NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 995/2010
ze dne 20. října 2010,
kterým se stanoví povinnosti hospodářských subjektů uvádějících na trh dřevo a dřevařské výrobky
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 192 odst. 1 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
po konzultaci s Výborem regionů,
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Lesy přinášejí velký ekologický, hospodářský a sociální prospěch, včetně zdroje dřevařských a jiných výrobků a ekologických služeb, jež jsou pro lidstvo zásadní, jakými jsou zachování biologické rozmanitosti a funkčnosti ekosystému a ochrana klimatu.
(2)
Vzhledem k celosvětově rostoucí poptávce po dřevu a dřevařských výrobcích ve spojení s institucionálními nedostatky a nedostatky v oblasti správy, které se objevují v oblasti lesnictví v řadě zemí produkujících dřevo, vyvolává nezákonná těžba dřeva a související obchod stále větší znepokojení.
(3)
Nezákonná těžba dřeva je přetrvávající a značný problém mezinárodní úrovně. Představuje významnou hrozbu pro lesy, protože přispívá k odlesňování a znehodnocování lesa, které stojí asi za 20 % celosvětových emisí CO2, ohrožuje biologickou rozmanitost a podkopává udržitelné obhospodařování a rozvoj lesa, jakož i obchodní rentabilitu hospodářských subjektů jednajících v souladu s použitelnými právními předpisy. Přispívá rovněž k šíření pouští a erozi půdy a může zvyšovat nebezpečí extrémních povětrnostních podmínek a záplav. Kromě jiného má i sociální, politické a hospodářské dopady, často narušující pokrok na cestě k řádné správě a ohrožující živobytí místních komunit závislých na lese, a může souviset s ozbrojenými konflikty. Předpokládá se, že účinné řešení tohoto problému s nezákonnou těžbou dřeva v kontextu tohoto nařízení přispěje k úsilí Unie zaměřenému na zmírňování dopadů změny klimatu nákladově efektivním způsobem a mělo by doplňovat činnost Unie a její závazky vyplývající z Rámcové úmluvy Organizace spojených národů o změně klimatu.
(4)
V rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1600/2002/ES ze dne 22. července 2002 o šestém akčním programu Společenství pro životní prostředí (3) je jako jedna z prioritních akcí označeno zkoumání možnosti přijmout aktivní opatření k předcházení obchodu s nezákonně vytěženým dřevem a boji proti němu a pokračování aktivní účasti Unie a členských států v uplatňování celosvětových i regionálních rezolucí a dohod týkajících se problematiky lesního hospodářství.
(5)
Ve sdělení Komise Evropskému parlamentu a Radě ze dne 21. května 2003 nazvaném „Prosazování práva, správa a obchod v lesnictví (FLEGT): návrh akčního plánu EU“ byl navržen balíček opatření na podporu mezinárodního úsilí za účelem vyřešení problému nezákonné těžby dřeva a souvisejícího obchodu v souvislosti s obecným úsilím Unie zaměřeným na dosažení udržitelného obhospodařování lesů.
(6)
Evropský parlament a Rada uvítaly toto sdělení a uznaly, že je třeba, aby Unie přispěla k celosvětovému úsilí o vyřešení problému nezákonné těžby dřeva.
(7)
V souladu s cílem uvedeného sdělení, totiž zajistit, aby do Unie mohly vstupovat pouze dřevařské výrobky, které byly vyrobeny v souladu s vnitrostátními právními předpisy země produkující dřevo, jedná Unie se zeměmi produkujícími dřevo (dále jen „partnerské země“) o dobrovolných dohodách o partnerství FLEGT, na jejichž základě je stranám uložena právně závazná povinnost provést režim licencí a regulovat obchod se dřevem a dřevařskými výrobky vymezenými v těchto dobrovolných dohodách o partnerství FLEGT.
(8)
S ohledem na značný rozsah a naléhavost problému je nezbytné aktivně podporovat boj proti nezákonné těžbě dřeva a s ní souvisejícímu obchodu, doplnit a posílit iniciativu dobrovolných dohod o partnerství FLEGT a zlepšit součinnost politik zaměřených na ochranu lesů a na dosažení vysoké úrovně ochrany životního prostředí, včetně boje proti změně klimatu a proti snižování biologické rozmanitosti.
(9)
Mělo by být oceněno úsilí zemí, které uzavřely dobrovolné dohody o partnerství FLEGT s Unií, a zásady, jež do nich byly začleněny, především pokud jde o definici pojmu „zákonně vytěžené dřevo“, a státy by měly být ve větší míře pobízeny k uzavírání dobrovolných dohod o partnerství FLEGT. Mělo by být také zohledněno, že v režimu licencí FLEGT se do Unie dováží pouze dřevo vytěžené v souladu s příslušnými vnitrostátními právními předpisy a dřevařské výrobky z tohoto dřeva. Dřevo obsažené v dřevařských výrobcích uvedených v přílohách II a III nařízení Rady (ES) č. 2173/2005 ze dne 20. prosince 2005 o zavedení režimu licencí FLEGT pro dovoz dřeva do Evropského společenství (4), které pocházejí z partnerských zemí zařazených do přílohy I uvedeného nařízení, by proto mělo být považováno za vytěžené zákonným způsobem, jsou-li uvedené dřevařské výrobky v souladu s uvedeným nařízením a všemi prováděcími předpisy.
(10)
Měla by být rovněž zohledněna skutečnost, že Úmluva o mezinárodním obchodu ohroženými druhy volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin (CITES) klade na strany úmluvy požadavek, aby udělovaly povolení k vývozu pouze v případě, že druh uvedený na seznamech CITES byl získán mimo jiné v souladu s vnitrostátními právními předpisy země vývozu. Dřevo z druhů vyjmenovaných v přílohách A, B, a C nařízení Rady (ES) č. 338/97 ze dne 9. prosince 1996 o ochraně druhů volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin regulováním obchodu s nimi (5) by proto mělo být považováno za vytěžené zákonným způsobem, je-li v souladu s uvedeným nařízením a se všemi prováděcími předpisy.
(11)
S ohledem na to, že je třeba podpořit využívání recyklovaného dřeva a výrobků z něj a že zahrnutím těchto výrobků do působnosti tohoto nařízení by došlo k neúměrnému zatížení hospodářských subjektů, mělo by být recyklované dřevo a výrobky z recyklovaného dřeva, které již dokončily svůj cyklus použitelnosti a byly by jinak odstraněny jako odpad, vyňaty z oblasti působnosti tohoto nařízení.
(12)
Jedním z opatření v rámci tohoto nařízení by měl být zákaz uvádět nezákonně vytěžené dřevo či dřevařské výrobky z tohoto dřeva poprvé na vnitřní trh. S ohledem na komplexní povahu nezákonné těžby dřeva, její příčiny a dopady, by rovněž měla být přijata zvláštní opatření, například ta, která se zaměřují na jednání hospodářských subjektů.
(13)
V souvislosti s akčním plánem FLEGT může Komise a případně členské státy podporovat a provádět studie a výzkum týkající se míry a povahy nezákonné těžby dřeva v různých zemích a tyto informace zveřejňovat, jakož i podporovat poskytování praktických pokynů hospodářským subjektům o použitelných právních předpisech v zemích produkujících dřevo.
(14)
Neexistuje-li mezinárodně dohodnutá definice, mělo by vymezení toho, co představuje nezákonnou těžbu dřeva, vycházet z právních předpisů země, v níž bylo dřevo vytěženo, včetně správních předpisů a aktů provádějících mezinárodní úmluvy, jejichž smluvní stranou daná země je.
(15)
Mnoho dřevařských výrobků se před svým prvním uvedením na vnitřní trh a po něm zpracovává četnými způsoby. Aby se zabránilo zbytečné administrativní zátěži, měl by se systém náležité péče vztahovat pouze na hospodářské subjekty, které uvádějí dřevo a dřevařské výrobky na vnitřní trh poprvé, přičemž obchodník v dodavatelském řetězci by měl poskytovat základní informace o svých dodavatelích a kupcích, aby bylo možné dřevo a výrobky ze dřeva zpětně vysledovat.
(16)
Na základě systematického přístupu by hospodářské subjekty uvádějící dřevo a dřevařské výrobky na vnitřní trh poprvé měly učinit vhodné kroky s cílem zajistit, aby nezákonně vytěžené dřevo a dřevařské výrobky z tohoto dřeva nebyly uváděny na vnitřní trh. Za tímto účelem by hospodářské subjekty měly vykonávat náležitou péči prostřednictvím systému opatření a postupů, aby se riziko uvádění nezákonně vytěženého dřeva a dřevařských výrobků z tohoto dřeva na vnitřní trh snížilo na minimum.
(17)
Systém náležité péče zahrnuje tři prvky, na nichž je založeno řízení rizik: přístup k informacím, posouzení rizik a zmírnění zjištěného rizika. Systém náležité péče by měl poskytnout přístup k informacím o zdrojích a dodavatelích dřeva a dřevařských výrobků uváděných na vnitřní trh poprvé včetně relevantních informací, jako je například soulad s použitelnými právními předpisy, země těžby, druhy, množství a případně region dané země a oprávnění k těžbě. Na základě těchto informací by hospodářské subjekty měly provádět posouzení rizik. Dojde-li ke zjištění rizika, hospodářské subjekty by je měly zmírnit způsobem, který je úměrný zjištěnému riziku, s cílem zabránit uvádění nezákonně vytěženého dřeva a dřevařských výrobků z tohoto dřeva na vnitřní trh.
(18)
Aby nedocházelo ke zbytečnému administrativnímu zatížení, nemělo by být po hospodářských subjektech, které již používají systémy nebo postupy v souladu s požadavky tohoto nařízení, požadováno, aby zavedly nové systémy.
(19)
V zájmu uznání osvědčených postupů v odvětví lesnictví je možné v rámci postupu posouzení rizik používat certifikaci nebo jiné režimy ověřování třetích stran, které zahrnují ověřování souladu s použitelnými právními předpisy.
