členům všech vnitrostátních správních orgánů a soudů, jakož i vnitrostátních služeb, jež jsou příslušné v členských státech pro záležitosti v oblasti azylu. Účastí na odborné přípravě nejsou dotčeny vnitrostátní systémy ani postupy.
Podpůrný úřad tuto odbornou přípravu rozvíjí v úzké spolupráci s orgány členských států příslušnými pro oblast azylu a případně využívá odborných znalostí akademických institucí a dalších příslušných organizací.
2. Podpůrný úřad řídí a vyvíjí evropské osnovy pro vzdělávání odborníků v oblasti azylu, a to s přihlédnutím ke stávající spolupráci Unie v této oblasti.
3. Odborná příprava, kterou podpůrný úřad poskytuje, může být obecného, specializovaného či tematického rázu a může zahrnovat metodiku školení školitelů.
4. Specializované či tematické činnosti odborné přípravy zaměřené na znalosti a dovednosti týkající se otázek azylu zahrnují mimo jiné:
a)
mezinárodní lidská práva a acquis Unie týkající se azylu, včetně zvláštních právních otázek a zvláštních otázek týkajících se judikatury;
b)
otázky spojené se zpracováváním žádostí o azyl podaných nezletilými osobami a zranitelnými osobami se zvláštními potřebami;
c)
techniky pohovoru;
d)
využití lékařských a právních posudků v azylovém řízení;
e)
otázky spojené se získáváním a použitím informací o zemích původu;
f)
podmínky přijímání se zvláštní pozorností zaměřenou na zranitelné skupiny a oběti mučení.
5. Poskytovaná odborná příprava by měla být vysoce kvalitní a měla by definovat hlavní zásady a osvědčené postupy s cílem přispět k většímu sblížení administrativních postupů i rozhodnutí a právních postupů za plného dodržení nezávislosti vnitrostátních soudů.
6. Podpůrný úřad organizuje pro odborníky, kteří jsou součástí azylové rezervy uvedené v článku 15, specializovanou odbornou přípravu týkající se úkolů a funkcí, jež mají plnit, a vede jejich pravidelný výcvik podle plánu specializované odborné přípravy a výcviku uvedeného v ročním pracovním programu podpůrného úřadu.
7. Podpůrný úřad může ve spolupráci s členskými státy organizovat odbornou přípravu na území těchto států.
Článek 7
Podpora vnějšího rozměru společného evropského azylového systému
Podpůrný úřad koordinuje po dohodě s Komisí výměnu informací a další opatření, která se týkají problematiky provádění nástrojů a mechanismů souvisejících s vnějším rozměrem společného evropského azylového systému.
Podpůrný úřad koordinuje výměny informací a další opatření související s přesídlením, která přijaly členské státy za účelem splnění potřeb týkajících se ochrany uprchlíků ve třetích zemích a prokázání solidarity s jejich hostitelskými zeměmi.
Na základě svého mandátu a v souladu s článkem 49 může podpůrný úřad spolupracovat v technických záležitostech s příslušnými orgány třetích zemí, zejména s cílem prosazovat a napomáhat vytváření kapacit azylových a přijímacích systémů třetích zemí a provádět regionální programy ochrany, jakož i další činnosti důležité pro nalezení trvalých řešení.
ODDÍL 2
Podpora členských států vystavených mimořádnému tlaku
Článek 8
Mimořádný tlak, jemuž je vystaven azylový a přijímací systém
Podpůrný úřad koordinuje a podporuje společná opatření na pomoc azylovým a přijímacím systémům členských států, které jsou vystaveny mimořádnému tlaku, v jehož důsledku jsou na jejich zařízení pro přijímání uprchlíků a na jejich azylové systémy kladeny značné a neodkladné nároky. Tento tlak může spočívat v náhlém přílivu velkého počtu státních příslušníků třetích zemí, kteří mohou potřebovat mezinárodní ochranu, a může vyplývat ze zeměpisné polohy či demografické situace daného členského státu.
Článek 9
Shromažďování a analýza informací
1. Aby byl podpůrný úřad schopen zhodnotit potřeby členských států vystavených mimořádnému tlaku, shromažďuje zejména na základě údajů, které mu předložily členské státy, UNHCR a případně další příslušné organizace, informace potřebné k identifikaci, přípravě a vypracování mimořádných opatření uvedených v článku 10, která umožní reagovat na tento tlak.
2. Na základě údajů, které podpůrnému úřadu předložily členské státy vystavené mimořádnému tlaku, podpůrný úřad systematicky určuje, shromažďuje a analyzuje informace o dostupných strukturách a počtech zaměstnanců, zejména pokud jde o překladatelské a tlumočnické služby informace o zemích původu a pomoci při zpracování a řízení azylových spisů, jakož i o přijímacích kapacitách v oblasti azylu v uvedených členských státech s cílem podpořit rychlé a spolehlivé vzájemné předávání informací mezi různými orgány členských států příslušnými pro oblast azylu.
3. Úřad analyzuje údaje o jakémkoli náhlém přílivu velkého počtu státních příslušníků třetích zemí, jež může způsobit mimořádný tlak na vnitrostátní azylové a přijímací systémy, a zajišťuje rychlou výměnu příslušných informací mezi členskými státy a Komisí. Podpůrný úřad využije stávajících systémů a mechanismů včasného varování a v případě potřeby zřídí systém včasného varování určený pro vlastní účely.
Článek 10
Opatření na podporu členských států
Na žádost dotčených členských států koordinuje podpůrný úřad opatření na podporu členských států, jejichž azylový a přijímací systém je vystaven mimořádnému tlaku, které zahrnují koordinaci:
a)
opatření na pomoc členským státům vystaveným mimořádnému tlaku s cílem usnadnit počáteční analýzu žádostí o azyl posuzovaných příslušnými vnitrostátními orgány;
b)
opatření, jimiž se zajistí, aby členské státy vystavené mimořádnému tlaku mohly dát k dispozici vhodná zařízení pro přijímání uprchlíků, a to zejména nouzové ubytování, dopravní prostředky a lékařskou péči;
c)
azylových podpůrných týmů, jejichž pracovní postupy jsou vymezeny v kapitole 3.
ODDÍL 3
Přispění k provádění společného evropského azylového systému
Článek 11
Shromažďování a výměna informací
1. Podpůrný úřad organizuje, koordinuje a podporuje výměnu informací mezi orgány členských států příslušnými pro oblast azylu, jakož i mezi Komisí a těmito orgány, které se týkají provádění všech příslušných nástrojů acquis Unie týkajícího se azylu. K tomuto účelu může podpůrný úřad vytvářet věcné databáze a databáze v oblasti práva a judikatury, které se týkají nástrojů azylové politiky na vnitrostátní, unijní a mezinárodní úrovni, a využívat mimo jiné i stávající systémy. Aniž je dotčena činnost podpůrného úřadu podle článků 15 a 16, neuchovávají se v těchto databázích žádné osobní údaje, pokud je podpůrný úřad nezískal z veřejně dostupných dokumentů.
2. Podpůrný úřad shromažďuje zejména tyto informace:
a)
informace o zpracovávání žádostí o mezinárodní ochranu ve vnitrostátních správních a jiných orgánech;
b)
informace o vnitrostátním právu a jeho vývoji v oblasti azylu, včetně judikatury.
Článek 12
Zprávy a další dokumenty podpůrného úřadu
1. Úřad vypracovává výroční zprávu o situaci v oblasti azylu v Unii, přičemž řádně zohlední informace, které jsou již dostupné z jiných příslušných zdrojů. V rámci této zprávy podpůrný úřad hodnotí zejména výsledky činností uskutečněných na základě tohoto nařízení a provádí jejich komplexní srovnávací analýzu s cílem zlepšit kvalitu a zvýšit soudržnost a účinnost společného evropského azylového systému.
2. V souladu se svým pracovním programem nebo na žádost správní rady či Komise může podpůrný úřad, v úzké spolupráci se svými pracovními skupinami a Komisí a s řádným přihlédnutím ke stanoviskům vyjádřeným členskými státy nebo Evropským parlamentem, přijmout technické dokumenty o provádění nástrojů Unie v oblasti azylu, včetně pokynů či operačních příruček. Pokud tyto technické dokumenty odkazují na otázky mezinárodního uprchlického práva, budou patřičně zohledněny příslušné dokumenty UNHCR. Účelem těchto dokumentů není vydávat pokyny členským státům ohledně přijetí či zamítnutí žádosti o mezinárodní ochranu.
KAPITOLA 3
AZYLOVÉ PODPŮRNÉ TÝMY
Článek 13
Koordinace
1. Členský stát či členské státy vystavené mimořádnému tlaku mohou podpůrný úřad požádat o vyslání azylového podpůrného týmu. Žádající členský stát nebo členské státy poskytnou v souladu s čl. 18 odst. 1 zejména popis situace, uvedou důvody žádosti o vyslání a určí odhadované požadavky na vyslání.
2. V reakci na tuto žádost může podpůrný úřad koordinovat nezbytnou technickou a operativní pomoc pro žádající členský stát či členské státy a časově omezené vyslání azylového podpůrného týmu na území daného členského státu nebo členských států na základě operačního plánu uvedeného v článku 18.
Článek 14
Technická pomoc
Azylové podpůrné týmy přispívají svými odbornými znalostmi podle dohodnutého operačního plánu uvedeného v článku 18, zejména odbornými znalostmi týkajícími se tlumočnických služeb, informacemi o zemích původu a znalostmi ohledně zpracovávání a správy azylových spisů, a to v rámci podpůrných činností, které podpůrný úřad v souladu s článkem 10 vykonává ve prospěch členských států.
Článek 15
Rezervní skupina pro otázky azylu
1. Na návrh výkonného ředitele rozhoduje správní rada tříčtvrtinovou většinou hlasů svých členů, kteří mají hlasovací právo, o profilech a celkovém počtu odborníků, kteří mají být k dispozici pro sestavení azylových podpůrných týmů (rezervní skupina pro otázky azylu). Podpůrný úřad sestaví seznam tlumočníků, kteří budou součástí rezervní skupiny pro otázky azylu. Tentýž postup se použije v případě následných změn v profilech a celkovém počtu odborníků rezervní skupiny pro otázky azylu.
2. Členské státy přispějí do této rezervní skupiny pro otázky azylu tím, že z vnitrostátní rezervy odborníků vytvořené podle různě stanovených profilů navrhnou odborníky odpovídající požadovaným profilům.
Při výběru tlumočníků, kteří mají být uvedeni na seznamu tlumočníků, jsou podpůrnému úřadu nápomocny členské státy.
Členské státy si mohou vybrat, zda tlumočníky vyšlou, nebo je poskytnou k dispozici prostřednictvím videokonference.
Článek 16
Vyslání týmů
1. Nezávislost domovského členského státu v souvislosti s výběrem počtu odborníků (vnitrostátní rezerva) a jejich profilu, jakož i doba jejich vyslání, zůstává nedotčena. Na žádost podpůrného úřadu dají členské státy k dispozici uvedené odborníky, pokud ovšem nedojde k situaci, při níž by bylo výrazně dotčeno plnění vnitrostátních úkolů, například v případě nedostatečného počtu zaměstnanců pro provádění řízení o určování statusu osob, které žádají o mezinárodní ochranu. Na žádost podpůrného úřadu členské státy neodkladně sdělí počet, jména a profily odborníků ze své vnitrostátní rezervy, které mohou co nejdříve dát k dispozici jakožto příslušníky azylového podpůrného týmu.
2. Výkonný ředitel zohlední při určování složení azylového podpůrného týmu za účelem jeho vyslání zvláštní okolnosti, jimž žádající členský stát čelí. Azylový podpůrný tým se sestaví v souladu s operačním plánem uvedeným v článku 18.
Článek 17
Postup přijímání rozhodnutí o vyslání týmu
1. Výkonný ředitel může, je-li to nutné, vyslat odborníky podpůrného úřadu, aby situaci v žádajícím členském státu posoudili.
2. Výkonný ředitel neprodleně uvědomí správní radu o každé žádosti o vyslání azylových podpůrných týmů.
3. Výkonný ředitel rozhodne o žádosti o vyslání azylových podpůrných týmů co nejdříve a v každém případě do pěti pracovních dnů ode dne obdržení této žádosti. Výkonný ředitel o svém rozhodnutí uvědomí písemně souběžně žádající členský stát a správní radu s uvedením hlavních důvodů tohoto rozhodnutí.
4. V případě, že výkonný ředitel rozhodne o vyslání jednoho či více azylových podpůrných týmů, podpůrný úřad a žádající členský stát neprodleně vypracují operační plán podle článku 18.
5. Jakmile je operační plán schválen, uvědomí výkonný ředitel členské státy, z nichž budou odborníci vysláni, o jejich požadovaném počtu a profilech. Tyto informace jsou v písemné formě poskytnuty kontaktním místům uvedeným v článku 19 a obsahují plánované datum vyslání týmů. Poskytnou se jim rovněž kopie operačního plánu.
6. Je-li výkonný ředitel nepřítomen nebo existuje-li překážka výkonu jeho funkce, přijímá rozhodnutí týkající se vyslání azylových podpůrných týmů vedoucí oddělení, který jej zastupuje.
Článek 18
Operační plán
1. Výkonný ředitel a žádající členský stát se společně dohodnou na operačním plánu, v němž jsou podrobně uvedeny podmínky vyslání azylových podpůrných týmů. Operační plán obsahuje tyto údaje:
a)
popis situace, způsob a cíle tohoto vyslání, včetně cíle operačního;
b)
předpokládanou dobu vyslání těchto týmů;
c)
zeměpisnou oblast působnosti vyslaných týmů na území žádajícího členského státu;
d)
popis úkolů a zvláštních pokynů pro členy týmů, včetně popisu databází, které jsou tito příslušníci oprávněni konzultovat, a vybavení, které jsou oprávněni v žádajícím členském státě používat;
e)
složení týmů.
2. Všechny změny nebo úpravy operačního plánu vyžadují souhlas jak výkonného ředitele, tak žádajícího členského státu. Kopii pozměněného nebo upraveného operačního plánu podpůrný úřad okamžitě zašle zúčastněným členským státům.
Článek 19
Vnitrostátní kontaktní místo
Pro potřeby komunikace s podpůrným úřadem ohledně všech záležitostí týkajících se azylových podpůrných týmů určí každý členský stát své vnitrostátní kontaktní místo.
Článek 20
Kontaktní místo Unie
1. Výkonný ředitel jmenuje jednoho nebo více odborníků podpůrného úřadu, kteří budou působit jako koordinační kontaktní místo Unie. Výkonný ředitel o tomto jmenování uvědomí hostitelský členský stát.
2. Kontaktní místo Unie jedná jménem podpůrného úřadu ve všech aspektech týkajících se vyslání azylových podpůrných týmů. Kontaktní místo Unie vykonává zejména tyto funkce:
a)
funguje jako spojovací článek mezi podpůrným úřadem a hostitelským členským státem;
b)
funguje jako spojovací článek mezi podpůrným úřadem a členy azylových podpůrných týmů a napomáhá jménem podpůrného úřadu ve všech otázkách týkajících se podmínek vyslání těchto týmů;
c)
dohlíží na řádné provádění operačního plánu; a
d)
informuje podpůrný úřad o všech aspektech týkajících se vyslání azylových podpůrných týmů.
3. Výkonný ředitel může kontaktní místo Unie zmocnit k tomu, aby bylo nápomocno při řešení sporů týkajících se provádění operačního plánu a vysílání azylových podpůrných týmů.
4. Kontaktní místo Unie se při plnění svých úkolů řídí pouze pokyny vydávanými podpůrným úřadem.
Článek 21
Občanskoprávní odpovědnost
1. Působí-li členové azylového podpůrného týmu v hostitelském členském státě, nese tento členský stát v souladu se svým vnitrostátním právem odpovědnost za jakoukoli škodu, kterou tyto osoby způsobí po dobu trvání operací.
