PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 452/2011
ze dne 6. května 2011
o uložení konečného antisubvenčního cla na dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z Čínské lidové republiky
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 15 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh Evropské komise (dále jen „Komise“) po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
1.1. ZAHÁJENÍ
(1)
Dne 17. dubna 2010 zveřejnila Komise v Úředním věstníku Evropské unie (2) oznámení o zahájení antisubvenčního řízení týkajícího se dovozu bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“ nebo „dotčená země“) do Unie (dále jen „oznámení o zahájení řízení“).
(2)
Antisubvenční řízení bylo zahájeno na základě podnětu, který dne 4. března 2010 podala Evropská asociace výrobců bezdřevého papíru CEPIFINE (dále jen „žadatel“) jménem výrobců představujících významný podíl, v tomto případě více než 25 %, celkové výroby bezdřevého natíraného papíru v Unii. Podnět obsahoval zjevné důkazy o subvencování bezdřevého natíraného papíru a o podstatné újmě z něj vyplývající, což bylo považováno za dostačující pro zahájení řízení.
(3)
V souladu s čl. 10 odst. 7 základního nařízení oznámila Komise před zahájením šetření vládě ČLR (dále jen „čínská vláda“), že obdržela náležitě doložený podnět, podle nějž působí subvencovaný dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z ČLR výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu. Čínská vláda byla vyzvána ke konzultacím, aby se vyjasnily otázky uvedené v podnětu a aby bylo dosaženo řešení na základě dohody. Čínská vláda nabídku ke konzultacím přijala a tyto konzultace následně proběhly. V jejich průběhu se nepodařilo řešení na základě dohody nalézt. Bylo však řádně přihlédnuto ke stanoviskům, jež k tvrzením v podnětu předložila čínská vláda a jež se týkaly nenapadnutelnosti daných programů. V návaznosti na konzultace předložila čínská vláda vlastní podání.
1.2. ANTIDUMPINGOVÉ ŘÍZENÍ
(4)
Dne 18. února 2010 zveřejnila Komise v Úředním věstníku Evropské unie (3) oznámení o zahájení antidumpingového řízení týkajícího se dovozu bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z ČLR.
(5)
Dne 17. listopadu 2010 uložila Komise nařízením (EU) č. 1042/2010 (4) na dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z ČLR prozatímní antidumpingové clo.
(6)
Analýza újmy provedená v rámci tohoto antisubvenčního šetření a analýza újmy provedená v rámci souběžně probíhajícího antidumpingového šetření jsou shodné, neboť definice výrobního odvětví Unie, reprezentativních výrobců v Unii a období šetření jsou v obou šetřeních stejné. Z tohoto důvodu byly připomínky týkající se aspektů újmy, jež vznesly strany při jednom z těchto řízení, zohledněny při obou řízeních.
1.3. STRANY DOTČENÉ ŘÍZENÍM
(7)
O zahájení řízení Komise úředně vyrozuměla žadatele, další známé výrobce v Unii, známé vyvážející výrobce v ČLR a sdružení výrobců (sdružení papírenského průmyslu), zástupce dotčené země, známé dovozce a známé uživatele. Zúčastněné strany dostaly možnost písemně se k věci vyjádřit a požádat o slyšení ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení.
(8)
Vzhledem ke zjevně vysokému počtu vyvážejících výrobců, výrobců v Unii a dovozců, kteří nejsou ve spojení, se v oznámení o zahájení řízení počítalo s výběrem vzorku podle článku 27 základního nařízení. Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a bude-li tomu tak, aby mohla vzorky vybrat, byli všichni vyvážející výrobci a jejich známé sdružení (sdružení papírenského průmyslu), všichni výrobci v Unii a dovozci, kteří nejsou ve spojení, požádáni, aby se Komisi přihlásili a aby v souladu s oznámením o zahájení řízení uvedli za období od 1. ledna 2009 do 31. prosince 2009 základní informace o svých činnostech souvisejících s dotčeným výrobkem (vymezeným v oddíle 2.1). Proběhly rovněž konzultace s orgány ČLR.
(9)
Jak je vysvětleno v 51. bodě odůvodnění, dvě skupiny čínských vyvážejících výrobců poskytly požadované informace a souhlasily se zařazením do vzorku. Na základě výše uvedených skutečností bylo rozhodnuto, že výběr vzorku není u vyvážejících výrobců v ČLR nutný.
(10)
Jak je vysvětleno ve 53. bodě odůvodnění, bylo rozhodnuto, že u výrobců v Unii není výběr vzorku nutný.
(11)
Jak je vysvětleno ve 54. bodě odůvodnění, bylo rozhodnuto, že u dovozců, kteří nejsou ve spojení, není výběr vzorku nutný.
(12)
Komise rozeslala dotazníky všem stranám, o kterých bylo známo, že se jich řízení týká, a všem dalším stranám, které o to požádaly ve lhůtách stanovených v oznámení o zahájení řízení, a to jmenovitě žadateli, dalším známým výrobcům v Unii, známým vyvážejícím výrobcům v ČLR a sdružení výrobců, zástupcům dotčené země, známým dovozcům a známým uživatelům.
(13)
Odpovědi na dotazníky a další podání byly doručeny od dvou skupin čínských vyvážejících výrobců, od CEPIFINE, od čtyř výrobců v Unii vystupujících jako žadatelé a jednoho dalšího výrobce v Unii, dále od třinácti dovozců a obchodníků, kteří nejsou ve spojení, pěti uživatelů a od jednoho sdružení tiskařského průmyslu.
(14)
Komise si opatřila a ověřila veškeré informace, které považovala za nezbytné, aby mohla rozhodnout o subvencování, výsledné újmě a zájmu Unie. Inspekce na místě se uskutečnily v prostorách těchto státních orgánů a společností:
a)
Vláda Čínské lidové republiky:
-
Čínské ministerstvo obchodu, Peking, Čína
b)
Výrobci v Unii a jejich sdružení:
-
CEPIFINE, Brusel, Belgie,
-
Sappi Fine Paper Europe, Brusel, Belgie,
-
skupina LECTA (CARTIERE DEL GARDA SpA, Riva del Garda, Itálie, CONDAT SAS, Le Plessis Robinson, Francie, a TORRASPAPEL, S.A., Barcelona, Španělsko), Barcelona, Španělsko,
-
skupina Burgo Group spa, Altavilla Vicentina, Itálie, a společnosti, které jsou s ní ve spojení, tj. Burgo Distribuzione srl, Milán, Itálie, a Ebix sa, Barcelona, Španělsko,
-
Papierfabrik Scheufelen GmbH, Lenningen, Německo.
c)
Vyvážející výrobci v ČLR:
1)
Sinar Mas Paper (China) Investment Co Ltd, holdingová společnost skupiny Asia Pulp & Paper Group (dále jen „APP“)
-
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, město Čen-tiang, provincie Ťiang-su, ČLR,
-
Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, město Su-čou, provincie Ťiang-su, ČLR,
-
Ningbo Zhonghua Paper Co., Ltd, město Ning-po, provincie Če-ťiang, ČLR,
-
Ningbo Asia Pulp & Paper Co., Ltd, město Ning-po, provincie Če-ťiang, ČLR.
2)
Skupina Chenming Paper Group (dále jen „Chenming“)
-
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, město Šou-kuang, provincie Šan-tung, ČLR,
-
Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, město Šou-kuang, provincie Šan-tung, ČLR.
d)
Dovozci v Unii:
-
Cartaria Subalpina, Turín, Itálie,
-
Paperlinx, Northampton, Spojené království.
1.4. OBDOBÍ ŠETŘENÍ A POSUZOVANÉ OBDOBÍ
(15)
Šetření subvencování a újmy se týkalo období od 1. ledna 2009 do 31. prosince 2009 (dále jen „období šetření“). Zkoumání tendencí významných pro posouzení újmy se týkalo období od 1. ledna 2006 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
2. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
2.1. DOTČENÝ VÝROBEK
(16)
Dotčeným výrobkem je bezdřevý natíraný papír, což je papír, kartón nebo lepenka, natíraný na jedné nebo na obou stranách (nikoli papír, kartón nebo lepenka kraft), v listech (arších) nebo kotoučích, o plošné hmotnosti nejméně 70 g/m2, avšak nejvýše 400 g/m2, a bělosti vyšší než 84 (měřeno podle normy ISO 2470-1), pocházející z ČLR (dále jen „dotčený výrobek“), v současnosti kódů KN ex 4810 13 20, ex 4810 13 80, ex 4810 14 20, ex 4810 14 80, ex 4810 19 10, ex 4810 19 90, ex 4810 22 10, ex 4810 22 90, ex 4810 29 30, ex 4810 29 80, ex 4810 99 10, ex 4810 99 30 a ex 4810 99 90.
(17)
Bezdřevý natíraný papír je vysoce jakostní papír, kartón a lepenka všeobecně používané k tisku materiálů určených ke čtení, jako jsou například časopisy, katalogy, výroční zprávy, ročenky. Dotčený výrobek zahrnuje jak listy (archy), tak kotouče vhodné pro použití v archových tiskařských strojích (kotouče určené k rozřezání). Kotouče vhodné pro použití v archových tiskařských strojích jsou určeny k tomu, aby byly před tiskem rozřezány na archy, a jsou tudíž považovány za zaměnitelné a za přímo soutěžící s archy.
(18)
Dotčený výrobek nezahrnuje kotouče vhodné pro použití v kotoučových strojích. Kotouče vhodné pro použití v kotoučových strojích jsou definovány jako kotouče, které při zkoušce ISO podle normy ISO 3783:2006 na určení pevnosti v tahu metodou vzrůstající rychlosti za použití zkušebního přístroje IGT (elektrického modelu) vykáží výsledek nižší než 30 N/m v příčném směru (cross-direction, CD) a výsledek nižší než 50 N/m v podélném směru výroby na stroji (machine direction, MD). Také, na rozdíl od kotoučů používaných v archových tiskařských strojích, se kotouče určené pro použití v kotoučových tiskařských strojích obvykle vkládají do těchto tiskařských strojů přímo a předem se nerozřezávají.
(19)
Jedna ze zúčastněných stran namítla, že výrobek, který je předmětem tohoto šetření, je příliš úzce vymezen a že by do něho měly být zahrnuty i kotouče bezdřevého natíraného papíru určené pro kotoučové tiskařské stroje. Tato strana tvrdila, že kotouče pro kotoučové stroje a kotouče zahrnuté do oblasti působnosti tohoto šetření (kotouče určené k rozřezání a archy) mají stejné základní technické a fyzikální vlastnosti a nejsou navzájem rozlišitelné. Kromě toho tvrdila, že oba tyto druhy se používají pro vysoce kvalitní tisk, a že jsou proto do určité míry vzájemně zaměnitelné.
(20)
Šetření však na rozdíl od výše uvedeného tvrzení potvrdilo, že skutečně existují zřetelně rozdílné technické a fyzikální vlastnosti, jako je vlhkost a tuhost, které papír používaný v kotoučových strojích odlišují od papíru používaného při archovém tisku. Šetření dále potvrdilo, že technické vlastnosti uvedené v 18. bodě odůvodnění jsou charakteristické výhradně pro kotouče papíru vhodné k použití v kotoučových tiskařských strojích. V důsledku těchto rozdílů nelze papír používaný v kotoučových strojích nebo papír používaný v archových strojích používat ve stejném typu tiskařského stroje, a proto nejsou vzájemně zaměnitelné. Je třeba poznamenat, že všechny strany souhlasily s tím, že uvedené dva druhy papíru se od sebe odlišují pevností povrchu a pevností v tahu.
(21)
Navíc zmíněná strana tvrdila, že odběratelé považují bezdřevý natíraný papír ve formě listů (archů), kotoučů určených k rozřezání a kotoučů pro kotoučové stroje za jeden jediný trh, a proto jsou distribuční kanály stejné. Rozdílné technické vlastnosti se odrážejí jen v malých cenových rozdílech u těchto skupin výrobků.
(22)
Šetření však odhalilo, že uvedené dva typy kotoučů jsou nezaměnitelné také z ekonomického hlediska, protože kotouče určené pro kotoučový tisk se používají při velkoobjemovém tisku a obvykle se vyrábějí na zakázku a vyžadují dodání v přesně určenou dobu, a proto nejsou tyto výrobky skladovány zprostředkovateli, nýbrž jsou zasílány přímo konečným uživatelům, tzn. že se také prodávají prostřednictvím odlišného distribučního kanálu než kotouče používané při archovém tisku. Odlišný výrobní postup a odlišné úspory z rozsahu při tisku se odrážejí ve výrazných cenových rozdílech.
(23)
Navíc z ČLR nebyly v posuzovaném období dovezeny žádné kotouče určené pro kotoučové stroje. Rovněž lze považovat za nepravděpodobné, že by tyto výrobky byly dováženy v budoucnu, neboť pořizování těchto výrobků na dlouhou vzdálenost je z důvodů uvedených v předchozím bodě odůvodnění ekonomicky neúnosné.
(24)
Na tomto základě byla tato tvrzení odmítnuta.
(25)
Stejná strana tvrdila, že pevnost v tahu není vhodnou technickou vlastností pro odlišení těchto výrobků, protože tato zkouška je obecná a její výsledky kromě toho mohou být ovlivněny vlhkostí zkoušeného papíru. Tato strana dále tvrdila, že na základě některých dalších zkoušek, jež proběhly v její vlastní laboratoři a při nichž byla měřena pevnost v tahu kotoučů pro kotoučové stroje, jež vyrábějí výrobci v Unii, je zřejmé, že tyto výrobky nespadají do současné definice výrobku, což by dokazovalo, že kritérium „pevnosti v tahu“ není pro odlišení bezdřevého natíraného papíru používaného pro kotoučový tisk od bezdřevého natíraného papíru používaného pro archový tisk vhodné. Tato strana na základě tohoto důkazu tvrdila, že kotouče pro kotoučové stroje byly z oblasti působnosti šetření vyloučeny svévolně.
(26)
V souvislosti s tvrzením, že vlhkost papíru může způsobit, že výsledky zkoušky podle normy ISO 3783:2006 nejsou spolehlivé, nebyl předložen žádný důkaz.
(27)
Výsledky zkoušek předložené vyvážejícím výrobcem spočívaly v souhrnu výsledků zkoušek provedených v jeho vlastní laboratoři. Nejdůležitější však je, že výsledky nebyly poskytnuty k nahlédnutí a připomínkování dalšími zúčastněnými stranami, zejména výrobním odvětvím Unie, a vyvážející výrobce ani přes opakované upomínky nepředložil smysluplné shrnutí nedůvěrné povahy.
(28)
Po poskytnutí základních informací vyvážející výrobce nepředložil žádné další podrobnější informace, které by mohly pomoci posoudit spolehlivost zkoušky. Jelikož nebyla poskytnuta nedůvěrná verze této zkoušky, nemohly společnosti, jejichž kotouče pro kotoučové stroje byly údajně testovány, na výsledky zkoušky reagovat. Komise proto nemohla objektivně zjistit, zda jsou předložené výsledky zkoušky spolehlivé a správné a zda se na ně lze pro účely šetření spolehnout. Na základě údajů, jež měla Komise k dispozici, bylo zjištěno, že objektivita a spolehlivost zkoušky je nedostatečná, jelikož informace předložené v rámci utajení nemohly být ověřeny podle žádných spolehlivých zdrojů.
(29)
Po zveřejnění příslušných zjištění týž vyvážející výrobce předložil výsledky další zkoušky provedené v jeho zastoupení externí zkušební laboratoří a znovu zopakoval, že bezdřevý natíraný papír používaný v kotoučových tiskařských strojích byl z rozsahu šetření svévolně vyloučen. V protokolu o zkoušce je uvedeno, že pevnost v tahu se měřila na 25 vzorcích kotoučů pro kotoučové stroje, jež laboratoři poskytl vyvážející výrobce a označil je za vzorky papíru vyráběného výrobci v Unii. Podle tohoto protokolu žádný ze vzorků papíru nesplnil obě kritéria uvedená v 18. bodě odůvodnění.
(30)
Posouzení zprávy o zkoušce ukázalo, že tato zpráva vypracovaná zmíněnou externí laboratoří se za prvé týká většinou výrobků, pro něž byly tyto výsledky bezpředmětné, neboť naprostá většina zkoušených vzorků ve skutečnosti nebyly kotouče pro kotoučové stroje; za druhé se zpráva týká výrobků, které nebyly dostatečně identifikovány, jelikož na základě protokolu o zkoušce nelze určit, zda je testovaný papír určen k archovému tisku nebo k tisku z kotoučů, jelikož druh papíru popsaný v protokolu existuje v obou formátech. Kromě toho neposkytl protokol o zkoušce jistotu, že kotouče, z nichž vzorky údajně pocházejí, jsou skutečně totožné s kotouči, jež byly testovány.
(31)
V reakci na zprávu o zkoušce vypracovanou zmíněnou externí laboratoří žadatel předložil výsledky zkoušek, jež provedl jeden z unijních výrobců na stejných vzorcích kotoučů pro kotoučové stroje, které údajně zkoušela uvedená externí laboratoř. Výsledky této zkoušky byly odlišné. Dle žadatele byly odlišnosti způsobeny možnými odlišnými podmínkami zkoušky, a tudíž možným nedodržením normy ISO 3783:2006, tj. normy, podle které by měla měřit pevnost v tahu dle vymezení v 16. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(32)
Po poskytnutí konečných zjištění zmíněný vyvážející výrobce zpochybnil objektivnost rozhodnutí Komise odmítnout výsledek uvedené zkoušky provedené externí laboratoří. Prohlásil, že zkoušku provedl nezávislý odborník na náhodném vzorku a v souladu s příslušnou normou ISO. Poskytl přísežné prohlášení svého vedoucího s vysvětlením postupu výběru vzorku pro zkoušky tak, aby byla zajištěna nezávislost, správnost a reprezentativnost zkoušky.
(33)
Za prvé, Komise nikdy nezpochybnila objektivitu zprávy o zkoušce vypracované uvedenou externí laboratoří a z tohoto hlediska není důležité, zda byla zkouška provedena na náhodném vzorku. Na druhou stranu byly vyjádřeny pochyby, pokud jde o ujištění týkající se výběru a původu zkoušených vzorků, a nikoli pokud jde o zkoušku samotnou. Argumenty zmíněného vyvážejícího výrobce tyto pochybnosti neodstranily, neboť nebyly ucelené a byly v řadě ohledů nejasné; např. zařazení výrobků jiných než kotoučů pro kotoučové stroje bylo podle jeho tvrzení způsobeno administrativními chybami nebo byla vina připisována chybám dodavatelů, kteří údajně zřejmě dodali špatné vzorky.
(34)
Jelikož ani zdroj, ani vzorky údajně zkoušených výrobků nebyly jasně identifikovány a výsledky zkoušek provedených různými stranami byly protichůdné, mělo se za to, že předložená zpráva o zkoušce vypracovaná externí laboratoří jednající jménem příslušného čínského vyvážejícího výrobce neprokazuje nade vší pochybnost, že zkouška pevnosti v tahu nebyla vhodná pro odlišení bezdřevého natíraného papíru vhodného pro kotoučové tiskařské stroje a bezdřevého natíraného papíru vhodného pro archové tiskařské stroje. Uvedená zpráva o zkoušce tudíž neprokázala, že bezdřevý natíraný papír používaný pro kotoučové tiskařské stroje byl z oblasti působnosti šetření vyloučen svévolně.
(35)
Co se týče vhodnosti zvolení pevnosti v tahu jako rozlišovacího kritéria pro určení kotoučů vhodných pro tisk na kotoučových tiskových strojích, je třeba připomenout, že v definici výrobku jsou tyto dvě skupiny výrobků od sebe odlišeny mimo jiné na základě jejich použití, tzn. zda je daný výrobek vhodný k použití při kotoučovém tisku, nebo archovém tisku, což se určuje na základě požadavků příslušných strojů, pro něž jsou určeny, kterým odpovídá, mimo jiné, pevnost v tahu. Dále je třeba poznamenat, že pevnost v tahu je pouze jednou z vlastností, které odlišují bezdřevý natíraný papír vhodný pro použití při kotoučovém tisku od bezdřevého natíraného papíru používaného při archovém tisku; v 18. a 20. bodě odůvodnění jsou uvedena další kritéria, která nebyla dotyčným vyvážejícím výrobcem zpochybněna. Jedna ze stran prohlásila, že vlhkost, jak je definována ve 20. bodě odůvodnění, není základní rozlišující vlastností výrobků. Během šetření se však další strany k této otázce vyjadřovaly různě. V každém případě bylo shledáno, že tuhost a pevnost v tahu jsou nejdůležitější činitele.
(36)
V podání v reakci na výše uvedené žadatel uznal, že mohou existovat kotouče, které sice zcela nesplňují všechna kritéria týkající se pevnosti v tahu uvedená v 18. bodě odůvodnění, ale přesto by se daly použít při kotoučovém tisku. Nadále však trval na svém názoru, že pevnost v tahu je jedinou zkouškou, která může s jistotou stanovit, že je daný kotouč skutečně vhodný pro kotoučový tisk, tzn. že pokud určitý kotouč splňuje kritérium pevnosti v tahu uvedené v 18. bodě odůvodnění, jedná se zcela jistě o kotouč pro kotoučový tisk.
(37)
Na podporu výše uvedených tvrzení o pevnosti v tahu odkázal vyvážející výrobce na argumenty předložené jedním žadatelem z řad výrobců v Unii v rámci antidumpingových a antisubvenčních šetření v USA, ve kterých dotyčný výrobce z Unie údajně uznal, že kotouče pro kotoučový tisk nelze rozlišit na základě zkoušky pevnosti v tahu ani žádným jiným měřením.
(38)
Žadatel zpochybnil tato tvrzení vyvážejícího výrobce a tvrdil, že z řízení v USA naopak vyplývá, že existuje jasná dělicí čára, která odlišuje kotouče pro kotoučový tisk od bezdřevého natíraného papíru.
(39)
Za prvé je třeba si uvědomit, že výroky, na něž odkazoval vyvážející výrobce, byly předneseny v rámci šetření v jiných jurisdikcích a odlišnými stranami, než jsou strany tohoto řízení, a tudíž nejsou relevantní. Za druhé, orgány USA ve zmíněných šetřeních dospěly k závěru, že existuje jasný rozdíl mezi bezdřevým natíraným papírem používaným při archovém tisku na straně jedné a kotouči vhodnými k použití při kotoučovém tisku na straně druhé. Kotouče vhodné pro použití v archových tiskařských strojích byly považovány za polotovary, zatímco kotouče vhodné pro kotoučový tisk nebyly považovány za dotčený výrobek. Orgány USA ve své definici dotčeného výrobku kotouče pro kotoučové stroje explicitně nedefinují. Při vymezení výrobku, který byl předmětem zmíněných šetření, proto nebyla pevnost v tahu relevantní.
(40)
Na základě výše uvedených připomínek bylo potvrzeno, že technická vlastnost „pevnost v tahu“ je spolehlivou vlastností k popisu bezdřevého natíraného papíru vhodného k použití při kotoučovém tisku.
(41)
Vznesené připomínky však také ukázaly, že existují i kotouče, jež lze při kotoučovém tisku použít, přestože plně nesplňují všechna kritéria pevnosti v tahu. Z tohoto důvodu bylo považováno za nezbytné dále upřesnit definici kotoučů vhodných pro kotoučový tisk.
(42)
S cílem poskytnout další kritérium pro odlišení kotoučů pro kotoučový tisk, které ne zcela splňují všechna kritéria týkající se pevnosti v tahu, žadatel navrhl, že by se kotouč, který sice plně nevyhověl při zkoušce pevnosti v tahu, ale má vnitřní cívku o velikosti menší než 80 mm, měl považovat za kotouč pro kotoučový tisk.
(43)
Čínská vláda a dotyčný vyvážející výrobce uvedli, že přidáním velikosti cívky jako nové součásti definice výrobku dochází k úpravě definice kotoučů pro kotoučový tisk, a tedy definice dotčeného výrobku. Rovněž uvedli, že velikost vnitřní cívky není vhodným kritériem, jelikož existují kotouče pro kotoučový tisk o velikosti vnitřní cívky vyšší než 80 mm a kotouče určené k rozřezání o velikosti vnitřní cívky nižší než 80 mm.
(44)
Komise usilovala o zpřesnění definice kotoučů vhodných pro kotoučový tisk a o další objasnění s cílem ještě zřetelněji rozlišit dotčený výrobek a další výrobky, též za účelem minimalizace možnosti, že opatření budou obcházena. Předložené údaje týkající se vhodnosti velikosti cívky jako alternativního kritéria pro definici však prokázaly, že toto kritérium by vedlo k možnému vyloučení dotčeného výrobku, tj. kotoučů určených k rozřezání o velikosti cívky nižší než 80 mm, z působnosti opatření. Proto bylo od záměru použít toto kritérium pro definici kotoučů vhodných k použití při kotoučovém tisku upuštěno.
(45)
Výše uvedenými skutečnostmi není dotčena spolehlivost metody, podle níž byly kotouče vhodné k použití při kotoučovém tisku vyloučeny z oblasti působnosti šetření, jak to tvrdily čínské skupiny vyvážejících výrobců.
(46)
V průběhu šetření některé zúčastněné strany také tvrdily, že by z oblasti působnosti šetření měly být vyloučeny vícevrstvý papír a vícevrstvý kartón a lepenka (dle definice v 47. bodě odůvodnění). Tvrdily, že vícevrstvý papír a vícevrstvý kartón a lepenka mají odlišné fyzikální vlastnosti, například několik vrstev, vyšší tuhost a nižší hustotu, a že je konečné použití těchto výrobků odlišné, neboť se obvykle používají pro výrobu skládačkových krabic a obalových materiálů. Tyto strany nakonec tvrdily, že jednovrstvý papír, kartón a lepenku a vícevrstvý papír, kartón a lepenku lze navzájem snadno rozlišit podle jejich fyzického vzhledu.
(47)
Vícevrstvý papír, kartón a lepenka, definované ve vysvětlivkách k harmonizovanému systému k číslu 4805, jsou výrobky získané stlačením dvou či více vrstev vlhké buničiny, z nichž alespoň jedna má jiné vlastnosti než ostatní. Tyto rozdíly mohou být způsobeny vlastnostmi použité buničiny (např. recyklovaný odpad), výrobním postupem (např. mechanický či chemický), nebo stupněm zpracování (např. nebělené, bělené nebo barvené), má-li buničina stejné vlastnosti a je-li vyrobena stejným postupem.
(48)
Šetření ukázalo, že vícevrstvý papír, kartón a lepenka mají skutečně některé odlišné fyzikální a technické vlastnosti, konkrétně jsou složeny z více vrstev buničiny, což jim poskytuje větší tuhost. Vícevrstvý papír, kartón a lepenka se vyrábějí odlišným výrobním postupem, který vyžaduje jiný papírenský stroj, než jaký se používá při výrobě bezdřevého natíraného papíru, jelikož se při výrobním postupu navrství několik vrstev buničiny do podoby jediného výrobku. A konečně vícevrstvý papír, kartón a lepenka slouží k odlišným účelům (hlavně jako obalový materiál) ve srovnání s bezdřevým natíraným papírem, který se používá pro vysoce kvalitní tisk propagačních materiálů, časopisů apod. Vícevrstvý papír, kartón a lepenka definované ve 47. bodě odůvodnění se proto považují za výrobek, který není dotčeným výrobkem. V důsledku toho se uvedené kódy KN, které se vztahují na dovoz vícevrstvého papíru, kartónu a lepenky, vyjímají z oblasti působnosti šetření.
(49)
A konečně jeden čínský výrobce tvrdil, že by tzv. „lepenka“ neboli „kartón“ měl být vyloučen z oblasti působnosti šetření, protože nespadá pod definici bezdřevého papíru (ať už natíraného, či nikoli) kvůli údajným rozdílům ve své hmotnosti, tloušťce a tuhosti. Bylo zjištěno, že výrazy „lepenka“ a „kartón“ se obvykle používají pro papír obsahující látky o vysoké hustotě, které činí papír obecně těžším, tzn. že „lepenka“ a „kartón“ se běžně definují jako papír o hmotnosti vyšší než 224 g/m2. Šetření však odhalilo, že rozdíl v hmotnosti nemá významný dopad na zbývající fyzikální a technické vlastnosti a konečná užití, jež by lepenku/kartón odlišily od dotčeného výrobku. Rovněž je třeba poznamenat, že, jak je uvedeno v 16. bodě odůvodnění, veškerý bezdřevý natíraný papír o hmotnosti nejméně 70 g/m2, avšak nejvýše 400 g/m2, byl výslovně zahrnut do definice dotčeného výrobku. Proto se lepenka/kartón považuje za dotčený výrobek.
2.1.1. OBDOBNÝ VÝROBEK
(50)
Bylo zjištěno, že dotčený výrobek, výrobek vyráběný a prodávaný na domácím trhu v ČLR, jakož i výrobek vyráběný a prodávaný na trhu Unie výrobci v Unii mají tytéž základní fyzikální a technické vlastnosti i stejná základní užití. Proto se považují za obdobné ve smyslu čl. 2 písm. c) základního nařízení.
3. VÝBĚR VZORKŮ
3.1. VÝBĚR VZORKU VYVÁŽEJÍCÍCH VÝROBCŮ V ČLR
(51)
Pouze dvě skupiny vyvážejících výrobců v ČLR se přihlásily a odpověděly na žádost o poskytnutí údajů týkajících se výběru vzorku, která byla součástí oznámení o zahájení řízení. Jedna skupina (Chenming) zastupuje dva vyvážející výrobce ve spojení, zatímco druhá skupina (APP) zastupuje čtyři vyvážející výrobce ve spojení. Tito spolupracující vyvážející výrobci představují celkový vývoz dotčeného výrobku z ČLR do Unie. Za těchto okolností Komise rozhodla, že výběr vzorku není u vyvážejících výrobců v ČLR nutný.
(52)
U dvou ze čtyř vyvážejících výrobců ve spojení ze skupiny APP bylo zjištěno, že vyrábějí pouze vícevrstvý kartón a lepenku uvedené ve 47. bodě odůvodnění. V této souvislosti je třeba připomenout vyvozený závěr, že by vícevrstvý kartón a lepenka měly být z vymezení výrobku, který je předmětem tohoto šetření, vyloučeny. Dále je třeba připomenout, že vícevrstvý kartón a lepenka byly vyloučeny z vymezení výrobku, který je předmětem souběžného antidumpingového řízení. Byl tedy učiněn závěr, že uvedení dva vyvážející výrobci ve spojení, u nichž bylo zjištěno, že vyrábějí pouze vícevrstvý kartón a lepenku, nebudou zahrnuti do tohoto šetření. Zjištění předložená v tomto nařízení se proto nezakládají na informacích a údajích, jež tito dva výrobci poskytli.
3.2. VÝBĚR VZORKU VÝROBCŮ V UNII
(53)
Vzhledem k potenciálně vysokému počtu výrobců v Unii se v oznámení o zahájení řízení v souladu s článkem 27 základního nařízení předpokládal výběr vzorku. Po přezkoumání předložených informací a vzhledem ke skutečnosti, že se ve lhůtách stanovených v oznámení o zahájení řízení přihlásili pouze čtyři výrobci v Unii, však bylo rozhodnuto, že výběr vzorku není nutný. Tito čtyři výrobci byli považováni za reprezentativní (při pokrytí 61 % celkové výroby) pro výrobní odvětví Unie definované ve 372. bodě odůvodnění. Informace poskytnuté těmito čtyřmi společnostmi byly ověřeny na místě a byly použity pro analýzu mikroekonomických ukazatelů, jak je uvedeno ve 386. bodě odůvodnění.
3.3. VÝBĚR VZORKU DOVOZCŮ, KTEŘÍ NEJSOU VE SPOJENÍ
(54)
Vzhledem k potenciálně vysokému počtu dovozců se v oznámení o zahájení řízení v souladu s článkem 27 základního nařízení předpokládal výběr vzorku. Avšak po přezkoumání předložených informací a vzhledem k malému počtu dovozců, kteří projevili ochotu spolupracovat, bylo rozhodnuto, že výběr vzorku není nutný.
4. SUBVENCOVÁNÍ
4.1. PŘEDBĚŽNÉ POZNÁMKY
(55)
Je nutno připomenout, že čínská vláda a čtyři čínští vyvážející výrobci poskytli odpovědi na dotazník a souhlasili s inspekcemi na místě, jež měly jejich odpovědi ověřit.
(56)
Pokud jde o čínskou vládu, Komise poté, co obdržela odpovědi na dotazník, jí zaslala tři písemná upozornění na nedostatky a jedno oznámení o inspekci. Poskytla čínské vládě dostatek času na přípravu a předložení vlastního vyjádření, kdykoli ji o to čínská vláda s uvedením důvodů požádala. V několika případech tak byly čínské vládě výrazně prodlouženy lhůty, jmenovitě o dva týdny v případě odpovědi na dotazník, takže celková lhůta pro předložení odpovědi na dotazník činila 49 dní, a o tři týdny v případě odpovědi na první z písemných upozornění na nedostatky, takže celková lhůta pro její předložení činila 40 dní.
(57)
Před konáním inspekcí na místě požádala čínská vláda Komisi o další písemné informace, zejména o kompletní seznam dotazů, jež Komise zamýšlela během inspekcí položit, a o seznam orgánů státní správy, jež se měly inspekcí na místě účastnit. Čínská vláda uvedla, že dokud jí tyto informace nejsou k dispozici, neplní Komise své povinnosti orgánu provádějícího šetření podle Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, zejména pak povinnosti podle odstavce 8 přílohy VI. Tvrdila dále, že nebudou-li jí tyto informace předloženy, nebude schopna zaručit výsledek inspekcí.
(58)
S tímto požadavkem čínské vlády vyjádřila Komise zdvořilý nesouhlas. V této souvislosti je nutno poznamenat, že Komise splnila veškeré příslušné podmínky, jež stanoví odstavec 8 přílohy VI Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a článek 26 základního nařízení. Čínské vládě bylo zasláno podrobné oznámení o inspekci, v němž byl potvrzen program návštěvy (termíny a skupina programů, jež měly být projednávány v jednotlivé dny, kdy měla inspekce probíhat) a v němž byla čínská vláda požádána o to, aby byli přítomni zástupci orgánů příslušných pro dotyčné programy a úředníci, kteří se podíleli na přípravě podání čínské vlády. Komise před provedením inspekcí na místě dále ozřejmila, že orgány příslušné za programy, jež jsou předmětem šetření, jakož i úředníky, kteří jsou nejvíce povoláni k účasti na inspekcích a k zodpovídání dotazů, zná pouze čínská vláda. K seznamu svých konkrétních dotazů Komise před provedením inspekcí na místě a v jejich průběhu vysvětlila, že tento seznam nepožadují právní předpisy WTO ani Unie a že účelem šetření je ověřit odpověď čínské vlády na dotazník a relevantní doplňující podání, a že se inspekce tedy bude řídit strukturou těchto dokumentů. Komise dále vysvětlila, že se pokusí získat a objasnit další informace potřebné pro probíhající řízení, avšak konkrétní formulace dotazů kladených v této souvislosti bude záviset na odpovědích čínské vlády na původní ověřování jejích odpovědí. Komise dále čínskou vládu před provedením inspekcí na místě upozornila, že odmítne-li čínská strana poskytovat potřebné informace či být orgánu provádějícímu šetření nápomocna při ověřování informací a údajů pokládaných za nezbytné pro účely řízení, může to postup šetření vážně ohrozit. Čínská vláda byla dále upozorněna na důsledky článku 28 základního nařízení.
(59)
Během inspekce na místě u čínského ministerstva obchodu v Pekingu se Komise v souladu s články 11 a 26 základního nařízení snažila předložené informace ověřit na základě podkladů použitých při přípravě odpovědi čínské vlády. Dospěla přitom k předběžnému závěru, že vzhledem k nedostatku dostupných údajů a podkladů nelze odpověď na dotazník řádně ověřit. Určité informace navíc nebyly předloženy vůbec, přestože o ně Komise výslovně požádala, a část dotazů nebyla zodpovězena. Čínská vláda byla upozorněna na důsledky nedostatečné spolupráce podle čl. 28 odst. 1 a 6 základního nařízení.
(60)
Čínská vláda uvedla, že orgán provádějící šetření by měl určit nezbytnost informací přiměřeným způsobem tak, aby přitom nezneužil svých práv. Uvedla dále, že přestože nejsou informace pokládány za ideální ve všech ohledech, neměly by být považovány za bezpředmětné. Na základě těchto argumentů uvedla, že součinnost poskytuje podle svého nejlepšího vědomí a že její odpověď na dotazník je úplná. Tvrdila rovněž, že jsou inspekce na místě špatně naplánovány, neboť z oznámení o inspekci nebylo dostatečně zřejmé, co má být předmětem ověřování, a Komise neprovedla specifické inspekce na místě u všech vládních subjektů. V neposlední řadě tvrdila, že jí Komise ukládá neúměrnou zátěž a požaduje irelevantní a zbytečné informace.
(61)
V souvislosti s plánováním inspekcí na místě je třeba připomenout, že čínská vláda s termínem, programem inspekce i místem jejího konání souhlasila. Konkrétně byl termín inspekce na místě projednán v srpnu 2010. Komise původně navrhla, aby se inspekce na místě uskutečnila v prvním říjnovém týdnu roku 2010, a svůj návrh následně na základě požadavků čínské strany dvakrát změnila, nejprve na druhý a poté na třetí říjnový týden roku 2010. Stížnosti na načasování inspekcí na místě jsou tedy neopodstatněné, neboť Komise učinila maximum pro to, aby řádně odůvodněným požadavkům čínské vlády vyhověla. K požadovaným informacím je nutno poznamenat, že čínská vláda nic nenamítala vůči formátu dotazníku ani způsobu, jakým byly informace vyžádány. Odpověď na dotazník a následná vyjádření předkládalo jménem čínské vlády čínské ministerstvo obchodu. Komise si vyžádala informace, jež jsou pokládány za nezbytné pro reprezentativní zjištění, a zůstala ve svých požadavcích důsledná, když během šetření žádala o tytéž údaje a informace a čínskou vládu žádala o vysvětlení k předloženým informacím a jejímu zapojení do programů, jež byly předmětem šetření.
4.2. KONKRÉTNÍ PROGRAMY
(62)
Na základě informací v podnětu a odpovědí na dotazník Komise byly předmětem šetření následující programy, jež byly údajně zapojeny do poskytování vládních subvencí.
I)
Preferenční úvěry výrobcům natíraného papíru
II)
Programy týkající se daně z příjmu
-
Preferenční daňové schéma pro podniky, které využívají nejnovější a špičkové technologie
-
Preferenční daňové schéma pro výzkum a vývoj
-
Osvobození od daně dividend vyplácených mezi způsobilými tuzemskými podniky
III)
Programy týkající se nepřímých daní a dovozního cla
-
Osvobození dováženého zařízení od DPH a cla
-
Vracení DPH v případě zařízení vyrobeného na domácím trhu
-
Osvobození podniků se zahraničními investicemi od daní za údržbu města, výstavbu a od příplatků na vzdělávání
IV)
Grantové programy
-
Známé značky
-
Zvláštní fondy pro přilákání zahraničních investičních projektů
-
Pomoc v antidumpingovém řízení
-
Grant na technologickou modernizaci v městě Šou-kuang
-
Fond na ochranu práv duševního vlastnictví průmyslové zóny ve městě Su-čou
-
Subvence z Fondu průmyslového rozvoje v oblasti špičkových technologií
-
Cena průmyslové zóny ve městě Su-čou za zachování hospodářského růstu
-
Zvláštní fond na úpravu znečištěné vody z jezera Tchaj-chu v provincii Ťiang-su
-
Zvláštní fond na úspory energie v průmyslové zóně ve městě Su-čou
-
Zvláštní fond na snížení celkových emisí nejdůležitějších znečišťujících látek ve městě Su-čou
-
Subvence na úspory vody a snížení emisí
-
Ekologická cena udělovaná odborem ochrany životního prostředí ve městě Su-čou
-
Cena udělovaná za energetické úspory ve městě Šou-kuang
V)
Dodání zboží nebo poskytnutí služeb vládou za cenu nižší než přiměřenou
-
Poskytování práv na využití půdy
-
Poskytování chemikálií na výrobu papíru
-
Poskytování elektřiny
4.2.1. PREFERENČNÍ ÚVĚRY VÝROBCŮM NATÍRANÉHO PAPÍRU
a) Úvod
(63)
Čínští výrobci dotčeného výrobku údajně využívají výhod úvěrů s nízkými úrokovými sazbami, které jim poskytují banky spojené s vládní politikou a komerční banky ve státním vlastnictví. Děje se tak v souladu s politikou čínské vlády poskytovat podnikům finanční pomoc, jež má stimulovat a podporovat hospodářský růst a rozvoj čínského papírenského průmyslu. Jak vyplývá z pětiletých plánů a průmyslové politiky, nabízí bankovní systém papírenskému průmyslu zvýhodněné finanční programy.
b) Využití dostupných údajů
(64)
Komise se na základě informací v podnětu snažila vyšetřit poskytování bankovních úvěrů výrobcům natíraného papíru. Proto bylo pokládáno za nezbytné požádat čínskou vládu, aby ve své odpovědi na dotazník a následných podáních uvedla konkrétní informace a údaje k několika vládním plánům a projektům, jež jsou zaměřeny na stimulaci a podporu rozvoje čínského odvětví výroby papíru. Jednalo se o tyto plány a projekty:
-
Desátý pětiletý plán civilního hospodářství a společenského rozvoje v Číně („10. pětiletka“),
-
„Desátý pětiletý plán“ papírenského průmyslu („pětiletka papírenského průmyslu“),
-
Desátý pětiletý plán a zvláštní plán na rok 2010 pro budování národního lesnictví a integraci papírenského průmyslu („integrační projekt“),
-
Rozhodnutí Státní rady č. 40 o vyhlášení a provedení „Dočasných pravidel o podpoře průmyslové restrukturalizace“ („rozhodnutí č. 40“),
-
Směrný index restrukturalizace průmyslu („směrný index“),
-
Hlavní směry pro Jedenáctý pětiletý plán národního hospodářského a společenského rozvoje (2006-2010) („11. pětiletka“),
-
Oběžník Státní rady k realizaci hlavních cílů (11. pětiletka) a dělbě úkolů („prováděcí oběžník k 11. pětiletce“),
-
Koncepce rozvoje papírenského průmyslu na rok 2007 („strategie papírenství na rok 2007“),
-
Rozvojový plán provincie Kuan-tung,
-
Jedenáctá pětiletka města Čan-ťiang,
-
Jedenáctá pětiletka města Ťi-ning.
(65)
Informace vyžádané k uvedeným plánům poskytla čínská vláda jen zčásti. V plném rozsahu, tj. v čínském znění s anglickým překladem, byly předloženy pouze dva z vyžádaných plánů (rozhodnutí č. 40 a směrný index restrukturalizace průmyslu). Ke třem regionálním plánům, jež si Komise původně vyžádala, čínské orgány uvedly, že nejsou relevantní, neboť v daných regionech nejsou usazeni vyvážející výrobci, kteří na šetření spolupracují („spolupracující vyvážející výrobci“). Tyto plány proto nebyly předloženy, což Komise akceptovala, avšak požádala o plány rozvoje oblastí (regionů, provincií, obcí), v nichž tito výrobci usazeni jsou. Čínská vláda předložila znění 11. pětiletky provincie Ťiang-su a 11. pětiletky provincie Šan-tung v čínském jazyce, nikoli však jejich překlad, a to ani překlad jejich obsahu. Ke dvěma plánům, jež předloženy nebyly, čínská vláda uvedla, že se týkají období 2000-2005, a jsou tedy již zastaralé. Komise toto tvrzení akceptovala. Zbývající plány (integrační projekt, 11. pětiletka, prováděcí oběžník k 11. pětiletce a strategie papírenství na rok 2007) byly předloženy pouze v čínštině spolu s anglickým překladem jejich obsahu. Čínská vláda uvedla, že požadavky Komise bylo příliš náročné splnit a že vláda má pouze omezené zdroje, a tedy nemohla tyto dokumenty přeložit.
(66)
K výše uvedenému je třeba poznamenat, že Komise žádala o informace, jež pro účely šetření pokládala za nezbytné vzhledem k tomu, že je zmiňoval podnět. Komise navíc opakovaně zdůrazňovala, že je požadované dokumenty zapotřebí předložit v angličtině. U tohoto druhu důležitého dokumentu se jedná o nezbytnost, jelikož ze samotného obsahu nebylo možno určit, která část dokumentu je pro šetření relevantní. Plány předložené v čínštině navíc nejsou dlouhé a podle všeho jsou k dispozici relevantní dokumentace i v angličtině, která byla pořízena buď nezávislými zdroji (advokátní kanceláře specializované na čínské právo) nebo při antisubvenčních šetřeních, jež v Číně prováděly Spojené státy americké (dále jen „USA“).
(67)
Komise tak měla možnost ověřit pouze tyto dokumenty: rozhodnutí č. 40, směrný index a strategii papírenství na rok 2007, jejichž anglická verze byla součástí podnětu a kterou poskytl i jeden z vyvážejících výrobců.
(68)
K tomu, aby mohla vyšetřit míru vládních zásahů na čínském finančním trhu a vytvořit si potřebný přehled o finančním sektoru v ČLR, si Komise vyžádala jednak informace o tom, jaký procentní podíl představuje majetková účast vlády ve finančních institucích, jednak údaje k výši, resp. procentnímu podílu úvěrů, jež poskytují banky ve státním vlastnictví. Čínská vláda tvrdila, že nemá o podílnících bank k dispozici žádné záznamy, přestože článek 61 zákona o komerčních bankách (Law on Commercial Banks) [2003] č. 13 stanoví, že banky tyto údaje vykazují „orgánu bankovního dohledu při Státní radě a Čínské lidové bance (People's Bank of China)“. Pokud jde o výši, resp. procentní podíly úvěrů, jež banky ve státním vlastnictví poskytují, čínská vláda potvrdila, že přestože jsou relevantní údaje zaznamenávány, nemůže je dát Komisi k dispozici. Komise dále usnadnila čínské vládě práci tím, že omezila požadované informace o výši vládní účasti pouze na ty finanční instituce, o nichž se zjistilo, že úvěrují spolupracující vyvážející výrobce. Čínská vláda však neposkytla relevantní údaje ani o tomto omezeném segmentu finančních institucí, jež v Číně působí.
(69)
K tomu, aby mohla vyšetřit úvěrovou politiku čínských bank (např. metod při určování úrokových sazeb úvěrů, oceňování úvěrů atd.), požádala Komise čínskou vládu o informace ke strategiím, jež sledují příslušné státní orgány, konkrétně Čínská lidová banka a Komise pro bankovní dohled. Čínská vláda k této úvěrové politice neposkytla žádné relevantní informace. K doložení úlohy, jakou Čínská lidová banka sehrává při určování úrokových sazeb, a vztahu, jaký zaujímá vůči bankovnímu systému, nebyl předložen jediný dokument, předpis ani pokyny, jež by uvedená banka bankovnímu systému adresovala. Vysvětlena nebyla ani aplikace zákona o komerčních bankách [2003] č. 13, zejména jeho článků 34, 38 a 39, jež stanoví základní pravidla pro poskytování úvěrů a další podnikatelské činnosti komerčních bank, přestože Komise o toto vysvětlení výslovně žádala.
(70)
Za účelem vyšetřit úvěrovou politiku čínských bank, jež během období šetření poskytovaly úvěry spolupracujícím vyvážejícím výrobcům, požádala Komise čínskou vládu, aby uspořádala schůzky s těmito konkrétními bankami, tak aby mohla Komise ověřit informace o preferenčních úvěrech poskytovaných čínským výrobcům bezdřevého natíraného papíru. Čínská vláda uvedla, že nemůže bankám ve státním vlastnictví uložit, aby tyto schůzky organizovaly. K otázce, zda uvedené banky při poskytování úvěrů posuzují úvěrová rizika, a pokud ano, jakým způsobem, tedy nebyly od čínských bank shromážděny žádné důkazy.
(71)
Čínská vláda byla upozorněna na důsledky nedostatečné spolupráce podle čl. 28 odst. 1 a 6 základního nařízení. S ohledem na takto nedostatečnou spolupráci bylo vedle relevantních dokumentů čínské vlády, jež předložily další strany, nezbytné použít informace ze sekundárních zdrojů včetně podnětu a veřejně dostupných informací pořízených na internetu. Čínská vláda vznesla vůči použití dostupných údajů námitku, avšak žádné nové důkazy nepředložila.