(20)
Dřevařský průmysl má pro hospodářství Unie značný význam. Organizace hospodářských subjektů jsou důležitými aktéry v tomto odvětví, protože zastupují zájmy těchto subjektů ve velkém měřítku a jednají s celou řadou zúčastněných stran. Tyto organizace mají rovněž odborné znalosti a kapacitu pro analýzu příslušných právních předpisů a pro pomoc svým členům při dodržování předpisů, avšak neměly by toho využívat k ovládnutí trhu. Pro usnadnění provádění tohoto nařízení a pro přispění k vytvoření dobrých postupů je vhodné uznat organizace, které vypracovaly systémy náležité péče splňující požadavky tohoto nařízení. Uznávání kontrolních organizací a odejímání takových uznání by mělo probíhat spravedlivým a transparentním způsobem. Seznam těchto uznaných organizací by měl být zveřejněn, aby se hospodářským subjektům umožnilo jejich využívání.
(21)
Příslušné orgány by měly vykonávat v pravidelných intervalech kontroly s cílem ověřit, že kontrolní organizace skutečně plní povinnosti stanovené v tomto nařízení. Příslušné orgány by dále měly usilovat o provádění kontrol v případě, že mají k dispozici relevantní informace, včetně opodstatněných obav třetích osob.
(22)
Příslušné orgány by měly sledovat, zda hospodářské subjekty skutečně dodržují povinnosti stanovené tímto nařízením. Za tímto účelem by příslušné orgány měly v případě potřeby provádět úřední kontroly podle plánu, které mohou zahrnovat kontroly v provozovnách hospodářských subjektů a audity na místě, a měly by mít možnost po hospodářských subjektech vyžadovat přijetí nápravných opatření, je-li to nutné. Příslušné orgány by dále měly usilovat o provádění kontrol v případě, že mají k dispozici významné informace, včetně opodstatněných obav třetích osob.
(23)
V souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2003/4/ES ze dne 28. ledna 2003 o přístupu veřejnosti k informacím o životním prostředí (6) by příslušné orgány měly uchovávat záznamy o kontrolách a zpřístupňovat příslušné informace.
(24)
Vzhledem k mezinárodní povaze nezákonné těžby dřeva a souvisejícího obchodu by příslušné orgány měly spolupracovat mezi sebou i se správními orgány třetích zemí či s Komisí.
(25)
Aby členské státy usnadnily hospodářským subjektům, které uvádějí dřevo nebo dřevařské výrobky na vnitřní trh, dodržování požadavků tohoto nařízení, a to s ohledem na situaci malých a středních podniků, mohou s případným přispěním Komise hospodářským subjektům poskytovat technickou a jinou pomoc a usnadňovat výměnu informací. Tato pomoc by neměla hospodářské subjekty zprostit jejich povinnosti vykonávat náležitou péči.
(26)
Obchodníci a kontrolní organizace by se měli vyhnout krokům, které by mohly ohrozit dosažení cíle tohoto nařízení.
(27)
Členské státy by měly zajistit, aby porušování tohoto nařízení, zejména ze strany hospodářských subjektů, obchodníků a kontrolních organizací, bylo trestáno účinnými, přiměřenými a odrazujícími sankcemi. Vnitrostátní předpisy mohou stanovit, že po uplatnění účinných, přiměřených a odrazujících sankcí za porušení zákazu uvádět nezákonně vytěžené dřevo nebo výrobky z tohoto dřeva na vnitřní trh nemusí být uvedené dřevo a výrobky nutně zničeny, ale namísto toho použity pro účely ve veřejném zájmu.
(28)
Komise by měla být zmocněna k přijímání aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o postupy pro uznávání a odejímání uznání kontrolních organizací, další příslušná kritéria pro posouzení rizik, jež mohou být nutná k doplnění kritérií již stanovených tímto nařízením, a seznam dřeva a dřevařských výrobků, na něž se toto nařízení vztahuje. Je obzvláště důležité, aby Komise během přípravné práce prováděla náležité konzultace, včetně konzultací s odborníky.
(29)
Aby byly zajištěny jednotné podmínky provádění, Komisi by měly být svěřeny prováděcí pravomoci pro přijetí podrobných pravidel upravujících četnost a povahu kontrol kontrolních organizací prováděných příslušnými orgány a pravidel upravujících systémy náležité péče, s výjimkou dalších příslušných kritérií pro posouzení rizik. Podle článku 291 Smlouvy o fungování EU se pravidla a hlavní zásady týkající se mechanismů, kterými členské státy kontrolují, jak Komise uplatňuje své prováděcí pravomoci, stanoví předem v nařízení schváleném řádným legislativním postupem. Do přijetí tohoto nového nařízení zůstává v platnosti rozhodnutí Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi (7), s výjimkou regulativního postupu s kontrolou, který se nepoužije.
(30)
Hospodářským subjektům a příslušným orgánům by měla být poskytnuta přiměřená doba, aby se připravily na plnění požadavků uvedených v tomto nařízení.
(31)
Jelikož cíle tohoto nařízení, totiž bojovat proti nezákonné těžbě dřeva a souvisejícímu obchodu, nemůže být dosaženo na úrovni jednotlivých členských států, a proto jej může být z důvodu jeho rozsahu lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné k dosažení tohoto cíle,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Tímto nařízením se stanoví povinnosti hospodářských subjektů uvádějících poprvé na vnitřní trh dřevo a dřevařské výrobky, jakož i povinnosti obchodníků.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a)
„dřevem a dřevařskými výrobky“ dřevo a dřevařské výrobky uvedené v příloze, s výjimkou dřevařských výrobků či součástí takových výrobků, které byly vyrobeny ze dřeva nebo dřevařských výrobků, které již dokončily svůj cyklus použitelnosti a byly by jinak odstraněny jako odpad, ve smyslu čl. 3 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/98/ES ze dne 19. listopadu 2008 o odpadech (8);
b)
„uváděním na trh“ bez ohledu na využitý prodejní postup jakékoliv dodávání dřeva a dřevařských výrobků poprvé na vnitřní trh, za účelem distribuce nebo použití v průběhu obchodní činnosti, ať již za úplatu nebo bezplatně. To rovněž zahrnuje dodávku prostřednictvím komunikačního prostředku na dálku, jak je definován ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 97/7/ES ze dne 20. května 1997 o ochraně spotřebitele v případě smluv uzavřených na dálku (9). Dodávání dřevařských výrobků získaných ze dřeva nebo z dřevařských výrobků, které již byly uvedeny na trh, na vnitřní trh se za „uvádění na trh“ nepovažuje;
c)
„hospodářským subjektem“ každá fyzická nebo právnická osoba uvádějící dřevo nebo dřevařské výrobky na trh;
d)
„obchodníkem“ každá fyzická nebo právnická osoba, která v průběhu obchodní činnosti prodává nebo nakupuje na vnitřním trhu dřevo nebo dřevařské výrobky, které již byly uvedeny na vnitřní trh;
e)
„zemí původu vytěženého dřeva“ země nebo území, kde bylo vytěženo dřevo, včetně dřeva, jež je obsaženo v dřevařských výrobcích;
f)
„zákonně vytěženým“ dřevo vytěžené v souladu s použitelnými právními předpisy v zemi původu vytěženého dřeva;
g)
„nezákonně vytěženým“ dřevo vytěžené v rozporu s použitelnými právními předpisy v zemi původu vytěženého dřeva;
h)
„použitelnými právními předpisy“ platné právní předpisy v zemi původu vytěženého dřeva, které upravují:
-
těžební práva na dřevo v rámci legálně zveřejněných hranic,
-
platby za těžební práva a dřevo, včetně povinností souvisejících s těžbou dřeva,
-
těžbu dřeva, včetně právních předpisů z oblasti životního prostředí a lesnictví včetně obhospodařování lesů a zachování biologické rozmanitosti tam, kde přímo souvisí s těžbou dřeva,
-
zákonná práva třetích stran týkající se využití a držby, která je dotčena těžbou dřeva, a
-
obchod a cla, a to do té míry, do jaké se vztahují na odvětví lesnictví.
Článek 3
Postavení dřeva a dřevařských výrobků, na které se vztahuje FLEGT a CITES
Dřevo obsažené v dřevařských výrobcích uvedených přílohách II a III nařízení (ES) č. 2173/2005, které pocházejí z partnerských zemí uvedených v příloze I nařízení (ES) č. 2173/2005 a které jsou s uvedeným nařízením a jeho prováděcími předpisy v souladu, se pro účely tohoto nařízení považují za zákonně vytěžené.
Dřevo z druhů vyjmenovaných v přílohách A, B nebo C nařízení (ES) č. 338/97, které je s uvedeným nařízením a jeho prováděcími předpisy v souladu, se pro účely tohoto nařízení považuje za zákonně vytěžené.
Článek 4
Povinnosti hospodářských subjektů
1. Uvádění nezákonně vytěženého dřeva nebo dřevařských výrobků z tohoto dřeva na trh se zakazuje.
2. Hospodářské subjekty při uvádění dřeva a dřevařských výrobků na trh vykonávají náležitou péči. Za tímto účelem použijí rámec postupů a opatření vymezený v článku 6 (dále jen „systém náležité péče“).
3. Každý hospodářský subjekt udržuje a pravidelně hodnotí svůj vlastní systém náležité péče, který používá, s výjimkou situace, kdy hospodářský subjekt využívá systém náležité péče zavedený kontrolní organizací uvedenou v článku 8. Jako základ systému náležité péče lze využít stávající vnitrostátní systém dohledu podle vnitrostátního práva a případné dobrovolné správní systémy, které splňují požadavky stanovené tímto nařízením.
Článek 5
Povinnost možnosti zpětného vysledování
Obchodníci jsou v rámci celého dodavatelského řetězce schopni určit:
a)
hospodářské subjekty nebo obchodníky, kteří dřevo a dřevařské výrobky dodali, a
b)
případně obchodníky, kterým dřevo a dřevařské výrobky dodali.
Obchodníci informace uvedené v prvním pododstavci uchovávají alespoň po dobu pěti let a poskytnou je na žádost příslušným orgánům.
Článek 6
Systémy náležité péče
1. Systém náležité péče uvedený v čl. 4 odst. 2 obsahuje tyto prvky:
a)
opatření a postupy zajišťující přístup k níže uvedeným informacím, které se týkají dodávek dřeva a dřevařských výrobků uváděných hospodářským subjektem na trh:
-
popis, včetně obchodního názvu a druhu výrobku i obecného názvu druhů dřevin a případně úplného vědeckého názvu dřevin,
-
země původu vytěženého dřeva, a případně:
i)
region daného státu, v němž bylo dřevo vytěženo, a
ii)
oprávnění k těžbě,
-
množství (vyjádřené v objemu, hmotnosti nebo počtu jednotek),
-
jméno a adresa dodavatele hospodářského subjektu,
-
název a adresa obchodníka, jemuž byly dřevo a dřevařské výrobky dodány,
-
doklady nebo jiné informace uvádějící, že toto dřevo a dřevařské výrobky jsou v souladu s použitelnými právními předpisy;
b)
postupy posouzení rizik, které umožňují provozovateli analyzovat a posoudit riziko uvedení nezákonně vytěženého dřeva nebo dřevařských výrobků z tohoto dřeva na trh.