2. Vznikne-li škoda v důsledku hrubé nedbalosti nebo úmyslného nesprávného jednání, může hostitelský členský stát požádat domovský členský stát, aby mu uhradil částku, kterou hostitelský členský stát zaplatil jako odškodnění obětem nebo osobám oprávněným jménem obětí k náhradě škody.
3. Aniž je dotčeno uplatňování práv vůči třetím osobám, zdrží se každý členský stát uplatňování nároků vůči hostitelskému členskému státu nebo jakémukoli jinému členskému státu za škodu, již utrpěl, ledaže vznikla v důsledku hrubé nedbalosti nebo úmyslného nesprávného jednání.
4. Veškeré spory mezi členskými státy týkající se odstavců 2 a 3 tohoto článku, jež nelze vyřešit dohodou mezi nimi, tyto státy předloží Soudnímu dvoru v souladu s článkem 273 Smlouvy o fungování EU.
5. Aniž je dotčeno uplatňování práv vůči třetím osobám, nese náklady související se škodou na vybavení podpůrného úřadu během vyslání podpůrný úřad, ledaže vznikla v důsledku hrubé nedbalosti nebo úmyslného nesprávného jednání.
Článek 22
Trestní odpovědnost
Po dobu vyslání azylového podpůrného týmu se na členy azylového podpůrného týmu, pokud jde o jakékoliv trestné činy, které spáchali nebo které byly proti nim spáchány, pohlíží stejně jako na úředníky hostitelského členského státu.
Článek 23
Náklady
Pokud členské státy poskytly své odborníky k vyslání v rámci azylových podpůrných týmů, hradí podpůrný úřad v plné výši náklady na:
a)
dopravu z domovského členského státu do hostitelského členského státu a z hostitelského členského státu do domovského členského státu;
b)
očkování;
c)
zvláštní požadovaná pojištění;
d)
zdravotní péči;
e)
denní cestovní náhrady, včetně nákladů na ubytování;
f)
technické vybavení podpůrného úřadu; a
g)
odměny odborníků.
KAPITOLA 4
ORGANIZACE PODPŮRNÉHO ÚŘADU
Článek 24
Správní a řídící struktura podpůrného úřadu
Správní a řídící struktura podpůrného úřadu zahrnuje:
a)
správní radu;
b)
výkonného ředitele a zaměstnance podpůrného úřadu.
Součástí správní a řídící struktury podpůrného úřadu může být výkonný výbor, pokud byl zřízen v souladu s čl. 29 odst. 2.
Článek 25
Složení správní rady
1. Každý členský stát, pro nějž je toto nařízení závazné, jmenuje jednoho člena správní rady a Komise jmenuje členy dva.
2. Každý člen správní rady může být zastupován nebo doprovázen náhradníkem; doprovází-li náhradník kteréhokoli člena, účastní se zasedání bez hlasovacího práva.
3. Členové správní rady jsou jmenováni na základě zkušeností, profesní odpovědnosti a vysoké odbornosti v oblasti azylu.
4. Zástupce UNHCR je členem správní rady bez hlasovacího práva.
5. Členové správní rady jsou jmenováni na tři roky. Mohou být jmenováni opakovaně. Po uplynutí funkčního období nebo v případě odstoupení zůstávají členové ve funkci, dokud nejsou znovu jmenováni nebo nahrazeni.
Článek 26
Předseda správní rady
1. Správní rada volí předsedu a místopředsedu z řad svých členů, kteří mají hlasovací právo. Nemůže-li předseda plnit své povinnosti, jeho místo automaticky zaujme místopředseda.
2. Předseda a místopředseda jsou voleni na dobu tří let a mohou být znovuzvoleni pouze jednou. Pokud ovšem kdykoli během svého funkčního období přestane být předseda či místopředseda členem správní rady, skončí jeho funkční období ke stejnému dni.
Článek 27
Zasedání správní rady
1. Zasedání správní rady svolává její předseda. Zasedání se účastní výkonný ředitel. Zástupce UNHCR se zasedání neúčastní, jestliže správní rada vykonává funkce stanovené v čl. 29 odst. 1 písm. b), h), i), j) a m) a v čl. 29 odst. 2 a pokud správní rada rozhoduje o uvolnění finančních zdrojů na financování činností, jež podpůrnému úřadu umožní využít odborných znalostí UNHCR v oblasti azylu, jak je uvedeno v článku 50.
2. Řádná zasedání správní rady se konají alespoň dvakrát za rok. Mimořádná zasedání správní rady se svolávají z podnětu jejího předsedy nebo na žádost třetiny svých členů.
3. Správní rada může k účasti na jednání přizvat jako pozorovatele jakoukoli osobu, jejíž názor může být relevantní.
Dánsko bude zváno k účasti na zasedáních správní rady.
4. Členům správní rady mohou být v souladu s příslušnými ustanoveními jednacího řádu nápomocni poradci nebo odborníci.
5. Podpůrný úřad zajišťuje pro správní radu služby sekretariátu.
Článek 28
Hlasování
1. Není-li stanoveno jinak, přijímá správní rada rozhodnutí nadpoloviční většinou hlasů svých členů, kteří mají hlasovací právo. Každý člen s hlasovacím právem má jeden hlas. V nepřítomnosti člena je k výkonu hlasovacího práva oprávněn jeho náhradník.
2. Výkonný ředitel nehlasuje.
3. Předseda se hlasování účastní.
4. Členské státy, které se v plné míře neúčastní acquis Unie týkajícího se azylu, nehlasují v případě, kdy správní rada přijímá rozhodnutí podle čl. 29 odst. 1 písm. e)a dotčený technický dokument se týká výlučně nástroje Unie v oblasti azylu, jenž pro tyto státy není závazný.
5. Jednací řád správní rady stanoví podrobná pravidla hlasování, zejména podmínky pro jednání člena v zastoupení jiného člena, a případně i pravidla týkající se usnášeníschopnosti.
Článek 29
Funkce správní rady
1. Správní rada zajišťuje, že podpůrný úřad provádí úkoly, jež mu jsou svěřeny. Je plánovacím a kontrolním orgánem podpůrného úřadu. Plní zejména tyto úkoly:
a)
v návaznosti na stanovisko Komise přijímá tříčtvrtinovou většinou všech svých členů, kteří mají hlasovací právo, svůj jednací řád;
b)
jmenuje výkonného ředitele podle článku 30, vykonává disciplinární pravomoc vůči výkonnému řediteli a případně pozastavuje jeho činnost nebo ho odvolává;
c)
přijímá souhrnnou výroční zprávu o činnosti podpůrného úřadu a do 15. června následujícího roku ji předkládá Evropskému parlamentu, Radě, Komisi a Účetnímu dvoru. Souhrnná výroční zpráva se zveřejňuje;
d)
přijímá výroční zprávu o situaci v oblasti azylu v Unii podle čl. 12 odst. 1. Tato zpráva se předkládá Evropskému parlamentu. Rada a Komise mohou požádat, aby jim byla zpráva rovněž předložena;
e)
přijímá technické dokumenty uvedené v čl. 12 odst. 2;
f)
do 30. září každého roku, na základě návrhu předloženého výkonným ředitelem a po obdržení stanoviska Komise, přijme tříčtvrtinovou většinou hlasů svých členů, kteří mají hlasovací právo, pracovní program podpůrného úřadu na příští rok a předá jej Evropskému parlamentu, Radě a Komisi. Tento pracovní program se přijímá v souladu s ročním rozpočtovým procesem Unie a legislativním pracovním programem Unie v oblasti azylu;
g)
vykonává své povinnosti vztahující se k rozpočtu podpůrného úřadu podle kapitoly 5;
h)
v souladu s článkem 42 tohoto nařízení přijímá prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 1049/2001;
i)
přijímá zaměstnaneckou politiku podpůrného úřadu v souladu s článkem 38;
j)
poté, co požádá Komisi o předložení stanoviska, přijme víceletý plán v oblasti personální politiky;
k)
přijímá veškerá rozhodnutí v souvislosti s prováděním mandátu podpůrného úřadu podle tohoto nařízení;
l)
přijímá veškerá rozhodnutí týkající se vytváření a případně i rozvoje informačních systémů uvedených v tomto nařízení, včetně informačního portálu podle čl. 4 písm. c); a
m)
přijímá veškerá rozhodnutí týkající se zřizování a případně i změn vnitřní struktury podpůrného úřadu.
2. Správní rada může zřídit výkonný výbor, který je nápomocen jí a výkonnému řediteli při přípravě rozhodnutí, pracovních programů a činností, které má správní rada přijmout či schválit, a který v nezbytných případech z důvodu naléhavosti přijímá některá prozatímní rozhodnutí jménem správní rady.
Tento výkonný výbor sestává z osmi členů jmenovaných z řad členů správní rady, přičemž jedním z nich je jeden ze členů Komise zasedajících ve správní radě. Funkční období členů výkonného výboru je stejné jako funkční období členů správní rady.
Na žádost výkonného výboru se mohou zasedání tohoto výboru účastnit bez hlasovacího práva zástupci UNHCR nebo jakákoli jiná osoba, jejíž názor by mohl být relevantní.
Podpůrný úřad stanoví pracovní postupy výkonného výboru ve svém jednacím řádu a tyto postupy zveřejní.
Článek 30
Jmenování výkonného ředitele
1. Výkonného ředitele jmenuje správní rada na období pěti let z vhodných kandidátů na základě otevřeného výběrového řízení pořádaného Komisí. V rámci tohoto výběrového řízení bude stanoveno, že se v Úředním věstníku Evropské unie i jinde zveřejní výzva k vyjádření zájmu. Správní rada může požadovat nové řízení, jestliže na prvním seznamu není žádný vhodný kandidát. Výkonný ředitel je jmenován na základě osobních zásluh, zkušeností v oblasti azylu a správních a řídicích schopností. Před jmenováním je kandidát vybraný správní radou požádán, aby učinil prohlášení před příslušným výborem nebo příslušnými výbory Evropského parlamentu a zodpověděl otázky členů tohoto výboru nebo výborů.
Po jeho prohlášení může Evropský parlament přijmout stanovisko, v němž uvede svůj názor na vybraného kandidáta. Správní rada informuje Evropský parlament o způsobu zohlednění tohoto stanoviska. Se stanoviskem je až do jmenování kandidáta nakládáno jako s důvěrným dokumentem obsahujícím osobní údaje.
V průběhu posledních devíti měsíců pětiletého funkčního období výkonného ředitele provede Komise hodnocení, v němž se zaměří na:
-
výsledky činnosti výkonného ředitele a
-
na úkoly a potřeby podpůrného úřadu v následujících letech.
2. Správní rada může funkční období výkonného ředitele s ohledem na výsledky hodnocení jednou prodloužit nejvýše o další tři roky, avšak pouze je-li toto prodloužení odůvodněno úlohou a potřebami podpůrného úřadu.
3. Správní rada uvědomí Evropský parlament o svém záměru prodloužit funkční období výkonného ředitele. Během měsíce předcházejícího tomuto prodloužení funkčního období je výkonný ředitel požádán, aby učinil prohlášení před příslušným výborem nebo výbory Evropského parlamentu a zodpověděl otázky členů tohoto výboru nebo výborů.
Článek 31
Úkoly výkonného ředitele
1. Podpůrný úřad řídí výkonný ředitel, který jedná při plnění svých úkolů nezávisle. Výkonný ředitel odpovídá za svou činnost správní radě.
2. Aniž jsou dotčeny pravomoci Komise, správní rady nebo výkonného výboru, pokud byl zřízen, výkonný ředitel nevyžaduje ani nepřijímá pokyny od žádné vlády ani jiného subjektu.
3. Výkonný ředitel podává Evropskému parlamentu zprávy o plnění svých úkolů, je-li o to požádán. Rada může vyzvat výkonného ředitele, aby předložil zprávu o plnění svých úkolů.
4. Výkonný ředitel je statutárním zástupcem podpůrného úřadu.
5. Výkonnému řediteli může být nápomocen jeden nebo více vedoucích oddělení. Je-li výkonný ředitel nepřítomen, nebo bráni-li mu ve výkonu jeho funkce jiná překážka, zastoupí jej některý z vedoucích oddělení.
6. Výkonný ředitel je odpovědný za správu podpůrného úřadu a za plnění svých úkolů, které mu byly svěřeny tímto nařízením. Výkonný ředitel odpovídá zejména za:
a)
běžnou správu podpůrného úřadu;
b)
vypracování pracovních programů podpůrného úřadu po obdržení stanoviska Komise;
c)
provádění pracovních programů a rozhodnutí přijatých správní radou;
d)
vypracování zpráv o zemích původu, jak je stanoveno v čl. 4 písm. b);
e)
vypracování návrhu finančních předpisů podpůrného úřadu za účelem jejich přijetí správní radou podle článku 37, jakož i prováděcích pravidel k nim;
f)
vypracování návrhu výkazu odhadovaných příjmů a výdajů podpůrného úřadu a plnění jeho rozpočtu;
g)
výkon pravomocí stanovených v článku 38 ve vztahu k zaměstnancům podpůrného úřadu;
h)
přijímání veškerých rozhodnutí týkající se řízení informačních systémů stanovených v tomto nařízení, včetně informačního portálu podle čl. 4 písm. c);
i)
přijímání veškerých rozhodnutí o řízení vnitřních struktur podpůrného úřadu; a
j)
koordinaci a fungování poradního fóra uvedeného v článku 51. Za tímto účelem výkonný ředitel po konzultaci příslušných organizací občanské společnosti nejprve přijme plán pro ustavení poradního fóra. Jakmile bude fórum formálně ustaveno, výkonný ředitel po konzultaci poradního fóra přijme provozní plán, jehož součástí budou pravidla týkající se četnosti a povahy konzultací a organizační mechanismy pro provádění článku 51. Rovněž se dohodnou transparentní kritéria pro trvalé zapojení poradního fóra.
Článek 32
Pracovní skupiny
1. V rámci svého mandátu stanoveného v tomto nařízení může podpůrný úřad sestavovat pracovní skupiny složené z odborníků z příslušných orgánů členských států působících v oblasti azylu, včetně soudců. Podpůrný úřad sestavuje pracovní skupiny pro účely čl. 4 písm. e) a čl. 12 odst. 2. Místo odborníků mohou být povoláni náhradníci, kteří jsou jmenováni ve stejnou dobu.
2. Komise je oprávněna účastnit se jednání pracovních skupin. Zástupci UNHCR se mohou účastnit všech jednání pracovních skupin podpůrného úřadu nebo jejich části v závislosti na projednávaných otázkách.
3. Pracovní skupiny mohou k účasti na jednáních přizvat jakoukoli osobu, jejíž názor může být relevantní, včetně zástupců občanské společnosti působících v oblasti azylu.
KAPITOLA 5
FINANČNÍ USTANOVENÍ
Článek 33
Rozpočet
1. Pro každý rozpočtový rok, který odpovídá kalendářnímu roku, se vypracují odhady všech příjmů a výdajů podpůrného úřadu a zanesou se do jeho rozpočtu.
2. Rozpočet podpůrného úřadu musí být vyrovnaný co do příjmů a výdajů.
3. Aniž jsou dotčeny jiné zdroje, příjmy podpůrného úřadu zahrnují:
a)
příspěvek Unie zapsaný v souhrnném rozpočtu Evropské unie;
b)
jakékoli dobrovolné příspěvky od členských států;
c)
poplatky za publikace a veškeré služby poskytované podpůrným úřadem;
d)
příspěvky přidružených zemí.
4. Výdaje podpůrného úřadu zahrnují odměny zaměstnanců, správní náklady, náklady na infrastrukturu a provozní náklady.
Článek 34
Sestavení rozpočtu
1. Výkonný ředitel vypracuje každoročně návrh odhadu příjmů a výdajů podpůrného úřadu pro následující rozpočtový rok, včetně plánu pracovních míst, a předá jej správní radě.
2. Správní rada na základě tohoto návrhu vypracuje odhad příjmů a výdajů podpůrného úřadu pro následující rozpočtový rok.