(72)
Aby bylo možno ověřit informace o preferenčních úvěrech poskytovaných čínským výrobcům bezdřevého natíraného papíru, byli spolupracující vyvážející výrobci požádáni, aby uspořádali schůzky s konkrétními bankami, které je během období šetření pokytovaly úvěry. Žádné schůzky však neproběhly. Opakované žádosti Komise o jejich uspořádání postupovali spolupracující vyvážející výrobci příslušným bankám, ty však odmítaly na šetření spolupracovat. Spolupracující vyvážející výrobci byli upozorněni na důsledky nedostatečné spolupráce podle čl. 28 odst. 1 a 6 základního nařízení. S ohledem na takto nedostatečnou spolupráci bylo pokládáno za nezbytné opřít veškerá zjištění k bankovním úvěrům, jež byly těmto výrobcům poskytnuty, na dostupných údajích. Výrobci vznesli vůči použití dostupných údajů námitku, avšak žádné další důkazy nepředložili.
(73)
Jeden z čínských vyvážejících výrobců byl požádán o konkrétní informace ke konkrétní dohodě se třemi čínskými bankami o restrukturalizaci dluhu. Uvedený výrobce odmítl nezbytné informace poskytnout, a proto nebylo možné ověřit ani tuto celkovou dohodu a související úvěry poskytnuté na základě smluv, ani žádné konkrétní údaje, např. dobu, na niž byly úvěry poskytnuty, splátkový harmonogram či úrokovou sazbu. Tento spolupracující vyvážející výrobce byl upozorněn na důsledky nedostatečné spolupráce podle čl. 28 odst. 1 a 6 základního nařízení. S ohledem na takto nedostatečnou spolupráci bylo pokládáno za nezbytné opřít veškerá zjištění k bankovním úvěrům, jež byly tomuto spolupracujícímu vyvážejícímu výrobci poskytnuty, na dostupných údajích. Tento výrobce vznesl vůči použití dostupných údajů námitku, avšak žádné další důkazy nepředložil.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
i) Vládní zásahy do finančního bankovního systému v souvislosti s preferenčními úvěry papírenskému průmyslu
- Úloha vládních plánů
(74)
Šetření zjistilo, že jsou papírenskému průmyslu věnovány konkrétní strategické plány. Podle nich mají výkonnost tohoto odvětví pozorně sledovat státní orgány, jež mají v úkolu realizovat zvláštní politiku (např. provádět dekrety), tak aby byly cíle těchto strategických plánů naplněny. Šetření dále zjistilo, že tyto specifické strategické plány upravují i preferenční úvěry papírenskému průmyslu.
(75)
Po prostudování rozhodnutí č. 40 a zvláštního oddílu o financování ve strategii papírenství na rok 2007 je totiž zřejmé, že čínský systém státního plánování bankám ukládá poskytovat papírenskému průmyslu úvěry.
(76)
K rozhodnutí č. 40 je nutno poznamenat, že se jedná o příkaz Státní rady jakožto nejvyššího správního orgánu ČLR, a je tedy právně závazný pro další veřejnoprávní a hospodářské subjekty. Rozhodnutí klasifikuje průmyslová odvětví na „podporované, omezované a eliminované projekty“. Tento akt představuje průmyslověpolitickou směrnici, která spolu se směrným indexem ozřejmuje způsob, jakým čínská vláda realizuje svou politiku stimulovat a podporovat určité skupiny podniků či odvětví, např. papírenského odvětví, které směrný index řadí do kategorie odvětví „podporovaných“. K počtu odvětví klasifikovaných jako „podporovaná“ je třeba poznamenat, že jich je celkem 26, a představují tedy jen zlomek čínského hospodářství. Navíc v rámci těchto 26 odvětví mají status „podporovaných“ jen určité činnosti. Rozhodnutí č. 40 v článku 17 dále stanoví, že pro „podporované investiční projekty“ platí zvláštní výhody a pobídky (finanční podpora, osvobození od dovozního cla, osvobození od DPH či osvobození od daně). Na straně druhé rozhodnutí č. 40 v souvislosti s „restriktivními a eliminovanými projekty“ zmocňuje státní orgány, aby přímo intervenovaly za účelem regulace trhu. Články 18 a 19 de facto požadují, aby příslušný orgán uložil finančním institucím úvěry již neposkytovat, a útvaru státní cenové správy ukládají, aby zvýšil ceny elektřiny a dodavatelům elektřiny nařídil, aby své dodávky „restriktivním a eliminovaným projektům“ ukončily. Z výše uvedeného je zřejmé, že rozhodnutí č. 40 stanoví pravidla závazná pro všechny hospodářské instituce, a to v podobě směrnic o pomoci podporovaným odvětvím, k nimž patří rovněž papírenský průmysl.
(77)
Strategie papírenství na rok 2007 stanoví pro uvedené odvětví konkrétní podmínky, směr a cíle. Popisuje stav papírenského průmyslu v Číně (např. počet podniků, výrobu, spotřebu, vývoz či statistické údaje k druhu používaných surovin). Stanoví strategie a cíle papírenského průmyslu, pokud jde o plánování v tomto odvětví, využívání surovin, technologií a zařízení, strukturu výrobků a organizační strukturu výrobců. Strategie dále upravuje „vstupní kritéria“ tohoto odvětví, neboť určuje konkrétní požadavky na poměr mezi majetkem a závazky a stanoví, jaký konkrétní úvěrový rating a konkrétní cílové úspory z rozsahu, podíly na trhu a spotřebu energie a vody mají společnosti v tomto odvětví dosáhnout. Podniky mají na jejím základě zpracovat vlastní plány rozvoje. Provinciím a regionům dále strategie ukládá, aby se podílely na její realizaci, a celou kapitolu věnuje „investicím a financování“ papírenského průmyslu. V této souvislosti je třeba poznamenat, že podle strategie finanční instituce výslovně nesmějí úvěrovat žádný projekt, který neodpovídá jejím ustanovením. Úhrnem řečeno je po prostudování strategie papírenství na rok 2007 a z její formulace zřejmé, že se jedná o specifický nástroj státu, jehož cílem je regulovat papírenský průmysl v Číně a jejž je nutno pokládat za povinný nástroj průmyslové politiky, který jsou příslušné zúčastněné strany v Číně (státní orgány, finanční instituce a výrobci) povinny konkrétním způsobem realizovat.
(78)
Čínská vláda uvedla, že je strategii papírenství na rok 2007 nutno pokládat za směrný, nezávazný plán. Tvrdila dále, že v témže kontextu není právně závazný žádný z vládních plánů a projektů, a tudíž nelze v jejich rámci poskytnout žádný finanční příspěvek či výhodu. Pouhé pročtení strategie papírenství na rok 2007 a jeho výše uvedených konkrétních ustanovení však ozřejmí, že tento dokument nelze pokládat za nezávaznou směrnici. V tomto ohledu se připomíná, že ve strategii papírenství na rok 2007 se mimo jiné uvádí: „Politika průmyslového rozvoje je vytvářena na základě požadavků zdokonalení reformy socialistického tržního hospodářství, jakož i na základě souvisejících právních a správních předpisů s cílem vytvořit spravedlivé tržní podmínky a prostředí příznivé pro rozvoj, řešit stávající problémy rozvoje papírenského průmyslu a řídit zdravý rozvoj tohoto odvětví“. K ostatním plánům a projektům, jež jsou vyjmenovány v 64. bodě odůvodnění, je třeba uvést, že přinejmenším jeden z nich odkazuje na prováděcí oběžník k 11. pětiletce. Není snadné porozumět tomu, jak může být k právně údajně nezávaznému dokumentu (vládnímu plánu) vydán právně závazný prováděcí akt (v daném případě oběžník Státní rady).
(79)
Článek 34 zákona o komerčních bankách [2003] č. 13 mimoto uvádí, že banky „vykonávají úvěrovou činnost v souladu s potřebami národního hospodářství a společenského rozvoje a pod vedením státní průmyslové politiky“. V tomto zvláštním případě je relevantní státní průmyslová politika zakotvena ve strategii papírenství na rok 2007. Je tedy jen logické vyvodit závěr, že úvěry, jež výrobci bezdřevého natíraného papíru získávají u komerčních bank ve státním vlastnictví, se řídí vládními směrnicemi.
(80)
Předmětem šetření byla i úloha, kterou sehrává Národní komise pro rozvoj a reformy (National Development and Reform Commission). Čínská vláda k němu uvedla, že se jedná o agenturu Státní rady, která koordinuje makroekonomickou politiku a řídí vládní investice. Tento státní orgán vydal kromě jiných plánů i strategii papírenství na rok 2007. K právnímu rámci, podle nějž byla Národní komise pro rozvoj a reformy zřízena a vyvíjí svou činnost, např. její stanovy, nebyly přes výslovnou žádost předloženy žádné dostupné informace. Komisi se od čínské vlády dostalo pouze vysvětlení, že se Národní komise pro rozvoj a reformy musí řídit pokyny Státní rady jakožto nejvyššího orgánu státní správy, že jsou však tyto informace pro šetření irelevantní. Toto tvrzení nelze akceptovat. Stanovy orgánu, který vydává vládní plány, jsou pro účely šetření pokládány za relevantní, neboť jsou to vládní plány a projekty, které jsou jeho předmětem. Komise požádala i o zdůvodnění skutečnosti, proč čínská Národní komise pro rozvoj a reformy systematicky shromažďuje od společností podrobné údaje. Čínská vláda k tomu uvedla, že tyto informace lze shromažďovat prostřednictvím průmyslových sdružení a z jiných veřejných zdrojů. Ze skutečnosti, že jsou v rámci zvláštního mechanismu systematicky shromažďovány údaje o společnostech určené pro zpracování vládních plánů a projektů, však vyplývá, že jsou tyto plány a projekty pokládány za významnou součást státní průmyslové politiky.
(81)
Z uvedeného vyplývá, že veškerá rozhodnutí, jež finanční instituce přijímají vůči papírenskému průmyslu, musí brát v úvahu nutnost plnit cíle příslušných strategických plánů. O společnostech, jež tyto konkrétní strategické plány zařazují mezi „podporovaná odvětví“, se totiž předpokládá, že mají velmi dobrý úvěrový rating, což má přímý dopad na hodnocení jejich úvěruschopnosti v čínském finančním systému. Jak dále vyplývá z kapitoly o financování ve strategii papírenství na rok 2007 a ze sdělení o úvěrovém ratingu, které Komisi poskytl jeden ze spolupracujících vyvážejících výrobců, nařizuje čínský systém státního plánování bankám, aby úvěrovaly papírenský průmysl; podle těchto zdrojů je společnostem udělován velmi dobrý úvěrový rating, neboť tyto společnosti splňují podmínky konkrétních strategických plánů. Zde je třeba poznamenat, že uvedené sdělení o úvěrovém ratingu, jež bylo předloženo během šetření, přímo spojuje pozitivní budoucí vyhlídky společnosti s existencí strategických plánů pro papírenství a splnění jejich cílů. Existují i důkazy o tom, že státní orgány sledují výkonnost společností, neboť každoročně přezkoumávají jejich podnikatelská oprávnění a shromažďují tímto způsobem statistické údaje o jejich finanční situaci a výkonnosti. Z informací od spolupracujících vyvážejících výrobců byly dále získány důkazy o tom, že Čínská lidová banka sleduje v souladu s článkem 9 nařízení o registraci a konzultaci bank úvěrovou situaci společností, a to prostřednictvím ročního přezkumu úvěrů, jež si společnosti každoročně berou.
(82)
Všechny výše uvedené skutečnosti prokazují, že mezi konkrétními strategickými plány a financováním papírenského průmyslu existuje vazba.
- Vládní zásahy v bankovním sektoru
(83)
Pokud jde o spolupracující vyvážející výrobce, šetření zjistilo, že dvěma z nich byla ve většině případů automaticky poskytována nejnižší možná úroková sazba v rámci limitů, jež stanovila Čínská lidová banka, zatímco další dva využívali výhodných změn splátkového harmonogramu, jež byly sjednány v roce 2008. Čínské banky ve státním vlastnictví totiž odkoupily veškeré úvěry poskytnuté zahraničními bankami; úvěry se změněným splátkovým harmonogramem nebyly poskytovány s významnou rizikovou prémií nad rámec základní úrokové sazby Čínské lidové banky.
(84)
Šetření dále zjistilo, že jsou vládní zásahy pro čínský finanční trh charakteristické, neboť většina významných bank je ve státním vlastnictví. Čínské orgány předložily pouze velmi omezené informace k podílníkům, resp. vlastnické struktuře bank v Číně. Jak je však uvedeno dále, Komise zkompilovala všechny dostupné údaje, tak aby dospěla k reprezentativnímu zjištění. Při analýze, zda jsou bankám svěřeny pravomoci státní správy nebo zda je vykonávají, nezjišťovala Komise pouze informace týkající se státního vlastnictví bank, ale také další parametry, jako je zastoupení vlády ve správní radě, vládní dozor nad činností, provádění vládní politiky nebo sledování vládních zájmů a skutečnost, zda byl příslušný subjekt zřízen zákonem.
(85)
Z dostupných informací lze vyvodit závěr, že banky ve státním vlastnictví mají v Číně největší podíl na trhu a jsou na čínském finančním trhu předními aktéry. Podle průzkumu čínského bankovního sektoru, který v roce 2006 provedla Deutsche Bank (2006 Deutsche Bank Research on China's banking sector), může podíl bank ve státním vlastnictví dosahovat více než 2/3 čínského trhu. Zpráva WTO o výsledcích přezkumu obchodní politiky Číny ke stejnému tématu uvádí: „Dalším významným rysem finančního sektoru v Číně je vysoká míra státního vlastnictví“. (5) Je třeba poznamenat, že na čtyři velké banky ve státním vlastnictví (Agricultural Bank, Bank of China, Construction Bank a Industrial and Commercial Bank) připadá z čínského bankovního sektoru podle všeho více než polovina. Podíl státu v bankách spojených s vládní politikou a v dalších bankách ve státním vlastnictví dosahuje přes 50 %, a tyto banky tak kontroluje vláda. Komise rovněž požádala o informace týkající se struktury vládního dozoru ve výše uvedených čínských bankách a provádění vládní politiky nebo sledování vládních zájmů, pokud jde o papírenský průmysl (tj. složení správní rady a valné hromady, zápisy z valných hromad / zasedání správní rady, státní příslušnost akcionářů / členů vedení, politika poskytování úvěrů a posouzení rizik souvisejících s úvěry poskytnutými spolupracujícím vyvážejícím výrobcům). Čínská vláda ani uvedené banky nicméně takové informace neposkytly. Pouze opakovaně odkazovaly na informace obsažené ve výročních zprávách bank, které předložily. Informace ve výročních zprávách bank však neobsahovaly (a nemohly obsahovat) informace v tak podrobné míře, jak bylo požadováno.
Komise musela tudíž použít dostupné informace. Na základě dostupných informací došla k závěru, že výše uvedené banky podléhají vládnímu dozoru a vykonávají vládní politiku takovým způsobem, že jejich jednání lze považovat za jednání státu. Zdrojem relevantních údajů, o něž se opírají výše uvedená zjištění, byly informace od čínské vlády, výroční zprávy čínských bank, jež buď předložila čínská vláda, nebo jsou veřejně dostupné, dále informace extrahované z průzkumu, který v roce 2006 provedla Deutsche Bank o čínském bankovním sektoru, informace od spolupracujících vyvážejících výrobců a údaje v podnětu. Pokud jde o zahraniční banky, připadá na ně v čínském bankovním sektoru podle nezávislých odhadů jen malý podíl, a hrají tedy při poskytování úvěrů podle politického záměru jen nevýznamnou roli; podle relevantních údajů by tento podíl mohl činit pouhé 1 % čínského trhu (6). Relevantní veřejně dostupné informace dále potvrzují, že zejména velké čínské komerční banky nadále spoléhají na to, že se v případě nedostatečné kapitálové přiměřenosti v důsledku úvěrové expanze postarají o zvýšení kapitálu jejich podílníci ve státním vlastnictví a vláda (7). V této souvislosti je třeba uvést, že velká většina bank, které úvěrovaly spolupracující vyvážející výrobce, je ve státním vlastnictví. Z dostupných údajů bylo totiž zjištěno, že přinejmenším třináct z uváděných devatenácti bank je ve státním vlastnictví; patří k nim i dvě banky spojené s vládní politikou (Export-Import Bank of China a China Development Bank) a významné čínské komerční banky, např. Agricultural Bank of China, Bank of China, China Construction Bank a Industrial and Commercial Bank of China.
Pokud jde o ostatní státem vlastněné banky, Komise požádala o stejné informace týkající se vládního dozoru a provádění vládní politiky nebo sledování vládních zájmů, pokud jde o papírenský průmysl, jaké byly zmíněny výše. Tyto podrobné informace opět nebyly poskytnuty kromě opakovaného odkazu na informace v příslušných výročních zprávách bank, které byly ve většině případů pouze v čínštině bez anglického překladu. Informace ve výročních zprávách bank však nemohou poskytnout informace v tak podrobné míře, jak bylo požadováno. Pokud jde o banky spojené s vládní politikou, jak je vysvětleno níže, šetřením bylo zjištěno, že neexistuje žádná jasná právní úprava jejich úlohy a jejich vztahu k vládě. Podle tvrzení čínské vlády při inspekci na místě se však zdá, že banky spojené s vládní politikou podporují pro vládní politiku v Číně a nejsou provozovány za účelem dosahování zisku. Všechny výše uvedené skutečnosti potvrzují, že uvedené čtyři banky jsou kontrolovány vládou a vykonávají vládní politiku takovým způsobem, že jejich jednání lze považovat za jednání státu.
(86)
Komise se dále snažila prošetřit rozdíl mezi bankami spojenými s vládní politikou (podle dostupných informací se jedná o Export-Import Bank of China, China Development Bank a Agricultural Development Bank of China) a státem vlastněnými bankami komerčními. K těmto dvěma odlišným kategoriím finančních institucí si vyžádala vysvětlení. Podle vyjádření čínské vlády nereguluje činnost bank spojených s vládní politikou žádný právní předpis, neboť čínské orgány v současnosti teprve pracují na návrhu příslušného zákona. Čínská vláda dále uvedla, že jedna z bank spojených s vládní politikou (jmenovitě China Development Bank) by neměla být pokládána za banku spojenou s vládní politikou, neboť byla přeměněna na holdingovou společnost a nachází se v přechodné fázi. K tomu budiž poznamenáno, že předložené informace potvrzují, že k bankám spojeným s vládní politikou je přistupováno odlišně od komerčních bank. Ačkoli činnost ani chování těchto bank na čínském finančním trhu nejsou upraveny žádnými pravidly, vyplývá z oběžníků Čínské lidové banky, kde se o nich výslovně hovoří, že banky spojené s vládní politikou mají v porovnání s komerčními bankami zvláštní postavení. Pokud jde o postavení China Development Bank, čínský stát v ní drží (prostřednictvím čínského ministerstva financí) více než 50 % akcií, a její přeměna na holdingovou společnost tedy nemá na vládní kontrolu žádný vliv.
(87)
Dalším faktorem, jenž zkresluje podmínky na čínském finančním trhu, je úloha, kterou sehrává Čínská lidová banka při určování konkrétních limitů pro způsob určování úrokových sazeb a jejich fluktuace. Šetření totiž zjistilo, že uvedená banka má konkrétní pravidla, jež pohyb úrokových sazeb v Číně regulují. Podle dostupných informací je úprava těchto pravidel obsažena v Oběžníku Čínské lidové banky o otázkách úpravy úrokových sazeb u vkladů a úvěrů - Yinfa [2004] č. 251. Finanční instituce mají podle nich stanovovat své úrokové sazby v určitém rozmezí, jež je odvozeno od základní úrokové sazby Čínské lidové banky. V případě úvěrů od komerčních bank a komerčně spravovaných úvěrů od bank spojených s vládní politikou není stanoveno horní, nýbrž jen dolní limitní rozmezí. V případě městských a venkovských úvěrových družstev je stanoveno horní i dolní limitní rozmezí. V případě preferenčních úvěrů a úvěrů, pro něž Státní rada vydala zvláštní úpravu, se úrokové sazby nepohybují směrem nahoru. Komise žádala čínskou vládu o vysvětlení k definicím a formulacím, jež jsou obsaženy ve výše uvedeném oběžníku, a k právnímu předpisu, který oběžníku č. 251 předcházel (Oběžník Čínské lidové banky o rozšíření rozmezí pro pohyb úrokových sazeb u úvěrů poskytovaných finančními institucemi - YinFa [2003] č. 250). Čínská vláda uvedla, že tyto oběžníky byly součástí reformy, v jejímž rámci probíhala liberalizace úrokových sazeb, bližší vysvětlení však nepodala. K žádosti o vysvětlení k preferenčním a dalším úvěrům, jež blíže vymezuje Státní rada, čínská vláda uvedla, že znění příslušného čínského dokumentu vychází z předpokladu, že další úvěry blíže vymezí Státní rada.
K vysvětlení, proč čínské právní předpisy vymezují preferenční úvěry, čínská vláda neuvedla žádné další údaje ani relevantní dokumentaci. I pokud tato tvrzení čínské vlády akceptujeme, není v souvislosti s dalšími druhy úvěrů zřejmé, proč zákonodárce pokládal za nezbytné možnost dalších úvěrů vymezovaných Státní radou zavádět. Komise dále žádala o vysvětlení k existenci komerčně spravovaných politických úvěrů, o nichž se zmiňuje oběžník č. 251. Čínská vláda v této věci neposkytla žádná vysvětlení ani důkazy. Čínská vláda byla dále požádána o aktualizace či právní předpisy vydané v návaznosti na uvedené oběžníky, jež by se týkaly úvěrové politiky komerčních bank a bank spojených s vládní politikou, tyto informace však neposkytla.
(88)
V neposlední řadě je třeba poznamenat, že čínská vláda nepředložila ke struktuře čínského bankovního systému žádné další informace ani statistické údaje.
(89)
Na základě 74. až 88. bodu odůvodnění a s přihlédnutím k nedostatečné spolupráci čínské strany (a na základě úvah v 90. bodě odůvodnění) dospěla Komise k závěru, že finanční trh v Číně je narušen vládními zásahy a úrokové sazby, jež účtují nevládní banky a další finanční instituce, jsou se sazbami vládními pravděpodobně sladěny. Úrokové sazby, jež účtují nevládní banky a další finanční instituce, tedy nelze pokládat za vhodný komerční základ pro srovnání při určování případné výhody, kterou získávají příjemci vládních úvěrů.
ii) Finanční příspěvek
(90)
S ohledem na všechny uvedené skutečnosti se dále konstatuje, že naprostou většinu úvěrů poskytly uvedeným dvěma spolupracujícím výrobcům banky spojené s vládní politikou či jiné banky ve státním vlastnictví, jež jsou z důvodu úzkých vazeb na vládu považovány za veřejnoprávní subjekty. Tyto banky jsou z více než 50 % vlastněny státem, a jsou tedy považovány za banky kontrolované vládou. Existují i další důkazy o tom, že tyto banky ve skutečnosti konají z pověření vlády, neboť, jak je vysvětleno v 65. bodě odůvodnění, zasahuje stát (tj. Čínská lidová banka) zřetelně do způsobu, jakým komerční banky rozhodují o úrokových sazbách úvěrů, jež poskytují čínským společnostem; přitom v některých případech uvedených v 83. bodě odůvodnění byla společnostem téměř automaticky poskytnuta nejnižší možná sazba v rámci rozmezí, jež určil stát. Za těchto okolností jsou úvěrové postupy těchto subjektů přímo přičitatelné vládě. Skutečnost, že banky jednají z pověření vlády, potvrzuje rovněž způsob, jakým zajišťují naplňování průmyslové politiky vlády strategie papírenství na rok 2007, rozhodnutí 40 a článek 34 zákona o komerčních bankách (viz 74. až 81. bod odůvodnění). Existuje rovněž řada nepřímých důkazů podporovaných objektivními studiemi a zprávami, které svědčí o tom, že v čínském finančním systému stále dochází k rozsáhlým vládním intervencím (viz 312. bod odůvodnění). A konečně, Čína neposkytla informace, které by umožnily lepší pochopení vztahu mezi státem vlastněnými bankami a vládou (viz 68. až 70. a 84. až 86. bod odůvodnění). V případě úvěrů, jež poskytují banky spojené s vládní politikou či ve státním vlastnictví, tak Komise dospívá k závěru, že výrobci natíraného papíru získávají finanční příspěvek v podobě přímého převodu peněžních prostředků ze strany vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení.
iii) Výhoda
(91)
V míře, v níž jsou vládní půjčky poskytovány za podmínek výhodnějších, než jaké by mohli jejich příjemci skutečně získat na trhu, je jim poskytována výhoda podle čl. 3 odst. 2 a čl. 6 písm. b) základního nařízení. Vzhledem ke zjištění, že nevládní úvěry v Číně nepředstavují vhodný základ pro srovnání podle obvyklých tržních podmínek, byl tento srovnávací základ sestaven pomocí metody popsané v 96. až 102. bodě odůvodnění.
iv) Specifičnost
(92)
Čínská vláda byla požádána o informace jednak ke kritériím, jejichž splněním vzniká na subvenci nárok, jednak k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. S ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, tak musela Komise podle článku 28 základního nařízení svá zjištění opřít o dostupné údaje. Je třeba poznamenat, že podle čl. 28 odst. 6 platí: „Nespolupracuje-li účastník řízení vůbec nebo jen částečně a následkem toho nebudou některé podstatné informace sděleny, může to vést k výsledku, který pro něj bude méně příznivý, než kdyby při šetření spolupracoval“. Přihlíženo bylo k následujícím údajům:
-
důkaz specifičnosti subvence, jenž předložil žadatel,
-
zjištění (viz 77. a 78. bod odůvodnění), podle nichž směřují do papírenského průmyslu specifické subvence na základě specifického plánu pro dané odvětví, tj. pětiletky papírenského průmyslu,
-
důkazy (viz 76. bod odůvodnění) o tom, že je papírenský průmysl „podporovaným odvětvím“ (rozhodnutí č. 40),
-
článek 34 zákona o komerčních bankách [2003] č. 13 (viz 79. bod odůvodnění), podle nějž komerční banky vykonávají úvěrovou činnost v souladu s potřebami národního hospodářství a společenského rozvoje a v duchu státní průmyslové politiky; v tomto konkrétním případě tedy úvěrová činnost těchto bank probíhá v intencích pětiletky papírenského průmyslu,
-
zjištění (viz 81. bod odůvodnění), podle nichž čínský systém státního plánování nařizuje bankám, aby papírenský průmysl úvěrovaly, a podle nichž se u společností předpokládá velmi dobrý úvěrový rating, neboť splňují podmínky podle konkrétních strategických plánů.
(93)
Na základě výše uvedeného a vzhledem k tomu, že čínská vláda během šetření nespolupracovala, z dostupných důkazů vyplývá, že subvence, jež jsou poskytovány společnostem v papírenském průmyslu, nejsou obecně dostupné všem podnikům, a jedná se tedy o subvence specifické ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení. Vzhledem k nedostatečné spolupráci čínské vlády nenasvědčuje nic tomu, že se nárok na subvenci zakládá na objektivních kritériích či podmínkách podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
d) Závěry
(94)
S ohledem na výše uvedené je třeba financování papírenského průmyslu pokládat za subvenci.
(95)
Tato subvence by měla být vzhledem k existenci finančního příspěvku, výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům a specifičnosti pokládána za napadnutelnou.
e) Výpočet výše subvence
(96)
Výše napadnutelných subvencí byla vypočtena na základě výhody, kterou získal příjemce subvence a která byla zjištěna za období šetření. Podle čl. 6 písm. b) základního nařízení se za výhodu považuje rozdíl mezi částkou, kterou platí daná společnost za poskytnutí vládní půjčky, a částkou, kterou by tato společnost zaplatila za srovnatelnou obchodní půjčku, kterou by mohla získat na trhu.
(97)
Jak je vysvětleno výše, jsou úvěry, jež čínské banky poskytují, výrazem významných vládních zásahů v bankovním sektoru a jejich úrokové sazby neodrážejí sazby na fungujícím trhu; vhodný základ pro srovnání podle obvyklých tržních podmínek byl tudíž sestaven pomocí níže popsané metody. Vzhledem k nedostatečné spolupráci čínské vlády využila Komise ke zjištění vhodného srovnávacího základu u úrokových sazeb rovněž dostupných údajů.
(98)
Při sestavování vhodného srovnávacího základu je pokládáno za přiměřené použít čínské úrokové sazby upravené tak, aby odrážely běžné tržní riziko. Aktuální finanční situace vývozců byla totiž zjišťována za zkreslených tržních podmínek a čínské banky neposkytly spolehlivé údaje o tom, jak měří rizika a určují úvěrový rating. V takové situaci je proto pokládáno za nezbytné z údajů o úvěruschopnosti čínských vývozců sice vycházet, avšak uplatnit přirážku, která bude odrážet potenciální dopad zkreslených podmínek čínského trhu na finanční situaci těchto vývozců.
(99)
S ohledem na výše uvedené byli čínská vláda i spolupracující vyvážející vývozci (jak je uvedeno v 68. až 72. bodě odůvodnění) požádáni o informace k úvěrové politice čínských bank a ke způsobu, jakým byly tyto úvěry vyvážejícím výrobcům poskytovány. Navzdory opakovaným žádostem zúčastněné strany tyto informace neposkytly. Vzhledem k takto nedostatečné spolupráci a ke všem dostupným skutečnostem a v souladu s čl. 28 odst. 6 základního nařízení je pokládáno za náležité uvažovat situaci, že je všem podnikům v Číně udělena pouze nejvyšší známka pro dluhopisy neinvestičního stupně (BB dle agentury Bloomberg), a uplatnit na standardní úvěrovou sazbu Čínské lidové banky adekvátní prémii předpokládanou u dluhopisů, jež podniky s tímto ratingem vydávají. V případě úvěrů v cizí měně uplatňuje Komise na standardní úvěrovou sazbu uvedenou v příslušných čínských úvěrových smlouvách (sazbu LIBOR) adekvátní prémii předpokládanou u dluhopisů, jež podniky s tímto ratingem vydávají. Nicméně vzhledem k celkově nedostatečné spolupráci čínské vlády při poskytování informací o bankách ve státním vlastnictví a při zjednávání přístupu k nim je v souladu s čl. 28 odst. 6 základního nařízení a s ohledem na všechny dostupné skutečnosti pokládáno za náležité použít úvěrový rating BB (v neinvestičním, spekulativním stupni).
(100)
Výhoda pro vyvážející výrobce byla vypočtena tím způsobem, že byl úrokový diferenciál v procentním vyjádření vynásoben nesplacenou výší úvěru, tj. byl uvažován úrok nezaplacený během období šetření. Tato částka byla poté rozpočítána na celkový obrat spolupracujících vyvážejících výrobců.
(101)
Jak je vysvětleno v 73. bodě odůvodnění, odmítl jeden z vyvážejících výrobců předložit důležitou dohodu o restruktualizaci dluhu. Nebylo tak možno ověřit základní informace o úvěrech, jež jsou předmětem dohody, např. úrokovou sazbu, splatnost, splátkový harmonogram atd. Vyvážející výrobce ani neprokázal, že z předmětných úvěrů splatil jistinu. Při výpočtu výše výhody byly proto tyto úvěry posouzeny jako grant a byly rozpočítány na období šetření spolu s úrokem, jenž během tohoto období zůstal nezaplacen a jehož výpočet je uveden v 100. bodě odůvodnění.
(102)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu činí v případě společností ze skupiny APP 5,37 % a v případě společností ze skupiny Chenming 1,26 %.
4.2.2. PROGRAMY TÝKAJÍCÍ SE DANĚ Z PŘÍJMU
- Preferenční daňové schéma pro podniky, které využívají nejnovější a špičkové technologie
(103)
Společnostem, jež si úspěšně požádají o vydání osvědčení podniku, který využívá nejnovější a špičkové technologie, tento program umožňuje využít snížené sazby u daně z příjmů ve výši 15 % oproti běžné sazbě, jež činí 25 %.
a) Právní základ
(104)
Tento program je jakožto zvýhodněný daňový režim upraven jednak v článku 28 zákona ČLR o dani z příjmů podniků (Enterprise Income Tax Law of the PRC) (zákon č. 63 vyhlášený dne 16. března 2007), jednak ve Správních opatřeních k určování podniků, které využívají nejnovější a špičkové technologie. Týká se jej i Oznámení státní daňové správy o otázkách úhrady daně z příjmů podniků, které využívají nejnovější a špičkové technologie (Guo Shui Han [2008] č. 985). Toto oznámení podrobněji upravuje realizaci tohoto programu.
b) Nárok na subvenci
(105)
Článek 10 správních opatření k určování podniků, které využívají nejnovější a špičkové technologie, vyjmenovává seznam kritérií, jejichž splněním vzniká společnostem nárok na využití programu. Splňuje-li společnost veškeré podmínky článku 10, musí podat příslušným orgánům žádost postupem podle článku 11 zmíněných opatření.
c) Praktická realizace
(106)
Společnost, jež zamýšlí o účast v programu požádat, musí podat elektronickou cestou žádost u místního odboru pro vědu a technologie, který tuto žádost předběžně posoudí. Tento odbor následně společnost doporučí u útvaru pro vědu a technologie příslušné provincie. Před vydáním rozhodnutí o tom, že bude žadateli uděleno osvědčení podniku, který využívá nejnovější a špičkové technologie, je uvedený útvar oprávněn provést přímo v prostorách žadatele šetření.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(107)
Tohoto podpůrného programu se účastnili tři spolupracující vyvážející výrobci, kteří získali během období šetření výhody. Přestože čínská vláda nepředložila žádné správní předpisy, poskytli vyvážející výrobci dostupné právní texty. Ani z nich však nelze dost dobře vyčíst postup podávání žádosti, jenž tak zůstává vágní a netransparentní.
e) Závěry
(108)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a odst. 2 základního nařízení v podobě prominutí příjmů vládou, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(109)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. Jak je uvedeno v oddíle 4.1, musela proto Komise s ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, opřít svá zjištění podle článku 28 základního nařízení o dostupné údaje.
(110)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na určité podniky a odvětví zařazené do kategorie podporovaných, např. na výrobce natíraného papíru. V kapitole 4 zákona ČLR o dani z příjmů podniků (zákon č. 63 vyhlášený dne 16. března 2007) věnované „daňovým pobídkám“ totiž článek 25 stanoví, že „pobídky v oblasti daně z příjmů podniků poskytuje stát hlavním odvětvím a projektům, jež stát podporuje“. Komise má za to, že zásady a klasifikaci, z nichž vychází zařazení podniku do kategorie podporovaných, stanovila Státní rada v rozhodnutí č. 40 (článek 14) a ve směrném katalogu průmyslové restrukturalizace. Navíc nejsou dána ani objektivní kritéria, podle nichž lze vznik nároku na subvenci určit, ani přesvědčivé důkazy o tom, že nárok vzniká automaticky v souladu s čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení. Přestože se totiž během inspekcí u vyvážejících výrobců podařilo shromáždit některé správní předpisy, není v důsledku nedostatečné spolupráce čínské vlády možné existenci objektivních kritérií posoudit.
(111)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(112)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za posuzované období. Za výhodu se považuje výše celkové daňové povinnosti vypočtené podle běžné daňové sazby po odečtení výše daně vypočtené podle snížené preferenční sazby. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) rozpočítána na obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobci za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(113)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu činí v případě společností ze skupiny APP 1,22 % a v případě společností ze skupiny Chenming 0,58 %.
- Preferenční daňové schéma pro výzkum a vývoj
(114)
Tento program nabízí výhodu všem společnostem, jež jsou uznávanými realizátory výzkumných a vývojových projektů. Toto zařazení jim umožňuje u daně z příjmů právnických osob uplatnit 50 % skutečných výdajů na schválené projekty.
a) Právní základ
(115)
Tento program je jakožto zvýhodněný daňový režim upraven i) v čl. 30 odst. 1 zákona ČLR o dani z příjmů podniků (zákon č. 63 vyhlášený dne 16. března 2007), dále ii) v článku 95 Prováděcího nařízení k zákonu ČLR o dani z příjmů podniků, výnosu Státní rady ČLR č. 512 vyhlášeném dne 6. prosince 2007, a iii) v Průvodci hlavními odvětvími (oznámení č. 6 z roku 2007).
b) Nárok na subvenci
(116)
Tento program nabízí výhodu společnostem, jež byly uznány za realizátory výzkumných a vývojových projektů. Podmínky pro účast v něm splňují pouze výzkumné a vývojové projekty společností, jež využívají nejnovější a špičkové technologie a jimž se dostává primární podpory od státu; tyto podmínky splňují dále projekty vyjmenované v Průvodci hlavními odvětvími industrializace za pomoci špičkových technologií v rámci stávající rozvojové priority, který vydala Národní komise pro rozvoj a reformy.
c) Praktická realizace
(117)
Společnosti, jež zamýšlejí podat žádost o účast v programu, musí místnímu odboru pro vědu a technologie poskytnout podrobné údaje o daných výzkumných a vývojových projektech. Projekty schvaluje na základě posouzení žádosti daňový odbor. Částka, jež podléhá dani z příjmů právnických osob, se snižuje o 50 % skutečných výdajů na schválené projekty.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(118)
Tohoto programu se účastnili spolupracující vyvážející výrobci, kteří získali během období šetření výhody. Přestože čínská vláda nepředložila žádné správní předpisy, poskytli vyvážející výrobci dostupné právní texty. Ani z nich však nelze dost dobře vyčíst postup podávání žádosti, který tak zůstává vágní a netransparentní.
e) Závěry
(119)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a odst. 2 základního nařízení v podobě prominutí příjmů vládou, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(120)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. Jak je uvedeno v oddíle 4.1, musela proto Komise s ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, opřít svá zjištění podle článku 28 základního nařízení o dostupné údaje.
(121)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na určité podniky a odvětví zařazené do kategorie podporovaných, např. na výrobce natíraného papíru. Navíc nejsou dána ani objektivní kritéria, podle nichž lze vznik nároku na subvenci omezit, ani přesvědčivé důkazy o tom, že nárok vzniká automaticky v souladu s čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení. Přestože se totiž během inspekcí u vyvážejících výrobců podařilo shromáždit některé správní předpisy, není v důsledku nedostatečné spolupráce čínské vlády možné existenci objektivních kritérií posoudit.
(122)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(123)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Za výhodu se považuje celková daňová povinnost vypočtená podle běžné daňové sazby, od níž se odečte daň skutečně zaplacená po 50 % odpočtu skutečných výdajů na výzkum a vývoj u schválených projektů. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) rozpočítána na obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobci za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(124)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu činí 0,02 % u společností ze skupiny APP a 0,05 % u společností ze skupiny Chenming.
- Osvobození od daně dividend vyplácených mezi způsobilými tuzemskými podniky
(125)
Program je určen podnikům se sídlem v Číně, které drží podíly v jiných tuzemských podnicích. V případě příjmů, jež jim plynou z určitých dividend vyplácených těmito tuzemskými podniky, mají tito podílníci nárok na osvobození od daně.
a) Právní základ
(126)
Tento program je jakožto zvýhodněný daňový režim upraven v článku 26 zákona ČLR o dani z příjmů podniků a je blíže rozveden v článku 83 prováděcího předpisu k zákonu ČLR o dani z příjmů podniků, výnosu Státní rady ČLR č. 512 vyhlášeném dne 6. prosince 2007.
(b) Nárok na subvenci
(127)
Tento program poskytuje výhody všem společnostem se sídlem v Číně, které mají podíly v jiných podnicích se sídlem v Číně.
c) Praktická realizace
(128)
Společnosti mohou programu využít přímo při vyplňování daňového přiznání.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(129)
Spolupracující vyvážející výrobci ve svém přiznání k dani z příjmů vykázali osvobození od daně u částky, která je označena jako dividendy, bonusy a jiné příjmy z kapitálových investic, které plynou způsobilým rezidentům a podnikům v souladu s podmínkami přílohy 5 k přiznání k dani z příjmů (roční výkaz daňových zvýhodnění). Tyto společnosti neodváděly z vykázaných částek daň z příjmů.
e) Závěry
(130)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a odst. 2 základního nařízení v podobě prominutí příjmů vládou, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(131)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace neposkytla. Jak je uvedeno v oddíle 4.1, musela proto Komise s ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, opřít svá zjištění podle článku 28 základního nařízení o dostupné údaje.
(132)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na podniky se sídlem v Číně, jimž plynou od jiných podniků se sídlem v Číně příjmy z dividend - na rozdíl od podniků, které investují do podniků zahraničních.
(133)
Vzhledem k tomu, že jsou všechny uvedené daňové programy podle kapitoly 4 zákona ČLR o dani z příjmů podniků vyhrazeny výlučně významným výrobním odvětvím a projektům, které stát podle článku 25 podporuje či stimuluje, jedná se rovněž v tomto případě o specifický program, neboť tento je vyhrazen pouze určitým podnikům a výrobním odvětvím, jež jsou klasifikovány jako podporované a k nimž patří např. výroba natíraného papíru. Komise má totiž za to, že zásady a klasifikaci, z nichž vychází zařazení podniku do kategorie podniků podporovaných, stanovila Státní rada v rozhodnutí č. 40 (článek 14) a ve směrném katalogu průmyslové restrukturalizace. Navíc nejsou v daném případě dána ani objektivní kritéria, podle nichž lze vznik nároku na subvenci omezit, ani přesvědčivé důkazy o tom, že nárok vzniká automaticky v souladu s čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení. Přestože se totiž během inspekcí u vyvážejících výrobců podařilo shromáždit některé správní předpisy, není v důsledku nedostatečné spolupráce čínské vlády možné existenci objektivních kritérií posoudit.
(134)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(135)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Za výhodu se považuje výše celkové daňové povinnosti (včetně daně z příjmu z dividend, jenž příjemcům plyne od jiných podniků se sídlem v Číně), po odečtení částky, kterou příjemci skutečně zaplatili při zohlednění osvobození dividend od daně. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobci za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(136)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu činí v případě společností ze skupiny APP 1,34 % a v případě společností ze skupiny Chenming 0,21 %.
4.2.3. PROGRAMY TÝKAJÍCÍ SE NEPŘÍMÝCH DANÍ A DOVOZNÍHO CLA
- Osvobození dováženého zařízení od DPH a cla
(137)
Tento program stanoví výhody v podobě osvobození dlouhodobých aktiv od DPH a jejich bezcelního dovozu, jichž mohou využít podniky se zahraničními investicemi a podniky domácí, které si u čínských orgánů opatří osvědčení o státem podporovaných projektech v souladu s příslušnými právními předpisy v oblasti investic, daní a cel.
a) Právní základ
(138)
Tento program se opírá o soubor právních předpisů, jmenovitě o i) Oběžník Státní rady č. 37/1997 o úpravě daňových schémat pro dovážené zařízení, ii) Sdělení ministerstva financí, všeobecné celní správy a státní daňové správy [2008] č. 43, iii) Oznámení Národní komise pro rozvoj a reformy č. 316 2006 ze dne 22. února 2006 o důležitých otázkách k vyřizování potvrzení o státem podporovaných projektech financovaných z domácích a zahraničních zdrojů a o iv) Katalog zboží dováženého pro podniky se zahraničními investicemi a podniky domácí, jež nelze vyjmout z celní povinnosti, pro rok 2008.
b) Nárok na subvenci
(139)
Nárok na subvenci mají pouze žadatelé z řad podniků se zahraničními investicemi a podniků domácích, jež si opatří osvědčení o státem podporovaných projektech.
c) Praktická realizace
(140)
Oznámení Národní komise pro rozvoj a reformy č. 316 2006 ze dne 22. února 2006 o důležitých otázkách k vyřizování potvrzení o státem podporovaných projektech financovaných z domácích a zahraničních zdrojů ve svém článku I.1 stanoví, že v případě projektů zahraničních investic, jež odpovídají „podporovaným projektům podle Katalogu výrobních odvětví pro účely směrování zahraničních investic a podle Katalogu prioritních výrobních odvětví pro účely zahraničních investic ve středozápadním regionu spojených s přenosem technologií, je od cla a DPH osvobozeno jednak zařízení určené k vlastnímu použití a dovezené v rámci celkové investice, jednak technologie, díly, součásti a náhradní díly dovezené spolu s tímto zařízením v souladu se smlouvou; toto neplatí pro komodity uvedené v Katalogu komodit dovážených v rámci projektů zahraničních investic, jež nejsou osvobozeny od daně“. Potvrzení vystavované podporovaným projektům zahraničních investic, v jejichž případě dosahuje celková investice alespoň 30 milionů USD, vydává Národní komise pro rozvoj a reformy. V případech, kdy je celková investice nižší než 30 milionů USD, vystavují potvrzení téhož druhu komise či odbory pro ekonomiku na úrovni provincie. Poté, co obdrží uvedené potvrzení o podporovaném projektu, předloží společnosti místním celním orgánům uvedená osvědčení a další doklady k žádosti, aby získaly nárok na osvobození dovezeného zařízení od cla a DPH.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(141)
Tohoto programu využívali všichni spolupracující vyvážející výrobci.
e) Závěry
(142)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a odst. 2 základního nařízení v podobě prominutí příjmů vládou, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(143)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. Jak je uvedeno v oddíle 4.1, musela proto Komise s ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, opřít svá zjištění podle článku 28 základního nařízení o dostupné údaje.
(144)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na podniky, které svou investiční činnost uskutečňují v rámci specifických kategorií podnikání, jejichž taxativní výčet podávají právní předpisy (tj. katalog výrobních odvětví pro účely směrování zahraničních investic a katalog prioritních výrobních odvětví, výrobků a technologií, jejichž rozvoj stát v současnosti podporuje). Navíc nejsou dána ani objektivní kritéria, podle nichž lze vznik nároku na subvenci určit, ani přesvědčivé důkazy o tom, že nárok vzniká automaticky v souladu s čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení. Přestože se totiž během inspekcí u vyvážejících výrobců podařilo shromáždit některé správní předpisy, není v důsledku nedostatečné spolupráce čínské vlády možné existenci objektivních kritérií posoudit.
(145)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(146)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato výhoda, kterou příjemci získali, byla vypočtena s přihlédnutím k osvobození dovezeného zařízení od DPH a cla. V souladu s čl. 7 odst. 3 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) rozpočítána na dobu šetření; přitom byla uvažována životnost v délce trvání průměrné doby odepisování v daném výrobním odvětví (tj. patnáct let). Výsledná částka byla poté rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobci za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(147)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu činí u společností ze skupiny APP 1,17 % a u společností ze skupiny Chenming 0,61 %.
- Vracení DPH v případě zařízení vyrobeného na domácím trhu
(148)
Tento program stanoví výhody v podobě vracení DPH, jež podniky se zahraničními investicemi uhradí při nákupu zařízení vyrobeného na domácím trhu.
a) Právní základ
(149)
Program se opírá o Oběžník státní daňové správy č. 171, 1999 ze dne 20. září 1999 o vyhlášení prozatímních opatření o navrácení daně daně při nákupu zařízení vyrobeného na domácím trhu podniky se zahraničními investicemi. Platnost programu pak ukončil Oběžník o ukončení politiky refundací daně při nákupu zařízení vyrobeného na domácím trhu ze strany podniků se zahraničními investicemi [Caishui 2008, č. 176]. Druhý uvedený oběžník stanoví po ukončení programu k 1. lednu 2009 přechodné období.
b) Nárok na subvenci
(150)
Nárok na subvenci vzniká jen podnikům se zahraničními investicemi, jež nakupují zařízení vyrobené na domácím trhu.
c) Praktická realizace
(151)
Cílem programu je refundovat podnikům se zahraničními investicemi DPH zaplacené při nákupu zařízení vyrobeného na domácím trhu. Předpokladem je, že toto zařízení není klasifikováno jako zboží bez možnosti osvobození a jeho hodnota nepřekračuje celkový investiční limit pro podniky se zahraničními investicemi podle „Zkušebních správních opatření o nákupu zařízení vyrobeného na domácím trhu“.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(152)
Tohoto programu využívali všichni spolupracující vyvážející výrobci.
e) Závěry
(153)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a odst. 2 základního nařízení v podobě prominutí příjmů vládou, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(154)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. Jak je uvedeno v oddíle 4.1, musela proto Komise s ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, opřít svá zjištění podle článku 28 základního nařízení o dostupné údaje.