Takové postupy zohledňují informace uvedené v písmeni a) i příslušná kritéria pro posouzení rizik, zahrnující:
-
zajištění souladu s použitelnými právními předpisy, což může zahrnovat certifikaci nebo jiné režimy ověřování třetích stran, které se týkají souladu s použitelnými právními předpisy,
-
šíření se nezákonné těžby konkrétních druhů dřevin,
-
šíření se nezákonné těžby nebo nezákonných postupů v zemi původu vytěženého dřeva nebo v regionu dané země, v němž bylo dřevo vytěženo, včetně uvážení výskytu ozbrojeného konfliktu,
-
sankce uvalené Radou bezpečnosti OSN nebo Radou Evropské unie na dovoz nebo vývoz dřeva,
-
komplexnost dodavatelského řetězce dřeva a dřevařských výrobků;
c)
není-li riziko zjištěné během postupů posouzení rizik podle písmene b) zanedbatelné, postupy zmírňování rizika sestávající ze souboru opatření a postupů, které jsou odpovídající a přiměřené pro účinné snižování daného rizika a které mohou zahrnovat požádání o doplňkové informace či doklady nebo ověření třetí strany.
2. Prováděcí pravidla nutná k zajištění jednotného provádění odstavce 1, s výjimkou ustanovení o dalších příslušných kritériích pro posouzení rizik podle odst. 1 písm. b) druhé věty tohoto článku, se přijímají regulativním postupem podle čl. 18 odst. 2. Tato pravidla se přijmou do 3. června 2012.
3. Při zohlednění vývoje na trhu a zkušeností získaných při provádění tohoto nařízení, zjištěných zejména při výměně informací podle článku 13 a prostřednictvím zpráv podávaných podle čl. 20 odst. 3, může Komise přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o další příslušná kritéria pro posouzení rizik, jež mohou být nutná k doplnění kritérií podle odst. 1 písm. b) druhé věty tohoto článku, s cílem zajistit účinnost systému náležité péče.
Pro akty v přenesené pravomoci uvedené v tomto odstavci se použijí postupy podle článků 15, 16 a 17.
Článek 7
Příslušné orgány
1. Každý členský stát určí jeden či několik příslušných orgánů odpovědných za uplatňování tohoto nařízení.
Členské státy oznámí Komisi do 3. června 2011 název a adresu příslušných orgánů. Členské státy sdělí Komisi všechny změny názvu a adresy příslušných orgánů.
2. Komise zveřejní seznam příslušných orgánů, a to rovněž na internetu. Seznam je pravidelně aktualizován.
Článek 8
Kontrolní organizace
1. Kontrolní organizace:
a)
udržují a pravidelně hodnotí systém náležité péče vymezený v článku 6 a udělují hospodářským subjektům práva jej využívat;
b)
ověřují řádné využívání systému náležité péče ze strany takových hospodářských subjektů;
c)
přijímají odpovídající opatření v případě, že hospodářský subjekt řádně nevyužívá svůj systém náležité péče, a oznamují příslušným orgánům případy významných nebo opakovaných porušení ze strany hospodářského subjektu.
2. Organizace může požádat, aby byla uznána jako kontrolní organizace, pokud splňuje tyto požadavky:
a)
má právní subjektivitu a je zákonně usazena v Unii;
b)
má odpovídající odborné znalosti a kapacitu umožňující výkon funkcí uvedených v odstavci 1 a
c)
zajišťuje nepřítomnost jakýchkoli střetů zájmů při výkonu svých funkcí.
3. Komise po konzultaci s příslušným členským státem či státy uzná za kontrolní organizaci žadatele, který splňuje požadavky uvedené v odstavci 2.
Rozhodnutí o uznání kontrolní organizace sdělí Komise příslušným orgánům všech členských států.
4. Příslušné orgány vykonávají v pravidelných intervalech kontroly s cílem ověřit, že kontrolní organizace vykonávající činnost v rámci jurisdikce příslušných orgánů nadále plní funkce uvedené v odstavci 1 a splňuje požadavky stanovené v odstavci 2. Kontroly mohou být taktéž prováděny v případě, že příslušný orgán členského státu má k dispozici relevantní informace, včetně opodstatněných obav třetích osob, nebo v případě, že zjistil nedostatky při provádění systému náležité péče, jenž byl zaveden kontrolní organizací, ze strany hospodářských subjektů. Zpráva o kontrolách se zpřístupní v souladu se směrnicí 2003/4/ES.
5. Pokud příslušný orgán určí, že kontrolní organizace již neplní funkce uvedené v odstavci 1 nebo již nesplňuje požadavky stanovené v odstavci 2, neprodleně informuje Komisi.
6. Pokud Komise zjistí, že kontrolní organizace již neplní funkce stanovené v odstavci 1 nebo požadavky uvedené v odstavci 2, zejména na základě informací sdělených podle odstavce 5, uznání kontrolní organizace odejme. Komise před odejmutím uznání kontrolní organizace informuje dotčené členské státy.
Rozhodnutí o odejmutí uznání kontrolní organizace sdělí Komise příslušným orgánům všech členských států.
7. Komise může přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU za účelem doplnění procedurálních pravidel, pokud jde o uznávání kontrolních organizací a odejímání takových uznání, a za účelem jejich změn, je-li to na základě zkušeností nutné, a současně zajišťuje, aby uznávání a odejímání uznání byly prováděny spravedlivým a transparentním způsobem.
Pro akty v přenesené pravomoci uvedené v tomto odstavci se použijí postupy podle článků 15, 16 a 17. Tyto akty se přijmou do 3. března 2012.
8. Prováděcí pravidla o četnosti a povaze kontrol uvedených v odstavci 4, která jsou nutná pro zajištění účinného dohledu kontrolních organizací a jednotného provádění zmíněného odstavce, se přijímají regulativním postupem podle čl. 18 odst. 2. Tato pravidla se přijmou do 3. června 2012.
Článek 9
Seznam kontrolních organizací
Komise zveřejní seznam kontrolních organizací v řadě C Úředního věstníku Evropské unie, jakož i na své internetové stránce. Seznam je pravidelně aktualizován.
Článek 10
Kontroly hospodářských subjektů
1. Příslušné orgány provádějí kontroly k ověření, zda hospodářské subjekty splňují požadavky stanovené v článcích 4 a 6.
2. Kontroly uvedené v odstavci 1 jsou prováděny podle pravidelně aktualizovaného plánu a přístupem založeným na analýze rizika. Kontroly mohou být taktéž prováděny v případě, že příslušný orgán má k dispozici významné informace, včetně opodstatněných obav třetích osob, týkající se dodržování tohoto nařízení ze strany hospodářského subjektu.
3. Kontroly uvedené v odstavci 1 mohou mimo jiné zahrnovat:
a)
prověření systému náležité péče, včetně posouzení rizika a postupů snižování rizika;
b)
prověření dokumentace a záznamů, které prokazují řádné fungování systému náležité péče a příslušných postupů;
c)
namátkové kontroly, včetně auditů na místě.
4. Hospodářské subjekty poskytnou všechnu pomoc nezbytnou pro snazší provádění kontrol uvedených v odstavci 1, zejména pokud se týká přístupu do provozoven a předkládání dokumentace nebo záznamů.
5. Aniž by tím byl dotčen článek 19, jsou-li v důsledku kontrol uvedených v odstavci 1 zjištěny nedostatky, příslušné orgány mohou uložit zavedení nápravných opatření, která má hospodářský subjekt přijmout. Kromě toho mohou v závislosti na povaze zjištěných nedostatků členské státy přijmout okamžitá prozatímní opatření, včetně:
a)
zabavení dřeva a dřevařských výrobků;
b)
zákazu obchodování se dřevem a dřevařskými výrobky.
Článek 11
Záznamy o kontrolách
1. Příslušné orgány uchovávají záznamy o kontrolách stanovených v čl. 10 odst. 1 s uvedením zejména jejich povahy a výsledků, včetně uložení zavedení nápravných opatření podle čl. 10 odst. 5. Záznamy o všech kontrolách se uchovávají nejméně pět let.
2. Informace uvedené v odstavci 1 se zpřístupní v souladu se směrnicí 2003/4/ES.
Článek 12
Spolupráce
1. Příslušné orgány spolupracují mezi sebou, se správními orgány třetích zemí a s Komisí, aby zajistily dodržování tohoto nařízení.
2. Příslušné orgány si s příslušnými orgány jiných členských států a s Komisí vyměňují informace o závažných nedostatcích zjištěných kontrolami podle čl. 8 odst. 4 a čl. 10 odst. 1 a druzích sankcí uložených podle článku 19.
Článek 13
Technická pomoc, vedení a výměna informací
1. Aniž by tím byla dotčena povinnost hospodářských subjektů vykonávat náležitou péči podle čl. 4 odst. 2, mohou členské státy za případné podpory Komise poskytovat hospodářským subjektům technickou a jinou pomoc a vedení, přičemž berou v potaz postavení malých a středních podniků s cílem usnadnit hospodářským subjektům plnění požadavků tohoto nařízení, zejména pokud jde o provádění systému náležité péče v souladu s článkem 6.
2. Členské státy mohou za případné podpory Komise usnadnit výměnu a šíření příslušných informací o nezákonné těžbě dřeva, zejména s cílem pomoci hospodářským subjektům při posuzování rizika, jak stanoví čl. 6 odst. 1 písm. b), a o osvědčených postupech v souvislosti s prováděním tohoto nařízení.
3. Pomoc se poskytuje způsobem, který zabraňuje střetu s úkoly příslušných orgánů a zachovává jejich nezávislost při prosazování tohoto nařízení.