3. Návrh odhadu příjmů a výdajů podpůrného úřadu se předkládá každoročně Komisi do 10. února. Konečnou verzi tohoto odhadu, jehož součástí je návrh plánu pracovních míst, předloží správní rada Komisi do 31. března.
4. Komise předkládá odhad příjmů a výdajů Evropskému parlamentu a Radě (dále jen „rozpočtový orgán“) společně s návrhem souhrnného rozpočtu Evropské unie.
5. Na základě předložených odhadů Komise zapracuje ty odhady, které považuje za nezbytné pro plán pracovních míst, a výši dotace, která má být poskytnuta ze souhrnného rozpočtu Evropské unie, do návrhu tohoto souhrnného rozpočtu, který předloží rozpočtovému orgánu v souladu s články 313 a 314 Smlouvy o fungování EU.
6. Rozpočtový orgán schvaluje prostředky na dotaci pro podpůrný úřad.
7. Rozpočtový orgán přijímá plán pracovních míst podpůrného úřadu.
8. Rozpočet podpůrného úřadu přijímá správní rada. Rozpočet je konečný po konečném přijetí souhrnného rozpočtu Evropské unie. V případě potřeby se odpovídajícím způsobem upraví.
9. Správní rada co nejdříve oznámí rozpočtovému orgánu svůj záměr provést jakýkoli projekt, jenž může mít významné finanční dopady na rozpočet, zejména veškeré projekty související s nemovitostmi, jako je nájem či koupě budov. Uvědomí o tom Komisi.
10. Pokud některá složka rozpočtového orgánu oznámí svůj záměr vydat stanovisko, předá toto stanovisko správní radě do šesti týdnů ode dne oznámení tohoto záměru.
Článek 35
Plnění rozpočtu
1. Rozpočet podpůrného úřadu plní výkonný ředitel.
2. Výkonný ředitel předkládá každoročně rozpočtovému orgánu veškeré informace týkající se výsledku hodnotících postupů.
Článek 36
Předkládání účtů a absolutorium
1. Do 1. března následujícího rozpočtového roku předloží účetní podpůrného úřadu účetnímu Komise předběžnou účetní závěrku se zprávou o rozpočtovém a finančním řízení za rozpočtový rok. Účetní Komise konsoliduje předběžné účetní závěrky orgánů a decentralizovaných subjektů v souladu s článkem 128 finančního nařízení.
2. Do 31. března následujícího rozpočtového roku předá účetní Komise předběžnou účetní závěrku podpůrného úřadu Účetnímu dvoru spolu se zprávou o rozpočtovém a finančním řízení za rozpočtový rok. Zpráva o rozpočtovém a finančním řízení za rozpočtový rok se rovněž předává Evropskému parlamentu a Radě.
3. Po obdržení vyjádření Účetního dvora k předběžné účetní závěrce podpůrného úřadu podle článku 129 finančního nařízení vypracuje výkonný ředitel na vlastní odpovědnost konečnou účetní závěrku podpůrného úřadu a předloží ji správní radě k vyjádření.
4. Správní rada vydá stanovisko ke konečné účetní závěrce podpůrného úřadu.
5. Do 1. července následujícího rozpočtového roku předloží výkonný ředitel konečnou účetní závěrku se stanoviskem správní rady Evropskému parlamentu, Radě, Komisi a Účetnímu dvoru.
6. Konečná účetní závěrka se zveřejní.
7. Výkonný ředitel odpoví Účetnímu dvoru na jeho vyjádření do 30. září. Svou odpověď zašle rovněž správní radě.
8. Výkonný ředitel poskytne Evropskému parlamentu na jeho žádost veškeré informace nezbytné pro řádný průběh udělení absolutoria za daný rozpočtový rok v souladu s čl. 146 odst. 3 finančního nařízení.
9. Na základě doporučení Rady přijatého kvalifikovanou většinou udělí Evropský parlament do 15. května roku N + 2 výkonnému řediteli absolutorium za plnění rozpočtu za rozpočtový rok N.
Článek 37
Finanční předpisy
Správní rada přijme po konzultaci s Komisí finanční předpisy vztahující se na podpůrný úřad. Tyto předpisy se mohou odchýlit od nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2343/2002 ze dne 19. listopadu 2002 o rámcovém finančním nařízení pro subjekty uvedené v článku 185 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (11), pouze tehdy, pokud to vyžadují zvláštní potřeby fungování podpůrného úřadu, a s předchozím souhlasem Komise.
KAPITOLA 6
USTANOVENÍ TÝKAJÍCÍ SE ZAMĚSTNANCŮ
Článek 38
Zaměstnanci
1. Na zaměstnance podpůrného úřadu, včetně výkonného ředitele, se vztahují služební řád úředníků Evropských společenství a pracovní řád ostatních zaměstnanců Evropských společenství stanovený nařízením (EHS, Euratom, ESUO) č. 259/68 (12) (dále jen „služební řád“) a pravidla přijatá společně orgány Unie za účelem uplatňování tohoto služebního a pracovního řádu.
2. Správní rada přijme po dohodě s Komisí nezbytná prováděcí opatření uvedená v článku 110 služebního řádu.
3. Podpůrný úřad vykonává ve vztahu ke svým zaměstnancům pravomoci, které orgánu oprávněnému ke jmenování svěřuje služební řád a orgánu oprávněnému uzavírat smlouvy pracovní řád ostatních zaměstnanců.
4. Správní rada přijme předpisy umožňující zaměstnávat v podpůrnému úřadu dočasně přidělené odborníky z členských států.
Článek 39
Výsady a imunity
Na podpůrný úřad se vztahuje Protokol o výsadách a imunitách Evropské unie.
KAPITOLA 7
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 40
Právní postavení
1. Podpůrný úřad je subjektem Unie. Má právní subjektivitu.
2. Podpůrný úřad má ve všech členských státech nejširší způsobilost k právům a právním úkonům, kterou jejich vnitrostátní právo přiznává právnickým osobám. Zejména může nabývat a zcizovat movitý i nemovitý majetek a vystupovat před soudem.
3. Za podpůrný úřad jedná jeho výkonný ředitel.
Článek 41
Jazykový režim
1. Na podpůrný úřad se vztahuje nařízení č. 1 ze dne 15. dubna 1958 o užívání jazyků v Evropském hospodářském společenství (13).
2. Aniž jsou dotčena rozhodnutí přijatá na základě článku 342 Smlouvy o fungování EU, vypracovávají se výroční souhrnná zpráva o činnosti podpůrného úřadu a jeho roční pracovní program, které jsou uvedeny v čl. 29 odst. 1 písm. c) a f), ve všech úředních jazycích orgánů Evropské unie.
3. Překlady nezbytné pro činnost podpůrného úřadu zajišťuje Překladatelské středisko pro instituce Evropské unie.
Článek 42
Přístup k dokumentům
1. Na dokumenty, které má podpůrný úřad k dispozici, se vztahuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001.
2. Do šesti měsíců ode dne prvního zasedání přijme správní rada prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 1049/2001.
3. Proti rozhodnutím přijatým podpůrným úřadem podle článku 8 nařízení (ES) č. 1049/2001 lze podat stížnost k veřejnému ochránci práv nebo žalobu k Soudnímu dvoru Evropské unie, za podmínek stanovených v článcích 228 a 263 Smlouvy o fungování EU.
4. Na zpracování osobních údajů podpůrným úřadem se vztahuje nařízení (ES) č. 45/2001.
Článek 43
Bezpečnostní předpisy týkající se ochrany utajovaných skutečností a citlivých neutajovaných skutečností
1. Podpůrný úřad uplatňuje bezpečnostní zásady obsažené v rozhodnutí Komise 2001/844/ES, ESUO, Euratom ze dne 29. listopadu 2001, kterým se mění její jednací řád (14), mimo jiné ustanovení týkající se výměny, zpracování a uchovávání utajovaných informací.
2. Podpůrný úřad rovněž uplatňuje bezpečnostní zásady, jež v oblasti zpracovávání neutajovaných citlivých informací přijala a provádí Komise.
Článek 44
Boj proti podvodům
1. V zájmu boje proti podvodům, úplatkářství a jakýmkoli jiným nedovoleným činnostem se na podpůrný úřad vztahuje bez omezení nařízení (ES) č. 1073/1999.
2. Podpůrný úřad přistoupí k interinstitucionální dohodě ze dne 25. května 1999 a neprodleně vydá vhodné předpisy vztahující se na všechny zaměstnance podpůrného úřadu.
3. Rozhodnutí o financování a prováděcí dohody a nástroje z nich vyplývající výslovně stanoví, že Účetní dvůr a OLAF mohou v případě potřeby provádět kontroly na místě u příjemců finančních prostředků poskytnutých úřadem a činitelů odpovědných za přidělování těchto prostředků.
Článek 45
Odpovědnost
1. Smluvní odpovědnost podpůrného úřadu se řídí právem rozhodným pro dotčenou smlouvu.
2. Soudní dvůr Evropské unie má pravomoc rozhodovat na základě rozhodčí doložky obsažené ve smlouvě uzavřené podpůrným úřadem.
3. V případě mimosmluvní odpovědnosti nahradí podpůrný úřad v souladu s obecnými zásadami, které jsou společné právním řádům členských států, škodu způsobenou jeho útvary nebo jeho zaměstnanci při plnění svých úkolů.
4. Soudní dvůr Evropské unie je příslušný pro spory o náhradu škody uvedené v odstavci 3.
5. Osobní odpovědnost zaměstnanců vůči podpůrnému úřadu se řídí příslušnými ustanoveními služebního řádu.
Článek 46
Hodnocení a přezkum
1. Do 19. června 2014 zadá podpůrný úřad podle pokynů vydaných správní radou po dohodě s Komisí nezávislé externí hodnocení výsledků své činnosti. Toto hodnocení posoudí vliv podpůrného úřadu na praktickou spolupráci v oblasti azylu a na společný evropský azylový systém. Při hodnocení se patřičně zohlední pokrok, jehož bylo dosaženo v rámci mandátu podpůrného úřadu, a mimo jiné se posoudí, zda je pro zajištění účinné solidarity a sdílení odpovědnosti se členskými státy, které jsou vystaveny mimořádnému tlaku, potřeba dodatečných opatření. Hodnocení se zejména zabývá případnou potřebou upravit úkoly podpůrného úřadu, včetně finančních dopadů jakýchkoli úprav, a posuzuje rovněž vhodnost řídící struktury pro plnění úkolů podpůrného úřadu. Hodnocení bere v úvahu hlediska zúčastněných subjektů jak na úrovni Unie, tak na úrovni jednotlivých členských států.
2. Správní rada po dohodě s Komisí rozhodne o harmonogramu příštích hodnocení, přičemž vezme v úvahu výsledky hodnocení uvedeného v odstavci 1.
Článek 47
Správní kontroly
Činnost podpůrného úřadu podléhá kontrole veřejného ochránce práv v souladu s článkem 228 Smlouvy o fungování EU.
Článek 48
Spolupráce s Dánskem
Podpůrný úřad usnadní operativní spolupráci s Dánskem, včetně výměny informací a osvědčených postupů v oblastech, jimiž se zabývá.
Článek 49
Spolupráce se třetími a přidruženými zeměmi
1. Činnosti podpůrného úřadu se mohou jako pozorovatelé účastnit Island, Lichtenštejnsko, Norsko a Švýcarsko. Budou přijata ujednání upřesňující zejména povahu, rozsah a způsob účasti těchto zemí na činnosti podpůrného úřadu. Součástí těchto ujednání jsou ustanovení týkající se účasti na iniciativách podpůrného úřadu, finančních příspěvků a zaměstnanců. Pokud jde o personální záležitosti, musí být tato ujednání v každém případě v souladu se služebním řádem.
2. V rámci politiky vnějších vztahů Unie usnadňuje podpůrný úřad po dohodě s Komisí a v rozsahu svého mandátu operativní spolupráci mezi členskými státy a třetími zeměmi, které nejsou uvedeny v odstavci 1, v oblastech své činnosti a v míře nezbytné pro plnění svých úkolů, přičemž může rovněž spolupracovat s orgány třetích zemí příslušnými pro technické aspekty oblastí upravených tímto nařízením v rámci pracovních ujednání uzavřených s těmito orgány v souladu s příslušnými ustanoveními Smlouvy o fungování EU.
Článek 50
Spolupráce podpůrného úřadu s UNHCR
Podpůrný úřad spolupracuje s UNHCR v oblastech, které upravuje toto nařízení, v rámci pracovních ujednání uzavřených s UNHCR. Pokud jde o podpůrný úřad, rozhoduje o pracovních ujednáních, včetně jejich dopadu na rozpočet, správní rada.
Správní rada může dále rozhodnout o tom, že podpůrný úřad může uvolnit finanční zdroje na pokrytí výdajů UNHCR souvisejících s činnostmi, jež nejsou stanoveny v pracovních ujednáních. Tyto činnosti tvoří součást vztahů založených na úzké spolupráci mezi podpůrným úřadem a UNHCR v souladu s tímto článkem a čl. 2 odst. 5, článkem 5 čl. 9 odst. 1, čl. 25 odst. 4 a čl. 32 odst. 2. V souladu s článkem 75 nařízení (ES, Euratom) č. 2343/2002 se použijí příslušná ustanovení finančního nařízení a prováděcích pravidel k němu.
Článek 51
Poradní fórum
1. Podpůrný úřad vede intenzivní dialog s příslušnými organizacemi občanské společnosti a příslušnými orgány působícími v oblasti azylové politiky na místní, regionální, státní, evropské nebo mezinárodní úrovni a za tímto účelem zřídí poradní fórum.
2. Poradní fórum je mechanismem k výměně informací a sdílení poznatků. Zajišťuje, že podpůrný úřad s příslušnými zúčastněnými subjekty vede intenzivní dialog.
3. Do činností poradního fóra se mohou zapojit příslušné zúčastněné subjekty v souladu s odstavcem 1. Podpůrný úřad se obrací na členy poradního fóra podle konkrétních potřeb, které se týkají prioritních oblastí činnosti podpůrného úřadu.
UNHCR je členem poradního fóra z titulu své funkce.
4. Podpůrný úřad vyzve poradní fórum zejména k tomu, aby:
a)
předkládalo správní radě připomínky k ročnímu pracovnímu programu, který má být přijat podle čl. 29 odst. 1 písm. f);
b)
zajišťovalo správní radě zpětnou vazbu a navrhovalo jí následná opatření týkající se výroční zprávy uvedené v čl. 29 odst. 1 písm. c) i výroční zprávy o situaci v oblasti azylu v Unii uvedené v čl. 12 odst. 1 a
c)
sdělovalo výkonnému řediteli a správní radě závěry a doporučení z konferencí, seminářů a zasedání, které jsou pro práci podpůrného úřadu důležité.
5. Poradní fórum se schází nejméně jednou ročně.
Článek 52
Spolupráce s Agenturou pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie, Agenturou pro základní práva a dalšími subjekty Unie a mezinárodními organizacemi
Podpůrný úřad spolupracuje se subjekty Unie, jejichž činnost souvisí s jeho oblastí působnosti, zejména Agenturou pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie, s Agenturou Evropské unie pro základní práva a s mezinárodními organizacemi působícími v oblastech, na které se vztahuje toto nařízení, a to v rámci pracovních ujednání uzavřených s těmito subjekty v souladu se Smlouvou o fungování EU a ustanoveními, jež se týkají jejich pravomocí.
Touto spoluprací vznikne součinnost mezi dotčenými subjekty a zamezí se zdvojování činnosti při plnění úkolů podle mandátů těchto subjektů.