(155)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na podniky určitého druhu (tj. podniky se zahraničními investicemi). Navíc nejsou dána ani objektivní kritéria, podle nichž lze vznik nároku na subvenci určit, ani přesvědčivé důkazy o tom, že nárok vzniká automaticky v souladu s čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení. Přestože se totiž během inspekcí u vyvážejících výrobců podařilo shromáždit některé správní předpisy, není v důsledku nedostatečné spolupráce čínské vlády možné existenci objektivních kritérií posoudit.
(156)
Tento subvenční program je specifický i ve smyslu čl. 4 odst. 4 písm. b) základního nařízení, neboť subvence je poskytována v závislosti na používání zboží vyrobeného na domácím trhu na úkor zboží dovezeného.
(157)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(158)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato výhoda, kterou příjemci získali, byla vypočtena s přihlédnutím k vrácení DPH uhrazeného při nákupu zařízení vyrobeného na domácím trhu. V souladu s čl. 7 odst. 3 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) rozpočítána na dobu šetření; přitom byla uvažována životnost v délce trvání průměrné doby odepisování v daném výrobním odvětví (tj. patnáct let). Výsledná částka byla poté rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobci za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(159)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu činí v případě společností ze skupiny APP 0,03 % a v případě společností ze skupiny Chenming 0,05 %.
- Osvobození podniků se zahraničními investicemi od daní za údržbu města, výstavbu a od příplatků na vzdělávání
(160)
Tento program vyjímá podniky se zahraničními investicemi z povinnosti hradit místní daně za údržbu města, výstavbu a příplatek na vzdělávání.
a) Právní základ
(161)
Program se opírá o Dočasný předpis Čínské lidové republiky o dani za údržbu města Kuo-fa, (zveřejněno dne 8. února 1985, č. 19) a Předpis ministerstva financí k několika specifickým otázkám provádění Dočasného předpisu Čínské lidové republiky o dani za údržbu města Cchaj-šuej-c' (zveřejněno dne 22. března 1985, č. 69).
b) Nárok na subvenci
(162)
Nárok na subvenci vzniká pouze podnikům se zahraničními investicemi.
c) Praktická realizace
(163)
Podle Dočasného předpisu Čínské lidové republiky o dani za údržbu města se základ daně za údržbu města a za výstavbu určí jako „výše daně z výrobku, DPH a daně z podnikatelské činnosti, kterou poplatníci daně skutečně zaplatí, a je hrazena současně s daní z výrobku, DPH a daní z podnikatelské činnosti“.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(164)
Jak je vysvětleno v 347. a 348. bodě odůvodnění, daňové povinnosti v souvislosti s tímto programem platí od 1. prosince 2010 pro všechny společnosti působící v Číně.
e) Závěry
(165)
Proto a na základě informací do 30. listopadu 2010 je program nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a odst. 2 základního nařízení v podobě prominutí příjmů vládou, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(166)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť právní předpisy, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, osvobozují od daňové povinnosti v případě daně za údržbu města a za výstavbu určité podniky (tj. podniky se zahraničními investicemi).
(167)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
(168)
Vzhledem k informacím, které poskytla čínská vláda a příslušní spolupracující vyvážející výrobci, se však usuzuje, že se dotyčným stranám podařilo prokázat, že tento program již nepředstavuje žádnou výhodu pro dotyčné výrobce.
(169)
Jsou proto splněny podmínky stanovené v článku 15 základního nařízení. Proto bylo rozhodnuto, že v souvislosti s tímto programem nebudou uložena vyrovnávací opatření.
4.2.4. GRANTOVÉ PROGRAMY
(170)
U dvou z grantových programů uvedených v podnětu bylo zjištěno, že jich využívali spolupracující vyvážející výrobci; jednalo se o cenu za známou značku a o Zvláštní fondy pro podporu hospodářské a obchodní výměny se zahraničím a pro přilákání významných zahraničních investičních projektů do provincie Šan-tung. Ostatní programy, jejichž využití bylo v daném případě zjištěno, oznámili spolupracující vyvážející výrobci. Čínská vláda byla na existenci těchto programů upozorněna a byla požádána o nezbytné informace k nim. Podle jejího vyjádření nemohou být programy v podnětu neuvedené předmětem šetření, neboť to odporuje pravidlům WTO. Žádost Komise je podle ní tedy v rozporu s pravidly pro provádění důkazů a konzultací, jež upravuje Dohoda WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních. Čínská vláda dále uvedla, že informace, jež Komise k těmto programům předložila, jsou obecné povahy a že by Komise i za předpokladu, že by programy předmětem šetření být mohly, měla čínské vládě zaslat novou, řádně zdůvodněnou žádost o podrobnosti k nově namítaným subvencím, jež by byly pro šetření relevantní.
(171)
V této souvislosti je třeba poznamenat, že je běžným postupem Unie vyrozumívat orgány země, proti níž je vedeno šetření, o existenci dalších namítaných subvenčních programů, než o jakých hovoří podnět a jichž využívají spolupracující vyvážející výrobci, a tyto orgány požádat o příslušné informace a vysvětlení. Postup zvolený v daném případě je v souladu s příslušnými pravidly WTO. Komise čínskou vládu vyrozuměla o existenci těchto programů v okamžiku, kdy se o nich dozvěděla, a poskytla čínské vládě informace, jež od čínských spolupracujících vyvážejících výrobců obdržela. Čínské vládě současně poskytla příležitost ke konzultacím o těchto programech a čínská vláda této příležitosti využila. Byly tak v plném rozsahu dodrženy články 12.1, 13.1 a 13.2 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních i čl. 11 odst. 10 základního nařízení. Níže uvedená zjištění zohledňují informace, jež čínská vláda k příslušným programům poskytla.
i) Programy uvedené v podnětu
- Známé značky
a) Právní základ
(172)
Program je realizován na základě Sdělení provincie Šan-tung o rozpočtových prostředcích vyčleněných v roce 2008 na zvláštní cenu za rozvoj vývozních značek [Lucaiqizhi (2008) č. 75]. Na základě programu jsou společnostem poskytovány granty, jejichž účelem je podpořit vývozní značky a zvýšit tržní podíl známých značek.
b) Nárok na subvenci
(173)
Cenu mohou získat pouze podniky, jež vyvážejí známé značky a jsou usazeny v provincii Šan-tung. K doložení kritérií pro vznik nároku na cenu nebyly předloženy žádné právní ani správní akty.
c) Praktická realizace
(174)
Cílem programu je odměnit podniky, jež jsou uznávanými vývozci známých značek a jsou usazeny v provincii Šan-tung, a podpořit tak jejich rozvoj a konkurenceschopnost. Žádost o účast v programu nemusí podnik podávat, a proto není vydáváno žádné formální rozhodnutí o jejím schválení.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(175)
Tohoto programu využíval jeden spolupracující vyvážející výrobce.
e) Závěry
(176)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a odst. 2 základního nařízení v podobě přímého převodu peněžních prostředků, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(177)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. Jak je uvedeno v oddíle 4.1, musela proto Komise s ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, opřít svá zjištění podle článku 28 základního nařízení o dostupné údaje.
(178)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je omezen na určité podniky, tj. podniky, jež vyvážejí známé značky. Vzhledem k tomu, že ke kritériím vzniku nároku na subvenci nejsou k dispozici žádné údaje právní ani správní povahy, nenasvědčuje nic tomu, že se nárok na subvenci zakládá na objektivních kritériích a podmínkách podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
(179)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(180)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato částka (čitatel) byla rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobce za období šetření dosáhl, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(181)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu je v případě společností ze skupiny Chenming zanedbatelná (méně než 0,01 %).
- Zvláštní fondy pro přilákání zahraničních investičních projektů
a) Právní základ
(182)
Oficiálním dokumentem, který je tomuto programu věnován, je Oznámení lidové vlády města Šou-kuang o vyznamenání podniků za zásluhy v roce 2008 (Announcement of Shouguang People's Government on Commendation of advanced enterprises in 2008). Tento program zřízený dne 9. února 2008 vyznamenává podniky, jež v roce 2008 dosáhly vynikajících výsledků.
b) Nárok na subvenci
(183)
Do programu se mohou zapojit společnosti, jež byly uznány jako „podniky se zásluhami o přilákání zahraničních investic“ či jako „podniky se zásluhami o zahraniční obchod“ a jež vykazují pozoruhodné výsledky v zahraničním obchodu či dokázaly přilákat významné zahraniční investice. Čínská vláda k této strategii ani k vymezení „podniku se zásluhami o přilákání zahraničních investic“ či „podniku se zásluhami o zahraniční obchod“ nepředložila žádný právní ani správní předpis.
c) Praktická realizace
(184)
Přidělování prostředků z fondů „podnikům se zásluhami o přilákání zahraničních investic“ či „podnikům se zásluhami o zahraniční obchod“ je věcí lidové vlády města Šou-kuang.
(185)
Podle údajů čínské vlády nemusí podnik o účast v programu žádat, a proto není vydáváno žádné formální rozhodnutí o jejím schválení.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(186)
Tohoto programu využíval jeden spolupracující vyvážející výrobce.
e) Závěry
(187)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a odst. 2 základního nařízení v podobě přímého převodu peněžních prostředků, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(188)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. Jak je uvedeno v oddíle 4.1, musela proto Komise s ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, opřít svá zjištění podle článku 28 základního nařízení o dostupné údaje.
(189)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je omezen na určité podniky, tj. podniky se zásluhami o přilákání zahraničních investic a podniky se zásluhami o zahraniční obchod. Vzhledem k tomu, že ke kritériím vzniku nároku na subvenci nejsou k dispozici žádné údaje právní ani správní povahy, nenasvědčuje nic tomu, že se nárok na subvenci zakládá na objektivních kritériích a podmínkách podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
(190)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(191)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato částka (čitatel) byla rozpočítána na celkový obrat z prodeje, jehož spolupracující vyvážející výrobce za období šetření dosáhl, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(192)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu je v případě společností ze skupiny Chenming zanedbatelná (méně než0,01 %).
ii) Programy, jež uvedli spolupracující vyvážející výrobci
- Pomoc v antidumpingovém řízení
a) Právní základ
(193)
Oficiálním dokumentem, jenž je tomuto programu věnován, jsou Prováděcí pravidla pro politiku podpory subjektům, proti nimž je vedeno antidumpingové, antisubvenční či ochranné šetření (Rules for the Implementation of the Support Policy for Anti-dumping, Anti-subsidy, Safeguard investigation Respondent). Podle tvrzení čínské vlády byl tento program ukončen v roce 2008, nebylo však doloženo relevantní vyhlášení právního předpisu.
b) Nárok na subvenci
(194)
Subvenci uděluje finanční odbor příslušného regionu či provincie s cílem usnadnit dané společnosti účast v antidumpingovém šetření, které pro ní vedou USA. K získání nároku na subvenci musí být společnost registrována v provincii Šan-tung (s výjimkou města Čching-tao) a postupovat v souladu s pokyny, jež vydávají ministerstvo obchodu a orgány dané provincie.
c) Praktická realizace
(195)
Program je specifický pro určitý region (platí pouze v provincii Šan-tung, avšak s výjimkou jejího největšího města Čhing-tao) a kritéria způsobilosti pro účast v něm nejsou objektivně stanovena právním předpisem.
(196)
Podle příslušného právního předpisu je ve prospěch žadatele hrazeno 40 % nákladů na právní poradenství.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(197)
Tohoto programu využíval jeden spolupracující vyvážející výrobce.
e) Závěry
(198)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a odst. 2 základního nařízení v podobě přímého převodu peněžních prostředků, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(199)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na společnosti ve vymezené územní oblasti.
(200)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(201)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato částka (čitatel) byla rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobce za období šetření dosáhl, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(202)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu je v případě společností ze skupiny Chenming zanedbatelná (méně než 0,01 %).
- Grant na technologickou modernizaci v městě Šou-kuang
a) Právní základ
(203)
Realizace programu se řídila Stanoviskem k urychlení rozvoje odvětví využívajících špičkových technologií (zkušební realizace) (Shoufa [2005] č. 37) (Opinion to accelerate high-tech industry development (Trial Implementation) (Shoufa [2005] No. 37), jež vydala obecní samospráva města Šou-kuang. Podle údajů čínské vlády se program opírá o konkrétní právní rámec, avšak nepředložila jeho znění.
b) Nárok na subvenci
(204)
V případě tohoto programu se jedná o subvenci, jež je poskytována ke zvýšení konkurenceschopnosti podniků. K doložení kritérií vzniku nároku na subvenci nebyly předloženy žádné právní ani správní akty.
c) Praktická realizace
(205)
Podle údajů čínské vlády se jedná o grantový program na místní úrovni, jenž má podporovat výzkum a vývoj, úspory energie a ochranu životního prostředí. Postup podávání žádosti o účast v programu není upraven. Regionální vláda vydává nepravidelná sdělení, jimiž vyvážející výrobce informuje o tom, že jim byl udělen grant v určité výši.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(206)
Tohoto programu využíval jeden spolupracující vyvážející výrobce.
e) Závěry
(207)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a odst. 2 základního nařízení v podobě přímého převodu peněžních prostředků, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(208)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. Jak je uvedeno v oddíle 4.1, musela proto Komise s ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, opřít svá zjištění podle článku 28 základního nařízení o dostupné údaje.
(209)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je omezen na určité podniky. Vzhledem k tomu, že ke kritériím vzniku nároku na subvenci nejsou k dispozici žádné údaje právní ani správní povahy, nenasvědčuje nic tomu, že se nárok na subvenci zakládá na objektivních kritériích a podmínkách podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
(210)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(211)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato částka (čitatel) byla rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobce za období šetření dosáhl, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(212)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu činí v případě společností ze skupiny Chenming 0,59 %.
- Fond na ochranu práv duševního vlastnictví průmyslové zóny ve městě Su-čou
a) Právní základ
(213)
Realizace programu se řídí Dočasnými opatřeními k posílení práce na ochraně práv duševního vlastnictví průmyslové zóny ve městě Su-čou a dále Správními předpisy o Fondu na ochranu práv duševního vlastnictví průmyslové zóny ve městě Su-čou.
b) Nárok na subvenci
(214)
Do programu se mohou zapojit pouze společnosti usazené v průmyslové zóně ve městě Su-čou, jež získaly osvědčení o zápisu v rejstříku autorských práv k programovému vybavení počítačů, osvědčení o zápisu v rejstříku topografie integrovaných obvodů a jež nově vytvořily výrobky známých značek.
c) Praktická realizace
(215)
K získání grantu na podání žádosti o registraci patentu či obchodní známky musí daná společnost vyplnit formulář žádosti o udělení ceny za známou značku na úrovni města Su-čou či nadřazeného územního celku a předložit jej odboru pro vědu a technologie uvedené průmyslové zóny. Granty uděluje průmyslová zóna ve městě Su-čou. K financování této průmyslové zóny ani ke státním orgánům, od nichž prostředky na granty získává, nebyly předloženy žádné údaje.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(216)
Tohoto programu využíval jeden spolupracující vyvážející výrobce. Komise však poznamenává, že jí k tomuto výrobci nebyla předložena žádná relevantní dokumentace, neboť jí nebyla dodána ani žádost o účast v programu, ani rozhodnutí o udělení ceny.
e) Závěry
(217)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a odst. 2 základního nařízení v podobě přímého převodu peněžních prostředků, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(218)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. Jak je uvedeno v oddíle 4.1, musela proto Komise s ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, opřít svá zjištění podle článku 28 základního nařízení o dostupné údaje.
(219)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je omezen na určité podniky. Vzhledem k tomu, že ke kritériím vzniku nároku na subvenci nejsou k dispozici žádné údaje právní ani správní povahy, nenasvědčuje nic tomu, že se nárok na subvenci zakládá na objektivních kritériích a podmínkách podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
(220)
Tento subvenční program je specifický i ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na společnosti ve vymezené územní oblasti. Do programu se mohou zapojit pouze společnosti usazené v průmyslové zóně ve městě Su-čou.
(221)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(222)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato částka (čitatel) byla rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobce za období šetření dosáhl, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(223)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu činí v případě společností ze skupiny APP méně než 0,01 %.
- Subvence z Fondu průmyslového rozvoje v oblasti špičkových technologií
a) Právní základ
(224)
Čínská vláda ani vyvážející výrobci neuvedli žádný právní základ. Program upravuje finanční pomoc společnostem v průmyslové zóně ve městě Su-čou a podle údajů čínské vlády je jeho cílem jednak urychlit reformu a modernizaci této zóny, jednak podpořit kvalitnější vědecký výzkum, kterým se podniky v této průmyslové zóně zabývají.
b) Nárok na subvenci
(225)
Do programu se mohou zapojit pouze společnosti usazené v průmyslové zóně ve městě Su-čou, jež splňují požadavky řady plánů a mají zpracovány příslušné vědeckovýzkumné projekty. Čínská vláda předložila popis programu, avšak nepředložila znění příslušných plánů.
c) Praktická realizace
(226)
Pomoc v rámci tohoto programu získávají společnosti, jež v průmyslové zóně investují a žádají o granty na specifické druhy opatření (výzkum a vývoj, pomoc při vývoji nových výrobků, správa práv duševního vlastnictví, rozvoj trhů v zámoří, koordinace projektů s vládou, veřejné služby v oblasti technologií). Granty uděluje průmyslová zóna ve městě Su-čou. K financování této průmyslové zóny ani ke státním orgánům, od nichž prostředky na granty získává, nebyly předloženy žádné údaje.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(227)
Tohoto programu využíval jeden spolupracující vyvážející výrobce.
e) Závěry
(228)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a odst. 2 základního nařízení v podobě přímého převodu peněžních prostředků, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(229)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. Jak je uvedeno v oddíle 4.1, musela proto Komise s ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, opřít svá zjištění podle článku 28 základního nařízení o dostupné údaje.
(230)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je omezen na určité podniky. Vzhledem k tomu, že ke kritériím vzniku nároku na subvenci nejsou k dispozici žádné údaje právní či správní povahy, nenasvědčuje nic tomu, že se nárok na subvenci zakládá na objektivních kritériích a podmínkách podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
(231)
Tento subvenční program je specifický i ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na společnosti ve vymezené územní oblasti. Do programu se mohou zapojit pouze společnosti usazené v průmyslové zóně ve městě Su-čou.
(232)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(233)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato částka (čitatel) byla rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobce za období šetření dosáhl, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(234)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu činí u společností ze skupiny APP 0,03 %.
- Cena průmyslové zóny ve městě Su-čou za zachování hospodářského růstu
a) Právní základ
(235)
Čínská vláda ani vyvážející výrobci neuvedli žádný právní základ. Podle údajů čínské vlády je program realizován v souladu se Stanoviskem průmyslové zóny ve městě Su-čou k podpoře hladkého, stabilního a rychlého hospodářského růstu a jeho cílem je urychlit strukturální růst průmyslu a zahraničního obchodu.
b) Nárok na subvenci
(236)
Do programu se mohou zapojit pouze společnosti usazené v průmyslové zóně ve městě Su-čou. Pro účast v něm nestanovily čínské orgány jednoznačná kritéria, avšak k získání grantu musí podniky usazené v průmyslové zóně dosáhnout v roce 2009 ve srovnání s rokem předchozím lepší vývozní výkonnosti.
c) Praktická realizace
(237)
Přestože podniky nemusí podle čínské vlády o účast v programu žádat, předložil příslušný spolupracující vyvážející výrobce formulář žádosti průmyslové zóny ve městě Su-čou o příspěvek z Fondu průmyslového rozvoje v oblasti špičkových technologií. Podle údajů čínské vlády je program vázán na vývozní výkonnost podniků tím způsobem, že je podnikům vyplácena předem stanovená částka v RMB za každý dolar, o který se zvýší objem a hodnota jejich vývozu. Tato pobídka znějící na RMB se dále rozlišuje podle druhu výrobků a modelů. Granty uděluje průmyslová zóna ve městě Su-čou. K financování této průmyslové zóny ani ke státním orgánům, od nichž prostředky na granty získává, nebyly předloženy žádné údaje.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(238)
Tohoto programu využíval jeden spolupracující vyvážející výrobce.
e) Závěry
(239)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a odst. 2 základního nařízení v podobě přímého převodu peněžních prostředků, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(240)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. Jak je uvedeno v oddíle 4.1, musela proto Komise s ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, opřít svá zjištění podle článku 28 základního nařízení o dostupné údaje.
(241)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na společnosti ve vymezené územní oblasti. Do programu se mohou zapojit pouze společnosti usazené v průmyslové zóně ve městě Su-čou.
(242)
Program je navíc po právní stránce vázán na vývozní výkonnost, a je proto podle čl. 4 odst. 4 písm. a) základního nařízení pokládán za specifický a napadnutelný. Grant je spojen s vývozní výkonností a jeho výše je podle této výkonnosti určována, neboť výhoda, kterou jeho příjemci získávají, je odvozena od zvýšení objemu a hodnoty vývozu v meziročním srovnání.
(243)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
e) Výpočet výše subvence
(244)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato částka (čitatel) byla rozpočítána na celkový obrat z vývozu, jehož spolupracující vyvážející výrobce za období šetření dosáhl, neboť daná subvence byla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti.
(245)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu činí u společností ze skupiny APP 0,05 %.
- Programy, jež uvedli spolupracující vyvážející výrobci, jež však nebyly předmětem posouzení
(246)
Spolupracující vyvážející výrobci uvedli rovněž následující režimy a programy vázané na úspory energie a ochranu životního prostředí:
-
Zvláštní fond na úpravu znečištěné vody z jezera Tchaj-chu v provincii Ťiang-su
-
Zvláštní fond na úspory energie v průmyslové zóně ve městě Su-čou
-
Zvláštní fond na snížení celkových emisí nejdůležitějších znečišťujících látek ve městě Su-čou
-
Subvence na úspory vody a snížení emisí
-
Ekologická cena udělovaná odborem ochrany životního prostředí ve městě Su-čou
-
Cena udělovaná za energetické úspory ve městě Šou-kuang
(247)
Vzhledem k tomu, že je s uvedenými programy spojeno jen málo výhod, nepovažovala Komise za nutné podrobit tyto programy šetření.
4.2.5. DODÁNÍ ZBOŽÍ NEBO POSKYTNUTÍ SLUŽEB VLÁDOU ZA CENU NIŽŠÍ NEŽ PŘIMĚŘENOU
i) Programy uvedené v podnětu, jež byly předmětem posouzení
- Poskytování práv na využití půdy
a) Právní základ a nárok na subvenci
(248)
Podle údajů v podnětu poskytla čínská vláda spolupracujícím vývozcům užívací práva k pozemkům za cenu nižší než přiměřenou. V reakci na toto tvrzení předložila čínská vláda Zákon o správě půdy a Předpis č. 39 ze dne 28. září 2007 o přidělování práv užívání ke stavebním pozemkům ve státním vlastnictví na základě výzev k podávání nabídek, aukcí a cenových odhadů. Čínská vláda odmítla poskytnout jakékoli údaje ke skutečným cenám za práva užívání k pozemkům, srovnávací základ pro minimální ceny půdy, o nichž tvrdí, že existují, ke způsobu hodnocení těchto srovnávacích základů, ani k metodice, kterou se stát řídí při vyvlastňování půdy.
b) Praktická realizace
(249)
Podle článku 2 zákona o správě půdy je vlastníkem veškeré půdy vláda, neboť podle čínské ústavy a příslušných právních předpisů je půda v kolektivním vlastnictví čínského lidu. Podle tohoto zákona nelze půdu prodávat, lze však přidělovat práva užívání k ní; státní orgány tak činí na základě veřejných soutěží, cenových nabídek či aukcí.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(250)
Spolupracující vyvážející výrobci předložili údaje k pozemkům, jež mají v držbě, i smlouvy či osvědčení o příslušných užívacích právech; čínská vláda však neuvedla údaje k tomu, jak jsou užívací práva k pozemkům oceňována.
(d) Závěry
(251)
Poskytování užívacích práv k pozemkům čínskou vládou je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iii) a odst. 2 základního nařízení v podobě dodání zboží, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu. Jak je vysvětleno ve 260. až 262. bodě odůvodnění, neexistuje v Číně fungující trh s půdou; jak ukázalo použití externího srovnávacího základu, je částka, kterou spolupracující výrobci za užívací práva k pozemkům zaplatili, výrazně pod úrovní běžné tržní ceny.
(252)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. S ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, tak musela Komise podle článku 28 základního nařízení svá zjištění opřít o dostupné údaje. Je třeba poznamenat, že podle čl. 28 odst. 6 platí: „Nespolupracuje-li účastník řízení vůbec nebo jen částečně a následkem toho nebudou některé podstatné informace sděleny, může to vést k výsledku, který pro něj bude méně příznivý, než kdyby při šetření spolupracoval“. Přihlíženo bylo k následujícím údajům:
(253)
Důkazy o specifičnosti subvence, jež předložili žadatelé.
(254)
Zjištění (viz 77. a 78. bod odůvodnění), podle nichž směřují do papírenského průmyslu specifické subvence na základě specifického plánu pro dané odvětví, tj. pětiletky papírenského průmyslu. V této souvislosti je třeba poznamenat, že články 7 až 11 uvedeného plánu stanoví pro strukturu odvětví konkrétní pravidla, neboť uvádějí, které kategorie papírenské výroby mají být v tom kterém zeměpisném regionu země realizovány.
(255)
Důkazy (viz 76. bod odůvodnění) o tom, že je papírenský průmysl „podporovaným výrobním odvětvím“ (rozhodnutí č. 40).
(256)
Zjištění (viz 260. až 262. bod odůvodnění), že v Číně neexistuje fungující trh s půdou.
(257)
Zjištění na základě údajů spolupracujících vyvážejících výrobců, jež byla potvrzena v současně probíhajícím antidumpingovém šetření, o tom, že byla těmto výrobcům přidělena půda vzhledem k jejich projektům v oblasti papírenství (8).
(258)
Na základě výše uvedeného a vzhledem k tomu, že čínská vláda s Komisí během šetření nespolupracovala, z dostupných důkazů vyplývá, že subvence, jež jsou poskytovány společnostem v papírenském průmyslu, nejsou obecně k dispozici všem podnikům, a jedná se tedy o subvence specifické ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení. Vzhledem k nedostatečné spolupráci čínské vlády nenasvědčuje nic tomu, že se nárok na subvenci zakládá na objektivních kritériích a podmínkách podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
(259)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
e) Výpočet výše subvence
(260)
Z výše uvedeného by měl být vyvozen závěr, že pokud jde o užívací práva k půdě, neřídí se situace v Číně tržními pravidly. Podle všeho se totiž zdá, že v Číně nejsou k dispozici žádné údaje ze soukromého sektoru, jež by mohly sloužit jako srovnávací základ. Úprava nákladů či cen tedy není v případě Číny proveditelná. Za těchto okolností se má za to, že v Číně neexistuje trh, a v souladu s čl. 6 písm. d) bodem ii) základního nařízení je oprávněné použít pro účely srovnání externí základ, tak aby bylo možno výši výhody určit. S ohledem na to, že čínská vláda nespolupracovala a nenavrhla žádný externí základ, jenž by mohl být pro srovnání použit, musela Komise ke stanovení vhodného externího srovnávacího základu využít dostupných údajů. V této souvislosti pokládala za vhodné použít k jeho stanovení údaje ze samostatného celního území Tchaj-wan, Penghu, Kinmen a Matsu (čínská Taipei) (dále jen „Tchaj-wan“).
(261)
Podle názoru Komise jsou ceny pozemků na Tchaj-wanu aproximačně nejbližší k oblastem v Číně, kde jsou spolupracující vyvážející výrobci usazeni. Všichni tito výrobci jsou usazeni na východě Číny, v rozvinutých oblastech s vysokým HDP v provinciích v okolí Šanghaje, jež se vyznačují vysokou hustotou obyvatel. Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato výhoda, kterou příjemci získali, se vypočte s přihlédnutím k rozdílu mezi částkou, kterou jednotlivé společnosti za užívací práva k pozemkům zaplatily, a částkou, kterou by musely zaplatit za běžných podmínek při zohlednění tchaj-wanského srovnávacího základu.
(262)
Při tomto výpočtu použila Komise průměrnou cenu pozemků za metr čtvereční na Tchaj-wanu, jež byla upravena o depreciaci měny ode dne, kdy byla uzavřena ta která smlouva o přidělení užívacích práv k pozemkům. Údaje o cenách pozemků pro průmyslové využití byly získány z internetové stránky odboru průmyslu tchajwanského ministerstva obchodu. Depreciace měny byla vypočtena na základě míry inflace na Tchaj-wanu, kterou zveřejnil Mezinárodní měnový fond ve svém výhledu na rok 2009 s názvem World Economic Outlook. V souladu s čl. 7 odst. 3 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) rozpočítána na dobu šetření; přitom byla uvažována běžná životnost užívacích práv k pozemkům určeným k průmyslovému využití v Číně, tj. 50 let. Tato částka byla následně rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobci za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(263)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu činí v případě společností skupiny APP 2,81 % a v případě společností skupiny Chenming 0,69 %.
(ii) Programy uvedené v podnětu, jež nebyly předmětem posouzení
- Poskytování elektřiny
(264)
Bylo zjištěno, že spolupracující vyvážející výrobci tohoto programu v období šetření nevyužívali. Nebylo tedy zapotřebí vyhodnocovat, jedná-li se o program napadnutelný, či nikoli.
- Poskytování chemikálií na výrobu papíru
(265)
Bylo zjištěno, že spolupracující vyvážející výrobci tohoto programu v období šetření nevyužívali. Nebylo tedy zapotřebí vyhodnocovat, jedná-li se o program napadnutelný, či nikoli.
4.3. PŘIPOMÍNKY STRAN TÝKAJÍCÍ SE SUBVENCOVÁNÍ
4.3.1. ÚVOD
(266)
Čínská vláda, dvě skupiny spolupracujících vyvážejících výrobců (APP a Chenming) a žadatel z Unie předložili své připomínky k poskytnutí konečných informací.
(267)
Žadatel z Unie podpořil zjištění Komise.
(268)
Čínská vláda a skupiny APP a Chenming zjištění Komise zpochybnily. Vzhledem k tomu, že argumenty již byly v plném rozsahu řešeny v rámci poskytnutí konečných informací, nejsou v tomto nařízení znovu uváděny.
4.3.2. TVRZENÍ O DVOJÍ NÁPRAVĚ
(269)
Čínská vláda tvrdila, že návrh vyrovnávacích opatření svým rozsahem představuje dvojí nápravu. Bylo konstatováno, že v Unii se v rámci antidumpingových šetření vůči Číně určuje běžná hodnota podle údajů získaných od výrobců ve třetí zemi s tržním hospodářstvím. V takových případech by tudíž vyrovnávací cla představovala dvojí nápravu ve stejné záležitosti, jelikož antidumpingová cla prakticky kompenzují případné subvence údajně poskytované čínským společnostem.
(270)
Skupina APP tvrdila, že pokud běžná hodnota vychází z prodeje na domácím trhu ve srovnatelné zemi, zamítnutí žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství a použití nesubvencované běžné hodnoty se projeví zvýšením cla o výši subvence, a tudíž budou tyto subvence započítány dvakrát.
(271)
Čínská vláda uvedla, že stejnými údajnými zkresleními se již zabývalo souběžné antidumpingové řízení. Čínská vláda rovněž uvedla, že praxe Komise je v rozporu s právem Unie a WTO a že by Komise měla buď zastavit řízení o vyrovnávacím clu, nebo spolupracujícím vyvážejícím výrobcům v souběžném antidumpingovém řízení přiznat zacházení jako v tržním hospodářství. Čínská vláda rovněž uvedla, že nepřijímá tvrzení Komise, že nedochází k dvojímu započítání na základě rozpětí újmy, které je nižší než dumpingové rozpětí. A konečně, čínská vláda namítla, že na základě zjištění odvolacího orgánu WTA ve sporu US - ČLR DS379 (9) týkajících se dvojí nápravy, by toto řízení mělo být zastaveno.
(272)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. V této souvislosti je třeba poznamenat, že dvojí náprava nehraje v tomto řízení žádnou úlohu. Ať již současné uložení antidumpingových a vyrovnávacích cel v případě netržního hospodářství může či nemůže vést k možné „dvojí náhradě“, k této situaci by mohlo z povahy věci dojít pouze v případě kumulace dumpingového rozpětí a výše subvence, tzn. pokud celková úroveň obou dvou druhů cla přesahuje vyšší z částek dumpingového rozpětí a subvence. Tak tomu ovšem, jak bude vysvětleno níže, v tomto případě není.
(273)
Především je třeba připomenout, že Unie při ukládání antidumpingových a vyrovnávacích cel na stejný výrobek uplatňuje pravidlo nižšího cla. Jinými slovy, v rámci šetření Unie Komise zjistí úroveň dumpingu, subvencí a újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie. Úroveň cel nemůže být nikdy vyšší než rozpětí újmy, přičemž v tomto případě je rozpětí újmy stejné v obou řízeních. V souběžném antidumpingovém řízení Komise zjistila dumpingové rozpětí, které je mnohem vyšší než rozpětí újmy. V souladu s pravidlem nižšího cla Komise navrhla zavedení opatření, která jsou založena na rozpětí újmy (viz nařízení Rady (EU) č. 451/2011 ze dne 6. května 2011 o uložení konečného antidumpingového cla a o konečném výběru prozatímně uloženého cla na dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z Čínské lidové republiky (10). Rozpětí subvence zjištěné v rámci tohoto antisubvenčního šetření tudíž ve srovnání s dumpingovým rozpětím neposkytne výrobnímu odvětví Unie žádnou dodatečnou ochranu, neboť maximální výše antidumpingového cla již bude omezena rozpětím újmy. Proto v těchto dvou souběžných řízeních nedochází k žádnému překrývání ani kumulaci cel, a tudíž i za předpokladu, že existuje možnost dvojí nápravy, jak je popsáno v 269. bodě odůvodnění, nemůže ze zákona vyplývat žádný požadavek upravit výši dumpingu podle výše subvence. Rozdíl mezi rozpětími dumpingu a újmy zjištěnými v rámci antidumpingových řízení byl skutečně mnohem vyšší než výše subvencí zjištěná v tomto šetření. Rovněž je třeba zdůraznit, že pokud jde o skutečné složení cel, která je nutno uhradit, Komise v praxi nejprve uloží clo ve výši, jež vyplývá z šetření, které se týká vyrovnávacího cla. Pokud zůstane rozdíl mezi výše uvedenou úrovní cla a rozpětím újmy, může být tento rozdíl pokryt clem vyplývajícím z antidumpingového šetření. To však neznamená, že dochází k dvojímu započítání, jelikož celková úroveň cel by mohla být zdůvodněná již výsledkem samotného antidumpingového šetření.
(274)
Za druhé je třeba poznamenat, že opravné prostředky navržené čínskou vládou nejsou právně přípustné, neboť i) šetření prokázalo existenci vyrovnávacích subvencí, které výrobnímu odvětví Unie způsobily podstatnou újmu, a bylo shledáno, že zavedení dotyčných opatření bylo v zájmu Unie, takže toto řízení nelze ukončit, ii) ne všechny čínské strany požádaly v souběžném antidumpingovém řízení o zacházení jako v tržním hospodářství, iii) zacházení jako v tržním hospodářství nelze automaticky přiznat stranám, které o ně nepožádaly a iv) u těch stran, jejichž žádost o zacházení jako v tržním hospodářství byla zamítnuta, došlo k zamítnutí z důvodu závažných nedostatků zjištěných s ohledem na kritéria 1, 2 a 3 čl. 2 odst. 7 písm. c) základního antidumpingového nařízení.
4.3.3. TVRZENÍ O POUŽITÍ NEPŘÍZNIVÝCH ZÁVĚRŮ
(275)
Čínská vláda rovněž tvrdila, že Komise protiprávně použila nepříznivé závěry v důsledku nedostatečné spolupráce. V této souvislosti se čínská vláda odvolává na čl. 28 odst. 6 základního nařízení, který mimo jiné uvádí, že pokud účastník řízení nespolupracuje nebo spolupracuje jen částečně, může to vést k výsledku, který pro něj bude méně příznivý, než kdyby při šetření spolupracoval. Podle čínské vlády je uplatnění nepříznivých závěrů v rozporu s čl. 12 odst. 7 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, jakož i přílohy II antidumpingové dohody WTO.
(276)
V této souvislosti je třeba poznamenat, že toto chápání čl. 28 odst. 6 základního nařízení čínskou vládou je neopodstatněné. Komise neuplatnila vůči čínské vládě žádné nepříznivé závěry v tom smyslu, že by záměrně zvolila méně příznivý výsledek pro dotyčné vývozce, ani se nesnažila uplatnit sankční možnost, co se týče existence subvencí nebo výše vyrovnávacích cel. Komise, jakožto orgán provádějící šetření, požádala čínskou vládu, aby v přiměřené lhůtě předložila soubor příslušných informací. Čínská vláda však neposkytla informace považované za nezbytné pro šetření (například kopie plánů, informace o bankách, posouzení, jež banky prováděly při poskytování úvěrů spolupracujícím vyvážejícím výrobcům, ocenění práv k užívání pozemků). Za těchto okolností byla Komise nucena použít článek 28 základního nařízení o dostupných údajích umožňujících dospět k reprezentativnímu zjištění. Je vhodné zdůraznit, že to neproběhlo formou uplatnění sankčních zjištění vůči čínské vládě. Jako příklad se uvádí, že Komise neodmítla informace o právech k užívání pozemků, nýbrž že čínská vláda naopak nepředložila všechny požadované informace o oceňování těchto práv. Stejně tak Komise neuplatnila vůči čínské vládě žádné nepříznivé závěry, pokud jde o preferenční úvěrování výrobců natíraného papíru, nýbrž si musela vyhledat chybějící informace, které se týkají plánů, úlohy bank a úvěrové politiky uplatňované bankami vůči spolupracujícím vyvážejícím výrobcům, jelikož tyto informace čínská vláda prostě neposkytla. Komise tedy použila veškeré informace předložené čínskou vládou. Pokud předložené informace nebyly dostatečné nebo nebyly shledány průkaznými, Komise je musela doplnit dalšími důležitými údaji, aby mohla dospět ke svým zjištěním. V některých případech nelze vyloučit, že výsledek byl pro čínskou vládu méně příznivý, než kdyby plně spolupracovala, avšak toto nebylo záměrem Komise.
(277)
Přístup Komise v tomto případě lze porovnat se způsobem, jakým pojetí „nepříznivých závěrů“ podle odstavce 7 přílohy V Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních využívají panely WTO. Například panel EC-Aircraft uplatnil nepříznivé závěry při dvou příležitostech v souvislosti se španělským programem výzkumu a vývoje „PROFIT“ v případech, kdy Unie poskytla nedostatečné údaje. Co se týče jak výše finanční částky, tak otázky faktické specifičnosti, panel nezohlednil důkazy předložené Unií a své závěry nahradil řešením navrženým žadatelem (USA) (11). V tomto šetření tomu tak nebylo, jelikož nedošlo k tomu, že by Komise nezohlednila jakékoli údaje předložené čínskou vládou a jednoduše nahradila řešení navržené žadatelem, nýbrž použila celý souhrn informací, které měla k dispozici, aby dospěla k závěru. S ohledem na tyto skutečnosti se konstatuje, že výše uvedená tvrzení musela být odmítnuta.
(278)
Jelikož Komise nepoužila nepříznivé závěry ve vztahu k čínské vládě nebo kterémukoli vývozci, tvrzení, že uplatnění nepříznivých závěrů vůči vládě je v rozporu s právem WTO, postrádá jakýkoli účel.
(279)
Toto tvrzení bylo nutno odmítnout, jelikož není podloženo skutečnými fakty. O článku 28 a o tom, na jaké případy se může uplatnit, Komise informovala čínskou vládu v prvním dopise, který čínská vláda obdržela při zahájení tohoto řízení, jakož i v posledním dopise, který čínská vláda obdržela před inspekcí na místě. Kromě toho byla čínská vláda upozorněna na důsledky nedostatečné spolupráce vysvětlené v 59. bodě odůvodnění.
(280)
Čínská vláda rovněž tvrdila, že ji Komise nikdy nepožádala, aby zajistila setkání s představiteli státem vlastněných bank.
(281)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V této souvislosti je třeba poznamenat, že Komise požádala o přímé zapojení čínské vlády při sjednávání schůzek s bankami, které poskytly úvěry spolupracujícím vyvážejícím výrobcům. Za tímto účelem byl také čínské vládě předán seznam bank, které takové úvěry poskytly. Čínská vláda byla rovněž požádána, aby zajistila účast představitelů bank spojených s vládní politikou a představitelů dalších finančních institucí při inspekci na místě na čínském úřadu vlády za účelem zodpovězení otázek týkajících se části dotazníku určené pro tyto strany. Čínská vláda na žádnou z výše uvedených žádostí nikdy nezareagovala.
(282)
Čínská vláda tvrdila, že použití nepříznivých závěrů je v tomto případě neodůvodněné, jelikož podle svých nejlepších schopností poskytla informace, které měla k dispozici. Čínská vláda uvedla, že banky jsou v tomto řízení třetími stranami, a nikoli zúčastněnými stranami, které jsou vymezeny v čl. 12 odst. 9 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, a proto nejsou povinny spolupracovat. Bylo rovněž konstatováno, že Komise jednala svévolně a v rozporu s pravidly WTO, jelikož čínská vláda předložila dostatečné informace o poskytování úvěrů bankami a právech k užívání pozemků.
(283)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. V této souvislosti je třeba připomenout, že Komise nepříznivé závěry vůči čínské vládě neuplatnila. Kromě toho, jak je uvedeno v 276. bodě odůvodnění, Komise použila veškeré informace, které čínská vláda poskytla, ale jelikož chyběly podstatné informace, musela údaje doplnit o další dostupné zdroje, aby dospěla k reprezentativnímu zjištění.
(284)
Pokud jde o tvrzení o zúčastněných stranách, je třeba připomenout, že čl. 12 odst. 9 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních jasně stanoví, že za zúčastněné strany lze považovat i jiné domácí nebo zahraniční strany než ty, které jsou v něm uvedeny. Pokud jde o toto řízení, Komise si na základě podnětu vyžádala informace o poskytování preferenčních úvěrů výrobcům natíraného papíru. Tyto informace navíc přímo souvisejí s bankami, jejichž většinovým vlastníkem je stát. Čínská vláda i oba spolupracující vyvážející výrobci o tom byli informováni. Skutečnost, že prostě nebyly předloženy dostatečné informace o poskytování úvěrů bankami, donutila Komisi uchýlit se k použití dostupných údajů v souladu s článkem 28 základního nařízení.
4.3.4. TVRZENÍ O POUŽITÍ NEJSPOLEHLIVĚJŠÍCH DOSTUPNÝCH INFORMACÍ
(285)
Skupina APP tvrdila, že Komise nemůže vyřadit informace, které nejsou ve všech ohledech dokonalé, pokud zúčastněná strana, která tyto informace poskytla, nicméně jednala podle svého nejlepšího vědomí a svědomí. Skupina APP také tvrdila že i v případech, kdy některá zúčastněná strana nespolupracovala podle svého nejlepšího vědomí a svědomí, musí Komise při použití jí dostupných údajů brát v úvahu všechny odůvodněné skutečnosti předložené zúčastněnou stranou, ačkoli tyto skutečnosti nemusejí představovat úplné informace vyžadované od dotyčné zúčastněné strany. Komise je proto nucena jak podle základního nařízení, tak podle Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních tyto informace neopomíjet.
(286)
Čínská vláda uvedla, že uchýlit se k použití dostupných údajů není přípustné, pokud zúčastněný člen nebo zúčastněná strana prokázali, že jednali podle svého nejlepšího vědomí a svědomí a poskytli informace, které bylo možno ověřit, byly předány vhodným způsobem, takže je lze použít při šetření, byly předloženy včas a na takovém nosiči dat nebo v takovém počítačovém jazyce, jak o to orgány provádějící šetření požádaly.
(287)
V tomto případě tomu tak nebylo. V této souvislosti je třeba připomenout, že se Komise, aby dospěla k reprezentativnímu zjištění, uchýlila k použití dostupných údajů v souladu s článkem 28 základního nařízení a čl. 12 odst. 7 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, protože čínská vláda a vyvážející výrobci navzdory opakovaným žádostem neposkytli informace, které byly považovány za nezbytné pro šetření. Komise se totiž skutečně musela snažit vyřešit základní problém, s nímž se jakožto orgán provádějící šetření setkala, tzn. skutečnost, že čínská vláda odepřela přístup k aktuálním informacím o plánech, úloze bank, hodnocení úvěrového rizika při poskytování úvěrů spolupracujícím vyvážejícím výrobcům, oceňování práv k užívání pozemků nebo právních dokumentech týkajících se jednotlivých programů, jež byly předmětem šetření. Stejně tak spolupracující vyvážející výrobci neposkytli informace o úvěrech, jež jim poskytly čínské banky. Způsob, jakým čínská vláda a vyvážející výrobci spolupracovali, proto nesplňuje normy stanovené odvolacím orgánem WTO ve věci United States - Anti-Dumping Measures on Certain Hot-Rolled Steel Products from Japan (Spojené státy - Antidumpingová opatření vztahující se na některé ocelové výrobky válcované za tepla, které pocházejí z Japonska), jenž dospěl k závěru, že se od zúčastněných stran požaduje „vysoká“ úroveň spolupráce a že zúčastněné strany musí jednat podle „svého nejlepšího vědomí a svědomí“ (12). Komise nechápe, proč čínská vláda a vyvážející výrobce nemohli předložit nebo zařídit přdložení chybějící údajů, přičemž čínská vláda ani vyvážející výrobci neposkytli žádné věrohodné vysvětlení. Čínská vláda rovněž uvedla, že nebyly splněny podmínky k tomu, aby se Komise uchýlila k použití nejspolehlivějších dostupných informací, a že čínská vláda možná neposkytla určité informace prostě proto, že tyto informace neexistují, nejsou už relevantní nebo jsou nedostupné a nebyly požadovány v dotazníku nebo v předstihu před inspekcí.
(288)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V této souvislosti je třeba poznamenat, že jak bylo jasně prokázáno v oddíle Subvencování, bylo použití dostupných údajů jedinou možností, kterou Komise jakožto orgán provádějící šetření měla, aby dospěla k reprezentativnímu zjištění. Co se týče druhu požadovaných informací, je třeba připomenout, že Komise požádala o informace, které existovaly (například informace o plánech, úloze bank, hodnocení úvěrového rizika při poskytování úvěrů spolupracujícím vyvážejícím výrobcům, oceňování práv k užívání pozemků nebo právních dokumentech týkajících se jednotlivých programů, jež byly předmětem šetření), a od zahájení řízení při mnoha příležitostech nabízela čínské vládě možnost tyto informace poskytnout.
(289)
Dále je třeba zdůraznit, že jakožto orgán provádějící šetření musela Komise vyšetřovat tvrzení, která byla uvedena v podnětu a pro něž existovaly dostatečné důkazy umožňující zahájit šetření (například o použití pětiletých plánů a průmyslové politiky pro preferenční úvěrování výrobců natíraného papíru, o úloze bank jakožto veřejnoprávních subjektů, o existenci přímých nebo nepřímých daní a grantových programů), a tak byla čínská vláda jakožto zúčastněná strana požádána, aby poskytla veškeré informace, které považuje za nezbytné. Čínská vláda však zaujala jiný přístup, který v podstatě znamenal, že sama sebe postavila do role subjektu, který nahrazuje orgán provádějící šetření. Čínská vláda skutečně chtěla sama posuzovat, co je relevantní, a předkládat pouze dokumenty, jež považuje za důležité, aniž by orgánu provádějícímu šetření povolila tyto záležitosti přezkoumat. Dokonalým příkladem, který to dokládá, je přístup čínské vlády k otázce státem vlastněných bank (viz 282. bod odůvodnění).