Článek 14
Změny přílohy
S cílem zohlednit jednak zkušenosti získané při provádění tohoto nařízení, zjištěné zejména prostřednictvím zpráv podávaných podle čl. 20 odst. 3 a 4 a při výměně informací podle článku 13, a dále vývoj, pokud jde o technické vlastnosti, konečné uživatele a výrobní postupy pro dřevo a dřevařské výrobky, může Komise přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, a to změnou nebo doplněním seznamu dřeva či dřevařských výrobků uvedených v příloze. Tyto akty nesmějí neúměrně zatěžovat hospodářské subjekty.
Pro akty v přenesené pravomoci uvedené v tomto článku se použijí postupy podle článků 15, 16 a 17.
Článek 15
Výkon přenesení pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedené v čl. 6 odst. 3, čl. 8 odst. 7 a článku 14 je svěřena Komisi na dobu sedmi let od 2. prosince 2010. Komise předloží zprávu o přenesených pravomocích nejpozději tři měsíce před koncem tohoto tříletého období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud je Evropský parlament nebo Rada nezruší v souladu s článkem 16.
2. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
3. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci svěřená Komisi podléhá podmínkám stanoveným v článcích 16 a 17.
Článek 16
Zrušení přenesení pravomoci
1. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomocí uvedené v čl. 6 odst. 3, čl. 8 odst. 7 a článku 14 kdykoli zrušit.
2. Orgán, který zahájil vnitřní postup s cílem rozhodnout, zda zrušit přenesení pravomocí, uvědomí v přiměřené lhůtě před přijetím konečného rozhodnutí druhý orgán a Komisi a uvede pravomoci, jejichž přenesení by mohlo být zrušeno, a možné důvody tohoto zrušení.
3. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomocí v něm blíže určených. Rozhodnutí nabývá účinku okamžitě nebo k pozdějšímu dni, který v něm je upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci. Bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 17
Námitky k aktům v přenesené pravomoci
1. Evropský parlament nebo Rada mohou proti aktu v přenesené pravomoci vyslovit námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne oznámení. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
2. Pokud Evropský parlament ani Rada v uvedené lhůtě námitky proti aktu v přenesené pravomoci nevysloví, je akt v přenesené pravomoci zveřejněn v Úředním věstníku Evropské unie a vstupuje v platnost dnem v něm stanoveným.
Akt v přenesené pravomoci může být zveřejněn v Úředním věstníku Evropské unie a vstoupit v platnost před uplynutím tohoto období, pokud Evropský parlament i Rada informují Komisi o tom, že nehodlají vznést žádné námitky.
3. Akt v přenesené pravomoci nevstoupí v platnost, pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada vysloví námitky. Orgán, který vyslovuje námitky proti aktu v přenesené pravomoci, je odůvodní.
Článek 18
Výbor
1. Komisi je nápomocen Výbor pro prosazování práva, správu a obchod v oblasti lesnictví (FLEGT) zřízený článkem 11 nařízení (ES) č. 2173/2005.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 5 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES s ohledem na článek 8 zmíněného rozhodnutí.
Doba uvedená v čl. 5 odst. 6 rozhodnutí 1999/468/ES je tři měsíce.
Článek 19
Sankce
1. Členské státy stanoví pravidla pro sankce za porušení tohoto nařízení a přijmou veškerá opatření nezbytná pro provádění těchto pravidel.
2. Stanovené sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující a mohou zahrnovat zejména:
a)
pokuty přiměřené škodám napáchaným na životním prostředí, hodnotě dotčeného dřeva nebo dřevařských výrobků a daňovým ztrátám a hospodářským škodám, k nimž došlo v důsledku porušení předpisů, přičemž výše pokut je vypočítána tak, aby bylo zajištěno, že odpovědné osoby budou skutečně připraveny o hospodářský zisk plynoucí ze závažného porušení předpisů, jehož se dopustily, aniž je dotčeno legitimní právo na výkon povolání, a postupně se v případě opakovaného závažného porušení předpisů zvyšuje;
b)
zabavení dotčeného dřeva a dřevařských výrobků;
c)
okamžité pozastavení platnosti povolení k obchodování.
3. Členské státy oznámí tyto předpisy Komisi a neprodleně ji uvědomí o jakýchkoliv následných změnách, které je ovlivní.
Článek 20
Podávání zpráv
1. Členské státy předloží Komisi do 30. dubna každého druhého roku následujícího po 3. březnu 2013 zprávu o uplatňování tohoto nařízení v předchozích dvou letech.
2. Na základě těchto zpráv Komise vypracuje zprávu, kterou každé dva roky předloží Evropskému parlamentu a Radě. Při vypracovávání zprávy Komise přihlédne k pokroku, jehož bylo dosaženo při uzavírání a realizaci dobrovolných dohod o partnerství FLEGT podle nařízení (ES) č. 2173/2005, a k tomu, nakolik přispěly k omezení přítomnosti nezákonně vytěženého dřeva a dřevařských výrobků z tohoto dřeva na vnitřním trhu.
3. Komise do 3. prosince 2015 a poté každých šest let na základě zpráv o uplatňování tohoto nařízení a zkušeností s ním přezkoumá fungování a účinnost tohoto nařízení, a to i s ohledem na jeho schopnost zamezit uvádění nezákonně vytěženého dřeva a dřevařských výrobků z tohoto dřeva na trh. Posoudí zejména administrativní důsledky pro malé a střední podniky a výrobky, na které se nařízení vztahuje. Zprávy mohou být případně doplněny o příslušné legislativní návrhy.
4. První ze zpráv uvedených v odstavci 3 obsahuje posouzení současné hospodářské a obchodní situace v Unii v odvětví výrobků uvedených v kapitole 49 kombinované nomenklatury, především při zohlednění konkurenceschopnosti příslušných odvětví s cílem uvážit jejich možné začlenění do seznamu dřeva a dřevařských výrobků uvedeného v příloze tohoto nařízení.
Zpráva uvedená v prvním pododstavci rovněž obsahuje posouzení účinnosti zákazu uvádění nezákonně vytěženého dřeva nebo dřevařských výrobků z tohoto dřeva na trh v souladu s čl. 4 odst. 1, jakož i systémů náležité péče stanovených v článku 6.
Článek 21
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se od 3. března 2013. Ustanovení čl. 6 odst. 2, čl. 7 odst. 1 a čl. 8 odst. 7 a 8 se však použijí od 2. prosince 2010.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 20. října 2010.
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 995/2010
2010 m. spalio 20 d.
kuriuo nustatomos veiklos vykdytojų, pateikiančių rinkai medieną ir medienos produktus, pareigos
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 192 straipsnio 1 dalį,
atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (1),
pasikonsultavę su Regionų komitetu,
laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (2),
kadangi:
(1)
Miškai teikia labai įvairią naudą aplinkai, taip pat ekonominę bei socialinę naudą, įskaitant medienos ir su mediena nesusijusius miško produktus bei aplinkosaugos paslaugas, kurios būtinos žmonėms, kaip antai biologinės įvairovės ir ekosistemų funkcijų palaikymą ir klimato sistemos apsaugą.
(2)
Dėl didėjančios medienos ir medienos produktų paklausos visame pasaulyje bei institucinio pobūdžio ir valdymo trūkumų, būdingų kai kurių medieną gaminančių valstybių miškų sektoriui, neteisėta medienos ruoša ir su ja susijusi prekyba kelia vis didesnį susirūpinimą.
(3)
Neteisėta medienos ruoša yra plačiai paplitusi problema, kuri kelia didelį susirūpinimą tarptautiniu mastu. Ji kelia didelį pavojų miškams, nes skatina miškų naikinimą ir miškų nykimą, dėl kurių susidaro apie 20 % visų pasaulyje išmetamų CO2 dujų, kelia grėsmę biologinei įvairovei, žlugdo tvarų miškų tvarkymą ir miškų plėtrą, įskaitant, veiklos vykdytojų, vykdančių veiklą pagal taikomus teisės aktus, komercinį gyvybingumą. Neteisėta medienos ruoša taip pat prisideda prie miškų plotų virtimo dykumomis ir stepėmis, didina dirvos eroziją ir gali sustiprinti ekstremalių klimato reiškinių ir potvynių galią. Be to, ji sukelia ir socialinių, politinių bei ekonominių pasekmių, kurios dažnai trukdo daryti pažangą siekiant tinkamo valdymo tikslų ir kelia pavojų vietos bendruomenėms, kurioms miškai yra pajamų šaltinis, bei gali sietis su ginkluotais konfliktais. Tikimasi, kad kovojant su neteisėtos medienos ruošos problema pagal šį reglamentą bus prisidėta prie ekonomiškų Sąjungos klimato kaitos mažinimo pastangų, taigi turėtų būti laikoma, kad šie veiksmai papildo Sąjungos veiksmus ir įsipareigojimus pagal Jungtinių Tautų bendrąją klimato kaitos konvenciją.
(4)
2002 m. liepos 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendime Nr. 1600/2002/EB, nustatančiame šeštąją Bendrijos aplinkosaugos veiksmų programą (3), veiksmų prioritetu nurodomas galimybių imtis aktyvių priemonių siekiant užkirsti kelią prekybai neteisėtai paruošta mediena ir kovoti su ja tyrimas bei tolesnis aktyvus Sąjungos ir valstybių narių dalyvavimas įgyvendinant pasaulines ir regioniniu lygiu priimtas rezoliucijas bei susitarimus su miškais susijusiais klausimais.
(5)
2003 m. gegužės 21 d. Komisijos komunikate „Dėl su miškininkyste susijusių teisės aktų įgyvendinimo, miškų išteklių valdymo ir prekyba mediena (toliau - FLEGT): pasiūlymas dėl ES veiksmų plano“ pasiūlytas priemonių rinkinys, kuriuo siekiama padėti tarptautiniu mastu spręsti neteisėtos medienos ruošos ir su ja susijusios prekybos problemą, Sąjungai bendrai siekiant tvaraus miškų tvarkymo.
(6)
Europos Parlamentas ir Taryba palankiai įvertino tą komunikatą ir pripažino, kad Sąjunga taip pat turi padėti pasauliniu mastu spręsti neteisėtos medienos ruošos problemą.