Článek 53
Dohoda o sídle a provozní podmínky
V dohodě o sídle, kterou po schválení správní radou uzavře podpůrný úřad s hostitelským členským státem, se stanoví nezbytná opatření související s umístěním podpůrného úřadu v hostitelském členském státě a s prostory, které dá tento členský stát k dispozici, spolu se zvláštními pravidly, která se v hostitelském členském státě podpůrného úřadu vztahují na výkonného ředitele, členy správní rady, zaměstnance podpůrného úřadu a jejich rodinné příslušníky. Hostitelský členský stát, poskytne co nejlepší podmínky pro zajištění řádného fungování podpůrného úřadu, včetně vícejazyčné evropsky zaměřené školní výuky a vhodných dopravních spojení.
Článek 54
Zahájení činnosti podpůrného úřadu
Podpůrný úřad zahájí svou činnost v plném rozsahu do 19. června 2011.
Komise je odpovědná za zřízení a počáteční provoz podpůrného úřadu do doby, než bude mít podpůrný úřad provozní kapacitu k plnění vlastního rozpočtu.
Za tímto účelem:
-
může jako prozatímní ředitel působit úředník Komise, který bude plnit úkoly svěřené výkonnému řediteli podpůrného úřadu, dokud nepřevezme funkci výkonný ředitel po svém jmenování správní radou v souladu s článkem 30;
-
mohou úředníci Komise plnit úkoly svěřené podpůrnému úřadu pod vedením prozatímního ředitele nebo výkonného ředitele.
Prozatímní ředitel může schvalovat všechny platby kryté rozpočtovými prostředky podpůrného úřadu po schválení správní radou a může uzavírat smlouvy, včetně pracovních smluv se zaměstnanci, po přijetí plánu pracovních míst podpůrného úřadu.
Článek 55
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech v souladu se Smlouvami.
Ve Štrasburku dne 19. května 2010.
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 439/2010
2010 m. gegužės 19 d.
dėl Europos prieglobsčio paramos biuro įsteigimo
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 74 straipsnį ir 78 straipsnio 1 bei 2 dalis,
atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
spręsdami pagal įprastą teisėkūros procedūrą (1),
kadangi:
(1)
Kaip apibrėžta Hagos programoje, Sąjungos politikos dėl bendros Europos prieglobsčio sistemos (toliau - BEPS) tikslas - taikant Europos Sąjungos vertybes ir humanitarinę tradiciją atitinkančią veiksmingą ir suderintą procedūrą sukurti bendrą prieglobsčio erdvę.
(2)
Pradėjus taikyti minimalius bendruosius standartus pastaraisiais metais buvo padaryta didelė pažanga siekiant sukurti BEPS. Vis dėlto valstybėse narėse išlieka didelių tarptautinės apsaugos suteikimo sąlygų ir tokios tarptautinės apsaugos formų skirtumų. Tuos skirtumus reikėtų sumažinti.
(3)
2008 m. birželio mėn. Komisijos priimtame Prieglobsčio politikos plane ji pranešė ketinanti plėtoti BEPS pasiūlydama peržiūrėti galiojančius teisės aktus siekiant labiau suderinti taikytinus standartus ir didindama paramą valstybių narių praktiniam bendradarbiavimui, visų pirma pateikdama pasiūlymą dėl teisės akto dėl Europos prieglobsčio paramos biuro (toliau - Paramos biuras) įsteigimo, siekiant labiau koordinuoti valstybių narių operatyvinį bendradarbiavimą, kad būtų veiksmingai įgyvendintos bendros taisyklės.
(4)
2008 m. rugsėjo mėn. priimtame Europos imigracijos ir prieglobsčio pakte Europos Vadovų Taryba iškilmingai priminė, kad pagal 1951 m. liepos 28 d. Ženevos konvenciją dėl pabėgėlių statuso, iš dalies pakeistą 1967 m. sausio 31 d. Niujorko protokolu, ir kitas susijusias sutartis visi persekiojami užsieniečiai turi teisę gauti pagalbą ir apsaugą Europos Sąjungos teritorijoje. Tai pat buvo aiškiai susitarta 2009 m. įsteigti Europos paramos biurą.
(5)
Praktinio bendradarbiavimo prieglobsčio srityje tikslas - Europos teisinėje sistemoje labiau suvienodinti valstybių narių sprendimų priėmimo toje srityje procedūras ir užtikrinti nuolatinę jų kokybę. Pastaraisiais metais jau priimta nemažai praktinio bendradarbiavimo priemonių, visų pirma patvirtintas bendras požiūris dėl informacijos apie kilmės valstybes ir sudaryta bendra Europos mokymo programa prieglobsčio klausimais.
(6)
Siekiant sustiprinti ir plėtoti tas bendradarbiavimo priemones, turėtų būti įsteigtas Paramos biuras. Paramos biuras turėtų deramai atsižvelgti į tas bendradarbiavimo priemones ir jas taikant įgytą patirtį.
(7)
Valstybėse narėse, kurių prieglobsčio ir priėmimo sistemoms, visų pirma dėl jų geografinės arba demografinės padėties, tenka specifinis ir neproporcingai didelis krūvis, Paramos biuras turėtų remti solidarumo Sąjungoje plėtrą, kad būtų skatinamas geresnis asmenų, kuriems suteikta tarptautinė apsauga, perkėlimas iš vienos valstybės narės į kitą, kartu užtikrindamas, kad nebūtų piktnaudžiaujama prieglobsčio ir priėmimo sistemomis.
(8)
Kad galėtų optimaliai vykdyti įgaliojimus, Paramos biuras turėtų nepriklausomai spręsti techninius klausimus ir turėtų būti savarankiškas teisiniu, administraciniu bei finansiniu požiūriu. Tuo tikslu Paramos biuras turėtų būti juridinio asmens statusą turinti Sąjungos įstaiga, vykdanti šiuo reglamentu jai suteikiamus įgyvendinimo įgaliojimus.
(9)
Paramos biuras turėtų glaudžiai bendradarbiauti su valstybių narių prieglobsčio institucijomis, nacionalinėmis imigracijos ir prieglobsčio tarnybomis bei kitomis tarnybomis, kad pasinaudotų tų tarnybų gebėjimais bei kompetencija, taip pat su Komisija. Valstybės narės turėtų bendradarbiauti su Paramos biuru, kad jis galėtų vykdyti savo įgaliojimus.
(10)
Paramos biuras taip pat turėtų glaudžiai bendradarbiauti su Jungtinių Tautų vyriausiuoju pabėgėlių reikalų komisaru (toliau - JTVPK) ir, atitinkamais atvejais, su atitinkamomis tarptautinėmis organizacijomis, siekdamas pasinaudoti jų kompetencija ir parama. Tuo tikslu turėtų būti visiškai pripažintas JTVPK ir kitų atitinkamų tarptautinių organizacijų, vaidmuo ir tos organizacijos turėtų visapusiškai dalyvauti Paramos biuro veikloje. Pagal šį reglamentą Paramos biurui suteikus finansinių išteklių JTVPK, JTVPK veikla neturėtų būti finansuojama dvigubai jam gaunant lėšų ir iš kitų tarptautinių ar nacionalinių šaltinių.
(11)
Be to, kad atliktų savo paskirtį ir tiek, kiek reikia jo pareigoms vykdyti, Paramos biuras turėtų bendradarbiauti su kitomis Sąjungos įstaigomis, visų pirma su Europos operatyvaus bendradarbiavimo prie Europos Sąjungos valstybių narių išorės sienų valdymo agentūra (toliau - Frontex), įsteigta Tarybos reglamentu (EB) Nr. 2007/2004 (2), ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių agentūra (toliau - FRA), įsteigta Tarybos reglamentu (EB) Nr. 168/2007 (3).
(12)
Paramos biuras taip pat turėtų bendradarbiauti su pagal Tarybos sprendimą 2008/381/EB (4) įsteigtu Europos migracijos tinklu, kad būtų išvengta veiklos dubliavimosi. Paramos biuras taip pat turėtų glaudžiai bendradarbiauti su pilietine visuomene, kad būtų keičiamasi informacija ir kaupiamos žinios prieglobsčio srityje.
(13)
Paramos biuras turėtų būti Europos prieglobsčio srities kompetencijos centras, atsakingas už valstybių narių įvairiapusio praktinio bendradarbiavimo prieglobsčio srityje palengvinimą, koordinavimą ir stiprinimą, kad valstybės narės galėtų geriau teikti tarptautinę apsaugą asmenims, turintiems į ją teisę, kartu prireikus sąžiningai ir veiksmingai veikdamos asmenų, kurie neatitinka tarptautinės apsaugos reikalavimų, atžvilgiu. Paramos biuro įgaliojimai turėtų būti daugiausia susiję su trimis pagrindinėmis pareigomis: indėliu įgyvendinant BEPS, parama praktiniam valstybių narių bendradarbiavimui prieglobsčio srityje ir parama ypatingą krūvį turinčioms valstybėms narėms.
(14)
Paramos biuras neturėtų turėti jokių tiesioginių arba netiesioginių įgaliojimų, susijusių su valstybių narių prieglobsčio institucijų priimamais sprendimais dėl individualių prašymų suteikti tarptautinę apsaugą.
(15)
Siekdamas teikti ir (arba) koordinuoti teikiamą sparčią ir veiksmingą operatyvinę paramą valstybėms narėms, kurių prieglobsčio ir priėmimo sistemoms tenka ypatingas krūvis, Paramos biuras, atitinkamų valstybių narių prašymu, turėtų koordinuoti veiksmus, skirtus toms valstybėms narėms paremti, inter alia, siunčiant į jų teritorijas iš prieglobsčio srities ekspertų sudarytas prieglobsčio paramos grupes. Tos grupės visų pirma turėtų dalytis kompetencija vertimo žodžiu srityje, informacija apie kilmės valstybes ir žiniomis apie prieglobsčio prašymų nagrinėjimą bei administravimą. Siekiant užtikrinti veiksmingą prieglobsčio paramos grupių siuntimą, šis reglamentas turėtų reglamentuoti joms taikomą organizavimo tvarką.
(16)
Paramos biuras turėtų atlikti savo paskirtį tokiomis sąlygomis, kurios dėl jo nepriklausomumo, teikiamos paramos ir platinamos informacijos mokslinės bei techninės kokybės, jo procedūrų bei veiklos metodų skaidrumo ir stropumo vykdant jam pavestas pareigas leistų būti pavyzdžiu.
(17)
Siekiant veiksmingai kontroliuoti Paramos biuro veiklą, Komisijai ir valstybėms narėms turėtų būti atstovaujama jo administracinėje valdyboje. Jei įmanoma, administracinę valdybą turėtų sudaryti valstybių narių prieglobsčio administracijų vadovai arba jų atstovai. Administracinei valdybai turėtų būti suteikti būtini įgaliojimai, visų pirma sudaryti biudžetą, tikrinti jo vykdymą, tvirtinti atitinkamas finansines taisykles, įdiegti skaidrias Paramos biuro sprendimų priėmimui taikomas darbo taisykles, tvirtinti metinę padėties prieglobsčio srityje Sąjungoje ataskaitą ir techninius dokumentus, susijusius su Sąjungos prieglobsčio priemonių įgyvendinimu, taip pat paskirti vykdomąjį direktorių ir, prireikus, vykdomąjį komitetą. Siekiant visapusiško JTVPK dalyvavimo Paramos biuro darbe ir atsižvelgus į jo kompetenciją prieglobsčio srityje, JTVPK turėtų atstovauti balsavimo teisės neturintis administracinės valdybos narys.
(18)
Atsižvelgiant į Paramos biuro pareigų pobūdį bei vykdomojo direktoriaus vaidmenį ir siekiant sudaryti sąlygas Europos Parlamentui priimti nuomonę dėl pasirinkto kandidato prieš jį paskiriant, taip pat prieš galimą jo kadencijos pratęsimą, vykdomojo direktoriaus turėtų būti paprašyta perskaityti pranešimą Europos Parlamento kompetentingo komiteto ar komitetų nariams ir atsakyti į jų klausimus. Vykdomasis direktorius taip pat turėtų pateikti Europos Parlamentui metinę ataskaitą. Be to, Europos Parlamentui turėtų būti suteikta galimybė pakviesti vykdomąjį direktorių pateikti savo pareigų vykdymo ataskaitą.
(19)
Siekiant užtikrinti visišką Paramos biuro savarankiškumą ir nepriklausomumą, jis turėtų turėti nuosavą biudžetą, kurio didžiąją lėšų dalį sudarytų Sąjungos įnašas. Paramos biuras turėtų būti finansuojamas biudžeto valdymo institucijai davus sutikimą, kaip nustatyta 2006 m. gegužės 17 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos tarpinstitucinio susitarimo dėl biudžetinės drausmės ir patikimo finansų valdymo (5) 47 punkte. Skiriant Sąjungos įnašą ir bet kokias subsidijas iš Europos Sąjungos bendrojo biudžeto turėtų būti taikoma Sąjungos biudžeto procedūra. Sąskaitų auditą turėtų atlikti Audito Rūmai.
(20)
Pagal darbo susitarimus, sudarytus remiantis atitinkamomis Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (toliau - SESV) nuostatomis, Paramos biuras turėtų bendradarbiauti su trečiųjų šalių prieglobsčio institucijomis ir su į šio reglamento taikymo sritį patenkančiais klausimais kompetentingomis tarptautinėmis organizacijomis ir trečiosiomis šalimis.
(21)
Pagal prie Europos Sąjungos sutarties (toliau - ES sutartis) ir SESV pridėto Protokolo dėl Jungtinės Karalystės ir Airijos pozicijos dėl laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės 3 straipsnį Jungtinė Karalystė ir Airija 2009 m. gegužės 18 d. laiškais pranešė norinčios dalyvauti priimant ir taikant šį reglamentą.
(22)
Pagal prie ES sutarties ir SESV pridėto Protokolo dėl Danijos pozicijos 1 ir 2 straipsnius Danija nedalyvauja priimant šį reglamentą ir jis nėra jai privalomas ar taikytinas.
(23)
Atsižvelgiant į tai, kad Danija, kaip valstybė narė, iki šiol prisidėjo prie praktinio valstybių narių bendradarbiavimo prieglobsčio srityje, Paramos biuras turėtų sudaryti palankias sąlygas operatyviniam bendradarbiavimui su Danija. Tuo tikslu Danijos atstovas turėtų būti kviečiamas dalyvauti visuose administracinės valdybos posėdžiuose; šiai valdybai taip pat turėtų būti suteikta teisė, prireikus, pakviesti Danijos stebėtojus į darbo grupių posėdžius.
(24)
Kad atliktų savo paskirtį, Paramos biuras turėtų būti pasirengęs bendradarbiauti su valstybėmis, sudariusiomis su Sąjunga susitarimus, kuriais remdamosi jos priėmė ir taiko šiame reglamente apibrėžtos srities Sąjungos teisę, visų pirma su Islandija, Lichtenšteinu, Norvegija ir Šveicarija. Pritarus Komisijai, Paramos biuras, vadovaudamasis SESV, taip pat turėtų galėti sudaryti darbo susitarimus ne tik su valstybėmis, sudariusiomis su Sąjunga susitarimus, kuriais remdamosi jos priėmė ir taiko Sąjungos teisę. Vis dėlto jokiomis aplinkybėmis jis neturėtų savarankiškai plėtoti išorės politikos.
(25)
Paramos biurui turėtų būti taikomas 2002 m. birželio 25 d. Tarybos reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento (6) (toliau - finansinis reglamentas), ypač jo 185 straipsnis.
(26)
Paramos biurui be apribojimų turėtų būti taikomas 1999 m. gegužės 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1073/1999 dėl Europos kovos su sukčiavimu tarybos (OLAF) atliekamų tyrimų (7) ir jis turėtų prisijungti prie 1999 m. gegužės 25 d. Europos Parlamento, Europos Sąjungos Tarybos ir Europos Bendrijų Komisijos tarpinstitucinio susitarimo dėl Europos kovos su sukčiavimu tarnybos (OLAF) atliekamų vidaus tyrimų (8).
(27)
Paramos biurui turėtų būti taikomas 2001 m. gegužės 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1049/2001 dėl galimybės visuomenei susipažinti su Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos dokumentais (9).