Čínská vláda tvrdila, že tyto banky jsou „třetími stranami“, avšak žadatel předložil dostatečné důkazy o tom, že jsou „veřejnoprávními subjekty“, takže Komise byla oprávněna žádat, aby čínská vláda poskytla požadované informace o jejich činnosti. V reakci na to čínská vláda sama rozhodla, že tyto banky nejsou veřejnoprávními subjekty, a odmítla o nich poskytnout jakékoliv informace. Toto rozhodnutí však náleží orgánu provádějícímu šetření, tj. Komisi, a nikoli čínské vládě. Takové chování zcela jednoznačně není v souladu s výše uvedenou judikaturou WTO, která stanoví, že zúčastněné strany musí jednat podle „svého nejlepšího vědomí a svědomí“. Je obtížné pochopit, jak se to srovnává se závěrem odvolacího orgánu ve věci United States - Anti-Dumping Measures on Certain Hot-Rolled Steel Products from Japan, že „…spolupráce je proces, který znamená společné pracovní úsilí stran za účelem dosažení společného cíle“ (13). Je třeba rovněž poznamenat, že Komise poskytla každé zúčastněné straně na předložení požadovaných informací dostatek času a prováděla šetření v souladu s přílohou VI Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, která stanoví pravidla pro inspekce na místě, jež mimo jiné umožňují s ohledem na získané informace na místě požádat o další podrobnosti.
(290)
Čínská vláda namítala, že požadované plány jsou objemné, protože obsahují 282 000 stran, a proto jejich překlad představuje neúměrnou mimořádnou zátěž. Tvrdila rovněž, že neví o plánech uvedených v nezávislých překladech a že v rámci řízení v USA národní pětileté plány neposkytla.
(291)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Rozsah plánů zmíněných v 65. bodě odůvodnění, které čínská vláda přeložila v čínštině, činil méně než 300 stran. Tvrzení o 282 000 stran není potvrzeno tím, co čínská vláda oficiálně předložila. Toto tvrzení je nicméně znepokojivé, protože může ukazovat na ještě mnohem podrobnější vládní zásahy, než jaké byly zjištěny v rámci tohoto šetření a souběžného antidumpingového šetření. Pokud jde o plány v nezávislých překladech, je třeba poznamenat, že Komise takovou dokumentaci obdržela od jiných zúčastněných stran, přičemž pro účely tohoto šetření byly tyto přeložené plány použity v tom rozsahu, v jakém je Komise obdržela. Závěrem je třeba objasnit, že Komise nechtěla tvrdit, že čínská vláda předložila plány pro účely řízení v USA. V 66. bodě odůvodnění se pouze uvádí, že podle všeho existují přeložené informace tohoto druhu.
4.3.5. TVRZENÍ O POUŽITÍ INFORMACÍ, KTERÉ NEJSOU VE VŠECH OHLEDECH DOKONALÉ
(292)
Čínská vláda tvrdila, že Komise před použitím nejspolehlivějších dostupných informací musí provést analýzu, jak to vyžaduje čl. 28 odst. 3 základního nařízení, a vyslovit závěr, zda jsou splněny zvláštní podmínky stanovené v uvedeném odstavci.
(293)
V této souvislosti je třeba poznamenat, že se Komise uchýlila k použití dostupných údajů v souladu s článkem 28 základního nařízení, protože zvláštní podmínky stanovené v čl. 28 odst. 3 nebyly splněny. Jak je vysvětleno výše, čínská vláda buď předložila informace, které byly nedostatečné, nebo v mnoha případech požadované informace ani neposkytla. Je nutno připomenout, že informace o plánech buď nebyly poskytnuty vůbec nebo byly poskytnuty jen částečně, informace o úloze bank byly neúplné nebo nepřesvědčivé, hodnocení úvěrového rizika bankami při poskytování úvěrů spolupracujícím vyvážejícím výrobcům nebylo předloženo, ocenění práv k užívání pozemků nebylo předloženo a řada právních dokumentů týkajících se některých daňových a grantových programů rovněž nebyla poskytnuta. Vzhledem k nedostatkům nebo neexistenci informací nebyla Komise schopna některé předložené informace ověřit. Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem, vzhledem k tomu, že za těchto okolností nelze mít za to, že čínská vláda jednala podle svého nejlepšího vědomí a svědomí, a vzhledem k neúměrným obtížím ztěžujícím snahu Komise dospět k přiměřeně správným závěrům, byla Komise nucena uchýlit se k použití dostupných údajů.
(294)
Čínská vláda rovněž tvrdila, že Komise měla jako nejspolehlivější dostupné informace použít informace, které již poskytla čínská vláda.
(295)
V této souvislosti je třeba poznamenat, že Komise použila celý souhrn informací poskytnutých zúčastněnými stranami (včetně veškerých informací předložených čínskou vládou) a vyhledaných z veřejně dostupných zdrojů, aby dospěla k reprezentativnímu zjištění.
(296)
V souvislosti s úvěry bylo konstatováno, že v případě neexistence informací od konkrétních bank za účelem vyhodnocení úvěrového rizika při poskytování úvěrů se měla Komise uchýlit k vysvětlením poskytnutým Čínskou lidovou bankou (PBOC) a Čínskou bankovní regulační komisí (CBRC), jakož i k výročním zprávám komerčních bank.
(297)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V této souvislosti je třeba poznamenat, že banky, ačkoli o to byly výslovně požádány, potřebné údaje neposkytly. Informace poskytnuté Čínskou lidovou bankou a Čínskou bankovní regulační komisí byly pouze velmi obecné povahy a v žádném případě přímo nesouvisely s úvěry poskytnutými spolupracujícím vyvážejícím výrobcům. Čínská vláda zařadila do spisu několik výročních zpráv komerčních bank (z nichž některé byly pouze v čínštině) a tvrdila, že komerční banky o své podnikatelské činnosti rozhodují samy v souladu s právními předpisy, bez jakýchkoli zásahů jakékoli organizace nebo osoby. Jedná se však o prosté výroky, které neumožňují ověřit, zda a jak banky hodnotily úvěrové riziko při poskytování úvěrů spolupracujícím vyvážejícím výrobcům, a je nutno je porovnat s konkrétními případy, jež se vyskytly při šetřeních, kdy firmy zcela jasně získaly úvěry, aniž proběhlo jakékoli zřejmé ohodnocení jejich úvěrového rizika.
(298)
Pokud jde o práva k užívání pozemků, bylo konstatováno, že Komise měla použít údaje předložené čínskou vládou, které podle čínské vlády prokazují existenci fungujícího trhu. Bylo uvedeno, že informace požadované Komisí o minimálních cenách práv k užívání pozemků byly velmi rozsáhlé a nebyly požadovány v dotazníku nebo v předstihu před inspekcí.
(299)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V této souvislosti je třeba připomenout, že bez informací o ocenění práv k užívání pozemků nelze dospět k jakémukoli závěru, pokud jde o existenci fungujícího trhu s pozemky v Číně, který odráží síly nabídky a poptávky. Rovněž je třeba poznamenat, že Komise dala čínské vládě dostatek času, aby poskytla tyto informace za oblasti, kde sídlí spolupracující vyvážející výrobci, avšak čínská vláda nepředložila v tomto ohledu jediný údaj. V každém případě Komise dodržela přílohu VI Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, která stanoví pravidla pro inspekce na místě, jež mimo jiné umožňují s ohledem na získané informace na místě požádat o další podrobnosti.
4.3.6. TVRZENÍ O DEFINICI VEŘEJNOPRÁVNÍCH SUBJEKTŮ
(300)
Čínská vláda tvrdila, že státní vlastnictví není přiměřeným kritériem pro zjištění, zda je určitá banka nebo subjekt provozující veřejnou službu veřejnoprávním subjektem, a že by k takové analýze měla Komise používat pravidla Unie pro státní podpory. Čínská vláda rovněž žádala, aby na základě zjištění odvolacího orgánu WTO ve sporu US - ČLR DS379 týkajících se definice veřejnoprávního subjektu bylo toto řízení zastaveno.
(301)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V této souvislosti je třeba poznamenat, že Komise v 90. bodě odůvodnění vysvětlila definici veřejnoprávního subjektu. Tato definice je v souladu s příslušnou judikaturou WTO týkající se antisubvenčních řízení, včetně výše zmíněné zprávy odvolacího orgánu. Není tudíž nutné se odchylovat od obecně přijímaného pojetí a používat jiný srovnávací základ (tj. pravidla Unie pro státní podporu), který se vztahuje na velmi odlišné odvětví práva. Je třeba si uvědomit, že právní úprava státní podpory se uplatňuje ve zcela jiných souvislostech, tj. nikoli za účelem regulace mezinárodního obchodu se zbožím, nýbrž jako doplněk ke společnému trhu. A konečně požadavek, aby bylo toto řízení zastaveno, nemá žádné právní ani věcné opodstatnění.
4.3.7. PREFERENČNÍ ÚVĚRY VÝROBCŮM NATÍRANÉHO PAPÍRU
(302)
Čínská vláda v souvislosti s preferenčním úvěrováním výrobců natíraného papíru uvedla, že Komise neposkytla dostatečné důkazy o specifickém subvencování, jak to vyžaduje čl. 2 odst. 1 písm. a) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení. Bylo namítnuto, že analýza Komise nesplnila svůj úkol potvrdit de jure specifičnost údajné subvence.
(303)
Dva spolupracující vyvážející výrobci rovněž tvrdili, že úvěry poskytnuté čínskými státními bankami nejsou specifické.
(304)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V této souvislosti je třeba připomenout, že specifičnost byla zjištěna na základě celkového souhrnu informací obsažených ve spisu včetně informací poskytnutých čínskou vládou, jejichž přehled je uveden v 92. bodě odůvodnění. Tyto informace potvrzují existenci specifičnosti de jure v souladu s čl. 2 odst. 1 písm. a) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení.
(305)
Čínská vláda rovněž tvrdila, že Komisi se nepodařilo subvencování průkazně doložit v souladu s čl. 2 odst. 4 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 5 základního nařízení, jelikož důkazy, které Komise použila, nelze považovat za skutečné důkazy, protože nejsou potvrzující, objektivní a ověřitelné, a tedy důvěryhodné.
(306)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V této souvislosti je třeba poznamenat, že skutečnosti popsané v 92. bodě odůvodnění průkazně dokládají specifičnost (tzn. že byly poskytnuty specifické subvence prostřednictvím odvětvového průmyslového plánu, papírenský průmysl se považuje za podporované odvětví, je potvrzena úloha komerčních bank a čínského státního plánovacího systému, jakož i vysoký úvěrový rating firem, jelikož splňují kritéria pro uplatnění konkrétních politických plánů). Tyto informace jsou potvrzující, protože jsou jasné, objektivní a přesvědčivé. Pocházejí z různých zdrojů a byly poskytnuty zúčastněnými stranami nebo vyhledány mezi veřejně dostupnými údaji.
(307)
Pokud jde o Koncepci rozvoje papírenského průmyslu na rok 2007, čínská vláda tvrdila, že papírenskému průmyslu neposkytuje specifické subvence ani preferenční zacházení. Cílem ustanovení tohoto plánu, že finanční instituce nesmějí poskytovat úvěry na jakýkoli projekt, který není v souladu s jeho regulací, je podle čínské vlády pouze pozastavit projekty, které způsobily vážné znečištění.
(308)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V této souvislosti je třeba poznamenat, že formulace použité v Koncepci rozvoje papírenského průmyslu na rok 2007, jak je podrobně vysvětleno v 77. bodě odůvodnění, nenechávají nikoho na pochybách o existenci specifických subvencí a preferenčního zacházení pro papírenský průmysl. Tvrzení, že podrobná pravidla týkající se finančních institucí existují pouze z důvodů ochrany životního prostředí, není skutečným zněním příslušných textů potvrzeno.
(309)
V souvislosti s politickými plány, jakož i průvodními dokumenty, například integračním projektem a směrným indexem, čínská vláda znovu zopakovala, že podle čínského zákona o legislativě nejsou jako takové právně závazné. Čínská vláda prý spíše potřebovala právně závazný prováděcí akt. Byla rovněž vznesena námitka, že plány jsou příliš obecné, než aby mohly sloužit jako podklad pro určení specifičnosti, a pouhá skutečnost, že papírenský průmysl je podporovaným odvětvím, nedokazuje, že čínská vláda výslovně omezuje přístup k subvencím jen na určité podniky.
(310)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. V této souvislosti je třeba připomenout, že šetření prokázalo, že plány jsou právně závazné z důvodů uvedených v 78. bodě odůvodnění. Šetření rovněž prokázalo, že přiznání statutu „podporovaného odvětví“ papírenskému průmyslu s sebou přináší zvláštní výhody pro příslušné podniky.
(311)
O poskytování úvěrů čínská vláda tvrdila, že z analýzy výročních zpráv čínských bank, které poskytly úvěry spolupracujícím vyvážejícím výrobcům, nevyplývá, že byly úvěry poskytnuty na základě politických plánů.
(312)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Jak je uvedeno výše, výroční zprávy bank neposkytují konkrétní informace o poskytování úvěrů spolupracujícím vyvážejícím výrobcům. Ve skutečnosti jsou výroční zprávy všeobecnými dokumenty, které neposkytují žádné informace o tom, jak čínské banky poskytovaly úvěry spolupracujícím vyvážejícím výrobcům, ani o způsobu, jakým banky hodnotily úvěrové riziko u spolupracujících vyvážejících výrobců. Tyto informace byly po zúčastněných stranách opakovaně požadovány a jsou považovány za rozhodující mimo jiné s ohledem na zjištění uvedená ve zprávě MMF z roku 2006, která naznačovala, že liberalizace bankovnictví v Číně je neúplná a úvěrové riziko není náležitě zohledněno (14), ve zprávě MMF z roku 2009, která zdůraznila nedostatečnou liberalizaci úrokových sazeb v Číně (15), ve zprávě MMF o zemích z roku 2010, která uvádí, že kapitálové náklady v Číně jsou relativně nízké, přidělování úvěrů se někdy řídí jinými než cenovými hledisky a vysoké úspory společností částečně souvisí s nízkými náklady různých vstupů (včetně kapitálu a půdy) (16), ve zprávě OECD o čínské ekonomice z roku 2010 (17) a v pracovním dokumentu hospodářské sekce OECD č. 747 o reformách čínského finančního sektoru (18), které konstatují, že vlastnictví finančních institucí je nadále převážně státní, což vede k otázkám, do jaké míry jsou rozhodnutí bank o poskytování úvěrů založena na čistě komerčních úvahách, přičemž se zdá, že banky hrají typicky roli vládních agentur s vazbami na vládu.
(313)
V souvislosti s výše uvedeným sdělením o úvěrovém ratingu čínská vláda tvrdila, že jediné sdělení o úvěrovém ratingu nelze považovat za průkazné doložení specifičnosti. Čínská vláda se domnívá, že pokud se u většiny nebo dokonce u všech úvěrů poskytnutých spolupracujícím vyvážejícím výrobcům neukáže, že průmyslová politika umožnila, aby tito výrobci měli během období šetření vyšší úvěrový rating, nemůže Komise podmínky jednoho konkrétního případu vztahovat na všechna úvěrová rozhodnutí.
(314)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V tomto ohledu je třeba připomenout, že sdělení o úvěrovém ratingu zmíněné v 81. bodě odůvodnění vytváří přímou souvislost mezi příznivými vyhlídkami spolupracujícího vyvážejícího výrobce do budoucna a existencí plánů papírenské politiky a plněním jejich cílů. Při formulování svých závěrů kladla Komise značný důraz na tento dokument spolu s Koncepcí rozvoje papírenského průmyslu na rok 2007, protože - jak je popsáno výše- další informace požadované v této souvislosti, například hodnocení rizik u úvěrů, nebyly přes opakované žádosti poskytnuty.
(315)
Čínská vláda rovněž argumentovala, že Komise při analýze tvrzení o preferenčních úvěrech nevzala v úvahu oběžník PBOC o zlepšení správy zvláštních úvěrů YINFA [1999] č. 228. Podle čínské vlády výše uvedený oběžník potvrzuje, že preferenční úvěrování nebo zvláštní úvěry byly odstraněny.
(316)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V této souvislosti je třeba připomenout, že jak je vysvětleno v 87. bodě odůvodnění, Komise zjistila, že existují novější oběžníky PBOC než oběžník z roku 1999, přičemž tyto oběžníky jednoznačně zmiňují existenci preferenčních úvěrů a dalších úvěrů určených Státní radou. Argumenty čínské vlády o zrušení preferenčního úvěrování a zvláštních úvěrů nejsou tudíž podloženy fakty o skutečných případech. Bez ohledu na výše uvedené skutečnosti je třeba poznamenat, že oběžník z roku 1999 uvádí, že banky, které jsou zcela ve vlastnictví státu, musí aktivně komunikovat s orgány odpovědnými za příslušná odvětví, aby získaly jejich pochopení a podporu. To je další výrok, který potvrzuje kontrolu státních orgánů nad bankami, které jsou zcela ve vlastnictví státu.
(317)
V souvislosti s důkazy specifičnosti předloženými žadatelem byl vznesen argument, že se jedná pouze o odkazy na zjištění z různých šetření v USA, v rámci kterých byla specifičnost potvrzena mimo jiné odkazem na pětileté plány.
(318)
V této souvislosti je třeba poznamenat, že aby dospěla k reprezentativnímu zjištění, použila Komise všechny podstatné informace, jež měla k dispozici. Veřejně dostupné informace uvedené v podnětu, ačkoli odkazují na zjištění jiných orgánů provádějících šetření, byly tudíž považovány za podstatné a jejich použití bylo vhodné.
(319)
V souvislosti s rozhodnutím Státní rady č. 40 a směrným indexem byl vznesen argument, že výslovně nedefinují výrobu bezdřevého natíraného papíru jako podporované odvětví nebo podporované projekty. Čínská vláda rovněž tvrdila, že výraz „podporované projekty“ zahrnuje v Číně širokou škálu hospodářských činností pokrývajících různá odvětví.
(320)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. V této souvislosti je třeba připomenout, že rozhodnutí č. 40 a směrný index definují papírenský průmysl, do něhož výroba bezdřevého natíraného papíru patří, jako podporované odvětví nebo podporované projekty. V souvislosti s podporovanými projekty je třeba připomenout, že zahrnují pouze některé činnosti v rámci 26 odvětví, a proto nelze toto třídění, které pokrývá jen určitou podmnožinu podniků v Číně, považovat za obecné a nespecifické. Komise toto považovala za nejpřirozenější výklad v situaci, kdy neměla k dispozici žádné vysvětlení (a podpůrné dokumenty) o tom, jak přesně čínská vláda používala pojem „papírenský průmysl“, například pro účely rozhodnutí č. 40 a směrného indexu.
(321)
V souvislosti se zákonem o komerčních bankách čínská vláda tvrdila, že článek 34 je obecné povahy a že v souladu s článkem 41 téhož zákona nejsou komerční banky povinny poskytovat úvěry na základě průmyslové politiky.
(322)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že znění článku 34 dává poskytování úvěrů komerčními bankami do přímé souvislosti s průmyslovou politikou státu. Nelze je tudíž považovat za ustanovení obecné a nepovinné povahy. Pokud jde o článek 41 uvedeného zákona, je třeba poznamenat, že tento článek hovoří o pravomoci komerčních bank poskytovat úvěry, avšak nestanoví podmínky, jež budou muset banky brát v úvahu při přijímání úvěrových rozhodnutí.
(323)
Skupina APP tvrdila, že poskytla Komisi dostatečné informace a dokumenty, které prokazují, že skupina APP byla ratingovou agenturou Moody v letech 2007 a 2008 hodnocena známkou A-1, a proto nebylo správné, že Komise tento rating nezohlednila a použila známku BB od agentury Bloomberg.
(324)
Ratingové zprávy předložené skupinou APP Komise pečlivě analyzovala. Tyto ratingové zprávy dávají slibný výhled papírenského průmyslu do budoucna do souvislosti s vyhlášením Koncepce rozvoje papírenského průmyslu. Informace obsažené v těchto dokumentech proto vlastně potvrzují zjištění Komise, že současný finanční stav vývozce byl zjištěn ve zkresleném tržním prostředí, a tudíž nebylo možné vycházet z této míry úvěruschopnosti čínských vývozců uznat za bernou minci. Toto tvrzení muselo být odmítnuto.
(325)
Skupina APP rovněž tvrdila, že interní zprávy o finančním řízení zmíněné v tomto bodě v připomínkách APP k poskytnutí obecných informací jsou „mnohem uspokojivější než údaje, z nichž se momentálně vychází“.
(326)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Údaje vypočtené v těchto zprávách vycházejí z finanční situace společnosti dosažené ve zkresleném tržním prostředí, které je samozřejmě ovlivněno preferenčním úvěrováním, jehož existenci Komise zjistila. Jedná se tedy o uzavřený kruh, tzn. že společnost obdrží preferenční úvěr, který má příznivý vliv na její finanční ukazatele, jež mají následně příznivý vliv na podmínky budoucích úvěrů.
(327)
Skupina APP tvrdila, že metodika použitá Komisí při stanovení srovnávacích základů pro úvěry v USD a EUR je nesprávná a že Komise započítala přirážku k sazbě LIBOR dvakrát, čímž zvýšila referenční úrokovou sazbu.
(328)
Toto tvrzení je nutno odmítnout. Komise nezapočítala přirážky k sazbě LIBOR dvakrát. Jak je vysvětleno v poskytnutí konečných informací, při zjišťování srovnávacích základů pro úvěry v USD a EUR s lhůtou splatnosti delší než 1 rok Komise k příslušné jednoleté sazbě LIBOR přičetla rozdíl mezi firemními dluhopisy s ratingem BB a s lhůtou splatnosti 1 roku a firemními dluhopisy s ratingem BB a s lhůtou splatnosti n let, kde n je počet let představující dobu, pro kterou byla „dlouhodobá sazba LIBOR v USD“ vypočtena (tj. dva roky, tři roky, …, patnáct let). Je třeba zdůraznit, že tento rozdíl, jak je popsán výše, se připočítával k „čisté“ jednoleté sazbě LIBOR (tzn. nikoli k sazbě zvýšené o x základních bodů, jak tvrdila skupina APP).
4.3.8. PREFERENČNÍ DAŇOVÉ SCHÉMA PRO PODNIKY, KTERÉ JSOU UZNÁNY, ŽE VYUŽÍVAJÍ NEJNOVĚJŠÍ A ŠPIČKOVÉ TECHNOLOGIE
(329)
V souvislosti s tímto programem čínská vláda uvedla, že Komisi se nepodařilo specifičnost jednoznačně doložit. Uvedla, že článek 25 zákona o dani z příjmů podniků je obecný právní předpis, který se vztahuje na celé čínské hospodářství, a nikoli jen na výrobce bezdřevého natíraného papíru.
(330)
Čínská vláda také tvrdila, že kritéria způsobilosti pro tento program jsou objektivní a podrobně vymezená, že nárok na subvenci vzniká automaticky, a tudíž tento program nelze podle čl. 2 odst. 1 písm. b) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení považovat za specifický.
(331)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. Zjištění Komise byla tudíž učiněna na základě jednoznačných důkazů. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že článek 25 zákona o dani z příjmů podniků omezuje přístup k tomuto programu pouze na některé podniky a odvětví, jež patří do kategorie „podporovaných“, tzn. na určitou podmnožinu podniků v Číně. Jak je uvedeno výše, Komise dospěla k závěru, že odvětví výroby natíraného papíru do této kategorie patří, a proto jsou výhody v rámci tohoto programu specifické podle čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení. Pokud jde o kritéria způsobilosti, je třeba poznamenat, že příslušná ustanovení mimo jiné uvádějí, že výrobky musí spadat do rozmezí uvedeného v popisu odvětví využívajících nejnovější a špičkové technologie v rámci klíčové podpory ze strany státu a že podniky musí neustále provádět výzkum a vývoj za účelem získání nových vědeckotechnických poznatků, inovativně uplatňovat nové poznatky nebo výrazně zdokonalovat technologie či výrobky. Tyto podmínky jako celek nelze považovat za objektivní kritéria způsobilosti, která vedou k automatickému poskytnutí subvence v souladu s čl. 2 odst. 1 písm. b) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
(332)
Skupina APP se dotázala, zda by se výše napadnutelných subvencí vyplývajících z těchto programů neměla vypočítávat spíše na základě daňového přiznání a platby za rok 2008 namísto za rok 2009 (období šetření). Skupina tvrdila, že tyto dva programy souvisejí s daní z příjmů, která se v Číně obvykle v plné výši platí a vyrovnává v kalendářním roce následujícím po zdaňovacím období. Proto bylo o dani z příjmů za rok 2009 nebo o jakémkoli preferenčním zacházení přiznaném za uvedený rok rozhodnuto teprve v roce 2010.
(333)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Skutečná výše získaných výhod byla potvrzena a ověřena na základě daňového přiznání za rok 2009, a proto se jedná o výhody týkající se prodeje a příjmů vytvořených v roce 2009, tj. v období šetření.
4.3.9. PREFERENČNÍ DAŇOVÉ SCHÉMA PRO VÝZKUM A VÝVOJ
(334)
V souvislosti s tímto programem čínská vláda uvedla, že Komisi se nepodařilo specifičnost jednoznačně doložit. Rovněž uvedla, že kritéria způsobilosti pro tento program jsou objektivní a podrobně vymezená a že nárok na subvenci vzniká automaticky, a tudíž tento program nelze podle čl. 2 odst. 1 písm. b) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení považovat za specifický.
(335)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V této souvislosti je třeba připomenout, že šetření prokázalo existenci zvýhodněného daňového režimu určeného pro některé společnosti, u nichž je prokázáno, že provádějí určitý druh výzkumných a vývojových projektů, tzn. pro určitou podmnožinu podniků v Číně. Jak je uvedeno výše, jedná se o společnosti, které patří do odvětví, jež využívají nejnovější a špičkové technologie a jimž se dostává primární podpory od státu, a projekty vyjmenované v Průvodci hlavními odvětvími industrializace za pomoci špičkových technologií, tedy například i v rámci výroby natíraného papíru, a proto výhody v rámci tohoto programu jsou podle čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení specifické. Pokud jde o kritéria způsobilosti, je třeba poznamenat, že příslušná ustanovení, jež předložili spolupracující vyvážející výrobci, jsou obecná a neprůhledná, a tudíž je nelze považovat za objektivní kritéria způsobilosti, která vedou k automatickému poskytnutí subvence. Zjištění Komise byla tudíž učiněna na základě jednoznačných důkazů v souladu s čl. 2 odst. 1 písm. b) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
4.3.10. OSVOBOZENÍ OD DANĚ DIVIDEND VYPLÁCENÝCH MEZI ZPŮSOBILÝMI TUZEMSKÝMI PODNIKY
(336)
V souvislosti s tímto programem čínská vláda uvedla, že Komisi se nepodařilo specifičnost jednoznačně doložit. Bylo namítnuto, že osvobození dividend od daně není subvencí ve smyslu Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, jelikož osvobození dividend od daně není svou povahou subvencí a příslušné čínské předpisy mají objasnit daňový základ, aby se zabránilo dvojímu zdanění.
(337)
Skupina APP tvrdila, že tento program není specifický, jelikož je obecně a jednotně uplatňován v celé Číně na základě objektivního kritéria, kterým je zdroj příjmů z dividend. Tvrdila také, že tento program nepředstavuje subvenci.
(338)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. V této souvislosti je třeba upozornit, že příjmy z dividend od tuzemských podniků jsou osvobozeny od daně z příjmů právnických osob odváděné tuzemskými podniky. Především je třeba připomenout, že šetření prokázalo existenci zvýhodněného daňového režimu určeného pro některé společnosti, tj. tuzemské podniky, které dostávají dividendy od jiných tuzemských podniků, a kromě toho také pro důležitá průmyslová odvětví a projekty podporované státem, jako je například i výroba natíraného papíru, tj. pro konkrétní podmnožinu podniků v Číně. Proto výhody v rámci tohoto programu jsou podle čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení specifické. Za druhé, jedná se o daňovou pobídku, která vede k tomu, že v souladu s definicí subvence uvedenou v čl. 1 odst. 1 písm. a) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a v čl. 3 odst. 1 písm. a) základního nařízení stát nevybere určitý příjem. Pokud jde o tvrzení, že cílem této pobídky je zabránit dvojímu zdanění, je třeba poznamenat, že ačkoli Dohoda WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních uznává, že členové WTO nejsou omezeni v přijímání opatření, jež mají zamezit dvojímu zdanění (viz Dohoda WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, příloha I, poznámka pod čarou č. 59), toto ustanovení je tzv. „afirmativní námitkou“ a nebyly předloženy žádné konkrétní důkazy, jež by dokládaly tvrzení, že například dividendám od tuzemských podniků je z důvodu právních závazků, jež ČLR přijala v rámci příslušných dvoustranných dohod o dvojím zdanění uzavřených se třetími zeměmi, přiznáno jiné zacházení než dividendám od podniků se sídlem mimo Čínu.
(339)
Bylo rovněž konstatováno, že tento program je zcela bezvýznamný pro podniky a odvětví, jež patří do kategorie podporovaných, avšak z definice tohoto programu vyplývá, že se vztahuje na všechny tuzemské společnosti. Čínská vláda rovněž uvedla, že čl. 2 odst. 2 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních stanoví, že stanovení obecně platných daňových sazeb se za specifickou subvenci nepovažuje. Čínská vláda proto tvrdila, že kritéria způsobilosti pro tento program jsou objektivní a podrobně vymezená a že nárok na subvenci vzniká automaticky, a tudíž tento program nelze podle čl. 2 odst. 1 písm. b) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení považovat za specifický.
(340)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. V této souvislosti je třeba připomenout, že právní předpisy, které vytyčují tento program, spadají pod kapitolu 4 „Zvýhodněné daňové režimy“ zákona o daních z příjmů podniků, která předpokládá zvláštní daňové pobídky pro významná odvětví a projekty podporované státem. Jak je vysvětleno výše, výhody v rámci tohoto programu jsou za těchto podmínek podle čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení specifické. Šetření neprokázalo existenci objektivních kritérií omezujících způsobilost ani nepřineslo nezvratné důkazy umožňující dospět k závěru, že nárok na subvenci vzniká automaticky. Pokud jde o tvrzení o čl. 2 odst. 2 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, je třeba poznamenat, že tento program se nevztahuje na stanovení obecně platné daňové sazby, nýbrž na existenci osvobození určitého druhu příjmů od daně, které vyplývá z příslušnosti k určitému druhu společností.
4.3.11. OSVOBOZENÍ DOVÁŽENÉHO ZAŘÍZENÍ OD DPH A CLA
(341)
V souvislosti s tímto programem čínská vláda uvedla, že Komisi se nepodařilo specifičnost jednoznačně doložit. Byla vznesena námitka, že konkrétní obchodní kategorie taxativně vymezené zákonem nejsou specifické, protože zahrnují široké rozpětí hospodářských činností pokrývajících různá odvětví. Čínská vláda proto tvrdila, že kritéria způsobilosti pro tento program jsou objektivní a podrobně vymezená a že nárok na subvenci vzniká automaticky, a tudíž tento program nelze podle čl. 2 odst. 1 písm. b) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení považovat za specifický.
(342)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. V této souvislosti je třeba připomenout, že tento program je k dispozici pouze pro společnosti, které investují do určitých obchodních kategorií taxativně vymezených zákonem (tj. prostřednictvím katalogu, který slouží jako vodítko pro zahraniční investice do jednotlivých odvětví, a katalogu klíčových průmyslových odvětví, produktů a technologií, jejichž rozvoj stát v současné době podporuje). Skutečnost, že způsobilost je omezena na určité obchodní kategorie, potvrzuje, že tento program není běžně k dispozici pro široká hospodářská odvětví, a proto výhody, které z něho vyplývají, jsou podle čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení specifické. Šetření navíc neprokázalo existenci objektivních kritérií omezujících způsobilost ani nepřineslo nezvratné důkazy umožňující dospět k závěru, že nárok na subvenci vzniká automaticky. Zjištění Komise byla tudíž průkazně doložena v souladu s čl. 2 odst. 1 písm. b) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
(343)
Skupina APP tvrdila, že doba odepisování použitá Komisí pro výpočet výhody vyplývající z tohoto programu, která připadá na období šetření, není správná a že měla Komise použít dobu odepisování uváděnou společnostmi ze skupiny APP. Podle skupiny APP je tato metodika v rozporu s čl. 7 odst. 3 základního nařízení.
(344)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Doba odepisování uváděná skupinou APP je určena pro účetní a finanční účely. Jiní spolupracující vyvážející výrobci a výrobní odvětví Unie vykázali odlišné doby odepisování. Komise proto v souladu se svou obvyklou praxí a s čl. 7 odst. 3 základního nařízení použila pro účely tohoto výpočtu jako životnost stroje dobu patnácti let, která se v dotyčném odvětví považuje za „běžnou“ dobu odepisování.
4.3.12. VRACENÍ DPH V PŘÍPADĚ ZAŘÍZENÍ VYROBENÉHO NA DOMÁCÍM TRHU
(345)
V souvislosti s tímto programem čínská vláda uvedla, že Komisi se nepodařilo specifičnost průkazně doložit. Tvrdila rovněž, že vysvětlila kritéria způsobilosti pro tento program, a tudíž není žádný důvod k tomu, aby Komise použila pouze dostupné údaje.
(346)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. V této souvislosti je třeba připomenout, že účast v tomto programu je vyhrazena pro podniky se zahraničními investicemi, které nakupují určitý druh zařízení vyrobených v tuzemsku, tj. pro určitou podmnožinu podniků v Číně, a proto výhody v rámci tohoto programu jsou podle čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení specifické. Šetření navíc neprokázalo existenci objektivních kritérií omezujících způsobilost ani nepřineslo nezvratné důkazy umožňující dospět k závěru, že nárok na subvenci vzniká automaticky. Zjištění Komise byla tudíž za použití předložených informací a článku 28 základního nařízení průkazně doložena v souladu s čl. 2 odst. 1 písm. b) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
4.3.13. OSVOBOZENÍ PODNIKŮ SE ZAHRANIČNÍMI INVESTICEMI OD DANÍ ZA ÚDRŽBU MĚSTA, VÝSTAVBU A OD PŘÍPLATKŮ NA VZDĚLÁVÁNÍ
(347)
Jak APP, tak Chenming tvrdily, že se podle Oznámení o sjednocení daní za údržbu města a výstavbu a příplatků za vzdělávání vztahujících se na domácí podniky, podniky se zahraničními investicemi a fyzické osoby vydaného Státní radou Číny dne 18. října 2010 a použitelného ode dne 1. prosince 2010 výše uvedená daň a příplatky nyní vztahují na všechny podniky a fyzické osoby v Číně bez jakékoli výjimky. Podle těchto tvrzení již není tento program subvencí napadnutelný.
(348)
Tato tvrzení byla analyzována na základě předložené dokumentace a podkladů, které strany poskytly. Čínská vláda byla požádána o potvrzení výše uvedených informací. Čínská vláda, která je účastníkem řízení a orgánem, který v rámci tohoto programu subvenci poskytuje, Komisi sdělila, že byl tento program ukončen a nebyl nahrazen žádnými jinými pobídkami souvisejícími s toutéž daňovou povinností. Na základě informací od spolupracujících vyvážejících výrobců se konstatuje, že obě uvedené skupiny prokázaly, že již nevyužívají subvencí v rámci tohoto programu. V tomto ohledu se připomíná, že v souladu s článkem 15 základního nařízení se žádná opatření nepřijmou, pokud subvence skončí nebo se prokáže, že subvence již nepředstavují žádnou výhodu pro dotyčné vývozce. Vzhledem k výše uvedenému a na základě spisu se usuzuje, že subvence v rámci tohoto programu již nepředstavují žádnou výhodu pro dotyčné vývozce. Zjištění uvedená ve 160. až 169. bodě odůvodnění byla proto odpovídajícím zpsobem upravena.
4.3.14. ZNÁMÉ ZNAČKY A ZVLÁŠTNÍ FONDY PRO PŘILÁKÁNÍ ZAHRANIČNÍCH INVESTIČNÍCH PROJEKTŮ
(349)
V souvislosti s těmito programy čínská vláda uvedla, že Komisi se nepodařilo specifičnost průkazně doložit. Čínská vláda tvrdila, že poskytla dostatečné informace o těchto programech a že neexistuje žádný zákon ani nařízení, které se jich týkají.
(350)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. V této souvislosti je třeba připomenout, že tyto programy byly shledány specifickými a napadnutelnými na základě informací předložených čínskou vládou a spolupracujícími vyvážejícími výrobci, přestože nebyly předloženy žádné právní předpisy jako takové. Skutečnost, že - jak tvrdila čínská vláda - nejsou pro tyto programy přijaty žádné právní předpisy, potvrzuje mimo jakoukoli pochybnost, že objektivní kritéria ani podmínky stanovené zákonem upravujícím tyto programy prostě neexistují. Zjištění Komise byla tudíž za použití předložených informací a článku 28 základního nařízení průkazně doložena v souladu s čl. 2 odst. 1 písm. b) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení. Zdá se, že při absenci jakýchkoli kritérií či podmínek má vláda široký prostor pro vlastní uvážení, a tudíž se má za to, že přístup k subvencím je omezen jen na určité podniky.
4.3.15. SUBVENCE Z FONDU PRŮMYSLOVÉHO ROZVOJE V OBLASTI ŠPIČKOVÝCH TECHNOLOGIÍ A CENA PRŮMYSLOVÉ ZÓNY VE MĚSTĚ SU-ČOU ZA ZACHOVÁNÍ HOSPODÁŘSKÉHO RŮSTU
(351)
V souvislosti s těmito programy čínská vláda tvrdila, že Komise nesprávně vykládá čl. 2 odst. 2 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, jelikož průmyslové zóny nejsou vymezenými zeměpisnými oblastmi.
(352)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V této souvislosti je třeba připomenout, že průmyslová zóna ve městě Su-čou je jednoznačně dílčí hospodářskou a správní jednotkou v rámci výsostného území ČLR, a tedy vymezenou zeměpisnou oblastí podle čl. 2 odst. 2 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních. Bez ohledu na výše uvedené skutečnosti je třeba rovněž poznamenat, že i kdyby skutečná fakta zjištěná v rámci šetření nepotvrdila výše uvedené skutečnosti, může se v průmyslové zóně, jak vyplývá již z její samotné definice, nacházet pouze podmnožina ze všech podniků na území dané země nebo v působnosti orgánu poskytujícího subvence, a v souladu s čl. 2 odst. 1 písm. a) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních by se tudíž subvence poskytnuté průmyslovou zónou považovaly za specifické.
4.3.16. POSKYTOVÁNÍ PRÁV NA VYUŽITÍ PŮDY
(353)
Co se týče práv k užívání pozemků, čínská vláda tvrdila, že je protiprávní použít vnější srovnávací základ spočívající v odkazu na čl. 14 písm. d) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a na rozhodnutí odvolacího orgánu ve věci US - Softwood Lumber IV (USA - řezivo z jehličnatých dřevin IV). Bylo namítnuto, že právo Unie a WTO omezuje použití vnějších srovnávacích základů na velmi výjimečné okolnosti, což znamená, že je lze použít pouze tehdy, když jsou ceny uplatňované na trhu soukromými subjekty zkreslené v důsledku rozhodující úlohy vlády jakožto poskytovatele dotyčného zboží nebo služby. Podle čínské vlády Komise neprokázala, že ceny uplatňované na trhu soukromými subjekty jsou zkreslené v důsledku rozhodující úlohy čínské vlády jakožto poskytovatele.
(354)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. Především je třeba poznamenat, že pravidla WTO, jak potvrdil odvolací orgán WTO ve věci US - Softwood Lumber IV (USA - řezivo z jehličnatých dřevin IV) (DS257) a příslušný panel WTO ve věci US - China countervailing duties (USA - Vyrovnávací cla uvalená na Čínu) (DS379), nezakazují použití vnějších srovnávacích základů. Za druhé, Komise ve svém přístupu plně zohlednila zvláštní podmínky, které požaduje judikatura WTO v případech, kdy se Komise uchyluje k použití vnějších srovnávacích základů. Jak bylo prokázáno v 248. až 259. bodě odůvodnění, půda je v Číně majetkem státu a vláda poskytuje pozemky soukromým subjektům na základě nájemních smluv. Čínské orgány navíc regulují poskytování a přidělování pozemků podnikům, a to i na sekundárních trzích, a přidělování pozemků podnikům se řídí přísnými pravidly, přičemž každý druh změny přidělení pozemků, jako je například převod smlouvy o udělení práv k užívání pozemků z jednoho podniku na jiný, musí být schválen státem a potvrzen novou smlouvou o udělení práv k užívání pozemků mezi nabyvatelem a příslušným státním orgánem. S ohledem na výše uvedené skutečnosti se konstatuje, že čínská vláda má rozhodující úlohu v udělování práv k užívání pozemků a že jakékoli ceny uplatňované na čínském trhu soukromými subjekty (pokud vůbec existují - v rámci tohoto šetření totiž nebyly žádné takové ceny předloženy) jsou nutně zkreslené v důsledku rozhodující úlohy čínské vlády jakožto poskytovatele a jeho monopolního postavení regulátora transakcí s pozemky. V důsledku toho by finanční příspěvek čínské vlády prakticky určoval úroveň případných cen uplatňovaných soukromými subjekty.
(355)
Čínská vláda rovněž tvrdila, že zvolení Tchaj-wanu jako vnějšího srovnávacího základu znamená, že Komise nepoužila vnější srovnávací základ, který se vztahuje k převládajícím podmínkám na trhu v Číně nebo na ně odkazuje či s nimi souvisí. Bylo namítnuto, že použití tchajwanského základu pro vyrovnání rozdílů v poměrných výhodách jednotlivých zemí je výslovně zakázáno pravidly WTO.
(356)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. Komise považuje Tchaj-wan (19) za vhodný vnější srovnávací základ s ohledem na celkový souhrn informací ve spisu, tzn. s ohledem na i) úroveň hospodářského rozvoje a hospodářskou strukturu na Tchaj-wanu a v příslušných čínských provinciích, kde sídlí spolupracující vyvážející výrobci, ii) prostorovou blízkost těchto dvou čínských provincií a Tchaj-wanu, iii) vysoký stupeň rozvoje infrastruktury Tchaj-wanu i těchto dvou čínských provincií iv) silné hospodářské vazby a přeshraniční obchod mezi Tchaj-wanem a ČLR, v) podobnou hustotu obyvatelstva v dotčených čínských provinciích a na Tchaj-wanu, vi) podobný typ pozemků a transakcí použitých pro stanovení srovnávacího základu na Tchaj-wanu a v ČLR a vii) společné demografické, jazykové a kulturní charakteristiky Tchaj-wanu a ČLR. Ťiang-su a Šan-tung jsou navíc považovány za provincie s nejrozvinutějším zpracovatelským průmyslem v ČLR (20). Přestože úroveň HDP na obyvatele není u Tchaj-wanu a dotyčných dvou čínských provincií shodná, HDP těchto čínských provincií v posledních letech rychle roste, takže Tchaj-wan dohánějí.
Nejnovější údaje navíc naznačují, že ČLR i Tchaj-wan mají podobné míry růstu reálného HDP (21). Zároveň je třeba poznamenat, že přesné srovnání mezi HDP země s netržním hospodářstvím (ČLR) a HDP země se zavedeným tržním hospodářstvím (Tchaj-wanu) není rozhodující, protože je zcela běžné, že pokud jde o HDP, netržní hospodářství zaostává za fungujícím tržním hospodářstvím. Nabídku a poptávku po průmyslových pozemcích může navíc ovlivňovat mnoho dalších faktorů, například pravidla plánování, politika životního prostředí apod. Skutečnou otázkou je, jaké by byly „převládající podmínky na trhu“, pokud jde o práva k užívání pozemků v ČLR, kdyby se jednalo o fungující tržní hospodářství, přičemž na základě všech dostupných důkazů se zdá, že by byly velmi podobné podmínkám na Tchaj-wanu.
(357)
Na základě celkového souhrnu výše uvedených informací se má za to, že zvolený srovnávací základ je v souladu s požadavky rozhodnutí odvolacího orgánu ve věci US - Softwood Lumber IV (USA - řezivo z jehličnatých dřevin IV) (odst. 103), které konstatovalo, že „zvolený srovnávací základ se musí nicméně vztahovat k převládajícím podmínkám na trhu v dané zemi nebo na ně odkazovat či s nimi souviset a musí odrážet cenu, kvalitu, dostupnost, prodejnost, přepravu a jiné podmínky nákupu nebo prodeje, jak to vyžaduje čl. 14 písm. d)“. Celkový souhrn podmínek na Tchaj-wanu se skutečně vztahuje k převažujícím podmínkám na trhu v dotyčných dvou čínských provinciích. Pozemky jsou k dispozici v oblastech s podobně hustým osídlením, prostorová blízkost oblastí zajišťuje, že kvalita pozemků je podobná, zatímco skutečnost, že Tchaj-wan a dotyčné dvě čínské provincie mají stejný jazyk a kulturu, vývozně orientované hospodářství a významná odvětví zpracovatelského průmyslu, potvrzuje, že cena, prodejnost a další podmínky nákupu nebo prodeje pozemků jsou úzce spjaty.
(358)
Spolupracující vyvážející výrobci tvrdili, že informace, jež měla Komise k dispozici, byly dostatečné k závěru, že v Číně existuje trh s pozemky.
(359)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Na základě informací, které měla Komise k dispozici, nebylo možné dospět k závěru, že v Číně existuje funkční trh s pozemky. Z právních předpisů, jež čínská vláda poskytla Komisi, je zřejmé, že veškerá půda v ČLR patří státu a pozemky jsou poskytovány pouze na základě nájemních smluv. Čínské úřady mají plně pod kontrolou nabídku a přidělování pozemků podnikům, a to včetně transakcí na sekundárním trhu. Navzdory příslušným žádostem Komise nebyly předloženy žádné důkazy, že v oblasti udělování práv k užívání pozemků existuje nějaký tržní mechanismus. Situace je podrobně vysvětlena v 354. bodě odůvodnění, který se týká podobných tvrzení čínské vlády.
(360)
Skupina APP uvedla, že by se jako srovnávací základ měly použít současné čínské ceny týkající se práv k užívání pozemků nebo případně dnešní ceny půdy v indickém státě Maháráštra. Skupina Chenming rovněž navrhla jako srovnávací základ indický stát Maháráštra.
(361)
Jak již bylo popsáno v 359. bodě odůvodnění, funkční trh s pozemky v Číně neexistuje. Proto není vhodné používat jako srovnávací základ dnešní čínské ceny týkající se práv k užívání pozemků. Ve svých tvrzeních, že jako srovnávací základ by se mohly použít ceny pozemků ve státě Maháráštra, vycházeli vyvážející výrobci ze srovnání indického státu Maháráštra, pokud jde o HDP na obyvatele a hustotu osídlení v době pořízení práv k užívání pozemků. Jak je vysvětleno výše, Komise je toho názoru, že HDP na obyvatele a hustota obyvatelstva nemohou být jedinými rozhodujícími faktory při výběru země nebo oblasti za účelem jejího použití jako vnějšího srovnávacího základu. V každém případě, metodika navržená spolupracujícími vyvážejícími výrobci není v souladu s jejich tvrzeními. V období šetření činila v Bombaji, hlavním městě a zdaleka nejrozvinutější oblasti státu Maháráštra, úroveň příjmů na jednoho obyvatele 2 675 USD, což je ve skutečnosti méně než čínský celostátní průměr 3 529 USD (22), nemluvě o HDP na obyvatele ve vysoce rozvinutých provinciích Šan-tung a Ťiang-su (5 255 USD respektive 6 550 USD). Co se týče hustoty osídlení, ani ta není sama o sobě rozhodujícím faktorem, ale pro pořádek uvádíme, že ve státě Maháráštra připadá 314 obyvatel na 1 km2, zatímco v Ťiang-su je to 736 obyvatel na 1 km2 a v Šan-tungu 600 obyvatel na 1 km2, což znamená, že tyto hodnoty nejsou na stejné úrovni. Další faktory, jako je nedostatek prostorové blízkosti a společných charakteristik mezi Indií a Čínou, navíc vedou k závěru, že srovnávací základ v podobě státu Maháráštra se nevztahuje k převládajícím podmínkám na trhu v Číně ani na ně neodkazuje a nesouvisí s nimi. Z důvodů vysvětlených v 356. bodě odůvodnění trvá Komise na svém názoru, že ceny pozemků na Tchaj-wanu jsou jako vnější srovnávací zaklad mnohem vhodnější.
(362)
Skupina APP tvrdila, že některá práva k užívání pozemků, jež Komise vzala v úvahu při výpočtu výhody vyplývající z tohoto programu, již nemá skupina APP v držení. Skupina APP dále tvrdila, že na základě informací z internetových stránek odboru průmyslu tchajwanského ministerstva obchodu došla k jiné průměrné ceně pozemků za metr čtvereční a že Komise nevyvinula žádnou snahu hledat reprezentativní nabídky průmyslových pozemků.