(7)
Atsižvelgdama į to komunikato tikslą, t. y. užtikrinti, kad į Sąjungą patektų tik pagal valstybės gamintojos nacionalinės teisės aktus pagaminti medienos produktai, Sąjunga derėjosi su medieną gaminančiomis valstybėmis (toliau - valstybės partnerės) dėl savanoriškų partnerystės susitarimų (toliau - FLEGT SPS), kuriais šalys teisiškai įpareigojamos įgyvendinti licencijavimo schemą ir reglamentuoti tuose FLEGT SPS nurodytos medienos ir medienos produktų prekybą.
(8)
Atsižvelgiant į problemos mastą bei jos išsprendimo skubą, būtina aktyviai remti kovą su neteisėta medienos ruoša ir susijusia prekyba, papildyti ir sustiprinti FLEGT SPS iniciatyvą bei pagerinti sąveiką tarp miškų išsaugojimo politikos ir politikos, kuria siekiama užtikrinti aukšto lygio aplinkos apsaugą, įskaitant kovos su klimato kaita ir biologinės įvairovės nykimu politiką.
(9)
Reikėtų pripažinti valstybių, su Sąjunga sudariusių FLEGT SPS, pastangas ir šiuose susitarimuose nustatytus principus, ypač kiek jie susiję su teisėtai paruoštos medienos termino apibrėžtimi, ir toliau reikėtų skatinti valstybes sudaryti FLEGT SPS. Be to, reikėtų atsižvelgti į tai, kad pagal FLEGT licencijavimo schemą į Sąjungą eksportuojama tik pagal atitinkamus nacionalinės teisės aktus ruošiama mediena ir iš tokios medienos pagaminti medienos produktai. Todėl turėtų būti laikoma, kad mediena, kuri buvo panaudota 2005 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 2173/2005 dėl FLEGT licencijavimo schemos medienos importui į Europos bendriją sukūrimo (4) II ir III prieduose išvardytuose medienos produktuose, kurių kilmės valstybės - to reglamento I priede išvardytos valstybės partnerės, buvo paruošta teisėtai, jei tie produktai atitinka tą reglamentą ir visas jo įgyvendinimo nuostatas.
(10)
Taip pat derėtų atsižvelgti į tai, kad Nykstančių laukinės faunos ir floros rūšių tarptautinės prekybos konvencijoje (toliau - CITES) reikalaujama, kad CITES šalys CITES eksporto leidimą suteiktų tik kai CITES išvardytų rūšių produktai paruošti, inter alia, pagal eksportuojančios valstybės nacionalinės teisės aktus. Todėl turėtų būti laikoma, kad 1996 m. gruodžio 9 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 338/97 dėl laukinės faunos ir floros rūšių apsaugos kontroliuojant jų prekybą (5) A, B ar C prieduose išvardytų rūšių mediena buvo paruošta teisėtai, jeigu ji atitinka tą reglamentą ir visas jo įgyvendinimo nuostatas.
(11)
Atsižvelgiant į tai, kad būtina skatinti perdirbtos medienos ir medienos produktų naudojimą ir, kad įtraukus tokius produktus į šio reglamento taikymo sritį būtų užkrauta neproporcinga administracinė našta veiklos vykdytojams, panaudota mediena ir medienos produktai, kurie užbaigė savo gyvavimo ciklą, ir būtų pašalinti kaip atliekos, neturėtų būti įtraukti į šio reglamento taikymo sritį.
(12)
Viena iš priemonių, numatytų šiame reglamente, turėtų būti draudimas pirmą kartą pateikti vidaus rinkai neteisėtai paruoštą medieną ir iš tokios medienos pagamintus medienos produktus. Atsižvelgiant į neteisėtos medienos ruošos problemos sudėtingumą, jos priežastis ir poveikį, reikėtų imtis specialių priemonių, kaip antai tokių, kurios būtų nukreiptos į veiklos vykdytojų elgseną.
(13)
Pagal FLEGT veiksmų planą Komisija ir, tam tikrais atvejais, valstybės narės gali remti ir atlikti mokslinius tyrimus ir studijas dėl neteisėtos medienos ruošos įvairiose valstybėse lygio ir pobūdžio bei pateikti šią informaciją visuomenei ir remti praktinės informacijos dėl galiojančių teisės aktų medieną ruošiančiose valstybėse pateikimą veiklos vykdytojams.
(14)
Kadangi tarptautiniu mastu sutartos termino apibrėžties nėra, apibrėžiant neteisėtą medienos ruošą turėtų būti remiamasi valstybės, kurioje mediena buvo paruošta, teisės aktais, įskaitant taisykles bei atitinkamų tarptautinių konvencijų, kurių šalimi yra ta valstybė, įgyvendinimą toje valstybėje.
(15)
Daugelis medienos produktų yra daug kartų apdorojami prieš tai ir po to, kai jie pirmą kartą pateikiami vidaus rinkai. Siekiant užtikrinti, kad nebūtų užkraunama nereikalinga administracinė našta, deramo patikrinimo sistema turėtų būti taikoma tik veiklos vykdytojams, kurie medieną ir medienos produktus pateikia vidaus rinkai pirmą kartą, o tiekimo grandinėje dalyvaujantis prekiautojas privalėtų pateikti pagrindinę informaciją apie tiekėją ir pirkėją, siekiant nustatyti medienos ir medienos produktų atsekamumą.
(16)
Vadovaujantis sisteminiu požiūriu veiklos vykdytojai, kurie pirmą kartą vidaus rinkai pateikia medieną ir medienos produktus, turėtų imtis atitinkamų veiksmų, siekiant užtikrinti, kad neteisėtai paruošta mediena ir iš tokios medienos pagaminti medienos produktai nebūtų pateikti vidaus rinkai. Todėl veiklos vykdytojai turėtų atlikti deramą patikrinimą naudodamiesi priemonių ir procedūrų sistema, siekdami sumažinti riziką, kad vidaus rinkai būtų pateikta neteisėtai paruošta mediena ir iš tokios medienos pagaminti medienos produktai.
(17)
Deramo patikrinimo sistemą, be kita ko, sudaro trys nuo rizikos valdymo neatsiejami elementai: prieiga prie informacijos, rizikos įvertinimas ir nustatytos rizikos mažinimas. Deramo patikrinimo sistema turėtų suteikti prieigą prie informacijos apie vidaus rinkai pirmą kartą pateikiamos medienos ir medienos produktų šaltinius bei tiekėjus, įskaitant atitinkamą informaciją, susijusią, pavyzdžiui, su atitiktimi taikomiems teisės aktams, medienos ruošos valstybe, rūšimis, kiekiu ir, jei reikia, valstybės regionų ir medienos ruošos koncesija. Remdamiesi šia informacija, veiklos vykdytojai turėtų atlikti rizikos įvertinimą. Jei nustatoma rizika, veiklos vykdytojai turėtų ją mažinti imdamiesi proporcingų nustatytos rizikos dydžiui veiksmų, siekiant užkirsti kelią neteisėtai paruoštos medienos ir iš tokios medienos pagamintų medienos produktų pateikimui vidaus rinkai.
(18)
Siekiant išvengti nereikalingos administracinės naštos, veiklos vykdytojams, kurie jau taiko sistemas arba procedūras, kurios atitinka šio reglamento reikalavimus, neturėtų būti nustatytas reikalavimas kurti naujas sistemas.
(19)
Siekiant, kad miškų sektoriuje būtų pripažinta geriausia praktika, atliekant rizikos įvertinimą galima taikyti sertifikavimą ar kitas trečiųjų šalių patikrinimo sistemas, kurios apima atitikties taikomiems teisės aktams patikrinimą.
(20)
Medienos sektorius yra labai svarbus Sąjungos ekonomikai. Veiklos vykdytojų organizacijos yra svarbūs sektoriaus dalyviai, nes jos atstovauja šio sektoriaus interesams plačiu mastu ir palaiko ryšius su įvairiais suinteresuotaisiais subjektais. Tos organizacijos taip pat turi patirties ir galimybių analizuoti susijusius teisės aktus ir padėti savo nariams jų laikytis, tačiau jos neturėtų naudotis šia kompetencija siekdamos dominuoti rinkoje. Siekiant sudaryti palankesnes sąlygas šio reglamento įgyvendinimui ir prisidėti prie geros praktikos pavyzdžių plėtros, tikslinga pripažinti organizacijas, nustačiusias deramo patikrinimo sistemas, atitinkančias šio reglamento reikalavimus. Stebėsenos organizacijų pripažinimas ir jų pripažinimo atšaukimas turėtų būti vykdomas nešališkai ir skaidriai. Tokių pripažintų organizacijų sąrašas turėtų būti paskelbtas viešai siekiant, kad veiklos vykdytojai galėtų naudotis tokiomis organizacijomis.
(21)
Kompetentingos institucijos turėtų periodiškai vykdyti stebėsenos organizacijų patikrinimą, siekiant patikrinti, ar jos veiksmingai vykdo šiame reglamente nustatytas pareigas. Be to, kompetentingos institucijos turėtų siekti atlikti patikrinimus, jei gauna atitinkamą informaciją, įskaitant pagrįstus trečiųjų šalių skundus.
(22)
Kompetentingos institucijos turėtų stebėti, ar veiklos vykdytojai veiksmingai vykdo šiame reglamente nustatytas pareigas. Tuo tikslu kompetentingos institucijos pagal planą, prireikus, turėtų atlikti oficialius patikrinimus, kurie gali apimti patikrinimus veiklos vykdytojų patalpose ir vietoje atliekamus auditus, ir turėtų galimybes reikalauti, kad veiklos vykdytojai prireikus imtųsi padėties ištaisymo veiksmų. Kompetentingos institucijos turėtų siekti atlikti patikrinimus, jei gauna atitinkamą informaciją, įskaitant pagrįstus trečiųjų šalių skundus.
(23)
Kompetentingos institucijos turėtų saugoti patikrinimų įrašus, o atitinkama informacija turėtų būti pateikiama pagal 2003 m. sausio 28 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2003/4/EB dėl visuomenės galimybės susipažinti su informacija apie aplinką (6).
(24)
Atsižvelgiant į tai, kad neteisėta medienos ruoša ir su ja susijusi prekyba vykdoma tarptautiniu mastu, kompetentingos institucijos turėtų bendradarbiauti tarpusavyje ir su trečiųjų valstybių administracinėmis institucijomis bei Komisija.