(28)
Paramos biuro atliekamam asmens duomenų tvarkymui turėtų būti taikomas 2000 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 45/2001 dėl asmenų apsaugos Bendrijos institucijoms ir įstaigoms tvarkant asmens duomenis ir laisvo tokių duomenų judėjimo (10).
(29)
Būtinos nuostatos dėl Paramos biuro įkurdinimo valstybėje narėje, kurioje bus steigiama jo būstinė, ir visiems Paramos biuro darbuotojams bei jų šeimos nariams taikytinos specialiosios taisyklės turėtų būti nustatomos susitarime dėl būstinės. Be to, priimančioji valstybė narė turėtų sudaryti kuo geresnes tinkamam Paramos biuro veikimui reikalingas sąlygas, įskaitant dėl vaikų mokymosi ir transporto, kad jis galėtų iš kuo platesnės geografinės teritorijos pritraukti aukštos kvalifikacijos žmogiškuosius išteklius.
(30)
Kadangi šio reglamento tikslų, t. y. poreikio gerinti BEPS įgyvendinimą, sudaryti palankesnes sąlygas valstybių narių praktiniam bendradarbiavimui prieglobsčio srityje, jį koordinuoti bei stiprinti ir teikti ir (arba) koordinuoti teikiamą operatyvinę paramą valstybėms narėms, kurių prieglobsčio ir priėmimo sistemoms tenka ypatingas krūvis, valstybės narės negali deramai pasiekti ir kadangi dėl siūlomo veiksmo masto ir poveikio tų tikslų būtų geriau siekti Sąjungos lygiu, laikydamasi ES sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo Sąjunga gali patvirtinti priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šiuo reglamentu neviršijama to, kas būtina nurodytiems tikslams pasiekti.
(31)
Šiuo reglamentu gerbiamos pagrindinės teisės bei laikomasi principų, pripažintų visų pirma Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartija, ir jis turėtų būti taikomas užtikrinant Chartijos 18 straipsnyje pripažintą teisę į prieglobstį,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 SKYRIUS
EUROPOS PRIEGLOBSČIO PARAMOS BIURO ĮSTEIGIMAS IR PASKIRTIS
1 straipsnis
Europos prieglobsčio paramos biuro įsteigimas
Siekiant padėti įgyvendinti bendrą Europos prieglobsčio sistemą (toliau - BEPS), stiprinti valstybių narių praktinį bendradarbiavimą prieglobsčio srityje ir teikti ir (arba) koordinuoti teikiamą operatyvinę paramą valstybėms narėms, kurių prieglobsčio ir priėmimo sistemoms tenka ypatingas krūvis, įsteigiamas Europos prieglobsčio paramos biuras (toliau - Paramos biuras).
2 straipsnis
Paramos biuro paskirtis
1. Paramos biuras sudaro palankesnes sąlygas valstybių narių praktiniam bendradarbiavimui įvairiais prieglobsčio klausimais, jį koordinuoja bei stiprina ir padeda pagerinti BEPS įgyvendinimą. Šiuo požiūriu Paramos biuras visapusiškai dalyvauja įgyvendinant BEPS išorės aspektą.
2. Paramos biuras teikia veiksmingą operatyvinę paramą valstybėms narėms, kurių prieglobsčio ir priėmimo sistemoms tenka ypatingas krūvis, pasitelkdamas visus naudingus turimus išteklius; tai gali apimti ir valstybių narių suteiktų išteklių koordinavimą laikantis šiame reglamente nustatytų sąlygų.
3. Kad galėtų teikti visapusišką paramą praktiniam bendradarbiavimui prieglobsčio srityje ir veiksmingai vykdyti savo pareigas, Paramos biuras teikia mokslinę ir techninę paramą dėl Sąjungos politikos ir teisės aktų visose tiesioginį arba netiesioginį poveikį prieglobsčiui darančiose srityse. Jis yra nepriklausomas informacijos visais su tomis sritimis susijusiais klausimais šaltinis.
4. Paramos biuras atlieka savo paskirtį tokiomis sąlygomis, kurios jam leidžia būti pavyzdžiu dėl jo turimo nepriklausomumo, jo teikiamos paramos ir skleidžiamos informacijos mokslinės bei techninės kokybės, jo procedūrų bei veiklos metodų skaidrumo bei stropumo vykdant jam pavestas pareigas ir teikiamos paramos informacinių technologijų srityje, reikalingos jo įgaliojimams vykdyti.
5. Paramos biuras glaudžiai bendradarbiauja su valstybių narių prieglobsčio institucijomis, nacionalinėmis imigracijos bei prieglobsčio tarnybomis ir kitomis nacionalinėmis tarnybomis, taip pat su Komisija. Paramos biuras vykdo savo pareigas nedarydamas poveikio kitoms atitinkamoms Sąjungos įstaigoms pavestoms pareigoms ir glaudžiai bendradarbiauja su tomis įstaigomis bei su JTVPK.
6. Paramos biuras neturi jokių įgaliojimų, susijusių su valstybių narių prieglobsčio institucijų priimamais sprendimais dėl individualių prašymų suteikti tarptautinę apsaugą.
2 SKYRIUS
PARAMOS BIURO PAREIGOS
1 SKIRSNIS
Parama praktiniam bendradarbiavimui prieglobsčio srityje
3 straipsnis
Geriausia praktika
Paramos biuras organizuoja, skatina ir koordinuoja veiksmus, kuriais valstybėms narėms sudaromos sąlygos keistis informacija ir nustatyti bei kaupti geriausios praktikos pavyzdžius prieglobsčio srityje.
4 straipsnis
Informacija apie kilmės valstybes
Paramos biuras organizuoja, skatina ir koordinuoja su informacija apie kilmės valstybes susijusius veiksmus, visų pirma:
a)
skaidriu ir nešališku būdu renka svarbią, patikimą, tikslią ir naujausią informaciją apie prašymus suteikti tarptautinę apsaugą pateikusių asmenų kilmės valstybes naudodamasis visais svarbiais informacijos šaltiniais, įskaitant vyriausybinių, nevyriausybinių ir tarptautinių organizacijų bei Sąjungos institucijų ir įstaigų pateiktą informaciją;
b)
remdamasis pagal a punktą surinkta informacija rengia ataskaitas dėl kilmės valstybių;
c)
administruoja ir toliau plėtoja portalą, kuriame kaupiama informacija apie kilmės valstybes, ir užtikrina jo priežiūrą siekdamas užtikrinti skaidrumą laikantis būtinų prieigos prie tokios informacijos taisyklių pagal 42 straipsnį;
d)
rengia informacijos apie kilmės valstybes pateikimo, tikrinimo ir naudojimo bendrą formą bei bendrus metodus;
e)
skaidriai analizuoja informaciją apie kilmės valstybes siekdamas, kad būtų skatinama suvienodinti vertinimo kriterijus, ir atitinkamais atvejais naudojasi vienos ar kelių darbo grupių posėdžių rezultatais. Ta analize nesiekiama duoti nurodymų valstybėms narėms dėl to, ar patenkinti prašymus suteikti tarptautinę apsaugą ar juos atmesti.
5 straipsnis
Parama perkeliant Sąjungoje asmenis, kuriems suteikta tarptautinė apsauga
Paramos biuras skatina, palengvina ir koordinuoja valstybių narių, kurių prieglobsčio ir priėmimo sistemoms tenka specifinis ir neproporcingai didelis krūvis visų pirma dėl jų geografinės arba demografinės padėties, keitimąsi informacija ir kitus veiksmus, susijusius su perkėlimu Sąjungoje. Perkėlimas Sąjungoje atliekamas tik valstybių narių susitarimo pagrindu ir sutikus atitinkamam asmeniui, kuriam suteikta tarptautinė apsauga, taip pat atitinkamais atvejais pasikonsultavus su JTVPK.
6 straipsnis
Parama mokymui
1. Paramos biuras rengia ir plėtoja mokymus, skirtus visų nacionalinių administracijų ir teismų, taip pat nacionalinių tarnybų, atsakingų už prieglobsčio klausimus valstybėse narėse, nariams. Dalyvavimas mokyme neturi poveikio nacionalinėms sistemoms ir procedūroms.
Tokį mokymą Paramos biuras plėtoja glaudžiai bendradarbiaudamas su valstybių narių prieglobsčio institucijomis ir, prireikus, naudojasi akademinių įstaigų ir kitų susijusių organizacijų kompetencija.
2. Paramos biuras administruoja ir plėtoja Europos mokymo programą prieglobsčio srityje atsižvelgdamas į jau toje srityje vykdomą Sąjungos bendradarbiavimą.
3. Paramos biuro organizuojami mokymai gali būti bendro pobūdžio, specialūs arba teminiai ir gali apimti dėstytojų mokymo metodiką.
4. Specialus arba teminis mokymas, skirtas žinioms ir gebėjimams prieglobsčio klausimais, apima toliau išvardytas sritis, bet jomis neapsiriboja:
a)
tarptautinės žmogaus teisės ir Sąjungos prieglobsčio srities acquis, įskaitant specialius teisinius ir teismų praktikos klausimus;
b)
nepilnamečių ir specifinių poreikių turinčių pažeidžiamų asmenų pateiktų prieglobsčio prašymų nagrinėjimo klausimai;
c)
apklausos metodai;
d)
medicininių ekspertizių ir teisinių išvadų naudojimas prieglobsčio procedūrose;
e)
informacijos apie kilmės valstybes pateikimo ir naudojimo klausimai;
f)
priėmimo sąlygos, įskaitant ypatingą dėmesį, skiriamą pažeidžiamų asmenų grupėms ir kankinimo aukoms.
5. Organizuojamas mokymas turi būti aukštos kokybės ir jo metu turi būti nustatyti pagrindiniai principai bei geriausios praktikos pavyzdžiai siekiant didesnio administracinių metodų ir sprendimų bei teisinės praktikos suderinamumo, visapusiškai gerbiant nacionalinių teismų nepriklausomumą.
6. Laikydamasis metinėje darbo programoje nurodyto specialiųjų mokymų ir pratybų tvarkaraščio, Paramos biuras rengia 15 straipsnyje nurodyto prieglobsčio pagalbos rezervo ekspertams specialiuosius mokymus, susijusius su jų pareigomis ir funkcijomis, bei vykdo tų ekspertų reguliarias pratybas.
7. Bendradarbiaudamas su valstybėmis narėmis Paramos biuras gali rengti mokymus jų teritorijoje.
7 straipsnis
Parama BEPS išorės aspektams įgyvendinti
Pritariant Komisijai, Paramos biuras koordinuoja keitimąsi informacija ir kitus veiksmus, susijusius su BEPS išorės aspekto priemonių ir mechanizmų įgyvendinimo klausimais.
Paramos biuras koordinuoja keitimąsi informacija ir kitus veiksmus dėl valstybių narių vykdomo perkėlimo, kad būtų patenkinti pabėgėlių trečiosiose šalyse tarptautinės apsaugos poreikiai ir parodytas solidarumas su juos priimančiomis valstybėmis.
Pagal savo įgaliojimus bei vadovaudamasis 49 straipsniu Paramos biuras gali bendradarbiauti su trečiųjų šalių kompetentingomis valdžios institucijomis techniniais klausimais, visų pirma, kad būtų skatinama ir padedama stiprinti trečiųjų šalių prieglobsčio ir priėmimo sistemų pajėgumus ir įgyvendinti regionines apsaugos programas, bei vykdyti kitus veiksmus, kuriais siekiama tvarių sprendimų.
2 SKIRSNIS
Parama valstybėms narėms, kurioms tenka ypatingas krūvis
8 straipsnis
Ypatingas krūvis prieglobsčio ir priėmimo sistemoms
Paramos biuras koordinuoja ir remia bendrus veiksmus padedant valstybių narių prieglobsčio ir priėmimo sistemoms, kurioms tenka ypatingas krūvis, dėl kurio jų priėmimo priemonės ir prieglobsčio sistemos turi patenkinti ypač didelius ir skubius poreikius. Toks krūvis pasižymi dideliu netikėtai atvykstančių trečiųjų šalių piliečių, kuriems gali reikėti tarptautinės apsaugos, skaičiumi ir jis gali susidaryti dėl valstybės narės geografinės ar demografinės padėties.
9 straipsnis
Informacijos rinkimas ir analizė
1. Kad galėtų įvertinti ypatingą krūvį patiriančių valstybių narių poreikius, Paramos biuras renka, visų pirma remdamasis valstybių narių, JTVPK ir atitinkamais atvejais kitų susijusių organizacijų pateikta informacija, reikiamą informaciją, leidžiančią nustatyti, parengti ir apibrėžti 10 straipsnyje nurodytas neatidėliotinas priemones, kurios padėtų susidoroti su tokiu krūviu.
2. Remdamasis valstybių narių, kurioms tenka ypatingas krūvis, pateiktais duomenimis, Paramos biuras sistemingai identifikuoja, renka ir analizuoja informaciją, susijusią su turimomis struktūromis ir personalu, ypač vertimo raštu ir žodžiu srityje, informaciją apie kilmės valstybes ir paramą nagrinėjant ir administruojant prieglobsčio bylas ir tų valstybių narių, kurioms tenka ypatingas krūvis, pajėgumus prieglobsčio srityje, siekiant paskatinti įvairių valstybių narių prieglobsčio institucijas greitai ir patikimai keistis informacija.
3. Paramos biuras analizuoja duomenis apie didelį netikėtai atvykusių trečiųjų šalių piliečių skaičių, dėl kurio prieglobsčio ir priėmimo sistemoms gali tekti ypatingas krūvis, ir užtikrina, kad valstybės narės ir Komisija greitai keistųsi svarbia informacija. Paramos biuras naudojasi jau veikiančiomis išankstinio perspėjimo sistemomis bei mechanizmais ir prireikus savo tikslams įdiegia išankstinio perspėjimo sistemą.
10 straipsnis
Paramos veiksmai valstybėms narėms
Atitinkamų valstybių narių prašymu Paramos biuras koordinuoja paramos valstybėms narėms, kurių prieglobsčio ir priėmimo sistemoms tenka ypatingas krūvis, veiksmus, įskaitant:
a)
veiksmus, kuriais siekiama padėti valstybėms narėms, kurioms tenka ypatingas krūvis, sudaryti palankesnes sąlygas kompetentingų nacionalinių institucijų nagrinėjamų prieglobsčio prašymų pirminei analizei atlikti;
b)
veiksmus, kuriais užtikrinama, kad valstybės narės, kurioms tenka ypatingas krūvis, galėtų suteikti reikiamas priėmimo priemones, visų pirma laikiną būstą, transportą ir medicininę pagalbą;
c)
prieglobsčio paramos grupių, kurių veiklos nuostatos išdėstytos 3 skyriuje, veiksmus.
3 SKIRSNIS
Indėlis įgyvendinant BEPS
11 straipsnis
Informacijos rinkimas ir keitimasis ja
1. Paramos biuras organizuoja, koordinuoja ir skatina valstybių narių prieglobsčio institucijų tarpusavio bei Komisijos ir valstybių narių prieglobsčio institucijų keitimąsi informacija, susijusia su visų Sąjungos prieglobsčio srities acquis priemonių įgyvendinimu. Tuo tikslu Paramos biuras gali sukurti nacionalinių, Sąjungos ir tarptautinių prieglobsčio srities faktines, teisines ir teismų praktikos duomenų bazes, inter alia, naudodamasis galiojančiomis nuostatomis. Nedarant poveikio Paramos biuro veiklai pagal 15 ir 16 straipsnius, tokiose duomenų bazėse nesaugomi jokie asmens duomenys, išskyrus atvejus, kai tokius duomenis Paramos biuras surinko iš viešai prieinamų dokumentų.
2. Visų pirma Paramos biuras renka informaciją apie:
a)
tai, kaip nacionalinės administracijos ir institucijos nagrinėja prašymus suteikti tarptautinę apsaugą;
b)
prieglobsčio srities nacionalinę teisę ir jos raidą, įskaitant teismų praktiką.