(363)
Pokud jde o celkovou rozlohu pozemků, které skupina APP využívala, Komise toto tvrzení skupiny APP zohlednila a na základě informací a důkazů předložených v připomínkách k zveřejnění konečných informací je akceptovala. Takto opravený údaj se odrazil ve výpočtu subvence. Pokud jde o informace získané z Tchaj-wanu, oznamuje se, že toto tvrzení muselo být odmítnuto. Ačkoli tato strana nenavrhovala použít tuto cenu pro výpočet vhodného srovnávacího základu, je třeba zdůraznit následující skutečnosti. Komise použila, co se týče cen pozemků na Tchaj-wanu, informace dostupné ve spise a metoda, kterou došla ke srovnávací ceně byla stranám sdělena a vysvětlena v oznámení týkajícím se případu ze dne 11. února 2011. Na druhé straně údaje, které předložila skupina APP, se týkají pouze února 2011, tj. jiného období, než bylo použito ve výpočtu Komise, a také se zdá, že se jedná pouze o příklady určitých údajů vztahujících se pouze k některým oblastem Tchaj-wanu. Komise se také nemůže vyjádřit k výpočtu srovnávacího základu, který provedla skupina APP, jelikož APP neposkytla žádné podrobnosti o metodě výpočtu a nezdůvodnila, proč by její výpočet měl lépe odrážet ceny pozemků na Tchaj-wanu.
(364)
Spolupracující vyvážející výrobci tvrdili, že jakákoli subvence v podobě udělení práva k užívání pozemku za nižší než přiměřenou odměnu nebude specifická.
(365)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Jak již bylo vysvětleno v konečném informačním dokumentu, čínská vláda poskytla v souvislosti s tímto programem nedostatečné informace, které musely být ve spisu doplněny o další informace a údaje. Na tomto základě se tudíž dospělo k uvedeným zjištěním, která jsou vysvětlena a rozebrána v 253. až 258. bodě odůvodnění.
4.3.17. OSTATNÍ
(366)
Skupina APP tvrdila, že úroková sazba použitá Komisí k přepočtu nominální hodnoty subvence na hodnotu v období šetření není správná.
(367)
Komise toto tvrzení skupiny APP zohlednila a na základě informací a důkazů předložených v připomínkách k zveřejnění konečných informací je akceptovala. Při výpočtu subvence byla použita úroková sazba navržená skupinou APP. Tato změna se již odráží v bodech odůvodnění týkajících se výpočtu rozpětí subvence a ve výsledných rozpětích subvence u jednotlivých dotyčných programů.
(368)
Skupina APP tvrdila, že výše subvence musí být vyjádřena jako procento jimi uváděné ceny CIF, a ne jako procento z obratu a že Komise by pro výpočet rozpětí subvence měla použít tuto metodu.
(369)
Předložené argumenty byly analyzovány v souladu s dokumentací a podklady, které příslušná strana poskytla. Je třeba poznamenat, že s výjimkou jednoho ze subvenčních programů, jež byly shledány jako napadnutelné, nebylo u žádného jiného programu konstatováno, že je závislý na vývozní výkonnosti a poskytovaný podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků. Proto byla výše subvence přepočtena na celkový obrat z prodeje společností skupiny APP v souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení, který zní: „Pokud se subvence neposkytuje podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků, určí se výše napadnutelné subvence tak, že celková výše subvence se přiměřeně přepočte na množství výrobků, které byly v posuzovaném období vyrobeny, prodány nebo vyvezeny“. Jelikož není tato subvence spojena s výrobou žádného konkrétního výrobku ani s vývozem, je nejvhodnějším ukazatelem celkový obrat z prodeje, kterého daná společnost dosáhla. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že příslušný obrat byl stanoven na základě, jenž zajišťuje, že odráží co nejvěrněji prodejní hodnotu výrobku, který prodává společnost, jež je příjemcem. Tato změna je již zohledněna v bodech odůvodnění týkajících se výpočtu rozpětí subvence a ve výsledných rozpětích subvence pro jednotlivé dotčené programy. Jakákoli jiná navrhovaná metoda výpočtu napadnutelných subvencí by byla v rozporu s příslušnými ustanoveními základního nařízení (články 7 a 15) a s úředním postupem Komise při jejích antisubvenčních řízeních, kterým vybírá vhodného čitatele/jmenovatele pro přepočet výše napadnutelných subvencí.
Uvedená strana se rovněž odvolávala na část obecných zásad (23) týkající se výpočtu subvencí na jednotku jako na základ pro své tvrzení. Nicméně ze stejných důvodů, jaké byly uvedeny výše, nebyl výpočet na jednotku považován za vhodný přístup pro tento případ. Navrhovaná metodika se skutečně nepokládá za reprezentativní, neboť směšuje obrat a počet vyrobených jednotek, pouze co se týče dotčeného výrobku, a nezohledňuje počet jiných vyrobených výrobků. Nebyly předloženy ani ověřeny žádné informace o celkovém počtu vyrobených jednotek všech výrobků podle jednotlivých společností a subvence nebyly v žádném případě poskytovány na základě množství. Co se týče cen CIF, je na místě připomenout, že údaje ze spisu naznačují, že se tyto ceny liší jak mezi různými typy výrobků, tak v rámci jednoho typu. Dotčené subvence každopádně nesouvisí s typem výrobku. Komise navíc stanovila výši subvencí v ČLR a přepočetla ji tak, že vydělila výši celkové subvence výší obratu zaznamenaného v Číně, s ohledem na zvláštní situaci příslušných spolupracujících čínských vyvážejících výrobců. Tím je zajištěno použití ověřené výše subvencí a nejvhodnějšího obratu. A konečně se připomíná, že vzhledem k praktickým okolnostem tohoto řízení, tj. uvalení antidumpingových a antisubvenčních cel na úrovni rozpětí újmy, se usuzuje, že to nemá absolutně žádný dopad na postavení APP, bez ohledu na to, jaká metoda pro přepočet napadnutelných subvencí a vyrovnávacího cla se použije.
4.4. VÝŠE NAPADNUTELNÝCH SUBVENCÍ
(370)
Výše valoricky vyjádřených subvencí, jež byly poskytnuty vyšetřovaným společnostem a jsou napadnutelné v souladu se základním nařízením, jsou uvedeny v této tabulce:
Vyvážející výrobce
Antisubvenční rozpětí
Skupina APP
12,04 %
Skupina Chenming
4,06 %
(371)
Z informací z podnětu a od spolupracujících čínských vyvážejících výrobců je patrné, že v ČLR existují i další známí výrobci dotčeného výrobku. Nicméně s ohledem na skutečnost, že uvedený objem vývozu byl shledán vyšším než údaj o dovozu získaný z Eurostatu, byla úroveň spolupráce považována za vysokou. V zájmu účelnosti opatření bylo tedy pokládáno za vhodné stanovit výši subvence v případě nespolupracujících vyvážejících vývozců na nejvyšší úrovni subvencování, jež byla zjištěna u spolupracujících vyvážejících výrobců, tj. na úrovni 12,04 %.
5. VÝROBCI V UNII
5.1. VÝROBCI V UNII
(372)
Během období šetření vyrábělo obdobný výrobek čtrnáct známých výrobců a někteří další velmi malí výrobci v Unii. Odhaduje se, že údaj poskytnutý sdružením CEPIFINE představuje 98 % výroby výrobců v Unii. Na tomto základě bylo odhadnuto, že celková výroba v Unii během období šetření činila asi 5 270 000 tun. Výrobci v Unii tvořící celkovou výrobu Unie představují výrobní odvětví Unie ve smyslu čl. 9 odst. 1 základního nařízení.
(373)
Výroba bezdřevého natíraného papíru je energeticky a kapitálově náročná. Z tohoto důvodu se uplatňují úspory z rozsahu, které vysvětlují koncentraci výroby do několika velkých společností, doplněných o menší výrobce, kteří se zaměřují na zeměpisně blízké trhy. Většinu trhu Unie pokrývá pět podobně velkých výrobců s výrobními závody po celé Evropě. Velká část bezdřevého natíraného papíru představuje výrobek komoditního typu, s nímž se obchoduje hlavně prostřednictvím obchodníků a velkoobchodníků s papírem. Tyto distribuční kanály se vyznačují vysokým stupněm koncentrace kupní síly a transparentnosti cen prostřednictvím cenových nabídek.
(374)
Jak je uvedeno v 19. bodě odůvodnění, jedna ze zúčastněných stran tvrdila, že bezdřevý natíraný papír vhodný pro kotoučové tiskařské stroje by měl být zahrnut do oblasti působnosti tohoto šetření. Na základě tohoto tvrzení by podle této strany nemělo výrobní odvětví Unie, které podalo podnět, v tomto řízení dostatečně silnou pozici. Vzhledem k závěrům uvedeným ve 22. a 25. bodě odůvodnění, tedy že bezdřevý natíraný papír vhodný pro kotoučové tiskařské stroje a bezdřevý natíraný papír používaný při archovém tisku jsou dva různé výrobky, muselo být toto tvrzení odmítnuto.
(375)
Čínská vláda poznamenala, že jeden z reprezentativních výrobců byl údajně ve spojení s čínskou společností, a proto by měl být z definice výrobního odvětví Unie vyloučen. Šetření však ukázalo, že výrobky vyráběné zmíněnou čínskou společností nejsou dotčeným výrobkem. Tento vztah proto neměl žádný dopad na analýzu újmy ani na zahrnutí tohoto výrobce v Unii do výrobního odvětví Unie, tak jak bylo vymezeno.
6. ÚJMA
6.1. SPOTŘEBA V UNII
(376)
Spotřeba byla stanovena na základě těchto údajů:
-
údaje Eurostatu o dovozu ze třetích zemí, náležitě upravené na základě informací poskytnutých výrobci Unie o výrobcích, na které se nevztahuje toto řízení. Šetřením bylo na základě předložených dokladů zjištěno, že tyto předpoklady byly přiměřené a oprávněné,
-
ověřená výše celkového objemu vývozu spolupracujících vyvážejících výrobců v ČLR na trh Unie, jelikož bylo zjištěno, že vykázaný objem vývozu je vyšší než údaje o dovozu získané z Eurostatu,
-
celkový prodej všech výrobců v Unii na trhu Unie zjištěný na základě informací poskytnutých sdružením CEPIFINE.
(377)
Na tomto základě byla celková spotřeba v Unii zjištěna takto:
Tabulka 1
Spotřeba v Unii
Spotřeba v Unii
2006
2007
2008
2009/ období šetření
Tuny
5 308 275
5 508 183
5 384 770
4 572 057
Index
100
104
101
86
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník, upravené údaje Eurostatu a ověřené údaje poskytnuté sdružením CEPIFINE.
(378)
Celkově spotřeba v Unii v posuzovaném období klesla o 14 %. Bylo zjištěno, že spotřeba nejprve mezi lety 2006 a 2007 vzrostla o 4 %, načež mezi rokem 2007 a obdobím šetření klesla o 18 %. Snížení spotřeby v roce 2008 a v období šetření bylo způsobeno nižší poptávkou, zejména v první polovině roku 2009 v důsledku hospodářského útlumu.
6.1.1. DOVOZ DO UNIE Z ČLR
(379)
Jak je uvedeno ve 376. bodě odůvodnění, bylo zjištěno, že ověřená výše celkového objemu prodeje dotčeného výrobku uskutečněného spolupracujícími vyvážejícími výrobci z ČLR na trhu Unie byla vyšší než údaje o objemu dovozu vykázané Eurostatem. Jelikož byly ověřené informace považovány za přesnější než dostupné statistické údaje, byl celkový objem dovozu z ČLR stanoven na základě ověřených informací poskytnutých spolupracujícími společnostmi. Objem prodeje spolupracujících společností, u nichž bylo zjištěno, že v posuzovaném období vyvážely pouze vícevrstvý kartón a lepenku, byl z celkového dovozu vyloučen, protože bylo konstatováno, jak je vysvětleno ve 47. bodě odůvodnění, že vícevrstvý papír, kartón a lepenka by neměly být považovány za dotčený výrobek. Jelikož se údaje o dovozu dotčeného výrobku týkají pouze dvou společností, bylo z důvodu zachování jejich důvěrné povahy považováno za vhodné vykázat je v podobě indexu.
Tabulka 2
Celkový subvencovaný dovoz z ČLR
Celkový dovoz z ČLR
2006
2007
2008
2009/ období šetření
Objem (index)
100
218
212
283
Podíl na trhu (index)
100
210
209
329
Ceny (v EUR/t)
677
661
657
621
Index
100
98
97
92
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník.
(380)
Objem celkového dovozu z ČLR během posuzovaného období dramaticky vzrostl téměř na trojnásobek. V důsledku toho jeho podíl na trhu významně stoupl z přibližně 1 % v roce 2006 na více než 4 % v období šetření. To je nutno posuzovat na pozadí klesající spotřeby, která se ve stejné době snížila o 14 %. Průměrné ceny subvencovaného dovozu z ČLR vykázaly během posuzovaného období pokles o 8 %.
6.1.2. CENOVÉ PODBÍZENÍ
(381)
Za účelem analýzy cenového podbízení byly vážené průměrné prodejní ceny jednotlivých druhů výrobku prodávaných výrobci v Unii odběratelům na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, upravené na úroveň cen ze závodu, porovnány s odpovídajícími váženými průměrnými cenami dovozu z ČLR prodávaného prvnímu nezávislému odběrateli na trhu Unie, stanovenými na základě cen CIF s příslušnou úpravou o stávající cla a náklady po dovozu.
(382)
Jak je vysvětleno v 51. bodě odůvodnění, byla spolupráce čínských vývozců velmi intenzivní a má se za to, že pokrývá celkový objem vývozu z ČLR do Unie během období šetření. U dvou čínských vyvážejících výrobců, kteří se původně přihlásili, bylo - jak je vysvětleno v 52. bodě odůvodnění - shledáno, že dotčený výrobek na trh Unie nevyvážejí, a proto nebyl dovoz jejich výrobků vzat pro účely analýzy cenového podbízení v úvahu. Do srovnání nebyl zahrnut ani vývoz jedné společnosti patřící do skupiny jednoho ze spolupracujících vyvážejících výrobců, neboť žádný z reprezentativních výrobců v Unii nevyrábí srovnatelné druhy výrobků. V souvislosti s objemem vývozu této konkrétní společnosti je třeba poznamenat, že představoval pouze menší část celkového vývozu skupiny a jeho cenová hladina byla podle všeho v souladu s celkovou cenovou hladinou vývozu skupiny.
(383)
Srovnání ukázalo, že v období šetření byl dotčený subvencovaný výrobek z ČLR prodáván v Unii za ceny, které byly průměrně o 7,6 % nižší než prodejní ceny výrobců v Unii. Úroveň rozpětí cenového podbízení je třeba posuzovat na pozadí vysoké úrovně transparentnosti cen podporované cenovými nabídkami, která je pro distribuční trh s bezdřevým natíraným papírem charakteristická.
6.2. HOSPODÁŘSKÁ SITUACE VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE A ČTYŘ REPREZENTATIVNÍCH VÝROBCŮ V UNII
6.2.1. PŘEDBĚŽNÉ POZNÁMKY
(384)
V souladu s čl. 8 odst. 4 základního nařízení zahrnovalo šetření dopadů subvencovaného dovozu na výrobce v Unii posouzení všech hospodářských ukazatelů s významem pro posouzení stavu výrobců v Unii od roku 2006 do konce období šetření.
(385)
Makroekonomické prvky (výroba, kapacita, využití kapacity, objem prodeje, podíl na trhu, růst a výše napadnutelných subvencí) byly posouzeny na úrovni celého výrobního odvětví Unie, a to na základě informací poskytnutých sdružením CEPIFINE.
(386)
Analýza mikroekonomických prvků (průměrných jednotkových cen, zaměstnanosti, mezd, produktivity, zásob, ziskovosti, peněžního toku, investic, návratnosti investic, schopnosti získávat kapitál) byla provedena na úrovni výrobců v Unii, a to na základě informací, které byly od nich obdrženy a řádně ověřeny.
(387)
Bylo vzneseno tvrzení, že v rámci analýzy újmy nebyly všechny ukazatele újmy u žadatelů a výrobního odvětví Unie jako celku analyzovány jednotně a komplexně. Zúčastněné strany tvrdily, že závěry o podstatné újmě by byly odlišné, kdyby byly na úrovni žadatelů zjištěny některé ukazatele, jako je podíl na trhu.
(388)
Za prvé je třeba poznamenat, že prohlášení těchto stran jsou, jak se zdá, vypracována na základě ukazatelů vypočítaných z odlišných souborů údajů a informací, než které byly zjištěny v průběhu šetření a jsou uvedeny níže. Proto jsou tyto závěry věcně nesprávné, a tudíž bezpředmětné.
(389)
Za druhé, Komise běžně hodnotí makroekonomické faktory pro určení újmy utrpěné na úrovni výrobního odvětví Unie jako celku, jak bylo vysvětleno výše. V rámci tohoto šetření bylo výrobní odvětví Unie vymezeno na úrovni výrobců v Unii, na něž připadá celková produkce Unie, jak je vysvětleno v 372. bodě odůvodnění, a to nehledě k tomu, zda výrobci stížnost podpořili nebo zda při šetření spolupracovali.
(390)
Mikroekonomické faktory se analyzují na úrovni reprezentativních výrobců v Unii bez ohledu na to, zda stížnost podpořili či nikoli. Na reprezentativní výrobce připadalo 58 % produkce v Unii. Žádný z ostatních výrobců v Unii se nepřihlásil s tvrzením, že by závěry Komise o mikroekonomických faktorech byly nespolehlivé nebo nepodložené. Proto není žádný důvod zpochybňovat zjištění učiněná na základě informací poskytnutých pouze reprezentativními výrobci v Unii.
(391)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že jeden ze čtyř reprezentativních výrobců plně nespolupracoval, neboť prý byl ve spojení s jiným výrobcem v Unii, který při šetření rovněž nespolupracoval. Spojení těchto společností se prý zakládalo na přechodných dohodách uzavřených v okamžiku, kdy spolupracující výrobce v Unii nabyl část podniku druhého výrobce na výrobu bezdřevého natíraného papíru. Tato strana tvrdila, že spolupracující výrobce v Unii ovládá na základě těchto přechodných dohod několik papíren, jež zůstaly ve vlastnictví výrobce, jehož část podniku byla předmětem akvizice. Na podporu svého tvrzení odkázal vyvážející výrobce na rozhodnutí Komise ze dne 31. října 2008 (24), jež v době uvedené akvizice zkoumalo, měla-li by být tato transakce považována za získání ve smyslu nařízení Rady (ES) č. 139/2004 ze dne 20. ledna 2004 o kontrole spojování podniků (Nařízení ES o spojování) (25).
(392)
Šetřením se však potvrdilo, že akciový podíl daného výrobce z Unie je zanedbatelný a nachází se pod hranicí stanovenou v článku 143 prováděcího předpisu k celnímu kodexu (26). Z uvedených přechodných dohod navíc nevyplývá, že by mezi těmito společnostmi existoval vztah, jenž by šel nad rámec běžného obchodního vztahu mezi zákazníkem a dodavatelem. Smyslem těchto přechodných dohod je zejména zorganizovat prodej natíraného papíru během přechodného období s tím, že výrobce v Unii během tohoto přechodného období pouze plní funkci srovnatelnou s obchodním zástupcem. Tento výrobce v Unii ve svých konsolidovaných a auditorem ověřených účetních závěrkách a ve své odpovědi na dotazník dále vykázal příjem z provize, kterou jako obchodní zástupce daných papíren získal; vlastnické podíly v těchto papírnách, a tedy ani náklady s papírnami spojené tento výrobce naopak nevykázal.
(393)
Podle uvedeného rozhodnutí Komise byla transakce mezi uvedenými společnostmi pokládána za akvizici části podniku dané společnosti výrobcem v Unii, a nikoli za převzetí společnosti jako takové. Z rozhodnutí nevyplývá, že by po této akvizici měly být společnosti pokládány za jeden subjekt; zejména společnosti nezaložily společný podnik (joint venture). Dále je třeba poznamenat, že byl předmět šetření v uvedeném rozhodnutí zeměpisně vymezen jako Evropský hospodářský prostor, a nikoli jako Unie. Je rovněž nutno poznamenat, že Komise v uvedeném rozhodnutí nepodrobila vztah mezi těmito společnostmi analýze podle článku 143 prováděcího předpisu k celnímu kodexu.
(394)
S ohledem na výše uvedené dospěla Komise k názoru, že uvedené dvě společnosti nejsou ve spojení ve smyslu článku 143 prováděcího předpisu k celnímu kodexu, a že daný výrobce v Unii tedy během šetření plně spolupracoval.
(395)
Při analýze mikroekonomických ukazatelů nebylo za celé období, jež bylo předmětem šetření, přihlíženo k údajům o papírnách, které nabyl výše uvedený výrobce v Unii, tak aby byl za toto období prezentován plně srovnatelný trend.
(396)
Tento vyvážející výrobce rovněž tvrdil, že každá dceřiná společnost výrobců z Unie měla vyplnit samostatný dotazník, jelikož jde o samostatné právní subjekty.
(397)
V případě dotyčného výrobce z Unie se mělo za to, že pro smysluplnou odpověď a analýzu aspektů újmy bude jeden dotazník stačit. Odpovědi především poskytly podrobný přehled informací na úrovni jednotlivých papíren a během inspekcí na místě mohly být ověřeny všechny potřebné údaje týkající se všech výrobců nebo prodejců obdobného výrobku, kteří jsou s nimi ve spojení.
(398)
V následném podání uvedený vyvážející výrobce rovněž tvrdil, že stejná společnost plně nespolupracovala, neboť vyplnila dotazník jménem neexistujícího subjektu a auditované účty společnosti neodpovídají údajům, které poskytla v odpovědi na dotazník. Závěry předchozího bodu odůvodnění jsou významné i v tomto ohledu.
6.2.2. ÚDAJE TÝKAJÍCÍ SE VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE (MAKROEKONOMICKÉ UKAZATELE)
(399)
Po poskytnutí zjištění čínská vláda a jeden čínský vyvážející výrobce namítli, že makroekonomické údaje použité pro analýzu jsou neúplné a nepřesné, a nemohou být tedy použity jako důkaz podstatné újmy.
(400)
Inspekce na místě u sdružení, které podalo podnět, potvrdila, že údaje použité pro stanovení makroekonomických ukazatelů jsou přímo získány od výrobců v Unii, kteří představuji přibližně 98 % celkové výroby v Unii, a jsou dostatečně podrobné, aby umožnily identifikovat informace týkající se dotčeného výrobku. Předpoklady nebo odhady tudíž vycházejí z přiměřeného a podloženého základu, např. kotouče určené k rozřezání nebyly vzaty v úvahu vzhledem k tomu, že se ukázalo, že jejich podíl na celkovém objemu prodeje reprezentativních výrobců v Unii je naprosto zanedbatelný. Toto tvrzení proto muselo být odmítnuto.
6.2.2.1. Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
Tabulka 3
Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
2006
2007
2008
2009/ období šetření
Výroba (v tunách)
6 483 462
6 635 377
6 381 324
5 164 475
Index
100
102
98
80
Kapacita (v tunách)
7 032 734
7 059 814
6 857 226
6 259 129
Index
100
100
98
89
Využití kapacity
92 %
94 %
93 %
83 %
Index
100
102
101
90
Zdroj: ověřené údaje poskytnuté sdružením CEPIFINE.
(401)
Jak je patrné z výše uvedené tabulky, výroba výrobního odvětví Unie se v posuzovaném období snížila o 20 %. Je třeba poznamenat, že navzdory nárůstu spotřeby Unie mezi léty 2006 a 2008 přibližně o 1 % klesla výroba výrobního odvětví Unie v této době o 2 %, zatímco mezi rokem 2008 a obdobím šetření významně klesla v návaznosti na pokles spotřeby Unie.
(402)
Od roku 2000 vynaložili výrobci v Unii zásadní restrukturalizační úsilí zaměřené na řešení strukturálního přebytku kapacity. Prostřednictvím konsolidace a uzavírání papíren snížilo výrobní odvětví Unie svou kapacitu výroby bezdřevého natíraného papíru mezi rokem 2006 a obdobím šetření přibližně o 770 000 tun, tj. o 11 %.
(403)
I přes pokles celkové kapacity se míra využití ještě více snížila, a to z 92 % v roce 2006 na 83 % v období šetření. K hlavnímu poklesu došlo v době od roku 2008 do období šetření. Je třeba poznamenat, že vysoké využití kapacity je důležitým faktorem pro dlouhodobou životaschopnost výrobců papíru, a to v důsledku vysokých investic do stálých aktiv. Proto byla míra využití kapacity během období šetření považována za nízkou.
6.2.2.2. Objem prodeje a podíl na trhu
(404)
Údaje o prodeji uvedené v následující tabulce se týkají objemu prodaného prvnímu nezávislému odběrateli na trhu Unie.
Tabulka 4
Objem prodeje a podíl na trhu
2006
2007
2008
2009/ období šetření
Objem prodeje (v tunách)
4 921 141
4 999 524
4 875 841
4 008 354
Index
100
102
99
81
Podíl na trhu
93 %
91 %
91 %
88 %
Index
100
98
98
95
Zdroj: ověřené údaje poskytnuté sdružením CEPIFINE.
(405)
Zatímco spotřeba Unie vzrostla mezi léty 2006 a 2007 o 4 % (viz 377. bod odůvodnění), objem prodeje dotčeného výrobku uskutečňovaného výrobním odvětvím Unie nezávislým odběratelům na trhu Unie vzrostl během téže doby jen o 2 %. To znamená, že výrobní odvětví Unie nemohlo ze zvýšené spotřeby v tomto období v plném rozsahu těžit. A kromě toho, zatímco mezi rokem 2008 a obdobím šetření spotřeba v Unii klesla o 15 %, objem prodeje všech výrobců v Unii se snížil ještě víc, a sice o 18 %. Objem prodeje výrobního odvětví Unie se po malém zvýšení v roce 2007 v důsledku toho trvale a významně snižoval, což se projevilo snížením podílu na trhu během posuzovaného období o 5 procentních bodů.
(406)
Jedna skupina čínských vyvážejících výrobců tvrdila, že tržní podíl výrobců v Unii by měl rovněž zahrnovat dovoz ze Švýcarska, protože příslušné výrobky pocházejí z papírny, která patří jednomu reprezentativnímu výrobci v Unii.
(407)
Zeměpisný rozsah antisubvenčního šetření se omezuje na Unii. Proto muselo být toto tvrzení odmítnuto.
(408)
Bylo rovněž vzneseno tvrzení, že podíl žadatelů na trhu během posuzovaného období značně vzrostl.
(409)
Podíl na trhu je makroekonomický ukazatel, který se analyzuje na úrovni celého výrobního odvětví Unie, a nikoli na úrovni žadatelů. Tvrzení o podílu žadatelů na trhu je navíc věcně nesprávné.
6.2.2.3. Růst
(410)
Vzhledem k vývoji během posuzovaného období byl pokles objemu prodeje výrobního odvětví Unie o 19 % daleko výraznější než 14 % pokles spotřeby Unie. V důsledku toho během stejného období významně poklesl také podíl výrobního odvětví Unie na trhu, a to o 5 procentních bodů.
6.2.2.4. Výše napadnutelných subvencí
(411)
Výše napadnutelných subvencí v případě ČLR, jež je specifikována výše v oddíle věnovaném subvencím, je značná. Vzhledem k objemu a cenám subvencovaného dovozu nelze dopad skutečného subvenčního rozpětí považovat za zanedbatelný.
6.2.3. ÚDAJE TÝKAJÍCÍ SE ČTYŘ REPREZENTATIVNÍCH VÝROBCŮ V UNII (MIKROEKONOMICKÉ UKAZATELE)
6.2.3.1. Průměrné jednotkové ceny čtyř reprezentativních výrobců v Unii
(412)
Průměrné prodejní ceny ze závodu, za něž čtyři reprezentativní výrobci v Unii prodávali na trhu Unie dotčený výrobek odběratelům, kteří nejsou ve spojení, zůstaly v průběhu let celkově stabilní, pouze s výjimkou roku 2007, kdy se mírně zvýšily.
Tabulka 5
Ceny výrobců v Unii
Ceny výrobců v Unii
2006
2007
2008
2009/ období šetření
Průměrná cena (v EUR/t)
692
717
691
699
Index
100
104
100
101
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník.
6.2.3.2. Stav zásob
(413)
Zásoby v období šetření představovaly asi 10 % objemu výroby. Stav zásob čtyř reprezentativních výrobců v Unii se během posuzovaného období zvýšil o 10 %, a to zejména mezi léty 2006 a 2007 a později mezi rokem 2008 a obdobím šetření. Toto zvyšování se pozoruhodně časově shodovalo s prudkým nárůstem levného subvencovaného dovozu z ČLR.
Tabulka 6
Stav zásob
Stav zásob
2006
2007
2008
2009/ období šetření
Stav zásob (v tunách)
278 265
298 547
296 387
306 588
Index
100
107
107
110
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník.
6.2.3.3. Zaměstnanost, mzdy a produktivita
Tabulka 7
Zaměstnanost
Zaměstnanost
2006
2007
2008
2009/ období šetření
Zaměstnanost - v ekvivalentech plného pracovního úvazku (FTE)
7 756
7 487
7 207
6 197
Index
100
97
93
80
Mzdové náklady (v EUR/FTE)
54 053
54 948
57 026
58 485
Index
100
102
105
108
Produktivita (v jednotkách/FTE)
453
478
486
484
Index
100
106
107
107
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník.
(414)
V důsledku uzavření některých papíren a konsolidace čtyř reprezentativních výrobců v Unii se během posuzovaného období počet zaměstnanců výrazně snížil, a to o 20 % (téměř 1 600 pracovních míst).
(415)
Nárůstu efektivity bylo dosaženo zvýšením a udržením vysokého výkonu na jednoho zaměstnance dokonce i v době značného propouštění v letech 2007 a 2008. Mzdové náklady trvale rostly, přičemž za posuzované období se zvýšily celkem o 8 %.
6.2.3.4. Ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic
Tabulka 8
Ziskovost
2006
2007
2008
2009/ období šetření
Ziskovost
-1,08 %
-0,20 %
-2,49 %
2,88 %
Změna (100=2006)
+0,88 %
-1,41 %
+3,95 %
Peněžní tok (v tisících EUR)
260 047
211 036
172 570
336 753
Index
100
81
66
129
Investice (v tisících EUR)
151 900
151 027
127 845
87 875
Index
100
99
84
58
Návratnost investic
-0,73 %
-0,54 %
-2,73 %
0,39 %
Změna (100=2006)
+0,19 %
-2,00 %
+1,12 %
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník.
(416)
Čtyři reprezentativní výrobci v Unii utrpěli v letech 2006 až 2008 ztráty a finanční situace se začala zlepšovat teprve v roce 2009, kdy světová cena buničiny, která je hlavní surovinou, výjimečně zaznamenala výrazný pokles v důsledku hospodářského útlumu. Toto snížení cen buničiny (o 20 %) bylo považováno za mimořádně velký pokles, který přímo přispěl ke zlepšení finanční situace v období šetření. Je třeba poznamenat, že se ceny buničiny od konce období šetření vrátily na úroveň před jeho začátkem.
(417)
Trend, který vykazuje peněžní tok, tj. schopnost výrobců samofinancovat své činnosti, do značné míry odráží vývoj ziskovosti. V důsledku toho vykazuje peněžní tok mimořádné zvýšení v období šetření díky klesajícím cenám buničiny. Návratnost investic vykázala nepříznivý vývoj v souladu se zápornými výsledky zisku dosaženými čtyřmi reprezentativními výrobci v Unii do roku 2008 a kladným trendem během období šetření v důsledku mimořádných úspor nákladů díky nízkým cenám buničiny.
(418)
V návaznosti na výše uvedené skutečnosti se schopnost čtyř reprezentativních výrobců v Unii investovat snížila, jelikož se během posuzovaného období s výjimkou období šetření výrazně zhoršil peněžní tok. V důsledku toho investice během posuzovaného období klesly o 35 % a omezily se na instalaci kogeneračních zařízení, která výrobcům v Unii pomohla zmírnit vliv neustále rostoucích nákladů na energii.
(419)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že zvýšení ziskovosti by se nemělo považovat za omezený případ na základě výjimečného poklesu nákladů na suroviny. Pokles nákladů prospěl všem místním i čínským výrobcům, nikoli jen žadatelům, a proto průlom v ziskovosti nebyl založen výlučně na poklesu nákladů, ale vyplýval spíše ze změny cenového chování žadatelů.
(420)
Uvedený vyvážející výrobce také tvrdil, že na ziskovost mají vliv spíše ceny bezdřevého natíraného papíru, a nikoli ceny buničiny. Bylo však zjištěno, že když ceny buničiny v roce 2009 prudce klesly, zůstaly ceny bezdřevého natíraného papíru stabilní a důsledkem byl růst zisku. Jelikož ceny zůstaly nezměněné, nebylo možné stanovit korelaci mezi cenami a ziskovostí v tomto konkrétním období.
(421)
Míra ziskovosti je ukazatel, který se analyzuje na úrovni reprezentativních výrobců v Unii, a nikoli na úrovni žadatelů, jak navrhla dotyčná zúčastněná strana. Analýza získaných informací ukázala přímou souvislost mezi výjimečným poklesem cen buničiny, která je hlavní surovinou, a zvýšením ziskovosti, přičemž stabilní ceny hotových výrobků skutečně sehrály ve zlepšení ziskovosti svou roli. Ačkoli tomu tak pravděpodobně bylo i v případě ostatních výrobců na trhu, nemá to žádný vliv na závěr, že toto dočasné zlepšení ziskovosti bylo způsobeno výjimečným poklesem cen surovin v období šetření.
6.2.3.5. Schopnost získávat kapitál
(422)
Papírenský průmysl se obecně vyznačuje vysokou zadlužeností spojenou s významnými investicemi do stálých aktiv. V důsledku ztrát utrpěných během převážné části posuzovaného období byla narušena také schopnost čtyř reprezentativních výrobců v Unii získávat kapitál a financovat své aktivity za přiměřených finančních nákladů. Tak tomu bylo zejména v roce 2008, kdy musel být jeden ze čtyř reprezentativních výrobců v Unii refinancován při významné výši rizikové prémie, zatímco nejmenší reprezentativní výrobce se v roce 2008 dostal do platební neschopnosti a převzal jej jiný výrobce v Unii.
6.3. ZÁVĚR O ÚJMĚ
(423)
Šetření prokázalo, že se během posuzovaného období zhoršovala většina ukazatelů újmy, jako je objem výroby (-20 %), využití kapacity (-10 %), objem prodeje na trhu Unie odběratelům, kteří nejsou ve spojení (-19 %), a podíl na trhu (-5 procentních bodů). Kromě toho byly až do roku 2008 velmi nepříznivě ovlivněny ukazatele újmy související s finančními výsledky čtyř reprezentativních výrobců v Unii, jako je návratnost investic a ziskovost. Náhlé zvýšení ziskovosti v období šetření bylo způsobeno čistě dočasným a výjimečným poklesem světových cen buničiny v období šetření. Je třeba poznamenat, že i během období šetření byla míra ziskovosti velmi nízká a nebyla považována za faktor, který by mohl změnit závěr, že čtyři reprezentativní výrobci v Unii byli ve velmi slabé finanční pozici.
(424)
Šetření také ukázalo, že výše uvedený obraz újmy lze vysvětlit zejména skutečností, že i přes své restrukturalizační úsilí a zlepšení produktivity nebyli čtyři reprezentativní výrobci v Unii schopni zvýšit své ceny bezdřevého natíraného papíru nad úroveň pokrývající náklady nebo na úroveň udržitelné ziskovosti. Je to způsobeno hlavně cenovým podbízením čínskými vývozci během období šetření, které má významný vliv na trhu, kde je vysoká transparentnost cen. V období šetření se čtyřem reprezentativním výrobcům v Unii podařilo snížit své výrobní náklady prostřednictvím dalšího zlepšování produktivity a v důsledku poklesu cen buničiny, ke kterému došlo zejména v druhé polovině období šetření. Jelikož se zlepšila rovnováha nabídky a poptávky na trhu v důsledku snahy výrobců řešit strukturální přebytek kapacity prostřednictvím konsolidace a uzavírání výrobních závodů, mohly být ceny bezdřevého natíraného papíru udržovány na stabilní úrovni. Čtyři reprezentativní výrobci v Unii však nebyli schopni zvýšit své prodejní ceny na úroveň, která by poskytla takové míry ziskovosti, které jsou nezbytné pro dlouhodobou životaschopnost.
(425)
Jak je uvedeno v 19. bodě odůvodnění, jedna strana tvrdila, že bezdřevý natíraný papír používaný pro kotoučové tiskařské stroje by měl být zahrnut do rozsahu působnosti tohoto šetření. Na základě tohoto tvrzení strana uvedla, že vynětím tohoto výrobku ze stanovení podstatné újmy a analýzy trendů se zkreslil obraz o újmě. Na základě závěrů uvedených ve 20. a 22. až 25. bodě odůvodnění, tedy že bezdřevý natíraný papír používaný pro kotoučové tiskařské stroje a bezdřevý natíraný papír používaný při archovém tisku jsou různé výrobky, však bylo toto tvrzení odmítnuto.
(426)
Stejná strana tvrdila, že akvizice jednoho výrobce v Unii jedním ze čtyř reprezentativních výrobců v Unii v roce 2008 bylo důkazem, že tito čtyři reprezentativní výrobci v Unii jsou v poměrně dobrém stavu. Za prvé je třeba poznamenat, že podstatná újma se posuzuje na základě situace výrobního odvětví Unie, a nikoli na základě konkrétní situace jediného výrobce. Jak je uvedeno ve 423. bodě odůvodnění, většina ukazatelů újmy vykázala během sledovaného období zápornou tendenci prokazující zhoršení situace výrobního odvětví Unie. Akvizice byla navíc považována za součást restrukturalizačního úsilí výrobního odvětví Unie během posuzovaného období. V každém případě je třeba poznamenat, že při analýze makroekonomických ukazatelů, jako je objem výroby, kapacita, objem prodeje a podíl na trhu, měla tato akvizice neutrální účinek, jelikož makroekonomické ukazatele se posuzují s ohledem na všechny výrobce v Unii tvořící výrobní odvětví Unie definované ve 372. bodě odůvodnění. Jinými slovy, tyto faktory by měly v případě změny vlastnictví zůstat celkově nezměněné.
(427)
Po poskytnutí informací strany tvrdily, že neexistují žádné důkazy o tom, že výrobci v Unii, kteří podali podnět, utrpěli podstatnou újmu. Naopak, tito výrobci vykazovali v období šetření celkově vyrovnané hospodářské výsledky a vyšší ziskovost.
(428)
Za prvé, stav výrobního odvětví Unie se analyzuje na úrovni reprezentativních výrobců v Unii, a ne na úrovni výrobců, kteří podali podnět, jak navrhovaly strany.
(429)
Za druhé, jak již bylo uvedeno ve 409. bodě odůvodnění, tyto strany patrně vyvodily své závěry na základě jiných souborů údajů a informací, než jsou ty, které byly zjištěny při šetření a jsou uvedeny výše. Tyto závěry jsou tudíž věcně chybné. Analýza, kterou strany provedly, navíc nebyla důsledná, neboť při ní byly použity dva různé soubory údajů pro makroukazatele a mikroukazatele.
(430)
Dále bylo uváděno, že zvýšení ziskovosti je třeba chápat také jako důsledek restrukturalizačního úsilí výrobního odvětví včetně snížení výroby, počtu zaměstanců a nárůstu produktivity. V tomto případě nelze posledně zmiňované činitele považovat za jediné ukazatele újmy, nýbrž je třeba posuzovat všechny ukazatele újmy dohromady.
(431)
V čl. 8 odst. 2 základního nařízení se uvádějí hospodářské činitele a ukazatele, které mají být posouzeny při zkoumání účinků subvencovaného dovozu na výrobní odvětví Unie. Zmíněné ustanovení výslovně uvádí, že výčet činitelů není vyčerpávající a žádné z těchto kritérií není nezbytně rozhodující. Proto ačkoli činitele musí být posouzeny jednotlivě, závěry by se měly vyvodit na základě analýzy všech činitelů.
(432)
Strany se rovněž vyjádřily k možné hrozbě další podstatné újmy v souvislosti s obrovským budováním kapacit, ke kterému dochází u čínských výrobců za podpory státní politiky a subvencí. Oblastí působnosti šetření byla existence podstatné újmy, a nikoli hrozba další podstatné újmy. Uvedené připomínky proto nemohly ovlivnit zjištění a nemohly být vzaty v úvahu.
(433)
Z výše uvedených skutečností by měl být vyvozen závěr, že výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu ve smyslu čl. 8 odst. 4 základního nařízení.
7. PŘÍČINNÁ SOUVISLOST
7.1. ÚVOD
(434)
V souladu s čl. 8 odst. 5 a 6 základního nařízení se zkoumalo, zda byla podstatná újma, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, způsobena subvencovaným dovozem z dotčené země. Dále byly zkoumány kromě subvencovaného dovozu i další známé činitele, které mohly výrobnímu odvětví Unie způsobit újmu, aby se zajistilo, že jakákoli újma způsobená těmito jinými činiteli nebude připisována subvencovanému dovozu.
7.2. ÚČINEK SUBVENCOVANÉHO DOVOZU
(435)
Je třeba poznamenat, že trh Unie s bezdřevým natíraným papírem se vyznačuje vysokým stupněm koncentrace kupní síly a transparentnosti cen prostřednictvím cenových nabídek. Bezdřevý natíraný papír je navíc výrobkem komoditního typu a neumožňuje významné cenové rozdíly mezi různými zdroji. Velká část výrobků se prodává prostřednictvím obchodníků, kteří nutí výrobní odvětví Unie udržovat ceny v souladu s levným subvencovaným dovozem. Proto mají ceny dováženého bezdřevého natíraného papíru, z něhož 35 % pocházelo během období šetření z ČLR, obecně významný vliv na úroveň cen na trhu Unie.
(436)
Šetření ukázalo, že objem subvencovaného dovozu z ČLR během posuzovaného období dramaticky vzrostl (+183 %). Subvencovaný dovoz z ČLR se od roku 2006 do roku 2007 nejprve zdvojnásobil, zatímco ceny byly v roce 2007 o 2 % nižší než v předchozím roce. V roce 2008 zůstal dovoz z ČLR stabilní, zatímco průměrné ceny klesly o další 1 %. Objem čínského dovozu (+71 %) a jeho podíl na trhu (+120 %) v období šetření opět dramaticky vzrostly, přičemž ceny se snížily (-5 %) a byly nižší než ceny čtyř reprezentativních výrobců v Unii o 7,6 %, čímž vyvíjely tlak na ceny na trhu Unie a bránily výrobcům v Unii ve zvýšení jejich cen na ziskovou úroveň.
(437)
Je nutno připomenout, že během posuzovaného období spotřeba v Unii klesla zhruba o 14 %. Výrobní odvětví Unie čelilo značnému poklesu objemu prodeje (o 19 %). Tento pokles prodeje však byl mnohem výraznější než pokles poptávky a vedl ke snížení podílu na trhu o 5 procentních bodů. Čínský dovoz zároveň zvýšil svůj podíl na trhu přibližně o 3 procentní body. To ukazuje, že podíl výrobního odvětví Unie na trhu byl z velké části převzat subvencovaným dovozem z ČLR.
(438)
Má se tudíž za to, že pokračující tlak vyvíjený na trhu Unie levným subvencovaným dovozem z ČLR výrobnímu odvětví Unie neumožnil přizpůsobit své prodejní ceny zvýšeným nákladům na suroviny, zvláště v roce 2008, kdy ceny buničiny dosáhly nejvyšších hodnot. To vedlo ke ztrátě podílu na trhu a snížení ziskovosti výrobního odvětví Unie. Několik zúčastněných stran argumentovalo během šetření a po poskytnutí informací tím, že dovoz z ČLR nemá významný dopad, pokud jde o objem a ceny. Tvrdily, že dovoz z ČLR nerostl v průběhu let výrazně, nýbrž postupně, a jeho dopad byl tedy poměrně omezený a neměl by být pro účely určení újmy nadhodnocován.
(439)
Tyto strany dále tvrdily, že čínské ceny, přestože byly pod úrovní cen v Unii, neměly žádný dopad na relativně stabilní ceny výrobního odvětví Unie. Jeden vyvážející výrobce zpochybnil zjištění Komise, podle nějž způsobily čínské ceny stlačování cen. Uvedl, že v roce 2009, kdy čínské ceny dále klesly, nejenže zaznamenaly ceny výrobního odvětví Unie nárůst, ale dokonce tomuto odvětví umožnily dosáhnout zisku.
(440)
Vývoj čínského dovozu je podrobně analyzován ve 380. bodě odůvodnění a závěrem je, že nárůst objemu nelze považovat za nevýznamý.
(441)
Pokud jde o ceny, představují ceny čínského dovozu cenové podbízení vůči cenám reprezentativních výrobců v Unii o 7,6 %, což je na trhu s transparentními cenami považováno za značně vysoké procento. Jak je zaznamenáno ve 412. bodě odůvodnění, byly ceny reprezentativních výrobců v Unii v posuzovaném období skutečně stabilní, výjimečně pak vzrostly v roce 2007, kdy nedošlo k nárůstu čínského vývozu. V roce 2009 byli výrobci v Unii schopni udržet ceny na stabilní úrovni za cenu další ztráty podílu na trhu a poklesu ziskovosti v důsledku kombinace těchto stabilních cen a nižších nákladů na suroviny.
(442)
Jeden čínský vyvážející výrobce tvrdil, že dovoz bezdřevého natíraného papíru z Číny nemá dopad na ceny výrobního odvětví Unie, neboť tyto ceny nejsou srovnatelné s bezdřevým natíraným papírem vyráběným a prodávaným reprezentativními výrobci v Unii, jelikož při určování cenového podbízení a cenové úrovně nepůsobící újmu bylo porovnáno pouze 10 % prodeje uskutečněného reprezentativními výrobci v Unii. Poznamenává se, že při tomto stanovení se vychází z plně porovnatelných výrobků, jejichž všechny vlastnosti si přímo odpovídají, aby bylo zajištěno spravedlivé srovnání. Bezdřevý natíraný papír vyráběný výrobci v Číně a v Unii jsou však obecně srovnatelnými výrobky, jak se konstatuje v 50. bodě odůvodnění, a proto si na trhu Unie přímo konkurují.
(443)
Dále se se tvrdilo, že zjištění, že trh s bezdřevým natíraným papírem je komoditním trhem charakteristickým vysokou mírou transparentnosti, není správné, neboť výrobci v Unii prodávají přibližně polovinu svých výrobků přímo konečným uživatelům. V rozporu s tímto tvrzením prodávají reprezentativní výrobci v Unii většinu svých výrobků prostřednictvím obchodních zástupců, přímo či nepřímo (takzvaný indentní prodej, kdy jsou výrobky zasílány přímo zákazníkovi, avšak objednávání a fakturace probíhají prostřednictvím obchodníků). Obchodní zástupci skutečně hrají při dodávkách výrobků a zajišťování cenové transparentnosti na trhu klíčovou roli.
(444)
S ohledem na trend v dovozu z ČLR, jenž nelze hodnotit jako nevýznamný, však bylo zjištěno, že výrazný nárůst levného subvencovaného dovozu z ČLR měl značný nepříznivý dopad na hospodářskou situaci výrobního odvětví Unie.
7.3. VLIV DALŠÍCH ČINITELŮ
7.3.1. VÝVOJ SPOTŘEBY NA TRHU UNIE A HOSPODÁŘSKÁ KRIZE
(445)
Jak je uvedeno v 378. bodě odůvodnění, spotřeba bezdřevého natíraného papíru v Unii se v roce 2007 nejprve zvýšila, načež v roce 2008 a v období šetření klesla. Během posuzovaného období výrobní odvětví Unie přišlo o část svého podílu na trhu. Jeden ze spolupracujících vývozců v ČLR a čínská vláda tvrdili, že snížení objemu prodeje u výrobního odvětví Unie, jeho podílu na trhu a objemu výroby bylo způsobeno poklesem spotřeby, který byl důsledkem hospodářské krize a rozšíření elektronických médií, a nemělo by být připisováno dovozu z ČLR. Na podporu tohoto tvrzení citovala čínská vláda Manifest konkurenceschopnosti a zaměstnanosti (Manifesto for Competitiveness and Employment) (dále jen „manifest“), který vydal papírenský a celulózový průmysl v červnu 2009.