(25)
Siekiant pagerinti veiklos vykdytojų, pateikiančių vidaus rinkai medieną ar medienos produktus, galimybes laikytis šio reglamento reikalavimų, atsižvelgiant į mažų ir vidutinio dydžio įmonių padėtį, valstybės narės, padedant Komisijai, tam tikrais atvejais, gali veiklos vykdytojams suteikti techninę bei kitą pagalbą ir palengvinti keitimąsi informacija. Tokia pagalba veiklos vykdytojų neatleidžia nuo tinkamo jų pareigų vykdymo.
(26)
Prekiautojai ir stebėsenos organizacijos turėtų susilaikyti nuo priemonių, galinčių trukdyti įgyvendinti šio reglamento tikslą.
(27)
Valstybės narės turėtų užtikrinti, kad už šio reglamento pažeidimus, įskaitant tuos, kuriuos padaro veiklos vykdytojai, prekiautojai ir stebėsenos organizacijos, būtų taikomos veiksmingos, proporcingos ir atgrasančios sankcijos. Nacionalinėse taisyklėse gali būti numatyta, kad pažeidus draudimą pateikti vidaus rinkai neteisėtai paruoštą medieną ir iš tokios medienos pagamintus medienos produktus bei už tai pritaikius veiksmingas, proporcingas ir atgrasančias sankcijas, tokia mediena ir medienos produktai neturėtų būti sunaikinami ir, priešingai, gali būti panaudoti ar pašalinti viešojo intereso pagrindu.
(28)
Pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (toliau - SESV) 290 straipsnį Komisijai turėtų būti suteikti įgaliojimai priimti deleguotus teisės aktus dėl procedūrų, kurias taikant pripažįstamos stebėsenos organizacijos ir atšaukiamas jų pripažinimas, dėl tolesnių atitinkamų rizikos įvertinimo kriterijų, kurie gali būti reikalingi siekiant papildyti šiuo reglamentu jau nustatytus kriterijus, bei dėl medienos ir medienos produktų, kuriems taikomas šis reglamentas, sąrašo. Labai svarbu, kad parengiamųjų darbų metu Komisija tinkamai konsultuotųsi, įskaitant konsultacijas ekspertų lygiu.
(29)
Siekiant užtikrinti vienodas įgyvendinimo sąlygas, įgyvendinimo įgaliojimai turėtų būti suteikti Komisijai, kuri patvirtintų išsamias taisykles dėl kompetentingų institucijų atliekamos stebėsenos organizacijų patikrinimo ir deramo patikrinimo sistemų, išskyrus dėl kitų atitinkamų rizikos vertinimo kriterijų. Remiantis SESV 291 straipsniu kontrolės, kurią atlieka valstybės narės dėl Komisijos naudojimosi jai suteiktais įgyvendinimo įgaliojimais, mechanizmų taisyklės ir bendrieji principai turi būti nustatyti iš anksto pagal įprastą teisėkūros procedūrą priimtame reglamente. Kol bus priimtas tas naujas reglamentas, toliau taikomas 1999 m. birželio 28 d. Tarybos sprendimas 1999/468/EB, nustatantis Komisijos naudojimosi jai suteiktais įgyvendinimo įgaliojimais tvarką (7), išskyrus reguliavimo procedūrą su tikrinimu, kuri yra netaikoma.
(30)
Veiklos vykdytojams ir kompetentingoms institucijoms turėtų būti suteiktas protingas laikotarpis, kad jie galėtų pasirengti laikytis šio reglamento reikalavimų.
(31)
Kadangi šio reglamento tikslo, t. y. kovoti su neteisėta medienos ruoša ir susijusia prekyba, valstybės narės negali deramai pasiekti ir kadangi dėl jo masto to tikslo būtų geriau siekti Sąjungos lygiu, laikydamasi Europos Sąjungos sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo Sąjunga gali patvirtinti priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šiuo reglamentu neviršijama to, kas būtina nurodytam tikslui pasiekti,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Dalykas
Šiuo reglamentu nustatomos veiklos vykdytojų, pirmą kartą pateikiančių ar tiekiančių medieną ir medienos produktus vidaus rinkai, ir prekiautojų pareigos.
2 straipsnis
Terminų apibrėžtys
Šiame reglamente vartojamų terminų apibrėžtys:
a) mediena ir medienos produktai- priede nurodyti mediena ir medienos produktai, išskyrus medienos produktus arba tokių produktų sudedamąsias dalis, pagamintus perdirbimo būdu iš medienos ar medienos produktų, kurių gyvavimo ciklas pasibaigė, ir kurie priešingu atveju būtų pašalinti kaip atliekos, kaip apibrėžta 2008 m. lapkričio 19 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/98/EB dėl atliekų (8) 3 straipsnio 1 dalyje;
b) pateikimas rinkai- medienos ar medienos produktų tiekimas, neatsižvelgiant į naudojamą pardavimo būdą, vidaus rinkai pirmą kartą platinti arba naudoti vykdant komercinę veiklą, neatsižvelgiant į tai, ar už užmokestį ar nemokamai. Šis terminas taip pat apima tiekimą nuotolinio ryšio priemonėmis, kaip apibrėžta 1997 m. gegužės 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 97/7/EB dėl vartotojų apsaugos, susijusios su nuotolinės prekybos sutartimis (9). Medienos produktų, pagamintų iš medienos ar jos produktų, kurie jau buvo pateikti vidaus rinkai, teikimas vidaus rinkai nelaikomas pateikimu rinkai;
c) veiklos vykdytojas- fizinis ar juridinis asmuo, pateikiantis rinkai medieną ar medienos produktus;
d) prekiautojas- fizinis ar juridinis asmuo, kuris vykdydamas komercinę veiklą vidaus rinkoje parduoda ar perka medieną ar medienos produktus, kurie jau buvo pateikti vidaus rinkai;
e) medienos ruošos valstybė- valstybė ar teritorija, kurioje buvo paruošta mediena ar medienos produktuose naudota mediena;
f) teisėtai paruošta- paruošta pagal medienos ruošos valstybėje taikomus teisės aktus;
g) neteisėtai paruošta- paruošta pažeidžiant medienos ruošos valstybėje taikomus teisės aktus;
h) taikomi teisės aktai- medienos ruošos valstybėje galiojantys teisės aktai, apimantys šiuos klausimus:
teises ruošti medieną teisiškai apibrėžtoje teritorijoje,
mokestį už medienos ruošos teisių suteikimą ir medieną, įskaitant mokesčius, susijusius su medienos ruoša,
medienos ruošą, įskaitant aplinkos apsaugą ir miškų ūkį reglamentuojančius teisės aktus, kurie apima miškų tvarkymą ir biologinės įvairovės išsaugojimą, kai jie tiesiogiai susiję su medienos ruoša, reglamentuojančius teisės aktus,
trečiųjų šalių teises dėl žemės naudojimo ir valdymo, kurioms medienos ruoša turi įtakos, ir
prekybą ir muitus tiek, kiek jie susiję su miškininkystės sektoriumi.
3 straipsnis
Medienos ir medienos produktų, kuriems taikomi FLEGT ir CITES, statusas
Mediena, kuri buvo panaudota Reglamento (EB) Nr. 2173/2005 II ir III prieduose išvardytuose medienos produktuose, kurių kilmės valstybės - to reglamento I priede išvardytos valstybės partnerės, ir kuri atitinka tą reglamentą ir jo įgyvendinimo nuostatas, pagal šį reglamentą laikoma teisėtai paruošta.
Reglamento (EB) Nr. 338/97 A, B ar C prieduose išvardytų rūšių mediena, kuri atitinka tą reglamentą ir jo įgyvendinimo nuostatas, pagal šį reglamentą laikoma teisėtai paruošta.
4 straipsnis
Veiklos vykdytojų pareigos
1. Draudžiama pateikti rinkai neteisėtai paruoštą medieną ir iš tokios medienos pagamintus medienos produktus.
2. Veiklos vykdytojai, kurie pateikia medieną ar medienos produktus rinkai, turi imtis deramo patikrinimo priemonių. Tuo tikslu jie naudojasi procedūrų ir priemonių sistema (toliau - deramo patikrinimo sistema), kaip nustatyta 6 straipsnyje.
3. Kiekvienas veiklos vykdytojas taiko ir periodiškai vertina deramo patikrinimo sistemą, kurią jis naudojasi, išskyrus tuos atvejus, kai jis naudojasi deramo patikrinimo sistema, kurią yra nustačiusi 8 straipsnyje nurodyta stebėsenos organizacija. Esamos priežiūros sistemos pagal nacionalinės teisės aktus ir bet kokia savanoriška saugojimo mechanizmo grandinė, atitinkanti šio reglamento reikalavimus, gali būti naudojamos kaip deramo patikrinimo sistemos pagrindas.
5 straipsnis
Atsekamumo pareiga
Prekiautojai visoje tiekimo grandinėje turi galėti nustatyti:
a)
veiklos vykdytojus ar prekiautojus, kurie pateikė medieną ir medienos produktus; ir
b)
kai taikoma, prekiautojus, kuriems jie pateikė medieną ir medienos produktus.
Prekiautojai saugo informaciją, nurodytą pirmoje pastraipoje, ne mažiau kaip penkerius metus ir ją pateikia kompetentingoms institucijoms, šioms pareikalavus.
6 straipsnis
Deramo patikrinimo sistemos
1. 4 straipsnio 2 dalyje nurodytą deramo patikrinimo sistemą sudaro šie elementai:
a)
priemonės ir procedūros, kuriomis suteikiama prieiga prie šios informacijos apie veiklos vykdytojo rinkai pateiktą medieną ar medienos produktus:
-
apibūdinimas, įskaitant prekės ženklą ir produkto tipą, bendrinį medžio rūšies pavadinimą ir, kur taikoma, visą medžio rūšies mokslinį pavadinimą,
-
medienos ruošos valstybė, ir kai taikoma:
i)
valstybės regionas, kuriame mediena buvo paruošta; ir
ii)
medienos ruošos koncesija,
-
kiekis (išreikštas tūrio, svorio vienetais ar vienetų skaičiumi),
-
produkciją veiklos vykdytojui tiekiančio tiekėjo pavadinimas ir adresas,
-
prekiautojo, kuriam buvo tiekiama mediena ir medienos produktai, pavadinimas ir adresas,
-
dokumentai arba kita informacija, patvirtinanti, kad ta mediena ir medienos produktai atitinka taikomus teisės aktus;
b)
rizikos įvertinimo procedūros, kurios suteikia galimybę veiklos vykdytojui analizuoti ir įvertinti, kokia yra rizika, kad rinkai bus pateikta neteisėtai paruošta mediena ar iš tokios medienos pagaminti medienos produktai.