12 straipsnis
Ataskaitos ir kiti Paramos biuro dokumentai
1. Kiekvienais metais, deramai atsižvelgęs į iš kitų susijusių šaltinių jau gautą informaciją, Paramos biuras rengia ataskaitą dėl prieglobsčio padėties Sąjungoje. Toje ataskaitoje Paramos biuras įvertina pagal šį reglamentą atliktos veiklos rezultatus ir bendrai šiuos rezultatus palygina, kad būtų pagerinta BEPS kokybė ir padidintas jos nuoseklumas bei veiksmingumas.
2. Laikydamasis savo darbo programos arba administracinės valdybos ar Komisijos prašymu, deramai atsižvelgęs į valstybių narių ar Europos Parlamento pareikštą nuomonę ir glaudžiai konsultuodamasis su savo darbo grupėmis bei Komisija, Paramos biuras gali patvirtinti techninius dokumentus dėl Sąjungos prieglobsčio srities priemonių įgyvendinimo, įskaitant gaires ir veiklos vadovus. Kai tokiuose techniniuose dokumentuose daroma nuoroda į tarptautinę pabėgėlių teisę, deramai atsižvelgiama į atitinkamas JTVPK gaires. Šiais dokumentais nesiekiama duoti nurodymų valstybėms narėms dėl to, ar patenkinti prašymus suteikti tarptautinę apsaugą ar juos atmesti.
3 SKYRIUS
PRIEGLOBSČIO PARAMOS GRUPĖS
13 straipsnis
Koordinavimas
1. Ypatingą krūvį patirianti valstybė narė ar valstybės narės gali pateikti prašymą Paramos biurui atsiųsti prieglobsčio paramos grupę. Prašymą pateikusi valstybė narė ar valstybės narės visų pirma pagal 18 straipsnio 1 dalį apibūdina padėtį, nurodo prašymo atsiųsti paramos grupę tikslus ir numatomus su siuntimu susijusius poreikius.
2. Atsakydamas į tokį prašymą, Paramos biuras gali koordinuoti būtiną techninę ir operatyvinę pagalbą prašymą pateikusiai valstybei narei ar valstybėms narėms ir ribotam laikui į tos valstybės narės ar tų valstybių narių teritoriją nusiųsti prieglobsčio paramos grupę remdamasis 18 straipsnyje nurodytu operatyviniu planu.
14 straipsnis
Techninė pagalba
Atliekant 10 straipsnyje nurodytus paramos valstybėms narėms veiksmus, prieglobsčio paramos grupių nariai dalijasi kompetencija, kaip susitarta 18 straipsnyje nurodytame operatyviniame plane, visų pirma srityse, susijusiose su vertimu žodžiu, informacija apie kilmės valstybes ir žiniomis nagrinėjant ir administruojant prieglobsčio bylas.
15 straipsnis
Prieglobsčio pagalbos rezervas
1. Vykdomojo direktoriaus siūlymu administracinė valdyba trijų ketvirtadalių balsavimo teisę turinčių jos narių balsų dauguma priima sprendimą dėl ekspertų, skiriamų į prieglobsčio paramos grupes (prieglobsčio pagalbos rezervas), profilio ir bendro skaičiaus. Paramos biuras sudaro vertėjų žodžiu sąrašą, kuris yra prieglobsčio pagalbos rezervo dalis. Ta pati procedūra taikoma vėlesniems prieglobsčio pagalbos rezervo ekspertų profilio ir bendro skaičiaus pakeitimams.
2. Valstybės narės prisideda prie prieglobsčio pagalbos rezervo sudarydamos nacionalinių ekspertų rezervą, į kurį įtraukia reikiamą profilį atitinkančius ekspertus, ir siūlydamos reikiamo profilio ekspertus.
Valstybės narės padeda Paramos biurui atrinkti vertėjus į vertėjų žodžiu sąrašą.
Valstybės narės turi galimybę siųsti vertėjus žodžiu arba teikti jų paslaugas pasitelkdamos vaizdo konferenciją.
16 straipsnis
Siuntimas
1. Ekspertą siunčianti valstybė narė pasilieka teisę savarankiškai nuspręsti dėl ekspertų (nacionalinio rezervo) skaičiaus ir profilio bei jų siuntimo trukmės. Paramos biuro prašymu, valstybės narės skiria tuos ekspertus, kuriuos galima siųsti, nebent jos susiduria su situacija, kuri turėtų esminės įtakos nacionalinių pareigų vykdymui, pavyzdžiui, neliktų pakankamai darbuotojų atlikti asmenų, pateikusių prašymus suteikti tarptautinę apsaugą, padėties nustatymo procedūras. Paramos biuro prašymu, valstybės narės kuo greičiau praneša į nacionalinį rezervą įtrauktų ekspertų, kuriuos kuo greičiau gali skirti dirbti prieglobsčio paramos grupės nariais, skaičių, pavardes ir profilius.
2. Spręsdamas dėl siunčiamos prieglobsčio paramos grupės sudėties, vykdomasis direktorius atsižvelgia į ypatingas aplinkybes, su kuriomis susidūrė prašymą pateikusi valstybė narė. Prieglobsčio paramos grupė sudaroma laikantis 18 straipsnyje nurodyto operatyvinio plano.
17 straipsnis
Sprendimo dėl siuntimo priėmimo procedūra
1. Prireikus, vykdomasis direktorius gali siųsti Paramos biuro ekspertus padėčiai prašymą pateikusioje valstybėje narėje įvertinti.
2. Vykdomasis direktorius nedelsdamas informuoja administracinę valdybą apie visus pateiktus prašymus atsiųsti prieglobsčio paramos grupes.
3. Kuo greičiau, bet ne vėliau kaip per penkias darbo dienas nuo prašymo gavimo, vykdomasis direktorius priima sprendimą dėl prašymo atsiųsti prieglobsčio paramos grupes. Apie sprendimą vykdomasis direktorius raštu tuo pačiu metu praneša prašymą pateikusiai valstybei narei ir administracinei valdybai, nurodydamas pagrindinius jo motyvus.
4. Jei vykdomasis direktorius nusprendžia siųsti vieną ar daugiau prieglobsčio paramos grupių, pagal 18 straipsnį Paramos biuras ir prašymą pateikusi valstybė narė nedelsdami parengia operatyvinį planą.
5. Susitarus dėl to plano, vykdomasis direktorius informuoja valstybes nares, kurių ekspertai dalyvaus prieglobsčio paramos grupėse, apie reikiamą jų skaičių ir profilį. Ta informacija pateikiama raštu 19 straipsnyje nurodytiems nacionaliniams kontaktiniams asmenims, nurodant numatomą siuntimo datą. Jiems taip pat išsiunčiama operatyvinio plano kopija.
6. Jei vykdomojo direktoriaus nėra arba jis negali eiti pareigų, sprendimus dėl prieglobsčio paramos grupių siuntimo priima jį pavaduojantis skyriaus vadovas.
18 straipsnis
Operatyvinis planas
1. Vykdomasis direktorius ir prašymą pateikusi valstybė narė susitaria dėl operatyvinio plano, kuriame išsamiai išdėstomos prieglobsčio paramos grupių siuntimo sąlygos. Operatyvinį planą sudaro:
a)
padėties aprašas, modus operandi ir siuntimo tikslai, įskaitant veiklos tikslą;
b)
numatoma grupių siuntimo trukmė;
c)
geografinė atsakomybės zona prašymą pateikusioje valstybėje narėje, į kurią bus siunčiamos grupės;
d)
grupių narių užduočių ir jiems skirtų specialių nurodymų, įskaitant susijusius su duomenų bazėmis ir įranga, kuriomis jie turi teisę naudotis prašymą pateikusioje valstybėje narėje, aprašas; ir
e)
grupių sudėtis.
2. Operatyvinis planas keičiamas arba tikslinamas tik pritarus vykdomajam direktoriui ir prašymą pateikusiai valstybei narei. Iš dalies pakeisto ar patikslinto operatyvinio plano kopiją Paramos biuras nedelsdamas siunčia dalyvaujančioms valstybėms narėms.
19 straipsnis
Nacionalinis kontaktinis asmuo
Kiekviena valstybė narė paskiria už ryšius su Paramos biuru visais prieglobsčio paramos grupių klausimais atsakingą nacionalinį kontaktinį asmenį.
20 straipsnis
Sąjungos kontaktinis asmuo
1. Vykdomasis direktorius vieną ar kelis Paramos biuro ekspertų paskiria už koordinavimą atsakingais Sąjungos kontaktiniais asmenimis. Vykdomasis direktorius informuoja priimančiąją valstybę narę apie tokį paskyrimą.
2. Sąjungos kontaktinis asmuo padeda Paramos biuro vardu spręsti visus su prieglobsčio paramos grupių siuntimu susijusius klausimus. Visų pirma Sąjungos kontaktinis asmuo:
a)
tarpininkauja tarp Paramos biuro ir priimančiosios valstybės narės;
b)
tarpininkauja tarp Paramos biuro bei prieglobsčio paramos grupių narių ir Paramos biuro vardu teikia paramą sprendžiant visus su tų grupių siuntimo sąlygomis susijusius klausimus;
c)
stebi, ar tinkamai įgyvendinamas operatyvinis planas; ir
d)
atsiskaito Paramos biurui dėl visų prieglobsčio paramos grupių siuntimo aspektų.
3. Vykdomasis direktorius gali įgalioti Sąjungos kontaktinį asmenį padėti spręsti su operatyvinio plano įgyvendinimu ir prieglobsčio paramos grupių siuntimu susijusius ginčus.
4. Vykdydamas savo pareigas Sąjungos kontaktinis asmuo laikosi tik Paramos biuro nurodymų.
21 straipsnis
Civilinė atsakomybė
1. Kai prieglobsčio paramos grupės nariai veikia priimančioje valstybėje narėje, ta valstybė narė pagal savo nacionalinę teisę atsako už galimą jų veiklos metu padarytą žalą.
2. Kai tokia žala padaroma dėl didelio neatsargumo ar tyčinio nusižengimo, priimančioji valstybė narė gali kreiptis į siunčiančiąją valstybę narę, kad ši jai kompensuotų sumas, kurias ji sumokėjo nukentėjusiesiems arba asmenims, turintiems teisę jas gauti nukentėjusiųjų vardu.
3. Nedarant poveikio naudojimuisi savo teisėmis trečiųjų šalių atžvilgiu, kiekviena valstybė narė atsisako visų pretenzijų priimančiajai valstybei narei arba bet kuriai kitai valstybei narei dėl patirtos žalos, išskyrus didelio neatsargumo ar tyčinio nusižengimo atvejus.
4. Visus valstybių narių ginčus dėl šio straipsnio 2 ir 3 dalių taikymo, kurių nepavyksta išspręsti jų tarpusavio derybomis, šios valstybės narės pagal SESV 273 straipsnį perduoda spręsti Teisingumo Teismui.
5. Nedarant poveikio naudojimuisi savo teisėmis trečiųjų šalių atžvilgiu, Paramos biuras padengia išlaidas, susijusias su žala, padaryta Paramos biuro įrangai grupių veiklos metu, išskyrus didelio neatsargumo ar tyčinio nusižengimo atvejus.
22 straipsnis
Baudžiamoji atsakomybė
Prieglobsčio paramos grupės veiklos metu prieglobsčio paramos grupės nariams taikomos tos pačios sąlygos, susijusios su jų arba prieš juos įvykdytais nusikaltimais, kurios taikomos priimančiosios valstybės narės pareigūnams.
23 straipsnis
Išlaidos
Kai valstybės narės skiria savo ekspertus į siunčiamas prieglobsčio paramos grupes, Paramos biuras padengia išlaidas, susijusias su:
a)
kelione iš siunčiančiosios į priimančiąją valstybę narę ir iš priimančiosios į siunčiančiąją valstybę narę;
b)
skiepijimu;
c)
reikalaujamu specialiu draudimu;
d)
sveikatos priežiūra;
e)
dienpinigiais, įskaitant apgyvendinimą;
f)
technine Paramos biuro įranga; ir
g)
ekspertų atlyginimais.
4 SKYRIUS
PARAMOS BIURO ORGANIZACINĖ STRUKTŪRA
24 straipsnis
Paramos biuro administracinė ir valdymo struktūra
Paramos biuro administracinę ir valdymo struktūrą sudaro:
a)
administracinė valdyba;
b)
Paramos biuro vykdomasis direktorius ir personalas.
Paramos biuro administracinę ir valdymo struktūrą gali sudaryti ir vykdomasis komitetas, jei jis įsteigtas pagal 29 straipsnio 2 dalį.
25 straipsnis
Administracinės valdybos sudėtis
1. Kiekviena valstybė narė, kuriai šis reglamentas yra privalomas, skiria po vieną administracinės valdybos narį; du narius skiria Komisija.
2. Kiekvieną administracinės valdybos narį gali atstovauti arba dalyvauti kartu su juo jo pakaitinis narys; dalyvaudamas kartu su nariu pakaitinis narys neturi balsavimo teisės.
3. Administracinės valdybos nariai skiriami atsižvelgiant į jų patirtį, profesines pareigas ir aukšto lygio kompetenciją prieglobsčio srityje.
4. JTVPK atstovas yra balsavimo teisės neturintis administracinės valdybos narys.
5. Administracinės valdybos narių kadencija yra treji metai. Jie gali būti skiriami kitai kadencijai. Pasibaigus narių kadencijai arba jiems atsistatydinus, nariai savo pareigas eina iki jie paskiriami kitai kadencijai arba pakeičiami.
26 straipsnis
Administracinės valdybos pirmininkas
1. Administracinė valdyba iš savo balsavimo teisę turinčių narių renka pirmininką ir pirmininko pavaduotoją. Jei pirmininkas negali eiti savo pareigų, jį automatiškai pakeičia pirmininko pavaduotojas.
2. Pirmininko ir pirmininko pavaduotojo kadencijos trukmė yra treji metai; ją galima pratęsti tik vieną kartą. Tačiau jei bet kuriuo kadencijos metu pirmininkas arba pavaduotojas netenka administracinės valdybos nario statuso, tą pačią dieną automatiškai baigiasi jų kadencija.
27 straipsnis
Administracinės valdybos posėdžiai
1. Administracinės valdybos posėdžius sušaukia pirmininkas. Posėdžiuose dalyvauja vykdomasis direktorius. JTVPK atstovas posėdžiuose nedalyvauja, kai administracinė valdyba atlieka 29 straipsnio 1 dalies b, h, i, j ir m punktuose bei 29 straipsnio 2 dalyje nustatytas funkcijas ir kai valdyba priima sprendimus skirti finansinių išteklių veiklai, kuri suteiks Paramos biurui galimybę naudotis JTVPK kompetencija prieglobsčio srityje, kaip nurodyta 50 straipsnyje, finansuoti.
2. Administracinė valdyba į eilinius posėdžius renkasi bent du kartus per metus. Be to, valdybos posėdžiai rengiami jos pirmininko iniciatyva arba trečdalio jos narių prašymu.
3. Administracinė valdyba gali pakviesti asmenis, kurių nuomonė gali būti svarbi, dalyvauti posėdžiuose stebėtojų teisėmis.
Danija kviečiama dalyvauti administracinės valdybos posėdžiuose.
4. Laikantis darbo tvarkos taisyklių nuostatų administracinės valdybos nariams gali padėti patarėjai arba ekspertai.
5. Paramos biuras vykdo administracinės valdybos sekretoriato paslaugas.
28 straipsnis
Balsavimo tvarka
1. Jei nenustatyta kitaip, administracinė valdyba priima sprendimus absoliučia balsavimo teisę turinčių narių balsų dauguma. Kiekvienas balsavimo teisę turintis narys turi po vieną balsą. Jei narys nedalyvauja, jo balsavimo teise turi teisę pasinaudoti jo pakaitinis narys.