(446)
Přestože nelze přehlížet, že tento nepříznivý vývoj spotřeby Unie mezi rokem 2007 a obdobím šetření, ať už byly jeho příčiny jakékoli, měl nepříznivý dopad na situaci výrobního odvětví Unie, pokud jde o objem prodeje a výrobu, stojí rovněž za zmínku, že se čínským vývozcům v téže době a zejména od roku 2008 do roku 2009 podařilo zvýšit svůj objem prodeje a podíl na trhu prostřednictvím cenového tlaku, jejž subvencovaný dovoz na trhu způsoboval.
(447)
Manifest, na nějž se čínská vláda odvolala, se týká celého odvětví papírenského a celulózového průmyslu a slouží obecnému politickému účelu. Na základě údajů v tomto dokumentu nebylo možno učinit žádné oddělené závěry o výrobě ani prodeji dotčeného výrobku. Nelze tedy vyvodit, platí-li teze a konstatování v manifestu bezezbytku na dotčený výrobek. Jelikož navíc šetření neprokázalo, že by mezi finanční krizí a podstatnou újmou, kterou výrobní odvětví Unie utrpělo, existovala významná souvislost, musel být tento argument odmítnut.
(448)
S ohledem na výše uvedené se má za to, že zhoršení hospodářské situace výrobního odvětví Unie bylo způsobeno především výrazným nárůstem subvencovaného dovozu z ČLR a cenovým podbízením uplatňovaným čínskými vývozci, a nikoli klesající spotřebou. Přestože pokles poptávky k újmě přispěl, nemohl narušit příčinnou souvislost mezi utrpěnou podstatnou újmou a zvýšením subvencovaného dovozu.
7.3.2. CENY SUROVINY
(449)
Průměrné výrobní náklady čtyř reprezentativních výrobců v Unii se mírně zvýšily (o 2 %) mezi lety 2006 a 2008 a klesly o 5 % v období šetření. Šetření ukázalo, že náklady čtyř reprezentativních výrobců v Unii na výrobu bezdřevého natíraného papíru obecně sledovaly stejný trend jako vývoj cen buničiny, jedné z hlavních surovin při výrobě papíru. Průměrná cena buničiny se mezi roky 2006 a 2008 zvýšila o 8 % a poté od konce roku 2008 do posledního měsíce období šetření prudce klesala. Cena buničiny byla v roce 2009 průměrně o 19 % nižší než v předchozím roce.
(450)
Při neexistenci subvencování působícího újmu výrobnímu odvětví Unie by bylo možno očekávat pravidelné úpravy cen tak, aby odrážely vývoj jednotlivých složek výrobních nákladů. Až do roku 2008 k tomu však nedocházelo. Výrobci v Unii byli ve skutečnosti nuceni udržovat nízké prodejní ceny, i když ceny buničiny v roce 2008 rostly, aby mohli konkurovat levnému subvencovanému dovozu z ČLR, což v té době vedlo k značnému poklesu jejich ziskovosti. V období šetření se situace zlepšila v důsledku abnormálního poklesu cen buničiny, zatímco ceny bezdřevého natíraného papíru se podařilo ve stejné době udržet na stabilní úrovni. Avšak i v tomto výjimečném období stále velmi nízké úrovně zisku nedovolily čtyřem reprezentativním výrobcům v Unii zotavit se z dopadů pokračujících subvenčních praktik. Navzdory snížení nákladů na surovinu se skutečně ještě nepodařilo zvýšit cenové hladiny natolik, aby bylo dosaženo solidních ziskových rozpětí nezbytných pro toto kapitálově náročné výrobní odvětví.
(451)
Vyslovuje se tudíž závěr, že subvencovaný dovoz z ČLR, který byl levnější než ceny čtyř reprezentativních výrobců v Unii, stlačil ceny na trhu Unie a zabránil těmto čtyřem reprezentativním výrobcům v Unii zvýšit prodejní ceny tak, aby pokryli své náklady nebo dosáhli přiměřené ziskovosti. Vzhledem k tomu, že ceny suroviny v období šetření výrazně klesaly, bylo zjištěno, že nemohly mít vliv na podstatnou újmu, kterou výrobní odvětví Unie během téže doby utrpělo.
7.3.3. VÝVOZNÍ VÝKONNOST REPREZENTATIVNÍCH UNIJNÍCH VÝROBCŮ
(452)
Vedle dovozu subvencovaných výrobků byla jakožto jeden ze známých činitelů, které se mohly spolupodílet na újmě způsobené výrobnímu odvětví Unie, posuzována rovněž vývozní výkonnost, aby se prokázalo, že subvencovanému dovozu není přičítána možná újma způsobená těmito ostatními faktory. Tato analýza ukázala, že během posuzovaného období vývoz čtyř reprezentativních výrobců v Unii určený subjektům, které nejsou ve spojení, představoval důležitou část jejich prodeje (kolem 26 %). Přestože objem vývozu v posuzovaném období rovněž klesl o 16 %, byla ztráta objemu vývozu méně výrazná než ztráta objemu prodeje na trhu Unie (19 %). Proto se dospělo k závěru, že snížením objemu vývozu nelze vysvětlit úroveň újmy, kterou čtyři reprezentativní výrobci v Unii utrpěli. Vzhledem k tomu, že vývoz hraje důležitou úlohu při udržování vysoké úrovně využití kapacity, aby se pokryly vysoké fixní náklady na investice do strojního zařízení, bylo zjištěno, že ačkoliv se vývozní výkonnost zhoršovala, měl vývoz celkově kladný vliv. V souladu s tím se má za to, že i když snížení vývozní aktivity mohlo přispět k celkovému zhoršení situace výrobního odvětví Unie, tato aktivita přeci jen zmírnila ztráty utrpěné na trhu Unie, a tudíž není taková, aby narušila příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem z ČLR a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
(453)
Jedna ze zúčastněných stran tvrdila, že výrobní odvětví Unie utrpělo výrazný pokles vývozu v důsledku silného kurzu eura vůči americkému dolaru a že újma způsobená tímto činitelem by neměla být přičítána dovozu z ČLR. Jak je uvedeno výše, zhoršení vývozní výkonnosti výrobního odvětví Unie, ať už jsou jeho příčiny jakékoli, není hlavním důvodem újmy, kterou výrobci utrpěli, a nenarušuje tudíž příčinnou souvislost uvedenou ve 444. bodě odůvodnění.
7.3.4. DOVOZ Z DALŠÍCH TŘETÍCH ZEMÍ
(454)
Vývoj objemu a cen dovozu z jiných třetích zemí od roku 2006 do období šetření byl následující:
Tabulka 9
Dovoz ze třetích zemí
2006
2007
2008
2009/ období šetření
Švýcarsko
Dovoz (v tunách)
194 748
191 636
226 736
172 233
Index
100
98
116
88
Podíl na trhu
3,7 %
3,5 %
4,2 %
3,8 %
Index
100
95
115
103
Cena (v EUR/t)
787
782
758
793
Index
100
99
97
105
Indonésie
Dovoz (v tunách)
19 834
30 714
27 178
49 877
Index
100
155
137
251
Podíl na trhu
0,4 %
0,6 %
0,5 %
1,1 %
Index
100
149
135
292
Cena (v EUR/t)
855
818
845
681
Index
100
96
99
80
Jižní Korea
Dovoz (v tunách)
45 154
65 251
46 498
46 068
Index
100
145
103
102
Podíl na trhu
0,9 %
1,2 %
0,9 %
1,0 %
Index
100
139
102
118
Cena (v EUR/t)
562
669
664
618
Index
100
119
118
110
Všechny ostatní země
Dovoz (v tunách)
58 623
70 984
62 844
100 711
Index
100
121
107
172
Podíl na trhu
1,1 %
1,3 %
1,2 %
2,2 %
Index
100
117
106
199
Cena (EUR/tuna)
962
860
914
824
Index
100
89
95
86
Zdroj: Eurostat.
(455)
K hlavním ostatním třetím zemím vyvážejícím bezdřevý natíraný papír na trh Unie patří především Švýcarsko, Indonésie a Jižní Korea. Z vývoje objemů dovozu je patrné, že zvýšení dovozu z ČLR bylo výraznější než z jakékoli jiné z ostatních třetích zemí. Co se týče dovozu ze Švýcarska, ten byl prodáván vždy za podstatně vyšší ceny než výrobky dovážené z ČLR. Podíl švýcarských výrobků na trhu zůstal poměrně stabilní s výjimkou roku 2008, kdy se přechodně zvýšil na více než 4 %, načež v období šetření opět klesl přibližně na úroveň roku 2006. Bezdřevý natíraný papír dovážený ze Švýcarska byl tvořen především výrobou jedné společnosti vlastněné jedním ze čtyř reprezentativních výrobců v Unii a vyšší jednotkové ceny mohly být spojeny s různými druhy sortimentní skladby a prodejní struktury. Pokud jde o dovoz z Indonésie, ten se do Unie uskutečňoval také za vyšší ceny než v případě čínských výrobků, s výjimkou období šetření, kdy ceny klesly, velmi pravděpodobně z velké části v důsledku poklesu cen buničiny. Výsledný nárůst dovozu, který však během období šetření zůstal v objemovém vyjádření na nízké úrovni, vedl k podílu na trhu, který v té době také zůstal na nízké úrovni. Dovoz z Jižní Koreje přicházel do Unie v malých množstvích během celého posuzovaného období a podíl na trhu zůstal neměnný. I když byly korejské dovozní ceny srovnatelné s dovozními cenami z ČLR, korejské ceny nevykazovaly trvale klesající tendenci, jak tomu bylo u čínského dovozu po celé posuzované období. Dovoz ze všech dalších zemí měl podstatně vyšší ceny než dovoz z ČLR a objemy dovozu byly nízké.
(456)
Z výše uvedených skutečností by měl být vyvozen závěr, že dovoz z těchto třetích zemí nepřispěl k podstatné újmě, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
7.3.5. STRUKTURÁLNÍ PŘEBYTEK KAPACITY
(457)
Jeden spolupracující vývozce v ČLR tvrdil, že újma, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, byla způsobena jeho nadměrnou kapacitou. Snížení kapacity a konsolidace výrobního odvětví Unie proto nebyly důsledkem čínského dovozu, nýbrž je třeba považovat je za opatření proti nadměrné kapacitě. Šetření však ukázalo, že výrobní odvětví Unie utrpělo ztráty v posuzovaném období, a to zejména v roce 2008, navzdory restrukturalizaci výrobců, protože, jak je uvedeno ve 435. až 444. bodě odůvodnění, výrobní odvětví Unie stále nedokázalo zvýšit své ceny na úroveň přesahující jeho náklady. Tato situace byla způsobena hlavně cenovým tlakem subvencovaného dovozu, který probíhal za ceny nižší, než byly ceny výrobního odvětví Unie. Toto tvrzení proto muselo být odmítnuto.
(458)
Rovněž bylo namítnuto, že restrukturalizační úsilí výrobního odvětví Unie bylo završeno v roce 2009 fúzí dvou velkých výrobců, která vedla k okamžitému zlepšení situace výrobního odvětví Unie. Snahy o restrukturalizaci probíhaly od roku 2000 až do začátku období šetření. Pozitivní výsledek uvedené fúze by se byl musel projevit ve zlepšení využití kapacity a alespoň vyrovnaném objemu prodeje, oba tyto činitele se však v období šetření zhoršily. Na druhou stranu bylo zjištěno, že zvýšení ziskovosti výrobního odvětví Unie v období šetření bylo primárně a přímo způsobeno výjimečným jednorázovým poklesem cen buničiny. Tato námitka proto musela být odmítnuta.
7.4. ZÁVĚR O PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
(459)
Výše uvedená analýza prokázala, že se během posuzovaného období podstatně zvýšil objem levného subvencovaného dovozu pocházejícího z ČLR i jeho podíl na trhu. Kromě toho bylo zjištěno, že tento dovoz probíhal za subvencované ceny, které byly nižší než ceny, jež si na trhu Unie za podobné druhy výrobků účtovalo výrobní odvětví Unie.
(460)
Uvedené zvýšení objemu levného subvencovaného dovozu z ČLR a jeho podílu na trhu se časově shodovalo s celkovým snížením poptávky na trhu Unie mezi rokem 2006 a obdobím šetření a také s nepříznivým vývojem podílu výrobců v Unii na trhu v téže době. Ve stejné době byl zaznamenán nepříznivý vývoj hlavních ukazatelů hospodářské a finanční situace výrobního odvětví Unie, jak je uvedeno ve 423. bodě odůvodnění.
(461)
Zkoumání ostatních známých činitelů, které mohly způsobit újmu výrobnímu odvětví Unie, ukázalo, že tyto činitele nejsou takové, aby narušily příčinnou souvislost zjištěnou mezi subvencovaným dovozem z ČLR a újmou, kterou výrobní odvětví Unie utrpělo.
(462)
Na základě výše uvedené analýzy, v jejímž rámci byly účinky všech známých činitelů na situaci výrobního odvětví Unie náležitě odlišeny a odděleny od účinků subvencovaného dovozu působícího újmu, se vyvozuje závěr, že subvencovaný dovoz z ČLR způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu ve smyslu čl. 8 odst. 5 základního nařízení.
8. ZÁJEM UNIE
8.1. PŘEDBĚŽNÉ POZNÁMKY
(463)
V souladu s článkem 31 základního nařízení bylo zkoumáno, zda navzdory výše uvedeným zjištěním neexistují přesvědčivé důvody pro zjištění, že v tomto konkrétním případě není v zájmu Unie přijmout vyrovnávací opatření. Za tímto účelem a v souladu s čl. 31 odst. 1 základního nařízení byl na základě všech předložených důkazů zvážen pravděpodobný dopad možných opatření na výrobce v Unii, dovozce, obchodníky, distributory a uživatele dotčeného výrobku a rovněž pravděpodobné následky nepřijetí opatření.
8.2. VÝROBNÍ ODVĚTVÍ UNIE
(464)
Výrobní odvětví Unie jako celek tvoří čtrnáct známých výrobců, kteří podle odhadu sdružení CEPIFINE představují zhruba 98 % výroby bezdřevého natíraného papíru v Unii. Výrobci působí v různých členských státech Unie a v souvislosti s výrobou dotčeného výrobku přímo zaměstnávají více než 11 000 lidí.
(465)
Dva ze známých výrobců se postavili proti zahájení šetření, avšak neposkytli žádné další informace a nespolupracovali při šetření. Na základě dostupných informací, a zejména na základě údajů poskytnutých sdružením CEPIFINE, jež ukázaly zhoršení situace výrobního odvětví Unie, však lze důvodně předpokládat, že tyto dvě společnosti byly subvencovaným dovozem rovněž nepříznivě ovlivněny. Skutečnost, že tyto dvě společnosti při šetření nespolupracovaly, tedy nebyla považována za známku toho, že by se jejich situace lišila od situace ostatních výrobců v Unii.
(466)
Výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu způsobenou subvencovaným dovozem z ČLR. Je třeba připomenout, že většina ukazatelů újmy během posuzovaného období vykazovala zápornou tendenci. Vážné dopady se projevily zejména u ukazatelů újmy týkajících se finanční výkonnosti čtyř reprezentativních výrobců v Unii, jako je například ziskovost a návratnost investic, a to navzdory mírnému zlepšení v období šetření. Pokud by nebyla přijata opatření, hospodářská situace výrobního odvětví Unie by se s velkou pravděpodobností dále zhoršovala.
(467)
Předpokládá se, že uložením vyrovnávacích cel budou na trhu Unie znovu nastoleny účinné a rovné obchodní podmínky, které výrobnímu odvětví Unie umožní upravit ceny bezdřevého natíraného papíru tak, aby odrážely jednotlivé nákladové složky. Lze očekávat, že by výrobní odvětví Unie mohlo díky uloženým opatřením získat zpět přinejmenším část podílu na trhu, o který během posuzovaného období přišlo, což by mělo další příznivý dopad na jeho hospodářskou situaci a ziskovost.
(468)
Byl tudíž vyvozen závěr, že by uložení konečných vyrovnávacích opatření na dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z ČLR bylo v zájmu výrobního odvětví Unie.
8.3. DOVOZCI A OBCHODNÍCI
(469)
Dotazníky byly zaslány čtrnácti známým dovozcům a obchodníkům v Unii, kteří nejsou ve spojení a byli uvedeni v podnětu. V průběhu šetření se přihlásilo několik dalších obchodníků (ve výrobním odvětví nazývaných též „kupci“). Nakonec spolupracovalo v rámci šetření třináct společností, i když někteří z těchto respondentů poskytli pouze částečné informace. Bylo zjištěno, že dovozci působí na trhu také jako obchodníci, a proto jsou všechny tyto zúčastněné strany nadále označovány jen jako „obchodníci“.
(470)
Šetření ukázalo, že všichni obchodníci nakupovali bezdřevý natíraný papír z více zdrojů a hlavně od výrobců v Unii. Dva obchodníci vůbec nenakupovali bezdřevý natíraný papír dovážený z ČLR nebo jej nakupovali jen příležitostně. Deset společností, které poskytly kvantitativní informace o svých nákupech dotčeného výrobku, představovalo dohromady 47 % celkového dovozu z ČLR. Dovoz, včetně dovozu z ČLR, představoval pouze omezenou část jejich celkového podnikání a jakýkoli nepříznivý dopad navrhovaných opatření bude tudíž pravděpodobně zanedbatelný. Všichni obchodníci uvedli, že bezdřevý natíraný papír vyráběný v Unii má velmi podobnou kvalitu jako bezdřevý natíraný papír vyráběný v ČLR a navzájem jsou tyto výrobky zaměnitelné. Šetření kromě toho potvrdilo, že existuje velké množství jiných dovozních zdrojů a obchodníci se mohou přeorientovat na tyto jiné zdroje dodávek, přinejmenším v dlouhodobém výhledu.
(471)
Dva dovážející obchodníci spoléhali při svých nákupech bezdřevého natíraného papíru hlavně na čínské zdroje. Obě tyto společnosti uvedly, že budou obtížně nakupovat výrobky od výrobců v Unii, protože existují tradiční prodejní kanály v důsledku minimálních objednacích množství požadovaných výrobci a distribuční smlouvy, jež se musí dodržovat. To však přímo neovlivnilo dostupnost bezdřevého natíraného papíru od výrobců v Unii, jelikož ti měli k dispozici dostatečnou volnou kapacitu. Toto tvrzení proto muselo být odmítnuto.
(472)
Pokud jde o možnost přenést případné zvýšení nákladů na své zákazníky, všichni spolupracující obchodníci se odvolávali na značnou transparentnost cen na trhu Unie a uváděli, že by mohli zvýšit své prodejní ceny pro konečné zákazníky pouze v případě, že by se cenová úroveň v Unii obecně zvýšila. Na tomto základě a vzhledem k tomu, že zamýšlený účinek vyrovnávacích cel spočívá mimo jiné ve zvýšení hladiny cen v Unii tak, aby pokrývaly náklady, se předpokládá, že dovozci by proto dokázali případné zvýšení cen způsobené vyrovnávacím clem přenést alespoň zčásti na své zákazníky. Je třeba také poznamenat, že jak je uvedeno výše, bylo zjištěno, že čínský dovoz tvoří jen velmi malou část celkového podnikání obchodníků, a proto by byl účinek vyrovnávacího cla obecně zanedbatelný. A konečně, má se také za to, že dovozci dosahují vyšší ziskovosti ze svého dalšího prodeje bezdřevého natíraného papíru nakupovaného od výrobců v ČLR, a proto by také byli schopni spokojit se s menším ziskem v důsledku toho, že by sami absorbovali alespoň částečné zvýšení nákladů.
(473)
Uložení konečných opatření by tudíž nemělo mít na dovozce a obchodníky celkově významný nepříznivý dopad.
8.4. UŽIVATELÉ
(474)
Dotazníky byly zaslány osmi známým uživatelům v Unii, kteří byli uvedeni v podnětu. Během šetření se přihlásilo několik dalších uživatelů. Dotazník úplně nebo částečně zodpovědělo celkem pět společností. Tyto společnosti sídlí po celé Unii a představují tiskařské a vydavatelské odvětví. Jelikož bylo zjištěno, že tržní podmínky a struktura nákladů jsou jiné u tiskáren než u vydavatelů, byl dopad opatření analyzován pro každou skupinu odděleně.
8.4.1. TISKÁRNY
(475)
Základní informace poskytla pouze jedna tiskárna. Podle informací, které tato tiskárna poskytla, je podíl bezdřevého natíraného papíru ve vztahu k celkovým nákladům na výrobu tiskovin poměrně vysoký. Z šetření vyplynulo, že tiskárny nakupují bezdřevý natíraný papír zejména od výrobců v Unii, přičemž bylo potvrzeno, že bezdřevý natíraný papír vyráběný v Unii a v ČLR má obdobnou jakost a že mezi obchodníky existuje silná cenová soutěž.
(476)
Tato tiskárna uvedla, že případné zvýšení cen bude mít významný nepříznivý vliv na její ziskovost. Bylo namítnuto, že tiskařský průmysl je již pod tlakem v důsledku strukturálního přebytku kapacity a případné zvýšení nákupních cen bezdřevého natíraného papíru by na tiskárny kladlo další tlak. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že vzhledem k malému množství čínského bezdřevého natíraného papíru používaného tiskárnami (které stále ještě většinu potřebného bezdřevého natíraného papíru nakupují od výrobců v Unii) se přímý dopad případného cla považuje za zanedbatelný. Pokud jde o obecné zvýšení cen na trhu Unie, mělo se za to, že tento nárůst cen by měl dopad na všechny hospodářské subjekty, a jeho účinek by proto byl neutrální.
8.4.2. VYDAVATELÉ
(477)
Pokud jde o vydavatelské odvětví, byly od společností obdrženy čtyři odpovědi na dotazník. Pouze jedna společnost nakupovala během období šetření menší množství bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z ČLR. Dvě z těchto společností poskytly kvantitativní údaje o své spotřebě bezdřevého natíraného papíru.
(478)
Celkově bylo zjištěno, že výrobky, ve kterých se využívá bezdřevý natíraný papír, představovaly průměrně 16 % celkového obratu těchto společností a že průměrný zisk dosažený v tomto oboru podnikání činil kolem 12 %. Dále bylo zjištěno, že těchto šest společností nakupovalo bezdřevý natíraný papír zejména od výrobců v Unii, zatímco jen jedna z nich využívala bezdřevý natíraný papír dovážený z ČLR. Další společnost začala nakupovat čínské výrobky teprve po uplynutí období šetření. Není tudíž pravděpodobné, že by uložení vyrovnávacích opatření na dovoz z ČLR mohlo mít vážný celkový dopad na vydavatelské odvětví, a to zejména vzhledem k nízkým objemům bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z ČLR, jež se v tomto odvětví používají. Kromě toho bylo zjištěno, že jsou tyto společnosti ziskové a mohly by přenést zvýšení cen na konečného zákazníka snadněji, protože je běžnější používání papíru určeného zákazníkem, kdy se používá při výrobě papír zakoupený samotným zákazníkem. A konečně, vydavatelé mají větší kupní sílu z důvodu úspor z rozsahu.
(479)
Podání předložila dvě sdružení tiskařského a vydavatelského průmyslu. Jedno se postavilo proti uložení cel, přičemž namítalo, že případné zvýšení cen by vedlo k vyšším nákladům a tím ke ztrátě konkurenceschopnosti a pracovních míst v navazujících odvětvích. Druhé zůstalo neutrální, avšak uvedlo, že by opatření mohla mít nepříznivý dopad na navazující odvětví, neboť by tiskařský průmysl mohl vlivem zvýšení cen přemístit výrobu jinam, čímž by zase vzrostl dovoz navazujících tiskařských výrobků.
(480)
Šetření ukázalo, že v rámci papírových výrobků existuje několik segmentů, co se týče očekávaného růstu, a že segment vysoce kvalitního tiskového papíru, ve kterém se bezdřevý natíraný papír především používá, stále ještě roste. Pokud jde o tvrzení, že by se ztráty přenesly na navazující trh, je toto tvrzení neurčité a nebylo podloženo žádnými informacemi nebo důkazy.
(481)
Po poskytnutí zjištění byl znovu vznesen argument o možném dopadu na navazující odvětví, který se opíral o skutečnost, že dovoz tiskařských výrobků z Číny v posledních letech rychle rostl a evidentně získal v rámci evropské spotřeby tiskařských výrobků značný podíl na trhu.
(482)
Jak bylo vysvětleno výše, byla spolupráce tiskáren omezená a na základě omezených kvantitativních informací, které byly získány, bylo zjištěno, že vzhledem k míře ziskovosti a podílu nákladů na bezdřevý natíraný papír na celkových nákladech může mít zvýšení cen na tiskárny skutečně citelný dopad. Většina tiskáren však v období šetření čínský papír přímo nenakupovala nebo nakupovala pouze ve velmi malém množství a množství čínského papíru používaného v tiskárnách je obecně nízké, a proto by byl přímý účinek cla zanedbatelný. Většina tiskáren také uvedla, že jelikož potřebují, aby dodací lhůty byly krátké, bude podíl přímých dodávek ze třetích zemí i nadále omezený.
(483)
Co se týče tvrzení o navazujících tiskařských výrobcích z Číny, je třeba poznamenat, že statistiky dovozu tiskařských výrobků pokrývají širokou škálu výrobků, které zahrnují i tiskařské výrobky, jež nejsou tištěny na bezdřevém natíraném papíře. Na základě dostupných informací nebylo možné posoudit, jak velká část výrobků dovážených z Číny je tištěna na dotčeném výrobku a co je tištěno na jiných typech papíru. Z poskytnutých informací je však známo, že tiskoviny pocházející z Číny představují speciální omezené kategorie knih, dětské knihy, kalendáře, balicí papír a pohlednice. U výrobků, u nichž je požadována aktuálnost, jako jsou časopisy vycházející každý týden či měsíc či jiné zpravodajské tiskoviny, je méně praktické, aby byly dováženy z Číny vzhledem k době nutné pro dovoz. Zatímco tisk některých tištěných výrobků je možné relokovat, existují výrobky, u nichž jsou blízkost a služby klíčové, a proto by na ně zahraniční konkurence neměla žádný vliv. Navíc i když je papír důležitou položkou nákladů v tiskařském průmyslu, jedná se rovněž o odvětví náročné na pracovní sílu, a náklady na práci proto mohou být důležitější motivací pro relokaci. Celkově však nelze vyloučit, že se zvýší dovoz výrobků tištěných na bezdřevém natíraném papíře, ale není možné nijak spolehlivě odhadnout, o jaké zvýšení by se mohlo jednat a do jaké míry by ovlivnilo konkurenceschopnost výrobců tiskovin, a jaký přímý dopad by tedy mohl nárůst cen mít na navazující tiskařské odvětví v Unii.
(484)
Z předložených informací je rovněž známo, že se tiskařský průmysl potýká se strukturálním přebytkem kapacity, což vede k neustálé restrukturalizaci odvětví. Jedním z hlavních motivů restrukturalizace byla i konsolidace výrobců papíru v rámci hodnotového řetězce. Jakékoli obtíže tiskařského průmyslu se zvyšováním cen se považují převážně za důsledek strukturálního přebytku kapacit přímo v tomto odvětví.
8.4.3. ZÁVĚR O UŽIVATELÍCH
(485)
S přihlédnutím k výše uvedeným skutečnostem se zdá, že dopad na uživatele v uvedených dvou odlišných odvětvích bude celkově omezený, i když na některé uživatele budou mít opatření uložená na dovoz z ČLR dopad pravděpodobně nepříznivý. Šetření kromě toho neodhalilo žádný významný dopad na uživatele, kteří nakupovali papír hlavně z jiných zdrojů než z ČLR. Většina uživatelů naopak uvedla, že jelikož pracují s krátkými dodacími lhůtami, je podíl dodávek z třetích zemí omezený. V neposlední řadě jsou obtíže tiskařského průmyslu při navyšování cen pokládány spíše za důsledek strukturálního přebytku kapacity, s nímž se tento průmysl potýká.
(486)
Uživatelé dále tvrdili, že by opatření mohla způsobit na trhu nedostatek na straně nabídky a delší dodací lhůty pro uživatele.
(487)
Zúčastněné strany, podle nichž by mohlo k případnému nedostatku na straně nabídky dojít, tento nedostatek nekvantifikovaly ani neodhadly. Uvedená tvrzení nejsou podle všeho doložena mírou využití kapacity na straně výrobců v Unii, jež v období šetření dosahovala 83 %, což znamenalo kapacitu asi jeden milion tun, která zůstala nevyužita. Nedostatek na straně nabídky je proto nepravděpodobný.
(488)
Proto byl učiněn závěr, že na základě dostupných informací je nanejvýš pravděpodobné, že účinek vyrovnávacích opatření uložených na dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z ČLR nebude mít podstatný nepříznivý dopad na uživatele dotčeného výrobku.
8.5. ZÁVĚR TÝKAJÍCÍ SE ZÁJMU UNIE
(489)
Z výše uvedených skutečností by měl být vyvozen závěr, že na základě dostupných informací o zájmu Unie celkově neexistují přesvědčivé důvody proti uložení opatření na dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z ČLR.
9. VYROVNÁVACÍ OPATŘENÍ
9.1. ÚROVEŇ PRO ODSTRANĚNÍ ÚJMY
(490)
Vzhledem k přijatým závěrům o subvencování, újmě, příčinné souvislosti a zájmu Unie by měla být uložena antisubvenční opatření, aby se předešlo vzniku další újmy výrobcům v Unii způsobené subvencovaným dovozem.
(491)
Ke stanovení výše těchto opatření byla vzata v úvahu zjištěná subvenční rozpětí a výše cla nezbytná pro odstranění újmy, kterou utrpěli výrobci v Unii, aniž by přitom bylo překročeno zjištěné subvenční rozpětí.
(492)
Při výpočtu výše cla nezbytného pro odstranění účinků subvencování působícího újmu se mělo za to, že případná opatření by měla výrobnímu odvětví Unie umožnit pokrýt výrobní náklady a dosáhnout zisku před zdaněním, kterého by mohlo výrobní odvětví tohoto druhu přiměřeně dosáhnout v běžných podmínkách hospodářské soutěže, tzn. bez subvencovaného dovozu, z prodeje obdobného výrobku v Unii.
(493)
Žadatel požádal, aby byla cílová výše zisku stanovena nejméně na 10 %, přičemž ve svých argumentech vycházel z očekávaného ziskového rozpětí, které ve své klasifikační metodice používají nezávislé ratingové agentury, a ze ziskovosti dosahované jedním výrobcem působícím v jiném odvětví výroby papíru, které není dotčeno čínským dovozem.
(494)
Cílová výše zisku uvedená v podnětu a následné žádosti žadatele byla přezkoumána na základě odpovědí na dotazník a inspekcí na místě u reprezentativních výrobců v Unii. Bylo zjištěno, že by cílová výše zisku měla odrážet vysoké nároky na počáteční investice a riziko, jež jsou tomuto výrobnímu odvětví náročnému na kapitál vlastní, za situace, kdy by nedocházelo k dumpingovému či subvencovanému dovozu. Rovněž byly zohledněny náklady na investice do strojního zařízení. Bylo zjištěno, že ziskové rozpětí 8 % z obratu lze považovat za přiměřené minimum, jehož by mohli výrobci v Unii pravděpodobně dosáhnout, pokud by neexistovalo subvencování působící újmu.
(495)
Na tomto základě byla vypočtena cena obdobného výrobku nepůsobící újmu výrobcům v Unii. Cena, která nepůsobí újmu, byla získána připočtením výše uvedeného ziskového rozpětí ve výši 8 % k výrobním nákladům.
(496)
Vývozní prodej jedné ze společností ze skupiny jednoho spolupracujícího vyvážejícího výrobce byl vyloučen na základě důvodů vysvětlených v 382. bodě odůvodnění.
(497)
Nutné zvýšení cen pak bylo stanoveno na základě srovnání váženého průměru dovozních cen jednotlivých druhů výrobků u vyvážejících výrobců v ČLR a újmu nepůsobící ceny příslušných druhů výrobků prodávaných během období šetření výrobci v Unii na trhu Unie. Rozdíl zjištěný tímto porovnáním byl poté vyjádřen jako procentní podíl průměrné dovozní hodnoty CIF porovnávaných druhů výrobků.
9.2. KONEČNÁ OPATŘENÍ
(498)
Na základě výše uvedených závěrů o subvencování, újmě, příčinné souvislosti a zájmech Unie a v souladu s čl. 15 odst. 1 základního nařízení se má za to, že na dovoz předmětného výrobku pocházejícího z ČLR by mělo být uloženo konečné vyrovnávací clo na úrovni nižší z hodnot odpovídajících subvenčnímu rozpětí a rozpětí újmy podle pravidla nižšího cla. V tomto případě by v souladu s tímto pravidlem měla být celní sazba stanovena na úrovni zjištěných subvenčních rozpětí.
(499)
Rozpětí pro odstranění újmy, subvenční rozpětí a navrhované sazby konečného vyrovnávacího cla pro ČLR, vyjádřená jako cena CIF na hranice Unie před proclením, jsou tato:
Vyvážející výrobce
Subvenční rozpětí
Rozpětí újmy
Sazba vyrovnávacího cla
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, město Čen-tiang, provincie Ťiang-su, ČLR
12 %
20 %
12 %
Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, město Su-čou, provincie Ťiang-su, ČLR
12 %
20 %
12 %
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, město Šou-kuang, provincie Šan-tung, ČLR
4 %
39,1 %
4 %
Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, město Šou-kuang, provincie Šan-tung, ČLR
4 %
39,1 %
4 %
Všechny ostatní společnosti
12 %
39,1 %
12 %
(500)
Pokud jde o souběžné antidumpingové šetření, nesmí být podle čl. 24 odst. 1 druhého pododstavce základního nařízení a podle čl. 14 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (27) na jeden výrobek současně uloženo antidumpingové i vyrovnávací clo, aby se napravila táž situace, která vzniká jak dumpingem, tak poskytnutím vývozní subvence. Pokud jde o subvenční programy, byla vývozní subvence, jak je uvedeno ve 235. až 245. bodě odůvodnění, poskytnuta pouze v případě jednoho programu. Příslušné dumpingové rozpětí daného spolupracujícího vyvážejícího výrobce bude v souběžném antidumpingovém šetření náležitě upraveno. Co se týče dalších subvenčních programů, vzhledem k použití pravidla nižšího cla v paralelním antidumpingovém šetření a k výši subvencí zjištěné v tomto šetření, nebylo považováno za nutné dále zkoumat, zda a do jaké míry jsou stejné subvence vyrovnány dvakrát, jsou-li na stejný dovážený výrobek uvalena antidumpingová i antisubvenční cla.
(501)
Individuální sazby vyrovnávacího cla stanovené pro jednotlivé společnosti a uvedené v tomto nařízení byly stanoveny na základě zjištění tohoto šetření. Odrážejí tedy stav týkající se těchto společností zjištěný během šetření. Tyto celní sazby se tedy (na rozdíl od celostátního cla platného pro „všechny ostatní společnosti“) vztahují výlučně na dovoz výrobků pocházejících z dotčené země a vyrobených těmito společnostmi, a tedy vyjmenovanými právnickými osobami. Na dovážené výrobky vyrobené jakoukoli jinou společností, která není jmenovitě uvedena v článku 1 spolu se svým názvem a adresou, včetně subjektů ve spojení se společnostmi konkrétně uvedenými, se tyto sazby nevztahují a tyto výrobky podléhají celní sazbě platné pro „všechny ostatní společnosti“.
(502)
S veškerými žádostmi o použití těchto sazeb vyrovnávacího cla pro jednotlivé společnosti (např. po změně názvu subjektu nebo po vzniku nových výrobních či prodejních subjektů) je třeba se neprodleně obrátit na Komisi (28) a připojit veškeré příslušné informace, zejména pak o jakékoli změně v činnostech společnosti souvisejících s výrobou či domácím prodejem a prodejem na vývoz, která je spojena například s takovou změnou názvu nebo takovou změnou výrobních či prodejních subjektů. Nařízení bude poté podle potřeby odpovídajícím způsobem změněno a seznam společností požívajících výhod individuálních celních sazeb aktualizován.
(503)
Aby bylo zajištěno řádné vymáhání vyrovnávacího cla, neměla by se zbytková celní sazba vztahovat jen na nespolupracující vyvážející výrobce, ale rovněž na výrobce, kteří v období šetření neuskutečnili žádný vývoz do Unie.
10. POSKYTOVÁNÍ INFORMACÍ
(504)
Zúčastněné strany byly informovány o podstatných skutečnostech a úvahách, na jejichž základě je zamýšleno doporučit uložení konečného vyrovnávacího cla na dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z Čínské lidové republiky. Byla jim rovněž poskytnuta lhůta, v níž mohly podat v návaznosti na poskytnutí těchto informací stanovisko. K vyjádřením stran bylo řádně přihlédnuto a zjištění byla v případě potřeby náležitým způsobem upravena,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné vyrovnávací clo na bezdřevý natíraný papír, což je papír, kartón nebo lepenka, natíraný na jedné nebo na obou stranách (nikoli papír, kartón nebo lepenka kraft), v listech (arších) nebo kotoučích, o plošné hmotnosti nejméně 70 g/m2, avšak nejvýše 400 g/m2, a bělosti vyšší než 84 (měřeno podle normy ISO 2470-1), v současnosti kódů KNex 4810 13 20, ex 4810 13 80, ex 4810 14 20, ex 4810 14 80, ex 4810 19 10, ex 4810 19 90, ex 4810 22 10, ex 4810 22 90, ex 4810 29 30, ex 4810 29 80, ex 4810 99 10, ex 4810 99 30 a ex 4810 99 90 (kódů TARIC 4810132020, 4810138020, 4810142020, 4810148020, 4810191020, 4810199020, 4810221020, 4810229020, 4810293020, 4810298020, 4810991020, 4810993020 a 4810999020), pocházející z Čínské lidové republiky.
Konečné vyrovnávací clo se nevztahuje na kotouče vhodné pro použití v kotoučových tiskařských strojích. Kotouče vhodné pro použití v kotoučových strojích jsou definovány jako kotouče, které při zkoušce ISO podle normy ISO 3783:2006 na určení pevnosti v tahu metodou vzrůstající rychlosti za použití zkušebního přístroje IGT (elektrického modelu) vykáží výsledek nižší než 30 N/m v příčném směru (cross-direction, CD) a výsledek nižší než 50 N/m v podélném směru výroby na stroji (machine direction, MD). Konečné vyrovnávací clo se rovněž nevztahuje na vícevrstvý papír a vícevrstvý kartón a lepenku.
2. Sazba konečného vyrovnávacího cla použitelná na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením pro výrobky popsané v odstavci 1 a vyrobené níže uvedenými společnostmi se stanoví takto:
Společnost
Sazba vyrovnávacího cla
Doplňkový kód TARIC
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, město Čen-tiang, provincie Ťiang-su, ČLR; Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, město Su-čou, provincie Ťiang-su, ČLR
12 %
B001
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, město Šou-kuang, provincie Šan-tung, ČLR; Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, město Šou-kuang, provincie Šan-tung, ČLR
4 %
B013
Všechny ostatní společnosti
12 %
B999
3. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 6. května 2011.
TARYBOS ĮGYVENDINIMO REGLAMENTAS (ES) Nr. 452/2011
2011 m. gegužės 6 d.
kuriuo importuojamam Kinijos Liaudies Respublikos kilmės plonam kreidiniam popieriui nustatomas galutinis antisubsidijų muitas
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2009 m. birželio 11 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 597/2009 dėl apsaugos nuo subsidijuoto importo iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių (1) (toliau - pagrindinis reglamentas), ypač į jo 15 straipsnio 1 dalį,
atsižvelgdama į Europos Komisijos (toliau - Komisija) pasiūlymą, pateiktą pasikonsultavus su Patariamuoju komitetu,
kadangi:
1. PROCEDŪRA
1.1. INICIJAVIMAS
(1)
2010 m. balandžio 17 d. Komisija paskelbė pranešimą Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje (2) apie antisubsidijų tyrimo dėl į Sąjungą importuojamo Kinijos Liaudies Respublikos (toliau - KLR arba nagrinėjamoji šalis) kilmės plono kreidinio popieriaus inicijavimą (toliau - pranešimas apie inicijavimą).
(2)
Antisubsidijų tyrimas inicijuotas 2010 m. kovo 4 d. gavus Europos plono popieriaus gamintojų asociacijos (angl. European association of fine paper manufacturers arba CEPIFINE, toliau - skundo pateikėjas) gamintojų, kurie pagamina didžiąją dalį (šiuo atveju daugiau nei 25 %) viso plono kreidinio popieriaus Sąjungoje, vardu pateiktą skundą. Skunde pateikti plono kreidinio popieriaus subsidijavimo ir dėl to subsidijavimo daromos materialinės žalos prima facie įrodymai, kurių pakako tyrimo inicijavimui pagrįsti.
(3)
Prieš inicijuodama tyrimą ir vadovaudamasi pagrindinio reglamento 10 straipsnio 7 dalimi, Komisija pranešė KLR vyriausybei gavusi tinkamais dokumentais pagrįstą skundą, kuriame teigiama, kad dėl KLR kilmės plono kreidinio popieriaus subsidijuojamo importo Sąjungos pramonei daryta materialinė žala. KLR vyriausybė buvo pakviesta konsultuotis, siekiant išsiaiškinti su skundo turiniu susijusią padėtį ir priimti abi šalis tenkinantį sprendimą. KLR vyriausybė priėmė pasiūlymą konsultuotis ir buvo surengtos konsultacijos. Per konsultacijas nepavyko priimti abi šalis tenkinančio sprendimo. Tačiau deramai atsižvelgta į KLR valdžios institucijų pastabas dėl skunde pateiktų tvirtinimų, susijusių su schemų kompensuojamumo trūkumu. Po konsultacijų KLR vyriausybė pateikė pastabų.
1.2. ANTIDEMPINGO TYRIMAS
(4)
2010 m. vasario 18 d. Komisija paskelbė pranešimą Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje (3) apie antidempingo tyrimo dėl į Sąjungą importuojamo KLR kilmės plono kreidinio popieriaus inicijavimą.
(5)
2010 m. lapkričio 17 d. Komisija Reglamentu (ES) Nr. 1042/10 (4) importuojamam KLR kilmės plonam kreidiniam popieriui nustatė laikinąjį antidempingo muitą.
(6)
Per šį antisubsidijų ir gretutinį antidempingo tyrimą atliekama tokia pati žalos analizė, nes abiejų tyrimų atveju Sąjungos pramonės apibrėžtis, tipiški Sąjungos gamintojai ir tiriamasis laikotarpis sutampa. Dėl to atliekant abu tyrimus atsižvelgta į per bet kurį iš šių tyrimų gautas pastabas dėl žalos aspektų.
1.3. SU TYRIMU SUSIJUSIOS ŠALYS
(7)
Komisija apie tyrimo inicijavimą oficialiai pranešė skundo pateikėjui, kitiems žinomiems Sąjungos gamintojams, žinomiems eksportuojantiems KLR gamintojams ir gamintojų asociacijai (popieriaus asociacija), nagrinėjamosios šalies atstovams, žinomiems importuotojams ir žinomiems naudotojams. Suinteresuotosioms šalims buvo suteikta galimybė raštu pareikšti nuomonę ir pateikti prašymą išklausyti per pranešime apie inicijavimą nustatytą terminą.
(8)
Atsižvelgiant į akivaizdžiai didelį eksportuojančių gamintojų, Sąjungos gamintojų ir nesusijusių importuotojų skaičių, pranešime apie inicijavimą buvo numatyta, kad pagal pagrindinio reglamento 27 straipsnį gali būti vykdoma atranka. Kad Komisija galėtų nuspręsti, ar atranka yra būtina (o jei būtina, kad galėtų atrinkti bendroves), visų eksportuojančių gamintojų ir jų žinomos popieriaus asociacijos, visų Sąjungos gamintojų ir nesusijusių importuotojų prašyta Komisijai pranešti apie save ir pateikti, kaip nurodyta pranešime apie inicijavimą, pagrindinę informaciją apie savo veiklą, susijusią su nagrinėjamuoju produktu (kaip apibrėžta 2.1 dalyje), nuo 2009 m. sausio 1 d. iki 2009 m. gruodžio 31 d. Be to, konsultuotasi su KLR valdžios institucijomis.
(9)
Kaip paaiškinta 51 konstatuojamojoje dalyje, prašomą informaciją pateikė ir atrankoje dalyvauti sutiko dvi eksportuojančių Kinijos gamintojų grupės. Remiantis tuo, kas išdėstyta, nuspręsta, kad nėra būtina vykdyti eksportuojančių KLR gamintojų atrankos.
(10)
Kaip paaiškinta 53 konstatuojamojoje dalyje, nuspręsta, kad nėra būtina vykdyti Sąjungos gamintojų atrankos.
(11)
Kaip paaiškinta 54 konstatuojamojoje dalyje, nuspręsta, kad nėra būtina vykdyti nesusijusių importuotojų atrankos.
(12)
Komisija išsiuntė klausimynus visoms žinomoms susijusioms šalims ir visoms kitoms šalims, kurios klausimyno paprašė per pranešime apie inicijavimą nustatytus terminus, tiksliau skundo pateikėjui, kitiems žinomiems Sąjungos gamintojams, žinomiems eksportuojantiems KLR gamintojams ir gamintojų asociacijai, nagrinėjamosios šalies atstovams, žinomiems importuotojams ir žinomiems naudotojams.
(13)
Klausimyno atsakymus ir kitą informaciją pateikė dvi eksportuojančių Kinijos gamintojų grupės, CEPIFINE, keturi skundą pateikę Sąjungos gamintojai ir vienas papildomas Sąjungos gamintojas, 13 nesusijusių importuotojų ir prekiautojų, 5 naudotojai ir viena spausdinimo pramonės asociacija.
(14)
Komisija rinko ir tikrino visą informaciją, kuri, kaip ji mano, buvo reikalinga norint padaryti išvadas dėl subsidijavimo, jo daromos žalos ir Sąjungos interesų. Tikrinamieji vizitai surengti toliau išvardytų bendrovių ir valstybės valdžios institucijos patalpose:
a)
Kinijos Liaudies Respublikos vyriausybė
-
Kinijos prekybos ministerija, Pekinas, Kinija;
b)
Sąjungos gamintojai ir asociacija
-
CEPIFINE, Briuselis, Belgija;
-
Sappi Fine Paper Europe, Briuselis, Belgija;
-
LECTA Group (CARTIERE DEL GARDA SpA, Riva del Garda, Italija, CONDAT SAS, Le Plesi Robensonas, Prancūzija, ir TORRASPAPEL, S.A., Barselona, Ispanija), Barselona, Ispanija;
-
Burgo Group spa, Altavilla Vicentina, Italija, ir susijusios bendrovės Burgo Distribuzione srl, Milanas, Italija, ir Ebix sa, Barselona, Ispanija;
-
Papierfabriek Scheufelen GmbH, Leningenas, Vokietija;
c)
eksportuojantys KLR gamintojai
1)
Sinar Mas Paper (China) Investment Co Ltd, Asia Pulp & Paper Group (toliau - APP) patronuojančioji bendrovė
-
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, Zhenjiang City, Jiangsu Province, KLR;
-
Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, Suzhou City, Jiangsu Province, KLR;
-
Ningbo Zhonghua Paper Co., Ltd, Ningbo City, Zhejiang Province, KLR;
-
Ningbo Asia Pulp & Paper Co., Ltd, Ningbo City, Zhejiang Province, KLR;
2)
Chenming Paper Group (toliau - Chenming)
-
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, Shouguang City, Shandong Province, KLR;
-
Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, Shouguang City, Shandong Province, KLR;
d)
Sąjungos importuotojai
-
Cartaria Subalpina, Turinas, Italija;
-
Paperlinx, Nortamptonas, JK.
1.4. TIRIAMASIS IR NAGRINĖJAMASIS LAIKOTARPIAI
(15)
Atliekant subsidijavimo ir žalos tyrimą nagrinėtas 2009 m. sausio 1 d.-2009 m. gruodžio 31 d. laikotarpis (toliau - tiriamasis laikotarpis arba TL). Tiriant žalai įvertinti svarbias tendencijas nagrinėtas laikotarpis nuo 2006 m. sausio 1 d. iki TL pabaigos (toliau - nagrinėjamasis laikotarpis).