Tokiose procedūrose atsižvelgiama į a punkte nustatytą informaciją, taip pat į atitinkamus rizikos įvertinimo kriterijus, įskaitant:
-
atitikties taikomiems teisės aktams užtikrinimą; atitiktis gali būti užtikrinta, be kita ko, taikant sertifikavimą arba kitas trečiosios šalies patikrinimo sistemas, kurios taikomos atitikčiai taikomiems teisės aktams nustatyti,
-
konkrečių medžių rūšių neteisėtos medienos ruošos mastą,
-
medienos neteisėtos ruošos ar praktikos mastą ruošos valstybėje ir (arba) valstybės regione, kuriame mediena buvo paruošta, įskaitant ginkluotų konfliktų masto svarbą,
-
JT Saugumo Tarybos ir Europos Sąjungos Tarybos nustatytas sankcijas dėl medienos importo arba eksporto,
-
medienos ir medienos produktų tiekimo grandinės sudėtingumą;
c)
išskyrus atvejį, kai rizika, nustatyta atliekant b punkte nurodytas rizikos įvertinimo procedūras, yra nedidelė, rizikos mažinimo procedūros, kurias sudaro tinkamos ir proporcingos priemonės bei procedūros, skirtos veiksmingai sumažinti tą riziką ir kurioms atlikti gali prireikti papildomos informacijos arba dokumentų ir (arba) trečiosios šalies patikrinimo.
2. Išsamios taisyklės, kurios yra būtinos vienodam 1 dalies įgyvendinimui užtikrinti, išskyrus šio straipsnio 1 dalies b punkto antrame sakinyje nurodytus tolesnius atitinkamus rizikos įvertinimo kriterijus, priimamos pagal 18 straipsnio 2 dalyje nurodytą reguliavimo procedūrą. Tos taisyklės priimamos ne vėliau kaip 2012 m. birželio 3 d.
3. Atsižvelgiant į rinkos pokyčius ir į įgyvendinant šį reglamentą įgytą patirtį, visų pirma nustatomą keičiantis 13 straipsnyje nurodyta informacija ir teikiant 20 straipsnio 3 dalyje nurodytas ataskaitas, Komisija gali priimti deleguotus teisės aktus pagal SESV 290 straipsnį dėl tolesnių atitinkamų rizikos įvertinimo kriterijų, kurie gali būti reikalingi norint papildyti šio straipsnio 1 dalies b punkto antrame sakinyje nurodytus kriterijus, siekiant užtikrinti deramo patikrinimo sistemos veiksmingumą.
Šioje dalyje nurodytiems deleguotiems teisės aktams taikomos 15, 16 ir 17 straipsniuose nustatytos procedūros.
7 straipsnis
Kompetentingos institucijos
1. Kiekviena valstybė narė paskiria vieną ar kelias už šio reglamento taikymą atsakingas kompetentingas institucijas.
Valstybės narės ne vėliau kaip 2011 m. birželio 3 d. praneša Komisijai kompetentingų institucijų pavadinimus ir adresus. Valstybės narės praneša Komisijai apie visus kompetentingų institucijų pavadinimų ar adresų pasikeitimus.
2. Komisija viešai paskelbia, įskaitant internete, kompetentingų institucijų sąrašą. Sąrašas periodiškai atnaujinamas.
8 straipsnis
Stebėsenos organizacijos
1. Stebėsenos organizacija:
a)
taiko ir periodiškai vertina deramo patikrinimo sistemą, nustatytą pagal 6 straipsnį, ir suteikia veiklos vykdytojams teisę ja naudotis;
b)
tikrina, ar tokie veiklos vykdytojai tinkamai naudojasi jos deramo patikrinimo sistema;
c)
imasi tinkamų veiksmų tuo atveju, jei veiklos vykdytojas jos deramo tikrinimo sistema naudojasi netinkamai, įskaitant pranešimą kompetentingoms institucijoms, jei veiklos vykdytojas grubiai arba pakartotinai pažeidžia tinkamo naudojimosi reikalavimus.
2. Organizacija gali pateikti paraišką būti pripažinta stebėsenos organizacija, jei ji atitinka šiuos reikalavimus:
a)
yra Sąjungoje teisėtai įsisteigęs juridinis asmuo;
b)
turi tinkamą kompetenciją ir geba vykdyti 1 dalyje nurodytas funkcijas; ir
c)
vykdo savo funkcijas taip, kad užtikrintų, jog nebūtų interesų konflikto.
3. Pasikonsultavusi su atitinkama (-omis) valstybe (-ėmis) nare (-ėmis), Komisija pripažįsta pareiškėją, kuris atitinka 2 dalyje nustatytus reikalavimus, stebėsenos organizacija.
Apie sprendimą dėl stebėsenos organizacijos pripažinimo Komisija praneša visų valstybių narių kompetentingoms institucijoms.
4. Kompetentingos institucijos periodiškai atlieka patikrinimus, kad įsitikintų, ar jų jurisdikcijai priklausančiose teritorijose veiklą vykdančios stebėsenos organizacijos toliau vykdo 1 dalyje nustatytas funkcijas ir atitinka 2 dalyje nustatytus reikalavimus. Patikrinimą galima vykdyti ir tada, kai valstybės narės kompetentinga institucija turi atitinkamos informacijos, įskaitant pagrįstus trečiųjų šalių skundus arba kai ji nustatė, kad veiklos vykdytojai padarė įgyvendinamos deramo patikrinimo sistemos, kurią nustatė stebėsenos organizacija, trūkumų. Patikrinimų ataskaita skelbiama vadovaujantis Direktyva 2003/4/EB.
5. Jei kompetentinga institucija nustato, kad stebėsenos organizacija nebevykdo 1 dalyje nustatytų funkcijų ar nebeatitinka 2 dalyje nustatytų reikalavimų, ji nedelsdama apie tai informuoja Komisiją.
6. Komisija gali atšaukti stebėsenos organizacijos pripažinimą, ypač remdamasi informacija, pateikta remiantis 5 dalimi, kai ji nustato, kad stebėsenos organizacija nebevykdo 1 dalyje nustatytų funkcijų ar nebeatitinka 2 dalyje nustatytų reikalavimų. Prieš atšaukdama stebėsenos organizacijos pripažinimą, Komisija apie tai informuoja susijusias valstybes nares.
Apie sprendimą dėl stebėsenos organizacijos pripažinimo atšaukimo Komisija praneša visų valstybių narių kompetentingoms institucijoms.
7. Siekiant papildyti procedūrines taisykles dėl stebėsenos organizacijų pripažinimo ir jų pripažinimo atšaukimo ir, prireikus, atsižvelgiant į patirtį, iš dalies jas pakeisti, Komisija gali priimti deleguotus teisės aktus pagal SESV 290 straipsnį, užtikrindama, kad pripažinimas ir jo atšaukimas būtų vykdomi nešališkai ir skaidriai.
Šioje dalyje nurodytiems deleguotiems teisės aktams taikomos 15, 16 ir 17 straipsniuose nustatytos procedūros. Tie aktai priimami ne vėliau kaip 2012 m. kovo 3 d.
8. Išsamios 4 dalyje nurodytų patikrinimų dažnumo ir pobūdžio taisyklės, kurios yra būtinos veiksmingai stebėsenos organizacijų priežiūrai ir vienodam tos dalies įgyvendinimui užtikrinti, priimamos pagal 18 straipsnio 2 dalyje nurodytą reguliavimo procedūrą. Tos taisyklės priimamos ne vėliau kaip 2012 m. birželio 3 d.
9 straipsnis
Stebėsenos organizacijų sąrašas
Komisija stebėsenos organizacijų sąrašą skelbia Europos Sąjungos oficialiojo leidinio C serijoje ir viešai jį pateikia savo tinklavietėje. Sąrašas periodiškai atnaujinamas.
10 straipsnis
Veiklos vykdytojų patikrinimai
1. Kompetentingos institucijos atlieka patikrinimus, kad įsitikintų, ar veiklos vykdytojai laikosi 4 ir 6 straipsniuose nustatytų reikalavimų.
2. 1 dalyje minimi patikrinimai vykdomi laikantis periodiškai peržiūrimo plano vadovaujantis rizika pagrįstu požiūriu. Be to, patikrinimai gali būti vykdomi tada, kai kompetentinga institucija turi atitinkamą informaciją, įskaitant pagrįstus trečiųjų šalių skundus, dėl veiklos vykdytojo atitikties šio reglamento reikalavimams.
3. 1 dalyje minimi patikrinimai, inter alia, gali apimti:
a)
deramo patikrinimo sistemos, įskaitant rizikos įvertinimo ir rizikos mažinimo procedūras, tikrinimą;
b)
dokumentų ir įrašų, iš kurių galima spręsti, ar deramo patikrinimo sistema ir procedūros veikia tinkamai, tikrinimą;
c)
patikrinimus vietoje, įskaitant auditą vietoje.
4. Veiklos vykdytojai suteikia visą reikiamą pagalbą, kuri būtina siekiant sudaryti palankesnes sąlygas atlikti 1 dalyje nurodytus patikrinimus, ypač susijusius su patekimu į patalpas ir dokumentacijos arba apskaitos dokumentų pateikimu.
5. Nepažeidžiant 19 straipsnio, kai, atlikus 1 dalyje nurodytus patikrinimus, nustatomi trūkumai, kompetentingos institucijos gali pateikti pranešimą apie padėties ištaisymo veiksmus, kurių turi imtis veiklos vykdytojas. Be to, priklausomai nuo nustatytų trūkumų pobūdžio valstybės narės gali nedelsdamos imtis laikinųjų priemonių, kurios, inter alia, gali apimti:
a)
medienos ir medienos produktų konfiskavimą;
b)
draudimą prekiauti mediena ir medienos produktais.
11 straipsnis
Patikrinimų įrašai
1. Kompetentingos institucijos registruoja 10 straipsnio 1 dalyje nurodytus patikrinimus, visų pirma nurodydamos jų pobūdį ir rezultatus, taip pat bet kurį pagal 10 straipsnio 5 dalį pateiktą pranešimą apie padėties ištaisymo veiksmus. Visų patikrinimų duomenys saugomi bent penkerius metus.