2. Vykdomasis direktorius nedalyvauja balsavime.
3. Pirmininkas dalyvauja balsavime.
4. Valstybės narės, kurios taiko ne visą Sąjungos acquis prieglobsčio srityje, nedalyvauja balsavime, kai administracinės valdybos prašoma priimti 29 straipsnio 1 dalies e punktui priskiriamus sprendimus ir kai atitinkamas techninis dokumentas susijęs išimtinai su Sąjungos prieglobsčio srities priemone, kuri joms nėra privaloma.
5. Administracinės valdybos darbo tvarkos taisyklėse nustatoma išsamesnė balsavimo tvarka, visų pirma aplinkybės, kuriomis vienas narys gali veikti kito nario vardu ir, prireikus, kvorumo reikalavimai.
29 straipsnis
Administracinės valdybos funkcijos
1. Administracinė valdyba užtikrina, kad Paramos biuras vykdytų jam pavestas pareigas. Ji yra Paramos biuro veiklos planavimo ir priežiūros organas. Ji visų pirma:
a)
trijų ketvirtadalių balsavimo teisę turinčių narių dauguma patvirtina darbo tvarkos taisykles, prieš tai gavusi Komisijos nuomonę;
b)
pagal 30 straipsnį paskiria vykdomąjį direktorių; taiko drausmines priemones vykdomajam direktoriui ir prireikus sustabdo jo įgaliojimus arba atleidžia iš pareigų;
c)
patvirtina metinę bendrąją Paramos biuro veiklos ataskaitą ir ne vėliau kaip kitų metų birželio 15 d. išsiunčia ją Europos Parlamentui, Tarybai, Komisijai ir Audito Rūmams. Metinė bendroji ataskaita skelbiama viešai;
d)
patvirtina metinę prieglobsčio padėties Sąjungoje ataskaitą pagal 12 straipsnio 1 dalį. Ta ataskaita pateikiama Europos Parlamentui. Taryba ir Komisija gali prašyti, kad joms taip pat būtų pateikta ta ataskaita;
e)
patvirtina 12 straipsnio 2 dalyje nurodytus techninius dokumentus;
f)
remdamasi vykdomojo direktoriaus pateiktu projektu ir gavusi Komisijos nuomonę, ne vėliau kaip kiekvienų metų rugsėjo 30 d. trijų ketvirtadalių balsavimo teises turinčių narių balsų dauguma patvirtina kitų metų Paramos biuro darbo programą ir išsiunčia ją Europos Parlamentui, Tarybai ir Komisijai. Ta darbo programa patvirtinama laikantis metinės Sąjungos biudžeto sudarymo procedūros ir Sąjungos teisėkūros programos prieglobsčio srityje;
g)
vykdo 5 skyriuje nustatytas su Paramos biuro biudžetu susijusias funkcijas;
h)
pagal šio reglamento 42 straipsnį patvirtina išsamias Reglamento (EB) Nr. 1049/2001 taikymo taisykles;
i)
pagal 38 straipsnį patvirtina Paramos biuro personalo politiką;
j)
paprašiusi Komisijos pateikti nuomonę, patvirtina daugiametį personalo politikos planą;
k)
priima visus sprendimus dėl šiame reglamente nustatytų Paramos biuro įgaliojimų vykdymo;
l)
priima visus sprendimus dėl šiame reglamente numatytų informacinių sistemų, įskaitant 4 straipsnio c punkte nurodytą informacinį portalą, sukūrimo ir, prireikus, plėtros; ir
m)
priima visus sprendimus dėl Paramos biuro vidaus struktūrų sukūrimo ir, prireikus, keitimo.
2. Administracinė valdyba gali įsteigti vykdomąjį komitetą, kuris padėtų jai ir vykdomajam direktoriui parengti administracinės valdybos sprendimus, darbo programą ir planuoti veiklą, taip pat, prireikus skubiais atvejais, valdybos vardu priimti tam tikrus laikinus sprendimus.
Tokį vykdomąjį komitetą sudaro iš administracinės valdybos narių paskirti aštuoni nariai, kurių vienas yra Komisijai atstovaujantis administracinės valdybos narys. Vykdomojo komiteto narių kadencija yra tokia pati kaip ir administracinės valdybos narių kadencija.
Vykdomojo komiteto prašymu JTVPK atstovai arba kiti asmenys, kurių nuomonė gali būti svarbi, gali dalyvauti vykdomojo komiteto posėdžiuose neturėdami balsavimo teisės.
Rengdamas Paramos biuro darbo tvarkos taisykles Paramos biuras nustato vykdomojo komiteto darbo procedūras ir viešai tas procedūras skelbia.
30 straipsnis
Vykdomojo direktoriaus skyrimas
1. Vykdomąjį direktorių iš reikalavimus atitinkančių kandidatų, atrinktų Komisijai surengus atvirą konkursą, penkerių metų laikotarpiui skiria administracinė valdyba. Taikant tą atrankos procedūrą Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje ir kitur bus skelbiamas kvietimas dalyvauti konkurse. Administracinė valdyba gali reikalauti surengti naują procedūrą, jei, jos manymu, nė vienas į pirmąjį sąrašą įrašytas kandidatas nėra tinkamas eiti pareigas. Vykdomasis direktorius skiriamas atsižvelgiant į jo asmeninius privalumus, patirtį prieglobsčio srityje ir administracinius bei vadybinius gebėjimus. Prieš paskiriant administracinės valdybos atrinktą kandidatą į pareigas, jis kviečiamas perskaityti pranešimą kompetentingo Europos Parlamento komiteto ar komitetų nariams ir atsakyti į jų klausimus.
Po to pranešimo Europos Parlamentas gali priimti nuomonę, kurioje išdėstytas jo požiūris į atrinktą kandidatą. Administracinė valdyba informuoja Europos Parlamentą, kaip buvo atsižvelgta į tą nuomonę. Iki kandidato paskyrimo ši nuomonė laikoma asmenine konfidencialia nuomone.
Per devynis paskutinius vykdomojo direktoriaus penkerių metų kadencijos mėnesius Komisija atlieka vertinimą, kuriame daugiausia dėmesio skiriama:
-
vykdomojo direktoriaus darbo rezultatams, ir
-
Paramos biuro pareigoms ir poreikiams artimiausiems metams.
2. Atsižvelgdama į tą vertinimą ir tik tais atvejais, kai tokį pratęsimą pateisina Paramos biuro paskirtis ir poreikiai, administracinė valdyba gali vieną kartą pratęsti vykdomojo direktoriaus kadenciją ne ilgesniam kaip trejų metų laikotarpiui.
3. Administracinė valdyba informuoja Europos Parlamentą apie ketinimą pratęsti vykdomojo direktoriaus kadenciją. Per mėnesį iki tokio jo kadencijos pratęsimo vykdomasis direktorius kviečiamas perskaityti pranešimą kompetentingo Europos Parlamento komiteto ar komitetų nariams ir atsakyti į jų klausimus.
31 straipsnis
Vykdomojo direktoriaus pareigos
1. Paramos biurą administruoja nepriklausomai savo funkcijas vykdantis vykdomasis direktorius. Vykdomasis direktorius už savo veiklą atsiskaito administracinei valdybai.
2. Nedarant poveikio Komisijos, administracinės valdybos ar vykdomojo komiteto, jei jis įsteigtas, įgaliojimams, vykdomasis direktorius neprašo ir nesilaiko jokios vyriausybės ir jokios kitos įstaigos nurodymų.
3. Vykdomasis direktorius, jo paprašius, pateikia savo pareigų vykdymo ataskaitą Europos Parlamentui. Taryba gali paprašyti vykdomojo direktoriaus pateikti savo pareigų vykdymo ataskaitą.
4. Vykdomasis direktorius yra teisinis Paramos biuro atstovas.
5. Vykdomajam direktoriui gali padėti vienas arba daugiau skyriaus vadovų. Jei vykdomojo direktoriaus nėra arba jis negali eiti savo pareigų, jį pavaduoja vienas iš skyriaus vadovų.
6. Vykdomasis direktorius atsako už administracinį Paramos biuro valdymą ir už šiuo reglamentu jam pavestų pareigų vykdymą. Visų pirma vykdomasis direktorius atsako už:
a)
kasdienį Paramos biuro administravimą;
b)
Paramos biuro darbo programų nustatymą, prieš tai gavus Komisijos nuomonę;
c)
administracinės valdybos priimtų darbo programų ir sprendimų įgyvendinimą;
d)
4 straipsnio b punkte numatytų ataskaitų dėl kilmės valstybių rengimą;
e)
pagal 37 straipsnį administracinės valdybos priimamo Paramos biuro finansinio reglamento ir jo įgyvendinimo priemonių projekto rengimą;
f)
numatomų Paramos biuro pajamų ir išlaidų sąmatos ir biudžeto vykdymo projekto rengimą;
g)
38 straipsnyje nustatytų įgaliojimų Paramos biuro personalo atžvilgiu vykdymą;
h)
visų sprendimų dėl šiame reglamente numatytų informacinių sistemų, įskaitant 4 straipsnio c punkte nurodytą informacinį portalą, administravimo priėmimą;
i)
visų sprendimų dėl Paramos biuro vidaus struktūrų valdymo priėmimą; ir
j)
51 straipsnyje nurodyto konsultacinio forumo veiklos koordinavimą ir veiklą. Siekdamas šio tikslo vykdomasis direktorius, konsultuodamasis su atitinkamomis pilietinės visuomenės organizacijomis, pirmiausia priima konsultacinio forumo įsteigimo planą. Oficialiai jį įsteigus, vykdomasis direktorius, konsultuodamasis su konsultaciniu forumu, priima veiklos planą, kuriame numatomos taisyklės, reglamentuojančios konsultacijų dažnumą bei pobūdį, ir 51 straipsnio įgyvendinimo organizaciniai mechanizmai. Taip pat susitariama dėl skaidrių dalyvavimo konsultacinio forumo veikloje kriterijų.
32 straipsnis
Darbo grupės
1. Vykdydamas šiame reglamente nustatytus įgaliojimus, Paramos biuras gali įkurti darbo grupes, sudarytas iš valstybių narių prieglobsčio srities institucijų ekspertų, įskaitant teisėjus. Paramos biuras sudaro darbo grupes 4 straipsnio e punkto ir 12 straipsnio 2 dalies tikslais. Ekspertus gali pakeisti kartu su jais skiriami pakaitiniai nariai.
2. Komisija turi teisę dalyvauti darbo grupių veikloje. Atsižvelgiant į svarstomų klausimų pobūdį, visuose arba tam tikruose Paramos biuro darbo grupių posėdžiuose gali dalyvauti JTVPK atstovai.
3. Darbo grupės gali kviesti į posėdžius visus asmenis, kurių nuomonė gali būti svarbi, įskaitant prieglobsčio srityje dirbančius pilietinės visuomenės atstovus.
5 SKYRIUS
FINANSINĖS NUOSTATOS
33 straipsnis
Biudžetas
1. Visų Paramos biuro pajamų ir išlaidų sąmatos sudaromos kiekvieniems finansiniams metams, kurie sutampa su kalendoriniais metais, ir įtraukiamos į Paramos biuro biudžetą.
2. Paramos biuro biudžeto pajamos ir išlaidos turi būti subalansuotos.
3. Neatmetant kitų išteklių galimybės, Paramos biuro pajamas sudaro:
a)
į Europos Sąjungos bendrąjį biudžetą įtrauktas Sąjungos įnašas;
b)
valstybių narių savanoriški įnašai;
c)
mokesčiai už leidinius ir kitas Paramos biuro teikiamas paslaugas;
d)
asocijuotųjų valstybių įnašai.
4. Paramos biuro išlaidas sudaro darbuotojų atlyginimai, administracinės bei infrastruktūros išlaidos ir veiklos sąnaudos.
34 straipsnis
Biudžeto sudarymas
1. Kiekvienais metais vykdomasis direktorius parengia kitų finansinių metų Paramos biuro pajamų ir išlaidų sąmatos projektą kartu su etatų planu ir išsiunčia jį administracinei valdybai.
2. Remdamasi tuo projektu, administracinė valdyba sudaro kitų finansinių metų Paramos biuro pajamų ir išlaidų sąmatos preliminarų projektą.
3. Paramos biuro pajamų ir išlaidų sąmatos preliminarus projektas išsiunčiamas Komisijai ne vėliau kaip kiekvienų metų vasario 10 d. Galutinį sąmatos projektą kartu su etatų plano projektu administracinė valdyba išsiunčia Komisijai ne vėliau kaip kovo 31 d.
4. Sąmatą kartu su Europos Sąjungos bendrojo biudžeto projektu Komisija išsiunčia Europos Parlamentui ir Tarybai (toliau - biudžeto valdymo institucija).
5. Remdamasi šia sąmata Komisija įtraukia į Europos Sąjungos bendrojo biudžeto projektą, kurį SESV 313 ir 314 straipsniuose nustatyta tvarka pateikia biudžeto valdymo institucijai, sąmatas, kurias laiko būtinomis etatų planui, ir subsidijos, kuri bus mokama iš bendrojo biudžeto, sumą.
6. Biudžeto valdymo institucija leidžia skirti asignavimus Paramos biuro subsidijai.
7. Biudžeto valdymo institucija patvirtina Paramos biuro etatų planą.
8. Paramos biuro biudžetą priima administracinė valdyba. Galutinai priėmus Europos Sąjungos bendrąjį biudžetą, Paramos biuro biudžetas tampa galutiniu. Prireikus, biudžetas atitinkamai patikslinamas.
9. Administracinė valdyba kuo greičiau praneša biudžeto valdymo institucijai apie savo ketinimą įgyvendinti projektus, kurie finansiniu požiūriu gali turėti didelės reikšmės jos biudžeto finansavimui, visų pirma, kai projektai susiję su nekilnojamuoju turtu, pavyzdžiui, pastatų nuoma arba pirkimu. Apie tai ji praneša Komisijai.
10. Pranešusi apie ketinimą pateikti nuomonę, viena iš biudžeto valdymo institucijų ją išsiunčia administracinei valdybai per šešias savaites nuo pranešimo apie projektą dienos.
35 straipsnis
Biudžeto vykdymas
1. Paramos biuro biudžetą vykdo vykdomasis direktorius.
2. Kiekvienais metais vykdomasis direktorius išsiunčia biudžeto valdymo institucijai visą su vertinimo procedūrų rezultatais susijusią reikiamą informaciją.
36 straipsnis
Finansinių ataskaitų teikimas ir įvykdymo patvirtinimas
1. Ne vėliau kaip kitų finansinių metų kovo 1 d. Paramos biuro apskaitos pareigūnas siunčia Komisijos apskaitos pareigūnui preliminarias finansines ataskaitas kartu su tų finansinių metų biudžeto ir finansų valdymo ataskaita. Komisijos apskaitos pareigūnas konsoliduoja institucijų ir decentralizuotų įstaigų preliminarias finansines ataskaitas pagal Finansinio reglamento 128 straipsnį.
2. Ne vėliau kaip kitų finansinių metų kovo 31 d. Komisijos apskaitos pareigūnas išsiunčia Audito Rūmams Paramos biuro preliminarias finansines ataskaitas kartu su tų finansinių metų biudžeto ir finansų valdymo ataskaita. Tų finansinių metų biudžeto ir finansų valdymo ataskaita taip pat išsiunčiama Europos Parlamentui ir Tarybai.
3. Gavęs Audito Rūmų pagal Finansinio reglamento 129 straipsnį pateiktas pastabas dėl Paramos biuro preliminarių finansinių ataskaitų, vykdomasis direktorius savo atsakomybe parengia Paramos biuro galutines finansines ataskaitas ir perduoda jas administracinei valdybai, kad ši pateiktų nuomonę.
4. Administracinė valdyba pateikia nuomonę dėl Paramos biuro galutinių finansinių ataskaitų.
5. Ne vėliau kaip kitų finansinių metų liepos 1 d. vykdomasis direktorius išsiunčia galutines finansines ataskaitas kartu su administracinės valdybos nuomone Europos Parlamentui, Tarybai, Komisijai ir Audito Rūmams.