2. NAGRINĖJAMASIS PRODUKTAS IR PANAŠUS PRODUKTAS
2.1. NAGRINĖJAMASIS PRODUKTAS
(16)
Nagrinėjamasis produktas - KLR kilmės plonas kreidinis popierius, kuris yra iš vienos ar abiejų pusių dengtas popierius ar kartonas (išskyrus kraftpopierių ar kraftkartoną), lakštais ar ritiniais, kurio masė ne mažesnė nei 70 g/m2, bet ne didesnė nei 400 g/m2 ir kurio ryškumas daugiau nei 84 (matuojant pagal ISO 2470-1) (toliau - nagrinėjamasis produktas arba PKP) ir kurio KN kodai šiuo metu yra ex 4810 13 20, ex 4810 13 80, ex 4810 14 20, ex 4810 14 80, ex 4810 19 10, ex 4810 19 90, ex 4810 22 10, ex 4810 22 90, ex 4810 29 30, ex 4810 29 80, ex 4810 99 10, ex 4810 99 30 ir ex 4810 99 90.
(17)
PKP yra aukštos kokybės popierius ir kartonas, dažniausiai naudojamas skaitymui skirtai medžiagai, pvz., žurnalams, katalogams, metinėms ataskaitoms ar metiniams leidiniams, spausdinti. Nagrinėjamajam produktui priskiriami tiek lakštai, tiek ritiniai, tinkami naudoti ant lakštinio popieriaus spausdinančioms spaudos mašinoms. Spausdinimo ant lakštinio popieriaus mašinoms tinkami ritiniai skirti pjaustyti į dalis prieš spausdinant, todėl laikomi pakeičiamais ir tiesiogiai konkuruojančiais su lakštais.
(18)
Nagrinėjamajam produktui nepriskiriami ritiniai, tinkami naudoti ruloninėms spaudos mašinoms. Ruloninėms spaudos mašinoms tinkami naudoti ritiniai - ritiniai, kuriuos bandant pagal ISO bandymų standartą ISO 3783:2006 dėl atsparumo išpešiojimui nustatymo (padidinto greičio metodas naudojant IGT tipo prietaisą (elektrinis modelis)) pasiekiamas mažesnis nei 30 N/m jėgos momentas, jeigu matuojama popieriaus skersine kryptimi, ir mažesnis nei 50 N/m jėgos momentas, jeigu matuojama mašinine kryptimi. Be to, priešingai nei ritiniai, naudojami ant lakštinio popieriaus spausdinančioms spaudos mašinoms, ruloninėms spaudos mašinoms tinkami naudoti ritiniai paprastai tiesiogiai paduodami į spaudos mašinas prieš tai jų nepjaustant.
(19)
Viena šalis teigė, kad tiriamojo produkto apibrėžtoji sritis per siaurai apibūdinta ir kad jai turėtų būti priskirti ruloninėms spaudos mašinoms tinkami naudoti PKP ritiniai. Teigta, kad ruloninėms spaudos mašinoms tinkamų naudoti ritinių ir šio tyrimo aprėpčiai priskiriamų produktų (ritiniai ir lakštai) pagrindinės techninės ir fizinės savybės tokios pačios, be to, jų neįmanoma atskirti vienas nuo kito. Be to, tvirtinta, kad abu produktai naudoti aukštos kokybės spausdinimui ir kad dėl to juos galima iš dalies pakeisti vienas kitu.
(20)
Tačiau, priešingai nei tvirtinta, atlikus tyrimą pasitvirtino, kad iš tiesų yra skirtingų ruloninėms spaudos mašinoms tinkamo naudoti ir ant lakštinio popieriaus spausdinančioms spaudos mašinoms tinkamo naudoti popieriaus techninių ir fizinių savybių, pavyzdžiui, drėgnumas ir standumas. Be to, atlikus tyrimą patvirtinta, kad 18 konstatuojamojoje dalyje išvardytos techninės savybės būdingos tik ruloninėms spaudos mašinoms tinkamiems naudoti ritiniams. Dėl minėtų skirtumų ruloninėms spaudos mašinoms naudojamo arba ant lakštinio popieriaus spausdinančioms spaudos mašinoms naudojamo popieriaus negalima naudoti tokios pačios rūšies spaudos mašinoms, dėl to šių produktų negalima pakeisti vienas kitu. Pažymima, kad visos šalys sutiko, jog abiejų rūšių popierius skiriasi pagal paviršiaus stiprumą ir tempimo stiprumą.
(21)
Be to, tiriamoji šalis teigė, kad PKP lakštų, spausdinimo ant lakštinio popieriaus mašinoms tinkamų naudoti ritinių ir ruloninėms spaudos mašinoms tinkamų naudoti ritinių forma pirkėjai laiko viena rinka, todėl platinimo kanalai yra tie patys. Skirtingos techninės savybės matyti tik iš nedidelių šių grupių produktų kainų skirtumų.
(22)
Tačiau atlikus tyrimą nustatyta, kad abiejų rūšių ritiniai negali būti pakeičiami vieni kitais ir ekonominiu požiūriu, nes ruloninėms spaudos mašinoms tinkami naudoti ritiniai naudojami didelės apimties spausdinimo darbams, jie paprastai gaminami pagal užsakymą ir turi būti laiku pristatomi, todėl tarpininkai neturi šių produktų atsargų, jie tiesiogiai siunčiami galutiniams naudotojams, t. y. jie taip pat parduodami skirtingais platinimo kanalais, nei ant lakštinio popieriaus spausdinančioms spaudos mašinoms tinkami naudoti ritiniai. Spausdinimo proceso skirtingi gamybos procesai ir skirtinga masto ekonomija matyti iš aiškių kainų skirtumų.
(23)
Be to, per nagrinėjamąjį laikotarpį iš KLR neimportuoti ruloninėms spaudos mašinoms tinkami naudoti ritiniai. Be to, galima manyti, kad šie produktai ateityje veikiausiai nebus importuojami, nes jų tiekimas iš toli dėl pirmesnėje konstatuojamojoje dalyje nurodytų priežasčių yra ekonomiškai neperspektyvus.
(24)
Tuo remiantis minėti tvirtinimai atmesti.
(25)
Ta pati šalis tvirtino, kad atsparumas išpešiojimui nėra tinkama techninė savybė produktams atskirti, nes tai bendro pobūdžio bandymas, be to, jo rezultatams poveikio gali turėti bandyto popieriaus drėgnis. Šalis taip pat teigė, kad remiantis jos laboratorijoje atliktais kai kuriais kitais Sąjungos gamintojų pagamintų ruloninėms spaudos mašinoms tinkamų naudoti ritinių atsparumo išpešiojimui bandymais, galima matyti, kad šie produktai neatitinka dabartinės produkto apibrėžties, vadinasi atsparumo išpešiojimui kriterijus nėra tinkamas, norint atskirti ruloninėms spaudos mašinoms naudojamą PKP nuo spausdinimo ant lakštinio popieriaus mašinoms naudojamo PKP. Pateikdama tokius įrodymus šalis teigė, kad ruloninėms spaudos mašinoms tinkami naudoti ritiniai iš produkto apibrėžties išbraukti savavališkai.
(26)
Šis tvirtinimas nebuvo paremtas įrodymais, kad dėl popieriaus drėgnio pagal ISO bandymų standartą ISO 3783:2006 atlikto bandymo rezultatai gali būti nepatikimi.
(27)
Eksportuojančio gamintojo pateikti bandymo rezultatai - to gamintojo laboratorijoje atlikto bandymo rezultatų santrauka. Svarbiausia, kad kitos suinteresuotosios šalys, ypač Sąjungos pramonė, negalėjo patikrinti rezultatų ir pateikti dėl jų pastabų, be to, eksportuojantis gamintojas nepateikė prasmingos nekonfidencialios rezultatų santraukos, nors apie tai jam buvo pakartotinai priminta.
(28)
Atskleidus informaciją eksportuojantis gamintojas nepateikė papildomos išsamios informacijos, kuri padėtų įvertinti bandymo patikimumą. Kadangi nepateikta nekonfidencialios bandymo rezultatų santraukos, bendrovės, kurių ruloninėms spaudos mašinoms tinkami naudoti ritiniai tariamai išbandyti, negalėjo pateikti pastabų dėl bandymo išvadų. Taigi, Komisija negalėjo objektyviai patikrinti, ar pateikti bandymo rezultatai yra patikimi ir teisingi, ar jais galima remtis atliekant tyrimą. Remiantis Komisijos turimais duomenimis nustatyta, kad bandymas yra nepakankamai objektyvus ir patikimas, nes konfidencialiai pateiktos informacijos nebuvo galima sutikrinti su kitų patikimų šaltinių informacija.
(29)
Atskleidus nustatytuosius faktus tas pats eksportuojantis gamintojas pateikė kito bandymo, kurį jo vardu atliko nepriklausoma bandymų laboratorija, rezultatus ir pakartojo, kad ruloninėms spaudos mašinoms naudojamas PKP buvo savavališkai išbrauktas iš tyrimo aprėpties. Bandymo ataskaitose nurodyta, kad atsparumas išpešiojimui buvo matuojamas naudojant 25 vienetus ruloninėms spaudos mašinoms tinkamų naudoti ritinių, kuriuos eksportuojantis gamintojas pateikė laboratorijai ir nurodė, kad tai Sąjungos gamintojų pagaminto popieriaus pavyzdžiai. Šioje ataskaitoje teigiama, kad nė vienas pavyzdys neatitiko abiejų 18 konstatuojamojoje dalyje nurodytų kriterijų.
(30)
Įvertinus bandymo ataskaitą paaiškėjo, kad pirmiausia nepriklausomos laboratorijos bandymo ataskaita buvo daugiausia susijusi su produktais, kurių atveju bandymo rezultatai buvo nereikšmingi, nes didžioji dauguma bandytų pavyzdžių iš tiesų buvo ne ruloninėms spaudos mašinoms tinkami naudoti ritiniai; antra, bandymo ataskaita buvo susijusi su produktais, kurie buvo nepakankamai apibrėžti, nes pagal bandymo ataskaitą nebuvo įmanoma nustatyti, ar bandytas popierius buvo skirtas ant lakštinio popieriaus spausdinančioms spaudos mašinoms ar ruloninėms spaudos mašinoms, kadangi ataskaitoje aprašytos rūšies popieriaus būta abejų formatų. Be to, iš bandymo ataskaitos nebuvo aišku, ar nurodyti ritinių pavyzdžiai iš tiesų buvo bandymui naudoti pavyzdžiai.
(31)
Atsakydamas į nepriklausomos laboratorijos bandymo ataskaitą skundo pateikėjas pateikė vieno Sąjungos gamintojo atlikto bandymo su tariamai nepriklausomos laboratorijos bandytais tais pačiais ruloninėms spaudos mašinoms tinkamų naudoti ritinių pavyzdžiais rezultatus. Šio bandymo rezultatai buvo kitokie. Skundo pateikėjas nurodė, kad rezultatai gali skirtis dėl galimai skirtingų bandymo sąlygų, taigi ir dėl galimos neatitikties ISO 3783:2006 standartui, t. y. standartui, kuriuo remiantis turėtų būti išmatuotas laikinojo reglamento 16 konstatuojamojoje dalyje nustatytas atsparumas išpešiojimui.
(32)
Atskleidus galutines išvadas eksportuojantis gamintojas suabejojo, ar Komisija pasielgė objektyviai, atmesdama nepriklausomos laboratorijos bandymo rezultatus. Jis teigė, kad bandymą aklai atliko nepriklausomas ekspertas, remdamasis atitinkamu ISO standartu. Jis pateikė vadovo rašytinius parodymus, kuriuose paaiškinamas, kaip gauti bandymui naudoti pavyzdžiai, kad būtų įrodyta, jog bandymas atliktas nepriklausomai, teisingai ir pagal tipinę tvarką.
(33)
Pirma, Komisija niekada nesuabejojo nepriklausomos laboratorijos bandymo ataskaitos objektyvumu, dėl to pastaba, kad bandymas atliktas aklai, yra nesusijusi. Kita vertus, suabejota ne pačiu bandymu, o bandytų pavyzdžių kilme ir jų atrankos patikimumu. Eksportuojančio gamintojo argumentai šių abejonių neišsklaidė, nes argumentai buvo neišsamūs ir kai kuriais aspektais neaiškūs, pvz., teigta, kad bandymui naudoti kiti produktai nei ruloninėms spaudos mašinoms tinkami naudoti ritiniai dėl administracinių klaidų, arba kaltė buvo verčiama tiekėjų padarytoms klaidoms pateikiant galbūt netinkamus pavyzdžius.
(34)
Kadangi tiek tariamai bandytų produktų šaltinis, tiek pavyzdžiai buvo neaiškūs, o skirtingų šalių bandymų rezultatai - prieštaringi, manyta, kad remiantis Kinijos eksportuojančio gamintojo vardu veikiančios nepriklausomos laboratorijos pateikta bandymo ataskaita negalima įtikinamai įrodyti, kad atsparumo išpešiojimui bandymas buvo netinkamas ruloninėms spaudos mašinoms tinkamam naudoti PKP atskirti nuo ant lakštinio popieriaus spausdinančioms spaudos mašinoms naudojamo PKP. Taigi, remiantis bandymo ataskaita įtikinamai neįrodyta, kad ruloninėms spaudos mašinoms naudotas PKP buvo savavališkai išbrauktas iš tyrimo aprėpties.
(35)
Dėl atsparumo išpešiojimui kaip ruloninėms spaudos mašinoms tinkamų naudoti ritinių skiriamojo kriterijaus tinkamumo - primenama, kad produkto apibrėžtyje dviejų grupių produktai atskiriami remiantis, be kitų aspektų, produkto galutinio panaudojimo paskirtimi, t. y. produkto tinkamumu naudoti ruloninėms spaudos mašinoms arba ant lakštinio popieriaus spausdinančioms spaudos mašinoms, priklausomai, inter alia, nuo atsparumo išpešiojimui savybės. Be to, pažymima, kad atsparumas išpešiojimui yra tik viena iš savybių, kuriomis remiantis ruloninėms spaudos mašinoms tinkamas naudoti PKP atskiriamas nuo ant lakštinio popieriaus spausdinančioms spaudos mašinoms naudojamo PKP. 18 ir 20 konstatuojamosiose dalyse nustatyti papildomi kriterijai, dėl kurių nagrinėjamasis eksportuojantis gamintojas neprieštaravo. Viena šalis teigė, kad 20 konstatuojamojoje dalyje nurodytas drėgnumas nėra aiški pagrindinė savybė produktams atskirti. Tačiau atliekant tyrimą kitos šalys šiuo klausimu pateikė skirtingų tvirtinimų. Bet kuriuo atveju, nustatyta, kad standumas ir atsparumas išpešiojimui yra labiausiai susiję veiksniai.
(36)
Pastabose skundo pateikėjas pripažino, kad gali egzistuoti ritiniai, kurie ne visiškai atitinka visus 18 konstatuojamojoje dalyje nurodytus atsparumo išpešiojimui kriterijus, bet gali būti naudojami ruloninėms spaudos mašinoms. Tačiau jis patvirtino savo nuomonę, kad atsparumas išpešiojimui yra vienintelis bandymas, kurį atlikus galima aiškiai nustatyti, kad ritinys iš tiesų tinkamas naudoti ruloninėms spaudos mašinoms, t. y. jei ritinys atitinka 18 konstatuojamojoje dalyje nurodytus atsparumo išpešiojimui kriterijus, tai iš tiesų yra ruloninėms spaudos mašinoms tinkamas naudoti ritinys.
(37)
Pagrįsdamas minėtus tvirtinimus dėl atsparumo išpešiojimui eksportuojantis gamintojas nurodė vieno iš skundą pateikusių Sąjungos gamintojų per JAV atliktus antidempingo ir antisubsidijų tyrimus pateiktą argumentą, kad ruloninėms spaudos mašinoms tinkamų naudoti ritinių tariamai neįmanoma atskirti remiantis atsparumo išpešiojimui bandymu ar kokiu kitu matavimu.
(38)
Skundo pateikėjas su eksportuojančio gamintojo tvirtinimais nesutiko ir teigė, kad priešingai nei teigta iš JAV atliktų tyrimų paaiškėjo, kad esama aiškios ribos ruloninėms spaudos mašinoms tinkamiems naudoti ritiniams atskirti nuo PKP.
(39)
Pirma, reikėtų pažymėti, kad tvirtinimai, kuriuos nurodė eksportuojantis gamintojas, buvo pateikti kitų jurisdikcijų tyrimuose, be to, juos pateikė kitos šalys nei šiame tyrime dalyvaujančios šalys, todėl jie yra nesusiję. Antra, per minėtus tyrimus JAV valdžios institucijos padarė išvadą, kad ant lakštinio popieriaus spausdinančioms spaudos mašinoms naudojamą PKP galima aiškiai atskirti nuo ruloninėms spaudos mašinoms tinkamo naudoti PKP. Spausdinimo ant lakštinio popieriaus mašinoms naudojami ritiniai laikyti pusiau gatavais produktais, o ruloninėms spaudos mašinoms tinkami naudoti ritiniai nelaikyti nagrinėjamuoju produktu. JAV valdžios institucijos produkto apibrėžtosios srities apibrėžtyje ruloninėms spaudos mašinoms tinkamų naudoti ritinių tiksliai neapibrėžė. Dėl to atsparumo išpešiojimui kriterijus per minėtus tyrimus nebuvo svarbus nustatant produkto apibrėžtąją sritį.
(40)
Remiantis pateiktomis pastabomis patvirtinta, kad techninė atsparumo išpešiojimui savybė yra patikima, norint apibrėžti ruloninėms spaudos mašinoms tinkamą naudoti PKP.
(41)
Tačiau remiantis pateiktomis pastabomis taip pat nustatyta, kad esama ruloninėms spaudos mašinoms tinkamų naudoti ritinių, kurie gali būti naudojami ruloninėms spaudos mašinoms net jei jie ne visiškai atitinka visus atsparumo išpešiojimui kriterijus. Todėl manyta, kad ruloninėms spaudos mašinoms tinkamų ritinių apibrėžtį reikia dar labiau patikslinti.
(42)
Skundo pateikėjas pasiūlė, kad norint nustatyti kitą kriterijų, kuriuo remiantis būtų galima atskirti ruloninėms spaudos mašinoms tinkamus naudoti ritinius, kurie ne visiškai atitinka visus atsparumo išpešiojimui kriterijus, ritinys, kuris ne visiškai tenkina atsparumo išpešiojimui bandymo rezultatus, tačiau kurio vidinės šerdies dydis yra mažesnis nei 80 mm, turėtų būti laikomas ruloninėms spaudos mašinoms tinkamu naudoti ritiniu.
(43)
KLR vyriausybė ir eksportuojantis gamintojas teigė, kad produkto apibrėžties papildymas nauju šerdies dydžio elementu - ruloninėms spaudos mašinoms tinkamų naudoti ritinių apibrėžties ir kartu nagrinėjamojo produkto apibrėžties peržiūrėjimas. Taip pat teigta, kad vidinės šerdies dydis nėra tinkamas kriterijus, nes yra didesnio nei 80 mm šerdies dydžio ruloninėms spaudos mašinoms tinkamų naudoti ritinių ir mažesnio nei 80 mm šerdies dydžio spausdinimo ant lakštinio popieriaus mašinoms naudojamų ritinių.
(44)
Komisija stengėsi dar labiau patikslinti ruloninėms spaudos mašinoms tinkamų naudoti ritinių apibrėžtį ir pateikti išsamesnį paaiškinimą, kad nagrinėjamasis produktas būtų dar aiškiau atskirtas nuo kitų produktų ir kad būtų sumažinta galimybių vengti priemonių. Tačiau pateiktais įrodymais dėl šerdies dydžio kaip alternatyvaus apibrėžties kriterijaus tinkamumo įrodyta, kad remiantis šiuo kriterijumi nagrinėjamąjį produktą, t. y. mažesnio nei 80 mm šerdies dydžio spausdinimo ant lakštinio popieriaus mašinoms naudojamus ritinius, būtų galima išbraukti iš priemonių taikymo srities. Todėl šio kriterijaus ruloninėms spaudos mašinoms tinkamiems naudoti ritiniams apibrėžti atsisakyta.
(45)
Tuo, kas išdėstyta pirmiau, nepažeidžiamas metodo, kuriuo remiantis ruloninėms spaudos mašinoms tinkami naudoti ritiniai išbraukti iš tyrimo aprėpties, patikimumas, kaip teigė eksportuojančių Kinijos gamintojų grupė.
(46)
Atliekant tyrimą kai kurios šalys taip pat teigė, kad tyrimo aprėpčiai neturėtų būti priskirtas daugiasluoksnis popierius ir daugiasluoksnis kartonas, kaip apibrėžta 47 konstatuojamojoje dalyje. Jos teigė, kad skiriasi fizinės daugiasluoksnio popieriaus ir daugiasluoksnio kartono savybės - daug sluoksnių, didesnis standumas ir mažesnis tankumas, ir kad šių produktų galutinio panaudojimo paskirtis kitokia, nes jie paprastai naudojami sulankstomoms dėžėms gaminti ir pakavimui. Pagaliau šios šalys teigė, kad vienasluoksnį popierių ir kartoną galima lengvai atskirti nuo daugiasluoksnio popieriaus ir kartono iš išvaizdos.
(47)
Daugiasluoksnis popierius ir daugiasluoksnis kartonas, kaip apibrėžta Suderintos sistemos paaiškinimų 4805 subpozicijos paaiškinimuose, - tai produktas, kuris gaunamas suspaudžiant du ar daugiau sluoksnius drėgnos plaušienos, kurių bent viena savybė skiriasi nuo kitų sluoksnių savybių. Šie skirtumai gali atsirasti priklausomai nuo naudojamos plaušienos pobūdžio (pvz., perdirbti skirtos atliekos), nuo gamybos metodo (pvz., mechaninis ar cheminis) arba nuo to, ar plaušiena yra tokio paties pobūdžio ir pagaminta taikant tokį patį metodą, bei apdirbimo laipsnio (pvz., nebalinta, balinta ar dažyta).
(48)
Atlikus tyrimą nustatyta, kad iš tiesų kai kurios daugiasluoksnio popieriaus ir kartono fizinės ir techninės savybės skiriasi; tiksliau dėl kelių popieriaus plaušienos sluoksnių jis yra standesnis. Gaminant daugiasluoksnį popierių ir kartoną taikomi skirtingi gamybos metodai, kuriems reikalingos kitokios popieriaus mašinos nei naudojamos PKP gaminti, nes jį gaminant keli plaušienos sluoksniai sudedami į vieną produktą. Pagaliau daugiasluoksnis popierius ir kartonas naudojamas kitai paskirčiai (daugiausia pakavimui), palyginti su PKP, kuris naudojamas aukštos kokybės reklaminei medžiagai, žurnalams ir pan. spausdinti. Todėl daugiasluoksnis popierius ir kartonas, kaip apibrėžta 47 konstatuojamojoje dalyje, nagrinėjamajam produktui nepriskiriamas. Taigi, tyrimo aprėpčiai nepriskiriami minėti KN kodai, taikomi importuojant daugiasluoksnį popierių ir daugiasluoksnį kartoną.
(49)
Pagaliau vienas Kinijos gamintojas tvirtino, kad tyrimo aprėpčiai nereikėtų priskirti vadinamojo kartono, nes jis nepriskiriamas plono popieriaus (dengto arba ne) apibrėžčiai dėl tariamų svorio, storio ir standumo skirtumų. Nustatyta, kad terminas „kartonas“ paprastai vartojamas popieriui iš sunkesnių medžiagų, dėl kurių popierius apskirtai tampa sunkesniu, apibūdinti, t. y. kartonas dažniausiai apibrėžiamas kaip popierius, kurio pagrindinė masė yra didesnė nei 224 g/m2. Tačiau atlikus tyrimą nustatyta, kad svorio skirtumas neturi didelio poveikio kitoms fizinėms ir techninėms savybėms ir galutinio panaudojimo paskirčiai, dėl kurio kartonas skirtųsi nuo nagrinėjamojo produkto. Be to, pažymima, kad, kaip nurodyta 16 konstatuojamojoje dalyje, nagrinėjamojo produkto apibrėžčiai aiškiai priskirtas visas PKP, kurio masė ne mažesnė nei 70 g/m2, bet ne didesnė nei 400 g/m2. Todėl laikoma, kad kartonas yra nagrinėjamasis produktas.
2.1.1. PANAŠUS PRODUKTAS
(50)
Nustatyta, kad nagrinėjamojo produkto, KLR vidaus rinkoje gaminamo ir parduodamo produkto ir Sąjungos gamintojų Sąjungoje gaminamo ir parduodamo produkto pagrindinės fizinės ir techninės savybės bei pagrindinė naudojimo paskirtis yra tokios pačios. Todėl šie produktai laikomi panašiais, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 2 straipsnio c dalyje.
3. ATRANKA
3.1. EKSPORTUOJANČIŲ KLR GAMINTOJŲ ATRANKA
(51)
Apie save pranešė ir pagal pranešimą apie inicijavimą atrankai būtinus duomenis pateikė tik dvi eksportuojančių KLR gamintojų grupės. Viena grupė (Chenming) - tai 2 susiję eksportuojantys gamintojai, o kita grupė (APP) - 4 susiję eksportuojantys gamintojai. Bendradarbiaujančių eksportuojančių gamintojų eksportas sudaro visą KLR nagrinėjamojo produkto eksportą į Sąjungą. Tokiomis aplinkybėmis Komisija nusprendė, kad eksportuojančių KLR gamintojų atranka nėra būtina.
(52)
Nustatyta, kad du iš keturių susijusių APP grupės eksportuojančių gamintojų gamina tik 47 konstatuojamojoje dalyje nurodytą daugiasluoksnį kartoną. Atsižvelgiant į tai, primenama, jog padaryta išvada, kad daugiasluoksnio kartono nereikėtų priskirti šio tyrimo produkto apibrėžtajai sričiai. Taip pat primenama, kad daugiasluoksnis kartonas išbrauktas iš gretutinio antidempingo tyrimo produkto apibrėžtosios srities. Todėl daroma išvada, kad du susiję eksportuojantys gamintojai, kurie, kaip nustatyta, gamina tik daugiasluoksnį kartoną, su šiuo tyrimu nesusiję. Taigi, šiame reglamente pateiktos išvados nėra pagrįstos šių gamintojų informacija ir duomenimis.
3.2. SĄJUNGOS GAMINTOJŲ ATRANKA
(53)
Atsižvelgiant į galimai didelį Sąjungos gamintojų skaičių, pranešime apie inicijavimą buvo numatyta, kad pagal pagrindinio reglamento 27 straipsnį gali būti vykdoma atranka. Tačiau išnagrinėjus pateiktą informaciją ir atsižvelgiant į tai, kad per pranešime apie inicijavimą nustatytus terminus apie save pranešė tik keturi Sąjungos gamintojai, nuspręsta, kad atranka nėra būtina. Laikyta, kad tie keturi gamintojai yra tipiški Sąjungos pramonės gamintojai (pagaminantys 61 % visos produkcijos), kaip apibrėžta 372 konstatuojamojoje dalyje. Keturių bendrovių pateikta informacija patikrinta vietoje ir naudota mikrorodikliams, kaip paaiškinta 386 konstatuojamojoje dalyje.
3.3. NESUSIJUSIŲ IMPORTUOTOJŲ ATRANKA
(54)
Atsižvelgiant į galimai didelį importuotojų skaičių, pranešime apie inicijavimą buvo numatyta, kad pagal pagrindinio reglamento 27 straipsnį gali būti vykdoma importuotojų atranka. Tačiau išnagrinėjus pateiktą informaciją ir atsižvelgiant į tai, kad norą bendradarbiauti pareiškė nedaug importuotojų, nuspręsta, kad atranka nėra būtina.
4. SUBSIDIJAVIMAS
4.1. PRADINĖS PASTABOS
(55)
Primenama, kad KLR vyriausybė ir keturi eksportuojantys Kinijos gamintojai pateikė klausimyno atsakymus ir sutiko, kad būtų atliktas jų pateiktų atsakymų patikrinimas vietoje.
(56)
Gavusi KLR vyriausybės klausimyno atsakymus Komisija Kinijai nusiuntė tris raštus dėl pateiktos informacijos neišsamumo ir raštą prieš patikrinimą vietoje. Komisija suteikė KLR vyriausybei pakankamai laiko, jei to būtų pagrįstai prašoma, pastaboms parengti ir pateikti. Iš tiesų KLR vyriausybei terminai buvo gerokai pratęsti, t. y. klausimyno atsakymams pateikti terminas pratęstas dvi savaites, taigi iš viso skirtos 49 dienos klausimyno atsakymams pateikti, o terminas atsakyti į pirmąjį raštą dėl pateiktos informacijos neišsamumo pratęstas tris savaites, tad iš viso tam skirta 40 dienų.
(57)
Prieš atliekant patikrinimą vietoje KLR vyriausybė paprašė Komisijos pateikti papildomos informacijos raštu, visų pirma, visų klausimų, kuriuos ketinama užduoti per patikrinimą, sąrašą ir vyriausybės departamentų, kurių dalyvavimo tikimasi per patikrinimo vietoje vizitą, sąrašą. Buvo teigiama, kad nepateikus tokios informacijos Komisija negalės įvykdyti Susitarime dėl subsidijų ir kompensacinių priemonių išdėstytų ir ypač VI priedo 8 dalyje nurodytų įsipareigojimų kaip tyrimą atliekanti institucija. KLR vyriausybė taip pat tvirtino, kad dėl tokios informacijos stokos ji negalės garantuoti patikrinimo rezultatų.
(58)
Komisija su KLR prašymu pagarbiai nesutiko. Šiuo klausimu pažymima, kad Komisija įvykdė visas susijusias Susitarimo dėl subsidijų ir kompensacinių priemonių VI priedo 8 dalies ir pagrindinio reglamento 26 straipsnio sąlygas. KLR vyriausybei buvo nusiųstas išsamus raštas prieš patikrinimą vietoje, kuriame patvirtinta darbotvarkė (dienos ir per kiekvieną patikrinimo dieną aptartinos schemų grupės) ir paprašyta, kad dalyvautų už atitinkamas schemas atsakingos valdžios institucijos ir su KLR vyriausybės pastabų rengimu susiję pareigūnai. Be to, prieš patikrinimo vietoje vizitus Komisija paaiškino, kad tik KLR vyriausybė žino, kurios valdžios institucijos yra atsakingos už tiriamąsias schemas, ir kurie pareigūnai labiausiai tinka dalyvauti patikrinime ir atsakyti į klausimus. Prieš patikrinimo vietoje vizitą ir jo metu Komisija paaiškino, kad pagal PPO ar ES teisės aktus nereikalaujama pateikti konkrečių klausimų sąrašo ir kad tyrimo tikslas - patikrinti KLR vyriausybės pateiktus klausimyno atsakymus ir susijusias papildomas pastabas, todėl patikrinimas vyks pagal šių dokumentų struktūrą. Komisija taip pat sieks gauti papildomos atliekamam tyrimui būtinos informacijos ir ją išsiaiškinti, tačiau konkretūs klausimai tokiu atveju priklausys nuo KLR vyriausybės atsakymų atliekant pirminį jos atsakymų patikrinimą. Be to, KLR vyriausybei prieš patikrinimo vietoje vizitą aiškiai pranešta, kad atsisakius pateikti būtiną informaciją ar padėti tyrimą atliekančiai institucijai tikrinti informaciją ir duomenis, kurie laikomi būtinais tyrimui atlikti, galima rimtai pakenkti tyrimui. KLR vyriausybei taip pat priminta apie pagrindinio reglamento 28 straipsnio nuostatų taikymo pasekmes.
(59)
Per patikrinimo vietoje vizitą Kinijos prekybos ministerijoje Pekine Komisija pagal pagrindinio reglamento 11 ir 26 straipsnių nuostatas stengėsi patikrinti informaciją, pateiktą remiantis patvirtinamaisiais dokumentais, kurie naudoti KLR vyriausybės atsakymams rengti. Tai darydama Komisija padarė preliminarią išvadą, kad neturėdama pakankamai informacijos ir patvirtinamųjų dokumentų ji negalėjo tinkamai patikrinti klausimyno atsakymų. Be to, kai kurios informacijos iš viso nepateikta, nors būtent tos informacijos prašyta, o į kai kuriuos klausimus paprasčiausiai neatsakyta. KLR vyriausybei pranešta apie nebendradarbiavimo pasekmes pagal pagrindinio reglamento 28 straipsnio 1 ir 6 dalis.
(60)
KLR vyriausybė tvirtino, kad tyrimą atliekanti institucija turėtų pagrįstai nustatyti, kokia informacija yra būtina, kad nebūtų pažeistos teisės. Be to, tvirtinta, kad net jei manoma, jog informacija nėra ideali visais aspektais, į ją vis dėlto reikėtų atsižvelgti. Remdamasi tokiais argumentais KLR vyriausybė pareiškė, kad ji bendradarbiavo kiek galėjo ir kad jos klausimyno atsakymai buvo išsamūs. Taip pat tvirtinta, kad patikrinimas vietoje buvo blogai suplanuotas, nes rašte prieš patikrinimą vietoje nepateikta pagrįstos informacijos apie tai, kas bus tikrinama, o Komisija neįvykdė konkrečių vizitų į vietą kiekvienoje vyriausybės institucijoje. Be to, teigta, kad Komisija atsakinga už nepagrįstą naštą KLR vyriausybei, nes prašė pateikti nesusijusios ir nebūtinos informacijos.
(61)
Dėl patikrinimo vietoje planavimo primenama, kad KLR vyriausybė sutiko su vizito laiku, grafiku ir vieta. Iš tikrųjų dėl patikrinimo vietoje vizito laiko tartasi 2010 m. rugpjūčio mėn. Komisija iš pradžių siūlė patikrinimo vietoje vizitą rengti 2010 m. spalio mėn. pirmąją savaitę, vėliau, Kinijos pageidavimu, pasiūlymą keitė du kartus - į 2010 m. spalio mėn. antrąją savaitę ir galiausiai į 2010 m. spalio mėn. trečiąją savaitę. Todėl nusiskundimams dėl patikrinimo vietoje vizitų planavimo nėra pagrindo, nes Komisija padarė viską, kad patenkintų tinkamai pagrįstus KLR vyriausybės prašymus. Dėl prašomos informacijos pažymima, kad KLR vyriausybė niekada neprieštaravo dėl klausimyno formos ar prašomos informacijos pateikimo būdo. Kinijos prekybos ministerija KLR vyriausybės vardu pateikė klausimyno atsakymus ir vėlesnes pastabas. Komisija prašė pateikti informaciją, kuri laikoma būtina tinkamoms išvadoms padaryti, be to, per tyrimą nuosekliai prašė pateikti tuos pačius duomenis bei informaciją ir pageidavo, kad KLR vyriausybė paaiškintų pateiktą informaciją ir kaip ta informacija susijusi su tiriamosiomis schemomis.
4.2. KONKREČIAI TAIKOMOS SCHEMOS
(62)
Remiantis skunde ir Komisijos klausimyno atsakymuose pateikta informacija tirtos šios schemos, kurias taikydama vyriausybės valdžios institucija, kaip įtariama, teikė subsidijas:
I)
Lengvatinės paskolos kreidinio popieriaus pramonės įmonėms
II)
Pajamų mokesčio programos
-
Pažangiųjų ar naujųjų technologijų įmonėmis pripažįstamoms bendrovėms taikoma lengvatinio mokesčio politika
-
Moksliniams tyrimams ir technologinei plėtrai taikoma lengvatinio mokesčio politika
-
Atleidimas nuo dividendų tarp kvalifikuotų įmonių rezidenčių
III)
Netiesioginio mokesčio ir importo tarifo programos
-
PVM ir importo tarifo netaikymas importuojamai įrangai
-
Šalies viduje gamintos įrangos PVM atskaita
-
Miesto priežiūros ir statybų mokesčiai, švietimo papildoma rinkliava užsienio investicijų įmonėms
IV)
Dotacijų programos
-
Garsūs prekių ženklai
-
Specialieji fondai užsienio investicijų projektams skatinti
-
Parama antidempingo tyrimų atsakovams
-
„Shouguang Technology“ renovacijų dotacija
-
Suzhou pramonės parko intelektinės nuosavybės teisių fondas
-
Pažangiųjų technologijų pramonės plėtros fondo subsidija
-
Suzhou pramonės parko teikiamas apdovanojimas už augimo skatinimą
-
Specialusis Jiangsu provincijos Taihu ežero užteršto vandens valymo fondas
-
Suzhou pramonės parko specialieji fondai energijos taupymui
-
Specialusis pagrindinių išmetamųjų teršalų viso kiekio mažinimo Suzhou savivaldybės lygmeniu fondas
-
Vandens taupymo ir išmetamųjų teršalų mažinimo subsidija
-
Suzhou aplinkosaugos biuro teikiamas aplinkos apsaugos apdovanojimas
-
Shouguang energijos taupymo apdovanojimas
V)
Vyriausybės tiekiamos prekės ir teikiamos paslaugos už mažesnį nei tinkamas atlygį (toliau - LTAR)
-
Žemėnaudos teisių suteikimas
-
Popieriaus gamybos cheminių medžiagų tiekimas
-
Elektros tiekimas
4.2.1. LENGVATINĖS PASKOLOS KREIDINIO POPIERIAUS PRAMONĖS ĮMONĖMS
a) Įžanga
(63)
Teigiama, kad Kinijos nagrinėjamojo produkto gamintojai iš vyriausybinės politikos bankų ir valstybinių komercinių bankų pagal KLR vyriausybės politiką teikti finansinę pagalbą Kinijos popieriaus pramonės augimui ir plėtrai skatinti ir remti gauna paskolas su mažomis palūkanų normomis. Kaip matyti iš penkerių metų planų ir pramonės politikos, popieriaus gamybos pramonės įmonėms per bankų sistemas skirtos lengvatinio finansavimo iniciatyvos.
b) Naudojimasis turimais faktais
(64)
Remdamasi skunde pateikta informacija Komisija siekė ištirti banką, kuris teikė paskolas kreidinio popieriaus pramonės įmonėms. Šiuo tikslu manyta, jog reikia prašyti, kad KLR vyriausybė klausimyno atsakymuose ir vėlesnėse pastabose pateiktų konkrečios informacijos ir duomenų apie tam tikrus vyriausybės planus ir projektus Kinijos popieriaus sektoriaus plėtrai skatinti ir remti. Minėti planai ir projektai:
-
10-asis Kinijos civilinės ekonomikos ir socialinio vystymosi penkerių metų planas (toliau - 10-asis penkerių metų planas)
-
10-asis popieriaus gamybos pramonės penkerių metų planas (toliau - popieriaus gamybos planas)
-
10-asis penkerių metų planas ir 2010 m. specialusis nacionalinio miškininkystės ir popieriaus gamybos integracijos projekto rengimo planas (toliau - integracijos projektas)
-
Valstybės tarybos sprendimas Nr. 40 dėl „Laikinųjų nuostatų dėl pramonės struktūros priderinimo skatinimo“ skelbimo ir įgyvendinimo (toliau - Sprendimas Nr. 40)
-
Pramonės struktūros pertvarkymo žinynas (toliau - žinynas)
-
Vienuoliktojo nacionalinės ekonomikos ir socialinio vystymosi penkerių metų plano (2006-2010 m.) gairės (toliau - 11-asis penkerių metų planas)
-
Valstybės tarybos aplinkraštis dėl pagrindinių tikslų įgyvendinimo (11-ojo penkerių metų plano) ir užduočių pasidalijimo (toliau - 11-ojo penkerių metų plano įgyvendinimo aplinkraštis)
-
2007 m. popieriaus gamybos pramonės plėtros politika (toliau - 2007 m. popieriaus gamybos planas)
-
Guandong plėtros planas
-
11-asis Zhanjiang miesto penkerių metų planas
-
11-asis Jining savivaldybės penkerių metų planas.
(65)
KLR vyriausybė tik iš dalies pateikė prašomą informaciją apie planus. Tik apie du planus pateikta išsami prašoma informacija, t. y. versija kinų kalba ir vertimas į anglų kalbą (Sprendimas Nr. 40 ir Pramonės struktūros pertvarkymo žinynas). Komisijos iš pradžių pageidautos informacijos apie tris regionų planus Kinijos valdžios institucijos nepateikė, nurodydamos, kad šie planai nesusiję, nes bendradarbiaujantys eksportuojantys gamintojai šiuose regionuose nėra įsikūrę. Taigi, apie tuos planus informacijos negauta. Komisija su tokiu paaiškinimu sutiko, tačiau paprašė pateikti su tomis teritorijomis (regionais, provincijomis, savivaldybėmis), kuriose įsisteigę bendradarbiaujantys eksportuojantys gamintojai, susijusius plėtros planus. KLR vyriausybė pateikė 11-ąjį Jiangsu provincijos penkerių metų planą ir 11-ąjį Shandong provincijos penkerių metų planą kinų kalba, bet nepateikė net turinio vertimo. KLR vyriausybė nurodė, kad nepateikė dviejų planų, nes jie susiję su 2000-2005 m. laikotarpiu ir dėl to nėra svarbūs. Komisija tam pritarė. Kiti planai (Integracijos projektas, 11-asis penkerių metų planas, 11-ojo penkerių metų plano įgyvendinimo aplinkraštis, 2007 m. popieriaus gamybos planas) pateikti tik kinų kalba, pridedant turinio vertimą į anglų kalbą. KLR vyriausybė teigė, kad Komisijos prašymai buvo per daug apsunkinantys, kad vyriausybė tam turėjo nedaug išteklių ir dėl to negalėjo parengti tekstų vertimų.
(66)
Dėl to pažymima, kad Komisija prašė informacijos, kuri buvo būtina tyrimui, nes minėti dokumentai buvo nurodyti skunde. Be to, Komisija pakartotinai pabrėžė, kad prašomi dokumentai turi būti pateikti anglų kalba. Tokio svarbaus dokumento atveju tai būtina, nes remiantis tik turinio rodykle nebuvo įmanoma nustatyti, kuri dokumento dalis yra susijusi su tyrimu. Be to, kinų kalba pateikti planai nebuvo ilgi ir paaiškėjo, kad esama šių dokumentų versijų anglų kalba, kurios skirtos nepriklausomiems šaltiniams (Kinijos teisėje besispecializuojančioms teisinėms įstaigoms) arba kurios parengtos antisubsidijų tyrimams, kuriuos Kinijoje atliko Jungtinės Amerikos Valstijos (JAV).
(67)
Taigi, Komisija turėjo galimybę patikrinti tik šiuos dokumentus: Sprendimą Nr. 40, žinyną ir 2007 m. popieriaus gamybos planą, kurių vertimai į anglų kalbą pateikti su skundu, be to, vertimus pateikė eksportuojantis gamintojas.
(68)
Komisija, norėdama ištirti, kokiu lygmeniu vyriausybė kišasi į Kinijos finansų rinką, ir gauti reikiamą KLR finansų sektoriaus apžvalgą, paprašė pateikti informacijos apie tai, kokia procentinė finansų įstaigų akcijų dalis priklauso vyriausybei, ir informacijos apie valstybinių bankų suteiktų paskolų sumas ir (arba) procentinius dydžius. KLR vyriausybė teigė, kad neturi jokių įrašų, susijusių su bankų akcijų paketais, nors Komercinių bankų įstatymo Nr. 13 (2003 m.) 61 straipsnyje nustatyta, kad bankai šiuos duomenis nurodo „Valstybės tarybos bankų reguliavimo įstaigai ir Kinijos liaudies bankui“. Dėl valstybinių bankų suteiktų paskolų sumų ir (arba) procentinių dydžių, KLR vyriausybė patvirtino, kad tokie duomenys yra saugomi, tačiau jų pateikti ji negalinti. Komisija toliau palengvino KLR vyriausybės darbą ir paprašė pateikti informacijos apie procentinę vyriausybės akcijų dalį tik tose finansų įstaigose, kurios, kaip nustatyta, teikia paskolas bendradarbiaujantiems eksportuojantiems gamintojams. Vis dėlto KLR vyriausybė nepateikė susijusių duomenų net apie tokį nedidelį Kinijoje veikiančių finansų įstaigų segmentą.
(69)
Kinijos bankų paskolų teikimo politikai (pvz., paskolų palūkanų normai nustatyti, paskoloms įvertinti ir pan. taikomi metodai) išnagrinėti KLR vyriausybės paprašyta pateikti informacijos apie politiką, kurią vykdo susijusios valstybės valdžios institucijos, tiksliau Kinijos liaudies bankas (KLB) ir Bankų reguliavimo komisija. KLR vyriausybė nepateikė jokios su paskolų politika susijusios informacijos. KLB nepateikė jokio su bankininkystės sistema susijusio dokumento, reglamento ar gairių ir nepagrindė KLB vaidmens nustatant palūkanų normas ir jo sąsajų su bankininkystės sistema. Be to, nors specialiai prašyta paaiškinti, kaip taikomas Komercinių bankų įstatymas (2003 m.) Nr. 13 ir ypač 34, 38 ir 39 straipsniai, kuriuose nustatytos pagrindinės paskoloms ir kitai komercinių bankų veiklai taikomos taisyklės, atsakymo negauta.
(70)
Norėdama išnagrinėti Kinijos bankų, kurie teikė paskolas bendradarbiaujantiems eksportuojantiems gamintojams per TL, paskolų teikimo politiką, Komisija prašė KLR vyriausybės surengti susitikimus su konkrečiais bankais, kurie teikė paskolas bendradarbiaujantiems eksportuojantiems gamintojams, kad galėtų patikrinti informaciją, susijusią su lengvatinėmis paskolomis Kinijos PKP pramonės sektoriuje. KLR vyriausybė teigė negalinti kištis į valstybinių bankų veiklą ir surengti tokius susitikimus. Todėl iš Kinijos bankų negauta įrodymų, ar tie bankai, suteikdami paskolas, vertino kredito riziką, ir, jei vertino, kaip tai buvo daroma.
(71)
KLR vyriausybei pranešta apie nebendradarbiavimo pasekmes pagal pagrindinio reglamento 28 straipsnio 1 ir 6 dalis. Kadangi nebendradarbiauta, buvo būtina ne tik atsižvelgti į svarbius KLR vyriausybės dokumentus, kuriuos pateikė kitos šalys, bet ir naudotis informacija iš antrinių šaltinių, įskaitant skundą ir internete pateiktą viešą informaciją. KLR vyriausybė nesutiko, kad turi būti naudojamasi turimais faktais, tačiau nepateikė jokių naujų įrodymų.
(72)
Bendradarbiaujančių eksportuojančių gamintojų taip pat prašyta surengti susitikimus su konkrečiais bankais, kurie jiems teikė paskolas per TL, kad būtų galima patikrinti informaciją, susijusią su lengvatinėmis paskolomis Kinijos PKP pramonės sektoriuje. Tačiau tokių susitikimų nebūta. Bendradarbiaujantys eksportuojantys gamintojai perdavė pakartotinius Komisijos prašymus surengti tokius susitikimus, bet susiję bankai atsisakė bendradarbiauti atliekant tyrimą. Bendradarbiaujantiems eksportuojantiems gamintojams pranešta apie nebendradarbiavimo pasekmes pagal pagrindinio reglamento 28 straipsnio 1 ir 6 dalis. Kadangi nebendradarbiauta, manyta, kad visos išvados dėl bankų suteiktų paskolų bendradarbiaujantiems eksportuojantiems gamintojams turi būti pagrįstos turimais faktais. Bendradarbiaujantys eksportuojantys gamintojai nesutiko, kad turi būti naudojamasi turimais faktais, tačiau nepateikė jokių papildomų įrodymų.