2. 1 dalyje nurodyta informacija pateikiama pagal Direktyvą 2003/4/EB.
12 straipsnis
Bendradarbiavimas
1. Siekiant užtikrinti, kad būtų laikomasi šio reglamento, kompetentingos institucijos bendradarbiauja tarpusavyje, su trečiųjų valstybių administracinėmis institucijomis bei Komisija.
2. Kompetentingos institucijos su valstybių narių kompetentingomis institucijomis bei Komisija keičiasi informacija apie rimtus trūkumus, nustatytus atliekant 8 straipsnio 4 dalyje ir 10 straipsnio 1 dalyje nurodytus patikrinimus, ir apie pagal 19 straipsnį paskirtų sankcijų rūšis.
13 straipsnis
Techninė pagalba, konsultavimasir keitimasis informacija
1. Nedarant poveikio veiklos vykdytojų pareigai pagal 4 straipsnio 2 dalį vykdyti deramą patikrinimą, valstybės narės, prireikus padedant Komisijai, gali teikti techninę ir kitą pagalbą bei konsultacijas veiklos vykdytojams, atsižvelgiant į mažų ir vidutinių įmonių padėtį, kad sudarytų geresnes galimybes laikytis šio reglamento reikalavimų, ypač susijusių su deramo patikrinimo sistemos įgyvendinimu laikantis 6 straipsnio.
2. Valstybės narės, prireikus padedant Komisijai, gali palengvinti atitinkamos informacijos apie neteisėtą medienos pateikimą keitimąsi ir platinimą, ypač siekiant padėti veiklos vykdytojams įvertinti riziką, kaip nustatyta 6 straipsnio 1 dalies b punkte, bei apie gerą patirtį dėl šio reglamento įgyvendinimo.
3. Pagalba teikiama taip, kad nebūtų pakenkta kompetentingų institucijų atsakomybei ir būtų išsaugotas jų nepriklausomumas užtikrinant šio reglamento vykdymą.
14 straipsnis
Priedo pakeitimai
Siekiant atsižvelgti į įgyvendinant šį reglamentą įgytą patirtį, visų pirma įgytą teikiant 20 straipsnio 3 ir 4 dalyse nurodytas ataskaitas ir keičiantis informacija, kaip nurodyta 13 straipsnyje, bei pasikeitimais, susijusiais su medienos ir medienos produktų techninėmis charakteristikomis, galutiniais naudotojais ir gamybos procesais, Komisija, pasinaudodama teise priimti deleguotus teisės aktus pagal SESV 290 straipsnį, gali papildyti priede pateiktą medienos ir medienos produktų sąrašą. Tokie aktai neturi sudaryti neproporcingos naštos veiklos vykdytojams.
Šiame straipsnyje nurodytiems deleguotiems teisės aktams taikomos 15, 16, 17 straipsniuose nustatytos procedūros.
15 straipsnis
Delegavimas
1. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti 6 straipsnio 3 dalyje, 8 straipsnio 7 dalyje ir 14 straipsnyje nurodytus deleguotus teisės aktus septynerių metų laikotarpiui nuo 2010 m. gruodžio 2 d. Komisija pateikia ataskaitą dėl deleguotų įgaliojimų ne vėliau kaip likus trims mėnesiams iki trejų metų laikotarpio nuo šio reglamento taikymo pradžios pabaigos. Įgaliojimų delegavimas automatiškai pratęsiamas tokios pačios trukmės laikotarpiams, išskyrus atvejus, kai Europos Parlamentas arba Taryba jį atšaukia pagal 16 straipsnį.
2. Kai tik Komisija priima deleguotą teisės aktą, apie tai ji tuo pačiu metu praneša Europos Parlamentui ir Tarybai.
3. Įgaliojimai priimti deleguotus teisės aktus Komisijai suteikiami laikantis 16 ir 17 straipsniuose nustatytų sąlygų.
16 straipsnis
Delegavimo atšaukimas
1. Europos Parlamentas ir Taryba gali bet kuriuo metu atšaukti 6 straipsnio 3 dalyje, 8 straipsnio 7 dalyje ir 14 straipsnyje nurodytą įgaliojimų delegavimą.
2. Institucija, pradėjusi vidaus procedūrą, kad nuspręstų, ar atšaukti įgaliojimų delegavimą, stengiasi informuoti kitą instituciją ir Komisiją per protingą terminą iki galutinio sprendimo priėmimo dienos, nurodydama deleguotus įgaliojimus, kurie galėtų būti atšaukti, ir galimas atšaukimo priežastis.
3. Sprendimu dėl įgaliojimų atšaukimo nutraukiamas tame sprendime nurodytų įgaliojimų delegavimas. Jis įsigalioja nedelsiant arba vėlesnę jame nurodytą dieną. Sprendimas neturi poveikio jau galiojančių deleguotų teisės aktų galiojimui. Jis skelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
17 straipsnis
Prieštaravimai dėl deleguotų teisės aktų
1. Europos Parlamentas arba Taryba gali pareikšti prieštaravimus dėl deleguoto teisės akto per du mėnesius nuo pranešimo dienos. Europos Parlamento ar Tarybos iniciatyva šis laikotarpis pratęsiamas dviem mėnesiams.
2. Jeigu praėjus šiam laikotarpiui nei Europos Parlamentas, nei Taryba nepareiškia prieštaravimų dėl deleguoto teisės akto, jis skelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje ir įsigalioja jo nuostatose nurodytą dieną.
Deleguotas teisės aktas gali būti skelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje ir įsigalioti iki to laikotarpio pabaigos, jeigu tiek Europos Parlamentas, tiek Taryba informavo Komisiją, kad nepareikš prieštaravimų.
3. Jei Europos Parlamentas arba Taryba pareiškia prieštaravimų dėl deleguoto teisės akto, šis aktas neįsigalioja. Prieštaravimus pareiškusi institucija nurodo prieštaravimų dėl deleguoto teisės akto priežastis.
18 straipsnis
Komitetas
1. Komisijai padeda Miškų teisės aktų vykdymo, valdymo ir prekybos (FLEGT) komitetas, įsteigtas pagal Reglamento (EB) Nr. 2173/2005 11 straipsnį.
2. Jei pateikiama nuoroda į šią dalį, taikomi Sprendimo 1999/468/EB 5 ir 7 straipsniai, atsižvelgiant į jo 8 straipsnį.
Sprendimo 1999/468/EB 5 straipsnio 6 dalyje nustatytas laikotarpis yra trys mėnesiai.
19 straipsnis
Sankcijos
1. Valstybės narės nustato sankcijų, taikomų pažeidus šio reglamento nuostatas, taisykles ir imasi visų būtinų priemonių užtikrinti, kad šios sankcijos būtų taikomos.
2. Numatytos sankcijos turi būti veiksmingos, proporcingos, atgrasančios ir gali, inter alia, būti:
a)
baudos, proporcingos aplinkai padarytai žalai, medienos ar atitinkamų medienos produktų vertei, prarastiems mokesčiams ir ekonominiams nuostoliams, atsiradusiems dėl pažeidimo, skaičiuojant tokių baudų dydį taip, kad būtų užtikrinta, jog už rimtus pažeidimus atsakingi asmenys netektų šiuos pažeidimus įvykdžius gautos ekonominės naudos, nedarant poveikio teisėtai teisei vykdyti profesinę veiklą ir laipsniškai didinant tokių baudų dydį už pakartotinius sunkius pažeidimus;
b)
atitinkamos medienos ir medienos produktų konfiskacija;
c)
nedelsiant sustabdomas leidimo prekiauti galiojimas.
3. Valstybės narės praneša Komisijai apie tas nuostatas ir nedelsdamos ją informuoja apie visus vėlesnius joms įtakos turinčius pakeitimus.
20 straipsnis
Ataskaitos
1. Po 2013 m. kovo 3 d., valstybės narės kas dvejus metus ne vėliau kaip balandžio 30 d. pateikia Komisijai ataskaitą apie šio reglamento taikymą per ankstesnius dvejus metus.
2. Remdamasi tomis ataskaitomis Komisija parengia ataskaitą, kurią kas dvejus metus teikia Europos Parlamentui ir Tarybai. Komisija, rengdama ataskaitą, atsižvelgia į pažangą, pasiektą pagal Reglamentą (EB) Nr. 2173/2005 sudarytų ir vykdomų FLEGT SPS srityje ir jų indėlį mažinant neteisėtai paruoštos medienos ir iš tokios medienos pagamintų medienos produktų kiekius vidaus rinkoje.
3. Ne vėliau kaip 2015 m. gruodžio 3 d. ir vėliau kas šešerius metus Komisija, remdamasi šio reglamento taikymo ataskaitomis ir patirtimi, peržiūri šio reglamento veikimą ir veiksmingumą, įskaitant kelio neteisėtai paruoštos medienos ar iš tokios medienos pagamintų medienos produktų pateikimui vidaus rinkai užkirtimui. Ji ypač peržiūri administracines pasekmes mažosioms ir vidutinėms įmonėms bei produktus, kuriems taikomas šis reglamentas. Prireikus, su ataskaitomis gali būti teikiami atitinkami teisėkūros pasiūlymai.
4. Pirmoje iš 3 dalyje minimų ataskaitų pateikiamas dabartinės Sąjungos ekonomikos ir prekybos padėties Kombinuotos nomenklatūros 49 skyriuje išvardytų produktų atžvilgiu įvertinimas, ypač atsižvelgiant į atitinkamų sektorių konkurencingumą, siekiant apsvarstyti galimybę juos įtraukti į šio reglamento priede pateiktą medienos ir medienos produktų sąrašą.
Pirmoje pastraipoje nurodytoje ataskaitoje taip pat pateikiamas draudimo pateikti rinkai neteisėtai paruoštą medieną ir iš tokios medienos pagamintus medienos produktus, kaip nustatyta 4 straipsnio 1 dalyje, veiksmingumo ir 6 straipsnyje nustatytų deramo patikrinimo sistemų įvertinimas.
21 straipsnis
Įsigaliojimas ir taikymas
Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną nuo jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Jis taikomas nuo 2013 m. kovo 3 d. Tačiau 6 straipsnio 2 dalis, 7 straipsnio 1 dalis, 8 straipsnio 7 dalis ir 8 straipsnio 8 dalis taikomos nuo 2010 m. gruodžio 2 d.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Strasbūre 2010 m. spalio 20 d.