6. Galutinės finansinės ataskaitos yra skelbiamos.
7. Ne vėliau kaip rugsėjo 30 d. vykdomasis direktorius pateikia Audito Rūmams atsakymą į jų pastabas. Jis taip pat išsiunčia šį atsakymą administracinei valdybai.
8. Vykdomasis direktorius Europos Parlamento prašymu pateikia jam visą informaciją, kurios reikia sklandžiai sprendimo dėl atitinkamų finansinių metų biudžeto įvykdymo priėmimo procedūrai, kaip nustatyta Finansinio reglamento 146 straipsnio 3 dalyje.
9. Iki n + 2 metų gegužės 15 d., remdamasis Tarybos kvalifikuota balsų dauguma priimta rekomendacija, Europos Parlamentas patvirtina vykdomajam direktoriui, kad n finansinių metų biudžetas įvykdytas.
37 straipsnis
Finansinės taisyklės
Pasikonsultavusi su Komisija, Paramos biurui taikytinas finansines taisykles priima administracinė valdyba. Šios taisyklės negali nukrypti nuo 2002 m. lapkričio 19 d. Komisijos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 2343/2002 dėl finansinio pagrindų reglamento, skirto įstaigoms, minėtoms Tarybos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento 185 straipsnyje (11), nebent tai būtų reikalinga Paramos biuro veiklai ir prieš tai gavus Komisijos sutikimą.
6 SKYRIUS
NUOSTATOS DĖL PERSONALO
38 straipsnis
Personalas
1. Paramos biuro personalui, įskaitant vykdomąjį direktorių, taikomi Europos Bendrijų pareigūnų tarnybos nuostatai ir kitų Europos Bendrijų tarnautojų įdarbinimo sąlygos, nustatytos Reglamente (EEB, Euratomas, EAPB) Nr. 259/68 (12) (toliau - Tarnybos nuostatai), bei šiems tarnybos nuostatams bei įdarbinimo sąlygoms įgyvendinti bendrai Sąjungos institucijų priimtos taisyklės.
2. Komisijai pritarus, administracinė valdyba priima Tarnybos nuostatų 110 straipsnyje nurodytas būtinas įgyvendinimo priemones.
3. Savo personalo atžvilgiu Paramos biuras vykdo įgaliojimus, kurie pagal Tarnybos nuostatus suteikti paskyrimų institucijai, pagal Kitų tarnautojų įdarbinimo sąlygas - darbo sutartis sudaryti įgaliotai institucijai.
4. Administracinė valdyba priima nuostatas dėl valstybių narių deleguotų nacionalinių ekspertų laikino įdarbinimo Paramos biure.
39 straipsnis
Privilegijos ir imunitetai
Paramos biurui taikomas Protokolas dėl Europos Sąjungos privilegijų ir imunitetų.
7 SKYRIUS
BENDROSIOS NUOSTATOS
40 straipsnis
Teisinis statusas
1. Paramos biuras yra Sąjungos įstaiga. Jis turi juridinio asmens statusą.
2. Kiekvienoje valstybėje narėje Paramos biuras naudojasi kuo plačiausiu juridiniams asmenims nacionalinės teisės aktais pripažintu veiksnumu. Visų pirma jis gali įsigyti ir perleisti kilnojamąjį bei nekilnojamąjį turtą ir būti teismo proceso šalimi.
3. Paramos biurui atstovauja vykdomasis direktorius.
41 straipsnis
Kalbų vartojimas
1. Paramos biurui taikomos 1958 m. balandžio 15 d. Reglamento Nr. 1, nustatančio kalbas, kurios turi būti vartojamos Europos ekonominėje bendrijoje (13), nuostatos.
2. Nedarant poveikio pagal SESV 342 straipsnį priimtiems sprendimams, 29 straipsnio 1 dalies c ir f punktuose nurodytos metinė bendroji Paramos biuro veiklos ataskaita ir metinė darbo programa rengiamos visomis oficialiosiomis Europos Sąjungos institucijų kalbomis.
3. Paramos biuro veiklai būtinas vertimo paslaugas teikia Europos Sąjungos įstaigų vertimo centras.
42 straipsnis
Galimybė susipažinti su dokumentais
1. Paramos biuro dokumentams taikomas Reglamentas (EB) Nr. 1049/2001.
2. Per šešis mėnesius nuo savo pirmojo posėdžio dienos administracinė valdyba priima išsamias Reglamento (EB) Nr. 1049/2001 taikymo taisykles.
3. Dėl Paramos biuro pagal Reglamento (EB) Nr. 1049/2001 8 straipsnį priimtų sprendimų gali būti pateiktas skundas ombudsmenui arba pareikštas ieškinys Europos Sąjungos Teisingumo Teisme atitinkamai SESV 228 ir 263 straipsniuose numatytomis sąlygomis.
4. Paramos biuro atliekamam asmens duomenų tvarkymui taikomas Reglamentas (EB) Nr. 45/2001.
43 straipsnis
Saugumo taisyklės dėl įslaptintos informacijos ir neįslaptintos konfidencialios informacijos apsaugos
1. Paramos biuras taiko 2001 m. lapkričio 29 d. Komisijos sprendime 2001/844/EB, EAPB, Euratomas, iš dalies keičiančiame jos darbo tvarkos taisykles (14), išdėstytus saugumo principus, inter alia, nuostatas dėl keitimosi įslaptinta informacija, jos tvarkymo ir saugojimo.
2. Paramos biuras taip pat taiko Komisijos priimtus ir įgyvendinamus saugumo principus, susijusius su neįslaptintos konfidencialios informacijos tvarkymu.
44 straipsnis
Kova su sukčiavimu
1. Siekiant kovoti su sukčiavimu, korupcija ir kita neteisėta veika, be apribojimų taikomas Reglamentas (EB) Nr. 1073/1999.
2. Paramos biuras prisijungia prie 1999 m. gegužės 25 d. Tarpinstitucinio susitarimo ir nedelsdamas priima reikiamas visam Paramos biuro personalui taikomas nuostatas.
3. Sprendimuose dėl finansavimo ir įgyvendinimo susitarimuose bei dokumentuose aiškiai numatoma, kad prireikus Audito Rūmai bei OLAF gali atlikti Paramos biuro skiriamo finansavimo gavėjų ir už jo paskirstymą atsakingų pareigūnų dokumentų patikrinimus vietoje.
45 straipsnis
Nuostatos dėl atsakomybės
1. Paramos biuro sutartinę atsakomybę reglamentuoja atitinkamai sutarčiai taikytina teisė.
2. Europos Sąjungos Teisingumo Teismo jurisdikcijai priskiriama priimti sprendimus pagal bet kurią Paramos biuro sudarytos sutarties arbitražinę išlygą.
3. Deliktinės atsakomybės atveju, Paramos biuras pagal bendrus valstybių narių įstatymams būdingus principus atlygina bet kokią žalą, kurią eidami savo pareigas sukelia jo tarnybos ar jo tarnautojai.
4. Europos Sąjungos Teisingumo Teismo jurisdikcijai priskiriama spręsti su 3 dalyje nurodytos žalos atlyginimu susijusius ginčus.
5. Asmeninė Paramos biuro tarnautojų atsakomybė Paramos biurui reglamentuojama jiems taikytinomis Tarnybos nuostatų nuostatomis.
46 straipsnis
Vertinimas ir peržiūra
1. Ne vėliau kaip 2014 m. birželio 19 d., remdamasis įgaliojimais, administracinės valdybos suteiktais pritariant Komisijai, Paramos biuras paveda atlikti jo veiklos rezultatų nepriklausomą išorės vertinimą. Vertinamas Paramos biuro poveikis praktiniam bendradarbiavimui prieglobsčio srityje ir BEPS. Vertinime tinkamai atsižvelgiama į pagal įgaliojimus padarytą pažangą, be kita ko, įvertinant, ar reikia imtis papildomų priemonių siekiant užtikrinti veiksmingą solidarumą ir pasidalyti atsakomybe su valstybėmis narėmis, kurioms tenka ypatingas krūvis. Visų pirma nagrinėjama, ar reikia keisti Paramos biuro įgaliojimus ir kokios būtų tokio keitimo finansinės pasekmės, ir vertinama, ar administracinė struktūra pritaikyta vykdyti Paramos biuro pareigas. Vertinant atsižvelgiama į suinteresuotųjų subjektų nuomones tiek Sąjungos, tiek nacionaliniu lygiu.
2. Administracinė valdyba, pritarus Komisijai, priima sprendimą dėl būsimų vertinimų tvarkaraščio, atsižvelgdama į 1 dalyje nurodyto vertinimo rezultatus.
47 straipsnis
Administracinė kontrolė
Pagal SESV 228 straipsnį Paramos biuro veiklą kontroliuoja ombudsmenas.
48 straipsnis
Bendradarbiavimas su Danija
Paramos biuras sudaro palankias sąlygas operatyviniam bendradarbiavimui su Danija, įskaitant keitimąsi informacija ir geriausios praktikos pavyzdžiais jo veiklos srityje.
49 straipsnis
Bendradarbiavimas su trečiosiomis ir asocijuotosiomis šalimis
1. Paramos biuras pasirengęs bendradarbiauti su Islandija, Lichtenšteinu, Norvegija ir Šveicarija, kuriems suteikiamos stebėtojų teisės. Sudaromi susitarimai, kuriais nustatomi šių valstybių dalyvavimo Paramos biuro veikloje pobūdis, mastas ir taisyklės. Be kitų nuostatų, šiuose susitarimuose numatomos nuostatos dėl dalyvavimo įgyvendinant Paramos biuro iniciatyvas, finansinių įnašų ir personalo. Tų susitarimų nuostatos dėl personalo visais atvejais turi atitikti Tarnybos nuostatus.
2. Paramos biuras, vadovaudamasis Sąjungos išorės santykių politika ir tiek, kiek reikia jo pareigoms atlikti, pritarus Komisijai ir pagal savo įgaliojimus sudaro palankesnes sąlygas valstybių narių ir trečiųjų šalių, išskyrus nurodytąsias 1 dalyje, operatyviniam bendradarbiavimui su jo veikla susijusiais klausimais ir taip pat pagal darbo susitarimus, sudarytus remiantis atitinkamomis SESV nuostatomis, gali bendradarbiauti su trečiųjų šalių institucijomis, kompetentingomis sprendžiant techninius klausimus šiuo reglamentu reglamentuojamose srityse.
50 straipsnis
Bendradarbiavimas su JTVPK
Pagal darbo susitarimus, sudarytus su JTVPK, Paramos biuras bendradarbiauja su JTVPK šiuo reglamentu reglamentuojamose srityse. Paramos biuro vardu administracinė valdyba priima sprendimus dėl darbo susitarimų, įskaitant jų poveikį biudžetui.
Be to, administracinė valdyba gali nuspręsti, kad Paramos biuras gali skirti finansinių išteklių, kad padengtų darbo susitarimuose nenumatytas JTVPK veiklos išlaidas. Jie yra išskirtinių Paramos biuro ir JTVPK bendradarbiavimo santykių, apibrėžtų šiame straipsnyje ir 2 straipsnio 5 dalyje, 5 straipsnyje, 9 straipsnio 1 dalyje, 25 straipsnio 4 dalyje ir 32 straipsnio 2 dalyje, aspektas. Kaip numatyta Reglamento (EB, Euratomas) Nr. 2343/2002 75 straipsnyje, taikomos atitinkamos Finansinio reglamento nuostatos ir jo įgyvendinimo taisyklės.
51 straipsnis
Konsultacinis forumas
1. Paramos biuras glaudžiai bendradarbiauja su atitinkamomis pilietinės visuomenės organizacijomis ir atitinkamomis kompetentingomis įstaigomis, dalyvaujančiomis vykdant prieglobsčio politiką vietos, regionų, nacionaliniu, Europos arba tarptautiniu lygiu, ir šiuo tikslu įkuria konsultacinį forumą.
2. Konsultacinis forumas yra keitimosi informacija ir žinių kaupimo priemonė. Jis užtikrina glaudų Paramos biuro ir atitinkamų suinteresuotųjų subjektų dialogą.
3. Konsultacinis forumas yra pasirengęs bendradarbiauti su atitinkamais suinteresuotaisiais subjektais pagal 1 dalį. Paramos biuras kreipiasi į konsultacinio forumo narius atsižvelgdamas į konkrečius poreikius, susijusius su Paramos biuro veikloje nurodytomis prioritetinėmis sritimis.
JTVPK ex officio yra konsultacinio forumo narys.
4. Paramos biuras prašo konsultacinio forumo visų pirma:
a)
teikti administracinei valdybai pasiūlymus dėl metinės darbo programos, priimamos pagal 29 straipsnio1 dalies f punktą;
b)
teikti atsiliepimus administracinei valdybai ir siūlyti tolesnes priemones, susijusias su 29 straipsnio 1 dalies c punkte nurodyta metine ataskaita ir 12 straipsnio 1 dalyje nurodyta metine prieglobsčio padėties Sąjungoje ataskaita; ir
c)
pranešti vykdomajam direktoriui ir administracinei valdybai Paramos biuro darbui svarbių konferencijų, seminarų ir posėdžių rezultatus bei rekomendacijas.
5. Konsultacinio forumo posėdžiai rengiami bent kartą per metus.
52 straipsnis
Bendradarbiavimas su Frontex, FRA, kitomis Sąjungos įstaigomis ir tarptautinėmis organizacijomis
Paramos biuras bendradarbiauja su Sąjungos įstaigomis, vykdančiomis su jo veiklos sritimi susijusią veiklą, visų pirma su Frontex ir FRA, taip pat su šiuo reglamentu reglamentuojamose srityse kompetentingomis tarptautinėmis organizacijomis pagal darbo susitarimus, sudarytus su jomis remiantis SESV ir nuostatomis dėl tų įstaigų kompetencijos.
Bendradarbiavimas suteikia galimybę susieti atitinkamas įstaigas ir išvengti remiantis įvairių įstaigų įgaliojimais vykdomos veiklos dubliavimosi.
53 straipsnis
Susitarimas dėl būstinės ir veiklos sąlygos
Susitarime dėl būstinės, kurį, pritarus administracinei valdybai, Paramos biuras sudaro su priimančiąja valstybe nare, nustatomos reikiamos nuostatos dėl Paramos biuro įkurdinimo ir įrangos suteikimo toje valstybėje narėje, taip pat Paramos biuro priimančiojoje valstybėje narėje taikytinos specialiosios taisyklės vykdomajam direktoriui, administracinės valdybos nariams, Paramos biuro personalui ir jų šeimos nariams. Priimančioji valstybė narė sudaro kuo geresnes sąlygas Paramos biuro veiklai, įskaitant daugiakalbio europinio mokymosi ir reikiamos transporto infrastruktūros užtikrinimą.
54 straipsnis
Paramos biuro veiklos pradžia
Paramos biuras pradeda visiškai veikti ne vėliau kaip 2011 m. birželio 19 d.
Komisija atsako už Paramos biuro įsteigimą ir veiklą pradiniame etape iki šis sugebės pats vykdyti savo biudžetą.
Tuo tikslu:
-
iki vykdomasis direktorius, administracinės valdybos paskirtas vadovaujantis 30 straipsniu, pradės eiti pareigas, vykdomajam direktoriui pavestas pareigas laikinai gali eiti Komisijos pareigūnas,
-
vadovaujant laikinai direktoriaus arba vykdomojo direktoriaus pareigas einančiam asmeniui Paramos biurui pavestas pareigas gali vykdyti Komisijos pareigūnai.
Patvirtinus administracinei valdybai, laikinai direktoriaus pareigas einantis asmuo gali leisti atlikti visus iš Paramos biuro biudžete numatytų asignavimų padengiamus mokėjimus ir, patvirtinus Paramos biuro etatų planą, gali sudaryti sutartis, įskaitant darbo sutartis.
55 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas valstybėse narėse pagal Sutartis.
Priimta Strasbūre 2010 m. gegužės 19 d.