(73)
Vieno eksportuojančio Kinijos gamintojo paprašyta pateikti konkrečios informacijos apie konkretų susitarimą su trimis Kinijos bankais dėl skolos restruktūrizavimo. Minėtas eksportuojantis gamintojas atsisakė pateikti reikiamą informaciją. Dėl to buvo neįmanoma patikrinti susijusio bendro susitarimo ir atitinkamų paskolų sutarčių, taip pat visų konkrečių aspektų, pvz., paskolų trukmės, grąžinimo tvarkaraščio ir palūkanų normų. Bendradarbiaujančiam eksportuojančiam gamintojui pranešta apie nebendradarbiavimo pasekmes pagal pagrindinio reglamento 28 straipsnio 1 ir 6 dalis. Kadangi nebendradarbiauta, manyta, kad visos išvados dėl bankų suteiktų susijusių paskolų tam gamintojui turi būti pagrįstos turimais faktais. Bendradarbiaujantis eksportuojantis gamintojas nesutiko, kad turi būti naudojamasi turimais faktais, tačiau nepateikė jokių papildomų įrodymų.
c) Tyrimo išvados
i) Vyriausybės kišimasis į finansinę bankininkystės sistemą dėl lengvatinių paskolų teikimo popieriaus gamybos pramonei
- Vyriausybės planų vaidmuo
(74)
Atliekant tyrimą nustatyta, kad popieriaus gamybos pramonės sektoriuje taikomi konkretūs politikos planai. Tokiuose planuose nustatyta, kad valstybės valdžios institucijos atidžiai stebėtų popieriaus gamybos pramonės sektoriaus veiklą ir įgyvendintų konkrečią politiką (pvz., įgyvendinimo potvarkius) politikos planų tikslams pasiekti. Be to, atliekant tyrimą nustatyta, kad konkrečiuose politikos planuose numatytas lengvatinis paskolų teikimas popieriaus gamybos pramonės sektoriuje.
(75)
Iš tikrųjų, išnagrinėjus Sprendimą Nr. 40 ir konkretų 2007 m. popieriaus gamybos plano finansinį skirsnį paaiškėjo, kad pagal Kinijos valstybės planavimo sistemą bankams nurodoma popieriaus gamybos pramonės sektoriui teikti paskolas.
(76)
Sprendimas Nr. 40 yra Valstybės tarybos, t. y. aukščiausios administracinės KLR įstaigos, įsakymas, dėl to yra teisiškai privalomas visoms kitoms viešosioms įstaigoms ir ūkinės veiklos vykdytojams. Sprendime pramonės sektoriai skirstomi į skatinamuosius, ribojamuosius ir likviduotuosius projektus. Šis įsakymas - pramonės politikos gairės, kuriose, kartu su žinynu, parodoma, kaip KLR vyriausybė laikosi politikos skatinti ir remti įmonių grupes ar pramonės sektorius, kaip antai popieriaus pramonės, kurie žinyne įvardijami skatinamaisiais pramonės sektoriais. Pažymima, kad skatinamiesiems sektoriams priskiriami iš viso 26 pramonės sektoriai, kurie sudaro tik dalį Kinijos ekonomikos. Be to, tik tam tikra šių 26 sektorių veikla įvardijama skatinamąja. Sprendimo Nr. 40 17 straipsnyje taip pat nurodoma, kad skatinamiesiems investicijų projektams suteikiama konkreti nauda ir paskatos (finansinė parama, atleidimas nuo importo muito, atleidimas nuo PVM, atleidimas nuo mokesčių). Kita vertus, dėl ribojamųjų ir likviduotųjų projektų, pagal Sprendimą Nr. 40 valstybės valdžios institucijoms suteikiami įgaliojimai tiesiogiai kištis ir reguliuoti rinką. Iš tikrųjų pagal 18 ir 19 straipsnius atitinkamai valdžios institucijai nurodoma neleisti finansų įstaigoms teikti paskolų; taip pat valstybės kainų administraciniam departamentui nurodoma didinti elektros kainą ir duoti nurodymus elektros tiekimo bendrovėms nebetiekti elektros tokiems ribojamiesiems ir likviduotiesiems projektams. Todėl akivaizdu, kad Sprendime Nr. 40 nustatomos privalomosios taisyklės visoms ekonominėms institucijoms, t. y. nurodymai skatinti ir remti skatinamuosius pramonės sektorius, vienas kurių - popieriaus gamybos pramonės sektorius.
(77)
2007 m. popieriaus gamybos plane nustatytos konkrečios sąlygos, gairės ir tikslai popieriaus gamybos pramonės sektoriui. Jame apibūdinama Kinijos popieriaus gamybos pramonės būklė (pvz., įmonių skaičius, gamyba, vartojimas ir eksportas, naudotų rūšių žaliavų statistiniai duomenys). Plane išdėstoma popieriaus gamybos pramonės politika ir tikslai, susiję su pramonės planu, žaliavų naudojimu, technologijų ir įrangos naudojimu, produkto struktūra ir popieriaus gamintojų organizacine struktūra. Dokumente taip pat nustatomi priskyrimo pramonės sektoriui kriterijai, nes jame nustatomi konkretūs popieriaus gamybos pramonės sektoriaus turto ir įsipareigojimų santykio reikalavimai, konkretūs popieriaus gamybos pramonės sektoriaus kredito reitingai ir konkretūs masto ekonomijos, rinkos dalies santykio, energijos ir vandens suvartojimo tikslai, kuriuos turi pasiekti bendrovės. Plane įmonės raginamos plėtros planus rengti remiantis 2007 m. popieriaus gamybos planu. Be to, vietos provincijoms ir regionams nurodoma dalyvauti įgyvendinant planą, o visas skyrius skirtas investicijoms į popieriaus gamybos pramonės sektorių ir jo finansavimui. Dėl to būtina pažymėti, kad plane aiškiai nurodoma, jog finansų įstaigos neturi teikti paskolų projektams, kurie neatitinka šių nurodymų. Taigi, iš dokumento ir jo formuluočių akivaizdu, kad 2007 m. popieriaus gamybos planas yra konkreti valstybės priemonė Kinijos popieriaus gamybos pramonės sektoriui reguliuoti ir ją galima vertinti tik kaip privalomą pramonės politikos priemonę, kurią turi praktiškai įgyvendinti susijusios suinteresuotosios šalys Kinijoje (valstybės valdžios institucijos, finansų įstaigos ir gamintojai).
(78)
KLR vyriausybė tvirtino, kad 2007 m. popieriaus gamybos planas turi būti laikomas neprivalomomis gairėmis. Be to, tvirtinta, kad taip pat joks kitas vyriausybės planas ir projektas nėra privalomi, dėl to pagal tokius planus ir projektus negalima suteikti finansinės paramos ar naudos. Tačiau vien perskaičius 2007 m. popieriaus gamybos planą ir pirmiau minėtas konkrečias nuostatas akivaizdu, kad dokumento negalima laikyti neprivalomomis gairėmis. Dėl to pažymima, kad 2007 m. popieriaus gamybos plane inter alia parašyta: „Pramonės plėtros politika rengiama remiantis socialistinės rinkos ekonomikos reformos tobulinimo reikalavimais ir susijusiais įstatymais ir reglamentais, norint užtikrinti teisingą rinkos tvarką ir palankią plėtros aplinką, išspręsti popieriaus gamybos pramonės plėtros problemas ir tinkamai plėtoti pramonę“. Dėl kitų 60 konstatuojamojoje dalyje išvardytų planų ir projektų pažymima, kad bent vienas jų yra susijęs su 11-ojo penkerių metų plano įgyvendinimo aplinkraščiu. Sunku suprasti, kaip tariamai teisiškai neprivalomas dokumentas (vyriausybės planas) gali turėti teisiškai privalomą įgyvendinimo aktą (šiuo atveju Valstybės tarybos aplinkraštį).
(79)
Be to, Komercinių bankų įstatymo (2003 m.) Nr. 13 34 straipsnyje teigiama, kad bankai „teikia paskolas priklausomai nuo nacionalinės ekonomikos ir socialinio vystymosi poreikių ir pagal valstybės pramonės politikos gaires“. Šiuo konkrečiu atveju susijusi valstybės pramonės politika - tai 2007 m. popieriaus gamybos planas. Taigi, loginė išvada - PKP gamintojams valstybiniai komerciniai bankai paskolas teikia pagal vyriausybės nurodymus.
(80)
Taip pat nagrinėtas Nacionalinės plėtros ir reformų komisijos (NPRK) vaidmuo. KLR vyriausybė tvirtino, kad NPRK yra Valstybės tarybos agentūra, kuri koordinuoja makroekonominę politiką ir valdo vyriausybės investicijas. Ta valstybės valdžios institucija parengė, inter alia, 2007 m. popieriaus gamybos planą. Buvo aiškiai prašyta pateikti informacijos apie teisinę NPRK įsteigimo ir veiklos struktūrą, pvz., įstatus, tačiau jos nepateikta. Vienintelis paaiškinimas, kurį pateikė KLR vyriausybė, buvo tai, kad Valstybės taryba, t. y. aukščiausio lygio administracinė įstaiga, duoda nurodymus, kurių NPRK turi laikytis, ir kad bet kuriuo atveju ši informacija su tyrimu nesusijusi. Šis teiginys negali būti priimtas. Vyriausybės planus rengiančios valdžios institucijos įstatai laikomi susijusiais su tyrimu, nes atliekant tyrimą nagrinėjami vyriausybės planai ir projektai. Be to, Komisija domėjosi, kodėl NPRK reguliariai renka bendrovių išsamią informaciją. KLR vyriausybė paaiškino, kad informacija gali būti renkama per pramonės asociacijas ir kitus viešuosius šaltinius. Vis dėlto, iš sisteminio mechanizmo, skirto rinkti su bendrovėmis susijusius duomenis, kurie naudojami vyriausybės planuose ir projektuose, matyti, kad tokie planai ir projektai laikomi svarbia valstybės pramonės politikos dedamąja.
(81)
Vadinasi, finansų įstaigoms priimant bet kokį sprendimą dėl popieriaus gamybos pramonės, reikėtų atsižvelgti į poreikį siekti susijusių politikos planų tikslų. Iš tikrųjų šiuose konkrečiuose politikos planuose skatinamosiomis pramonės įmonėmis įvardytos bendrovės laikomos didelio kredito reitingo bendrovėmis, o tai turi tiesioginio poveikio Kinijos finansų sistemos kreditingumo vertinimui. Be to, išnagrinėjus konkretų 2007 m. popieriaus gamybos plano finansinį skirsnį ir kredito reitingo dokumentą, kurį pateikė vienas bendradarbiaujantis eksportuojantis gamintojas, akivaizdu, kad pagal Kinijos valstybės planavimo sistemą bankams nurodoma teikti paskolas popieriaus gamybos pramonės sektoriui, ir bendrovės laikomos didelio kredito reitingo bendrovėmis, nes jos atitinka konkrečių politikos planų reikalavimus. Būtina pažymėti, kad konkrečiame kredito reitingo dokumente, kuris buvo gautas atliekant tyrimą, teigiami bendrovės ateities planai tiesiogiai siejami su popieriaus gamybos politikos planų buvimu ir planuose numatytų tikslų vykdymu. Be to, turima įrodymų, kad valstybės valdžios institucijos stebi bendrovių veiklą, nes šios institucijos kasmet nagrinėja bendrovių verslo licencijas ir tokiu būdu gauna finansinius ir veiklos statistinius duomenis. Be to, bendradarbiaujančių eksportuojančių gamintojų pateiktoje informacijoje yra įrodymų, kad KLB, vadovaudamasis Bankų registravimo ir konsultavimo reglamento 9 straipsniu, stebi su bendrovėmis susijusią paskolų padėtį kasmet nagrinėdamas paskolas, kurias bendrovės gauna kiekvienais metais.
(82)
Iš išdėstytų faktų matyti konkrečių politikos planų ir popieriaus gamybos pramonės sektoriaus finansavimo sąsaja.
- Vyriausybės kišimasis į bankininkystės sektorių
(83)
Atliekant tyrimą nustatyta, kad dviem bendradarbiaujantiems eksportuojantiems gamintojams daugeliu atveju automatiškai nustatyta mažiausia įmanoma palūkanų norma pagal KLB nustatytus apribojimus, o kitiems dviem bendradarbiaujantiems eksportuojantiems gamintojams 2008 m. buvo gerokai nukeltas paskolų mokėjimas. Iš tikrųjų Kinijos valstybiniai bankai įsigijo visas paskolas, kurias reikėjo išmokėti užsienio bankams, o dėl nukelto paskolų mokėjimo nebuvo numatytas didelis KLB lyginamosios palūkanų normos rizikos priedas.
(84)
Be to, atliekant tyrimą nustatyta, kad Kinijos finansų rinkai būdinga, kad į ją kišasi vyriausybė, nes dauguma bankų yra valstybiniai. Kinijos valdžios institucijos pateikė labai nedaug informacijos apie Kinijos bankų akcijų paketus ir (arba) nuosavybės teises. Tačiau, kaip nurodyta toliau, Komisija surinko esamą informaciją, kad galėtų padaryti tinkamą išvadą. Analizuodama, ar bankai yra subjektai, kuriems suteiktos vyriausybės valdžios institucijos teisės arba kurie vykdo tokias teises, Komisija taip pat rinko informaciją ne tik apie vyriausybei tenkančias bankų nuosavybės teises, bet ir apie kitas savybes, pvz., vyriausybės dalyvavimą direktorių valdybos darbe, vyriausybės vykdomą veiklos kontrolę, vyriausybės politikos vykdymą ar interesų tenkinimą, taip pat apie tai, ar subjektai įsteigti pagal įstatymus.
(85)
Remiantis turima informacija padaryta išvada, kad valstybiniams Kinijos bankams tenka didžiausia rinkos dalis ir kad šie bankai yra dominuojantys Kinijos finansų rinkos veikėjai; pagal 2006 m. Deutsche Bank atliktą Kinijos bankininkystės sektoriaus tyrimą, valstybiniams bankams gali tekti daugiau nei du trečdaliai Kinijos rinkos. PPO Kinijos prekybos politikos apžvalgoje tuo pačiu klausimu pažymėta, kad „Kita įsimitina Kinijos finansų sektoriaus savybė - didelė akcijų dalis priklauso valstybei.“ (5) Būtina pažymėti, kad keturi dideli valstybiniai bankai (Žemės ūkio bankas, Kinijos bankas, Statybų bankas ir Pramonės ir prekybos bankas) užima daugiau nei pusę Kinijos bankininkystės sektoriaus. Daugiau nei 50 % politikos bankų ir kitų valstybinių bankų akcijų priklauso valstybei. Komisija taip pat prašė pateikti informacijos apie vyriausybės kontrolės tuose Kinijos bankuose struktūrą ir vyriausybės politikos įgyvendinimą ar interesų tenkinimą popieriaus gamybos pramonės sektoriuje (t. y. direktorių valdyba, akcininkų valdyba, akcininkų ir (arba) direktorių susirinkimų protokolai, akcininkų ir (arba) direktorių pilietybė, paskolų teikimo politika ir rizikos vertinimas, susijęs su bendradarbiaujantiems eksportuojantiems gamintojams suteiktomis paskolomis). Tačiau nei KLR vyriausybė, nei bankai tokios informacijos nepateikė. Jie tik pakartotinai nurodė naudotis jų pateiktose bankų metinėse ataskaitose nurodyta informacija. Tačiau bankų metinių ataskaitų informacija nebuvo (ir negalėjo būti) pakankamai išsami. Todėl Komisija turėjo naudotis turima informacija.
Remdamasi turimais duomenimis ji padarė išvadą, kad minėtus bankus kontroliuoja vyriausybė, o dėl jų vykdomų vyriausybės įgaliojimų jų veikla gali būti priskirta valstybės veiklai. Susiję duomenys, naudoti prieinant prie pirmiau minėtų išvadų, gauti remiantis KLR vyriausybės pateikta informacija, metinėmis Kinijos bankų ataskaitomis, kurias pateikė KLR vyriausybė arba kurios buvo viešos, iš 2006 m. Deutsche Bank atlikto Kinijos bankininkystės sektoriaus tyrimo gauta informacija, bendradarbiaujančių eksportuojančių gamintojų pateikta informacija ir skunde nurodytais duomenimis. Nepriklausomų šaltinių vertinimu užsienio bankai sudaro mažą Kinijos bankininkystės sektoriaus dalį, taigi jų vaidmuo, susijęs su paskolų teikimo politika, yra nereikšmingas - remiantis susijusia informacija jų dalis gali sudaryti tik 1 % Kinijos rinkos (6). Remiantis vieša informacija taip pat patvirtinama, kad Kinijos bankai, ypač dideli komerciniai bankai, vis dar priklauso nuo valstybinių akcininkų ir vyriausybės, kai reikia papildomo kapitalo dėl kreditų padidėjimo atsiradus kapitalo trūkumui (7). Bendradarbiaujantiems eksportuojantiems gamintojams paskolas daugiausia teikė valstybiniai bankai. Iš tikrųjų, remiantis turima informacija, nustatyta, kad mažiausiai 13 bankų iš 19, apie kuriuos pranešta, yra valstybiniai bankai, įskaitant du politikos bankus (Kinijos eksporto ir importo bankas, Kinijos plėtros bankas) ir pagrindinius Kinijos komercinius bankus, kaip antai Kinijos žemės ūkio bankas, Kinijos bankas, Kinijos statybų bankas ir Kinijos pramonės ir prekybos bankas.
Dėl kitų valstybinių bankų Komisija vėl paprašė pateikti tokios pačios informacijos, kaip minėta pirmiau - apie vyriausybės vykdomą kontrolę ir vyriausybės politikos įgyvendinimą ar interesų tenkinimą popieriaus gamybos pramonės sektoriuje. Tokios išsamios informacijos vėl nepateikta, tik pakartotas pasiūlymas naudotis susijusiose bankų metinėse ataskaitose pateikta informacija, kuri daugeliu atvejų buvo tik kinų kalba, be vertimo į anglų kalbą. Tačiau bankų metinių ataskaitų informacija nebuvo pakankamai išsami. Dėl politikos bankų, atlikus tyrimą nustatyta, kad nėra aiškių tokių bankų vaidmenį ir santykį su vyriausybe reguliuojančių teisinių nuostatų. Tačiau remiantis KLR vyriausybės pareiškimais per patikrinimą vietoje paaiškėjo, kad politikos bankai remia vyriausybės politiką Kinijoje ir veikia ne dėl pelno. Remiantis visais minėtais argumentais patvirtinama, kad tuos keturis bankus kontroliuoja vyriausybė, o dėl jų vykdomų vyriausybės įgaliojimų jų veikla gali būti priskirta valstybės veiklai.
(86)
Komisija taip pat siekė ištirti skirtumą tarp politikos bankų (remiantis turima informacija - tai Kinijos eksporto ir importo bankas, Kinijos plėtros bankas ir Kinijos žemės ūkio plėtros bankas) ir valstybinių komercinių bankų. Komisija paprašė pateikti informacijos apie šių dviejų rūšių finansų įstaigas. KLR vyriausybė nurodė, kad politikos bankų srityje nėra jokių raštiškų šį sektorių reguliuojančių teisinių nuostatų, tačiau Kinijos valdžios institucijos šiuo metu rengia Politikos bankų įstatymą. Taip pat tvirtinta, kad vieno politikos banko (tiksliau Kinijos plėtros banko) nereikėtų laikyti politikos banku, nes jis tapo akcine bendrove ir šiuo metu yra perinamojo laikotarpio etape. Remiantis gauta informacija patvirtinama, kad politikos bankai vertinami kitaip nei valstybiniai komerciniai bankai. Nors politikos bankų sektoriaus ir tokių bankų veiklos Kinijos finansų rinkoje nereguliuoja jokios taisyklės, iš KLB aplinkraščių, kuriuose tokie bankai aiškiai nurodyti, matyti, kad politikos bankų statusas yra specifinis, palyginti su valstybinių komercinių bankų statusu. Dėl Kinijos plėtros banko pažymima, kad Kinijos valstybei (per Kinijos finansų ministeriją) priklauso daugiau nei 50 % banko akcijų, todėl jo reorganizavimas į akcinę bendrovę neturi poveikio vyriausybės taikomai kontrolei.
(87)
Kitas Kinijos finansų rinką iškreipiantis veiksnys - KLB vaidmuo nustatant konkrečius apribojimus palūkanų normoms nustatyti ir tokių normų svyravimo apribojimus. Iš tikrųjų atlikus tyrimą nustatyta, kad KLB nustatęs konkrečias taisykles palūkanų normų svyravimui Kinijoje reguliuoti. Remiantis turima informacija, šios taisyklės nustatytos KLB aplinkraštyje dėl indėlių ir palūkanų normų koregavimo aspektų - Yinfa (2004 m.) Nr. 251 (aplinkraštis 251). Finansų įstaigų prašoma nustatyti tokias paskolų palūkanų normas, kurios atitiktų tam tikras KLB lyginamąsias paskolos palūkanų normas. Komercinių bankų paskolų ir politikos bankų paskolų, kurios tvarkomos komerciniu pagrindu, atveju nėra viršutinės ribos, tik apatinė riba. Miesto kreditų kooperatyvams ir kaimo kreditų kooperatyvams taikomos tiek viršutinė, tiek apatinė ribos. Lengvatinių paskolų ir Valstybės tarybos konkrečiai reguliuojamų paskolų palūkanų normos nekyla. Komisija prašė, kad KLR vyriausybė paaiškintų aplinkraštyje 251, taip pat ankstesniuose teisės aktuose (KLB aplinkraštis dėl finansų įstaigos paskolų palūkanų normos svyravimo normos - YinFa [2003 m.] Nr. 250) pateiktą apibrėžtį ir formuluotę. KLR vyriausybė paaiškino, kad tie aplinkraščiai yra palūkanų normų derinimo su rinkos sąlygomis Kinijoje reformos dalis, tačiau išsamesnių paaiškinimų nepateikė. KLR vyriausybės taip pat prašyta paaiškinti, ką reiškia lengvatinės paskolos ir kitos Valstybės tarybos nurodytos paskolos.
KLR vyriausybė tvirtino, kad susijusių Kinijos dokumentų formuluotės susijusios su spėjamu kitų Valstybės tarybos nurodytų paskolų egzistavimu. KLR vyriausybė nepateikė kitų paaiškinimų ar susijusių dokumentų, paaiškinančių, kodėl lengvatinės paskolos apibrėžtos Kinijos teisės aktuose. Dėl kitos rūšies paskolų, net jei būtų priimtas KLR vyriausybės argumentas, neaišku, kodėl teisės aktų leidėjas manė, kad būtina nurodyti galimybę, jog yra kitų Valstybės tarybos nustatytų paskolų. Komisija taip pat prašė paaiškinti komerciniu pagrindu tvarkomų politikos paskolų egzistavimą, kaip nurodyta aplinkraštyje 251. KLR vyriausybė šiuo klausimu paaiškinimų ar įrodymų nepateikė. Be to, KLR vyriausybės prašyta pateikti su minėtais aplinkraščiais susijusius atnaujintus ar vėlesnius teisės aktus dėl komercinių ir politikos bankų paskolų politikos, tačiau tokios informacijos nebuvo pateikta.
(88)
Pagaliau pažymima, kad KLR vyriausybė nepateikė kitų duomenų ar statistinių duomenų apie Kinijos bankininkystės sistemos struktūrą.
(89)
Remdamasi 74-88 konstatuojamosiomis dalimis), ir atsižvelgdama į tai, kad Kinija nebendradarbiavo (ir į 90 konstatuojamojoje dalyje nurodytas aplinkybes) Komisija daro išvadą, kad Kinijos finansų rinką iškreipia vyriausybės kišimasis, o nevyriausybinių bankų ir kitų finansų įstaigų taikomos palūkanų normos veikiausiai suderinamos su vyriausybės nustatytomis palūkanų normomis. Taigi, nevyriausybinių bankų ir kitų finansų įstaigų taikomų palūkanų normų negalima laikyti tinkamais komerciniais lyginamaisiais dydžiais nustatant, ar vyriausybės paskolomis suteikiama nauda.
ii) Finansinis įnašas
(90)
Be to, atsižvelgiant į visus įrodymus, daroma išvada, kad didžiąją daugumą paskolų dviem bendradarbiaujantiems gamintojams teikia viešosiomis įstaigomis dėl artimos sąsajos su vyriausybe laikomi politikos ar kiti valstybiniai bankai. Daugiau nei 50 % tokių bankų akcijų priklauso valstybei, taigi laikoma, kad juos kontroliuoja vyriausybė. Papildomas įrodymas, kad tokie bankai veiksmingai vykdo vyriausybės įgaliojimus (kaip paaiškinta 65 konstatuojamojoje dalyje) - valstybė (t. y. KLB) aiškiai kišasi į komercinių bankų sprendimų dėl Kinijos bendrovėms teikiamų paskolų palūkanų normų priėmimo procesą, nes kai kuriais atvejais, kaip paaiškinta 83 konstatuojamojoje dalyje, bendrovėms tartum automatiškai nustatyta mažiausia įmanoma palūkanų norma pagal valstybės nustatytus apribojimus. Tokiomis aplinkybėmis šių subjektų paskolų teikimo praktika tiesiogiai priskirtina vyriausybei. Tai, kad bankai vykdo vyriausybės įgaliojimus, patvirtina ir 2007 m. popieriaus gamybos plano, Sprendimo Nr. 40 ir Komercinių bankų įstatymo 34 straipsnio aiškinimas šiuos dokumentus siejant su vyriausybės pramonės politikos vykdymu (žr. 74-81 konstatuojamąsias dalis). Daug išsamių įrodymų, kurie pagrįsti objektyviais tyrimais ir ataskaitomis, patvirtina, kad vyriausybė vis dar labai kišasi į Kinijos finansų sistemą (žr. 312 konstatuojamąją dalį). Pagaliau Kinija nepateikė informacijos, kuri būtų padėjusi geriau suprasti valstybinių bankų sąsają su vyriausybe (žr. 68-70 ir 84-86 konstatuojamąsias dalis). Taigi, dėl politikos ar kitų valstybinių bankų teikiamų paskolų Komisija daro išvadą, kad kreidinio popieriaus gamintojams skiriamas finansinis įnašas tiesioginio vyriausybės lėšų pervedimo forma, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto i papunktyje.
iii) Nauda
(91)
Pagal pagrindinio reglamento 3 straipsnio 2 dalį ir 6 straipsnio b punktą nauda suteikiama, jei vyriausybės paskolos suteikiamos palankesnėmis sąlygomis nei sąlygos, kurias gavėjas galėtų gauti rinkoje. Kadangi nustatyta, kad pagal nevyriausybines paskolas Kinijoje negalima nustatyti tinkamo rinkos lyginamojo dydžio, jos apskaičiuotos naudojant 96-102 konstatuojamosiose dalyse aprašytą metodą.
iv) Konkrečiai taikomos subsidijos
(92)
KLR vyriausybės prašyta pateikti informacijos apie teisės gauti šią subsidiją kriterijus ir šios subsidijos naudojimą, kad būtų galima nustatyti tokios subsidijos teikimo tam tikroms įmonėms apribojimus, ir tai, ar ši subsidija yra konkrečiai taikoma pagal pagrindinio reglamento 4 straipsnį. KLR vyriausybė tokios informacijos nepateikė. Atsižvelgdama į pagrindinio reglamento 4 straipsnio 5 dalyje pateiktą reikalavimą, kad nustatant, ar subsidija yra konkrečiai taikoma, būtina aiškiai remtis tikrais įrodymais, Komisija savo išvadas turėjo paremti turimais faktais pagal pagrindinio reglamento 28 straipsnį. Pažymima, kad 28 straipsnio 6 dalyje teigiama, kad „Jeigu suinteresuota šalis nebendradarbiauja arba bendradarbiauja iš dalies ir dėl to nepateikiama svarbi informacija, rezultatai tai šaliai gali būti ne tokie palankūs, kaip tuo atveju, jei ji būtų bendradarbiavusi tinkamai“. Faktai, kuriais naudotasi:
-
Skundo pateikėjo pateikti įrodymai dėl subsidijos konkretumo.
-
Išvados (žr. 77 ir 78 konstatuojamąsias dalis), kad popieriaus gamybos pramonės sektoriui konkrečiai taikomos subsidijos nukreipiamos pagal konkretų sektoriaus planą, t. y. popieriaus gamybos planą.
-
Įrodymai (žr. 76 konstatuojamąją dalį), kad popieriaus gamybos pramonės sektorius yra skatinamasis sektorius (Sprendimas Nr. 40).
-
Komercinių bankų įstatymo [2003 m.] Nr. 13 34 straipsnio nuostatos (žr. 79 konstatuojamąją dalį), kad komerciniai bankai teikia paskolas priklausomai nuo nacionalinės ekonomikos ir socialinio vystymosi poreikių ir pagal valstybės pramonės politikos gaires, t. y. šiuo konkrečiu atveju pagal popieriaus gamybos planą.
-
Išvados (žr. 81 konstatuojamąją dalį), kad pagal Kinijos valstybės planavimo sistemą bankams nurodoma teikti paskolas popieriaus gamybos pramonės sektoriui, o bendrovės laikomos didelio kredito reitingo bendrovėmis, nes jos atitinka konkrečių politikos planų reikalavimus.
(93)
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, ir nebendradarbiaujant KLR vyriausybei, iš turimų faktų matyti, kad popieriaus pramonės bendrovėms suteiktų subsidijų paprastai negalima gauti, dėl to jos yra konkrečiai taikomos subsidijos pagal pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalies a punktą. Kadangi KLR vyriausybė nebendradarbiavo, nėra įrodymų, kad teisė gauti subsidiją yra pagrįsta objektyviais kriterijais arba sąlygomis pagal pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalies b punktą.
d) Išvada
(94)
Atitinkamai popieriaus gamybos pramonės sektoriaus finansavimas turėtų būti laikomas subsidija.
(95)
Atsižvelgiant į tai, kad skiriamas finansinis įnašas, teikiama nauda eksportuojantiems gamintojams ir tai, kad subsidija yra konkrečiai taikoma, ši subsidija turėtų būti laikoma kompensuotina.
e) Subsidijos sumos skaičiavimas
(96)
Kompensuotinos subsidijos suma skaičiuojama atsižvelgiant į gavėjams, kaip nustatyta, per TL suteiktą naudą. Pagal pagrindinio reglamento 6 straipsnio b punktą gavėjams suteikta nauda laikomas skirtumas tarp sumos, kurią bendrovė moka už vyriausybės paskolą, ir sumos, kurią bendrovė mokėtų už panašią rinkoje gautą komercinę paskolą.
(97)
Kaip paaiškinta pirmiau, iš Kinijos bankų teikiamų paskolų matyti, kad vyriausybė labai kišasi į bankininkystės sektorių, be to, neįmanoma nustatyti palūkanų normų, kurios būtų taikomos veikiančioje rinkoje, todėl naudojant toliau aprašytą metodą apskaičiuotas atitinkamas rinkos lyginamasis dydis. Be to, KLR vyriausybei nebendradarbiaujant Komisija turėjo naudotis turimais faktais, kad galėtų nustatyti tinkamą lyginamąją palūkanų normą.
(98)
Apskaičiuojant tinkamą lyginamąjį dydį manoma, kad būtų tikslinga taikyti Kinijos palūkanų normas, pakoreguotas atsižvelgiant į įprastą rinkos riziką. Iš tikrųjų, tokiomis aplinkybėmis, kai eksportuotojų dabartinė finansinė būklė nustatyta iškraipytoje rinkoje ir nėra patikimos Kinijos bankų informacijos apie rizikos vertinimą ir kredito reitingų nustatymą, manoma, kad reikia atsižvelgti ne į Kinijos eksportuotojų kreditingumą nominaliąja verte, o pritaikyti skirtumą, kad būtų matyti galimas Kinijos iškraipytos rinkos poveikis šių eksportuotojų finansinei padėčiai.
(99)
Dėl to, kaip paaiškinta 68-72 konstatuojamosiose dalyse, tiek KLR vyriausybės, tiek bendradarbiaujančių eksportuojančių gamintojų paprašyta pateikti informacijos apie Kinijos bankų paskolų teikimo politiką ir apie tai, kaip paskolos paskirtos eksportuojantiems gamintojams. Šalys nepateikė tokios informacijos, nors jų pakartotinai buvo prašoma tai padaryti. Kadangi šiuo klausimu nebendradarbiauta, be to, atsižvelgiant į visus turimus faktus ir laikantis pagrindinio reglamento 28 straipsnio 6 dalies nuostatų, manoma, kad būtų tikslinga laikyti, kad visoms bendrovėms Kinijoje būtų suteiktas tik aukščiausias neinvesticinio laipsnio obligacijų laipsnis (agentūros Bloomberg suteiktas BB reitingas) ir įprastinei Kinijos Liaudies banko skolinimo normai taikoma atitinkama priemoka, tikėtina bendrovių, kurios turi tokį reitingą, išleistų obligacijų atveju. Užsienio valiuta gautų paskolų atveju Komisija įprastinei skolinimo normai, nurodytai atitinkamose Kinijos paskolų sutartyse (LIBOR norma), taiko atitinkamą priemoką, tikėtiną bendrovių, kurios turi tokį reitingą, išleistų obligacijų atveju. Tačiau, kadangi KLR vyriausybė visiškai nebendradarbiavo ir nepateikė informacijos apie valstybinius bankus arba nesudarė galimybės tokia informacija pasinaudoti, manoma, kad atsižvelgiant į visus turimus faktus būtų tikslinga pagal pagrindinio reglamento 28 straipsnio 6 dalį naudotis BB kredito reitingu (neinvesticinis spekuliatyvus laipsnis).
(100)
Nauda eksportuojantiems gamintojams įvertinta atsižvelgiant į palūkanų normos diferencinį tarifą, išreikštą procentiniu dydžiu ir padaugintą iš likutinės paskolos sumos, t. y. per TL nesumokėtų palūkanų. Tada ši suma paskirstyta visai bendradarbiaujančių eksportuojančių gamintojų apyvartai.
(101)
Kaip paaiškinta 73 konstatuojamojoje dalyje, vienas eksportuojantis gamintojas atsisakė pateikti svarbų skolos restruktūrizavimo susitarimą. Dėl to buvo neįmanoma patikrinti pagrindinės pateiktos informacijos apie paskolas pagal šį susitarimą, t. y. palūkanų normos, paskolos mokėjimo termino, paskolos grąžinimo tvarkaraščio ir pan. Be to, eksportuojantis gamintojas negalėjo įrodyti, kad jis išmokėjo paskolų pagal šį susitarimą pagrindines sumas. Todėl įvertinant naudą šios paskolos laikytos dotacijomis ir paskirstytos visam TL kartu su palūkanomis, kurios nebuvo sumokėtos per TL, kaip paaiškinta 100 konstatuojamojoje dalyje.
(102)
APP bendrovėms pagal šią schemą per TL nustatyta 5,37 % subsidijų norma, o Chenming bendrovėms - 1,26 % subsidijų norma.
4.2.2. PAJAMŲ MOKESČIO PROGRAMOS
- Pažangiųjų ir naujųjų technologijų įmonėmis pripažįstamoms bendrovėms taikoma lengvatinio mokesčio politika
(103)
Pagal šią schemą bendrovei, gavusiai pažangiųjų ir naujųjų technologijų įmonės pažymėjimą, taikomas sumažintas 15 % pajamų mokestis, palyginti su įprastiniu 25 % pajamų mokesčiu.
a) Teisinis pagrindas
(104)
Ši schema pagal KLR įmonių pajamų mokesčio įstatymo 28 straipsnį (Nr. 63 paskelbtas 2007 m. kovo 16 d.) ir laikantis administracinių priemonių pažangiųjų ir naujųjų technologijų įmonėms nustatyti taikoma kaip lengvatinis mokesčių režimas. Valstybinės mokesčių inspekcijos pranešimas dėl pažangiųjų ir naujųjų technologijų įmonių pajamų mokesčių mokėjimo klausimų (Guo Shui Han [2008 m.] Nr. 985) taip pat susijęs su šia schema, jame pateikiama išsami informacija apie schemos įgyvendinimą.
b) Teisė pasinaudoti
(105)
Administracinių priemonių pažangiųjų ir naujųjų technologijų įmonėms nustatyti 10 straipsnyje bendrovėms, norinčioms pasinaudoti šia schema, išvardyti teisės pasinaudoti kriterijai. Jei bendrovė atitinka visas 10 straipsnyje nustatytas sąlygas, pagal to paties teisės akto 11 straipsnį ji turi pateikti paraišką atitinkamoms valdžios institucijoms.
c) Praktinis įgyvendinimas
(106)
Bet kuri šia schema ketinanti pasinaudoti bendrovė turi užpildyti elektroninę paraišką vietos Mokslo ir technologijų biurui, kuris atliks preliminarų vertinimą. Vėliau vietos Mokslo ir technologijų biuras pateiks rekomendaciją provincijos Mokslo ir technologijų departamentui. Prieš priimdamas sprendimą dėl pažangiųjų ir naujųjų technologijų įmonės pažymėjimo išdavimo departamentas taip pat gali nuspręsti atlikti tyrimą pareiškėjo patalpose.
d) Tyrimo išvados
(107)
Šia subsidijų schema naudojosi ir naudos per TL gavo 3 bendradarbiaujantys eksportuojantys gamintojai. Nors KLR vyriausybė nepateikė administracinių taisyklių, esamus teisės aktus pateikė eksportuojantys gamintojai. Tačiau net iš šių dokumentų sunku suvokti paraiškų teikimo procedūrą, kuri yra neaiški ir neskaidri.
e) Išvada
(108)
Atitinkamai schema turėtų būti laikoma subsidija, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto ii papunktyje ir 3 straipsnio 2 dalyje, nes vyriausybė negauna pajamų, o bendrovei gavėjai suteikiama nauda.
(109)
KLR vyriausybės prašyta pateikti informacijos apie teisės gauti šią subsidiją kriterijus ir šios subsidijos naudojimą, kad būtų galima nustatyti tokios subsidijos teikimo tam tikroms įmonėms apribojimus, ir tai, ar ši subsidija yra konkrečiai taikoma pagal pagrindinio reglamento 4 straipsnį. KLR vyriausybė tokios informacijos nepateikė. Atsižvelgdama į pagrindinio reglamento 4 straipsnio 5 dalyje pateiktą reikalavimą, kad nustatant, ar subsidija yra konkrečiai taikoma, būtina aiškiai remtis tikrais įrodymais, Komisija pagal pagrindinio reglamento 28 straipsnį savo išvadas turėjo paremti turimais faktais, kaip nurodyta 4.1 dalyje.
(110)
Kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalies a punkte, ši subsidijų schema yra laikoma konkrečiai taikoma, nes pagal teisės aktą, kuriuo vadovaujasi subsidiją suteikianti institucija, teisė naudotis šia schema suteikiama tam tikroms skatinamosiomis įvardijamoms įmonėms ir pramonės sektoriams, pvz., priklausantiems kreidinio popieriaus pramonei. Iš tikrųjų KLR įmonių pajamų mokesčio įstatymo (Nr. 63 paskelbtas 2007 m. kovo 16 d.) 4 skyriaus, kuris skirtas mokesčių paskatoms, 25 straipsnyje nustatyta, kad „valstybė pagrindinėms pramonės įmonėms ir projektams, kuriuos remia ir skatina valstybė, teikia įmonių pajamų mokesčio paskatas“. Komisijos supratimu, Valstybės taryba Sprendime Nr. 40 (14 straipsnis) ir Pramonės restruktūrizavimo žinyne pateikia principus ir klasifikavimą, kuriais remiantis įmonę būtų galima laikyti skatinamąja. Be to, nėra objektyvių kriterijų teisei pasinaudoti nustatyti ir įtikinamų įrodymų išvadai, kad teisė pasinaudoti suteikiama automatiškai pagal pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalies b punktą, padaryti. Iš tikrųjų per vizitą eksportuojančių gamintojų patalpose surinkta šiek tiek informacijos apie administracines taisykles, tačiau KLR vyriausybei nebendradarbiaujant negalima įvertinti, ar tokie objektyvūs kriterijai egzistuoja.
(111)
Atitinkamai ši subsidija turėtų būti laikoma kompensuotina.
f) Subsidijos sumos skaičiavimas
(112)
Kompensuotinos subsidijos suma skaičiuojama atsižvelgiant į gavėjams, kaip nustatyta, per TL suteiktą naudą. Gavėjams suteikta nauda laikoma visų pagal įprastinę mokesčių normą mokėtinų mokesčių suma, atskaičiavus mokesčius, sumokėtus pagal sumažintą lengvatinio mokesčio normą. Pagal pagrindinio reglamento 7 straipsnio 2 dalį ši subsidijos suma (skaitiklis) buvo paskirstyta visai bendradarbiaujančių eksportuojančių gamintojų pardavimo apyvartai per TL, nes subsidija nepriklauso nuo to, ar vykdomas eksportas, ir ją skiriant neatsižvelgta į perdirbtą, pagamintą, eksportuotą arba vežtą kiekį.
(113)
Bendradarbiaujantiems eksportuojantiems APP grupės gamintojams pagal šią schemą per TL nustatyta 1,22 % subsidijų norma, o Chenming grupės gamintojams - 0,58 % subsidijų norma.
- Moksliniams tyrimams ir technologinei plėtrai (MTTP) taikoma lengvatinio mokesčio politika
(114)
Pagal šią schemą nauda suteikiama visoms bendrovėms, kurios, kaip pripažįstama, vykdo MTTP projektus. Tokiu atveju įmonių pajamų mokestį leidžiama sumažinti 50 % nuo faktinių patvirtintų projektų išlaidų.
a) Teisinis pagrindas
(115)
Ši schema pagal KLR įmonių pajamų mokesčio įstatymo (Nr. 63 paskelbtas 2007 m. kovo 16 d.) 30 straipsnio 1 dalį, reglamentų dėl KLR įmonių pajamų mokesčio įstatymo įgyvendinimo 95 straipsnį, KLR Valstybės tarybos potvarkį Nr. 512, paskelbtą 2007 m. gruodžio 6 d., ir Pagrindinių sričių vadovą (pranešimas Nr. 6, 2007 m.) taikoma kaip lengvatinis mokesčių režimas.
b) Teisė pasinaudoti
(116)
Pagal šią schemą nauda suteikiama bendrovėms, kurios, kaip pripažįstama, vykdo MTTP projektus. Schema gali būti taikoma tik naujųjų ir pažangiųjų technologijų sektorių bendrovių, kurios gauna valstybės pirminę paramą, MTTP projektams ir Pažangiųjų technologijų industrializacijos pagal dabartinį plėtros prioritetą pagrindinių sričių vadove, kurį paskelbė Nacionalinė plėtros ir reformų komisija, išvardytiems projektams.
c) Praktinis įgyvendinimas
(117)
Bet kuri šia schema ketinanti pasinaudoti bendrovė vietos Mokslo ir technologijų biurui turi pateikti išsamią informaciją apie MTTP projektus. Išnagrinėjus informaciją mokesčių skyrius paskelbs patvirtinimo pranešimą. Sumą, kuriai taikomas įmonių pajamų mokestis, leidžiama sumažinti 50 % nuo faktinių patvirtintų projektų išlaidų.
d) Tyrimo išvados
(118)
Šia schema naudojosi ir naudos per TL gavo bendradarbiaujantys eksportuojantys gamintojai. Nors KLR vyriausybė nepateikė administracinių taisyklių, esamus teisės aktus pateikė eksportuojantys gamintojai. Tačiau net iš šių dokumentų sunku suvokti paraiškų teikimo procedūrą, kuri yra neaiški ir neskaidri.
e) Išvada
(119)
Atitinkamai schema turėtų būti laikoma subsidija, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto ii papunktyje ir 3 straipsnio 2 dalyje, nes vyriausybė negauna pajamų, o bendrovėms gavėjoms suteikiama nauda.
(120)
KLR vyriausybės prašyta pateikti informacijos apie teisės gauti šią subsidiją kriterijus ir šios subsidijos naudojimą, kad būtų galima nustatyti tokios subsidijos teikimo tam tikroms įmonėms apribojimus, ir tai, ar ši subsidija yra konkrečiai taikoma pagal pagrindinio reglamento 4 straipsnį. KLR vyriausybė tokios informacijos nepateikė. Atsižvelgdama į pagrindinio reglamento 4 straipsnio 5 dalyje pateiktą reikalavimą, kad nustatant, ar subsidija yra konkrečiai taikoma, būtina aiškiai remtis tikrais įrodymais, Komisija pagal pagrindinio reglamento 28 straipsnį savo išvadas turėjo paremti turimais faktais, kaip nurodyta 4.1 dalyje.
(121)
Kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalies a punkte, ši subsidijų schema yra laikoma konkrečiai taikoma, nes pagal teisės aktą, kuriuo vadovaujasi subsidiją suteikianti institucija, teisė naudotis šia schema suteikiama tam tikroms skatinamosiomis įvardijamoms įmonėms ir pramonės sektoriams, pvz., priklausantiems kreidinio popieriaus pramonei. Be to, nėra objektyvių kriterijų teisei pasinaudoti apriboti ir įtikinamų įrodymų išvadai, kad teisė pasinaudoti suteikiama automatiškai pagal pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalies b punktą, padaryti. Iš tikrųjų per vizitą eksportuojančių gamintojų patalpose surinkta šiek tiek informacijos apie administracines taisykles, tačiau KLR vyriausybei nebendradarbiaujant negalima įvertinti, ar tokie objektyvūs kriterijai egzistuoja.
(122)
Atitinkamai ši subsidija turėtų būti laikoma kompensuotina.
f) Subsidijos sumos skaičiavimas
(123)
Kompensuotinos subsidijos suma skaičiuojama atsižvelgiant į gavėjams, kaip nustatyta, per TL suteiktą naudą. Ta nauda laikoma visų pagal įprastinę mokesčių normą mokėtinų mokesčių suma, atėmus sumas, kurios buvo sumokėtos atėmus papildomus 50 % nuo faktinių patvirtintų projektų MTTP išlaidų. Pagal pagrindinio reglamento 7 straipsnio 2 dalį ši subsidijos suma (skaitiklis) buvo paskirstyta visai bendradarbiaujančių eksportuojančių gamintojų pardavimo apyvartai per TL, nes subsidija nepriklauso nuo to, ar vykdomas eksportas, ir ją skiriant neatsižvelgta į perdirbtą, pagamintą, eksportuotą arba vežtą kiekį.
(124)
Bendradarbiaujantiems eksportuojantiems APP grupės gamintojams pagal šią schemą per TL nustatyta 0,02 % subsidijų norma, o Chenming grupės gamintojams - 0,05 % subsidijų norma.
- Atleidimas nuo dividendų tarp kvalifikuotų įmonių rezidenčių
(125)
Ši schema skirta Kinijos įmonėms rezidentėms, kurios yra kitų Kinijos įmonių rezidenčių akcininkės. Pirmosioms taikomas atleidimas nuo pajamų iš pastarųjų įmonių sumokėtų tam tikrų dividendų mokesčio.
a) Teisinis pagrindas
(126)
Ši schema pagal KLR įmonių pajamų mokesčio įstatymo 26 straipsnį taikoma kaip lengvatinis mokesčių režimas ir išsamiau paaiškinama reglamentų dėl KLR įmonių pajamų mokesčio įstatymo įgyvendinimo 83 straipsnyje ir 2007 m. gruodžio 6 d. paskelbtame KLR Valstybės tarybos potvarkyje Nr. 512.
b) Teisė pasinaudoti
(127)
Pagal šią schemą nauda suteikiama visoms bendrovėms rezidentėms, kurios yra kitų Kinijos įmonių rezidenčių akcininkės.
c) Praktinis įgyvendinimas
(128)
Bendrovės schema gali pasinaudoti tiesiogiai per mokesčių deklaracijas.
d) Tyrimo išvados
(129)
Bendradarbiaujančių eksportuojančių gamintojų pajamų mokesčio ataskaitoje nurodoma suma, kuriai netaikomas pajamų mokestis. Ši suma vadinama teise pasinaudoti schema turinčių bendrovių rezidenčių ir įmonių dividendais, premijomis ir kitomis akcinio kapitalo pajamomis pagal Pajamų mokesčio deklaracijos 5 priedėlį (Metinė lengvatinių mokesčių ataskaita). Susijusios bendrovės nuo šių sumų nemokėjo pajamų mokesčio.
e) Išvada
(130)
Atitinkamai schema turėtų būti laikoma subsidija, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto ii papunktyje ir 3 straipsnio 2 dalyje, nes vyriausybė negauna pajamų, o bendrovėms gavėjoms suteikiama nauda.
(131)
KLR vyriausybės prašyta pateikti informacijos apie teisės gauti šią subsidiją kriterijus ir šios subsidijos naudojimą, kad būtų galima nustatyti tokios subsidijos teikimo tam tikroms įmonėms apribojimus, ir tai, ar ši subsidija yra konkrečiai taikoma pagal pagrindinio reglamento 4 straipsnį. KLR vyriausybė tokios informacijos nepateikė. Atsižvelgdama į pagrindinio reglamento 4 straipsnio 5 dalyje pateiktą reikalavimą, kad nustatant, ar subsidija yra konkrečiai taikoma, būtina aiškiai remtis tikrais įrodymais, Komisija pagal pagrindinio reglamento 28 straipsnį savo išvadas turėjo paremti turimais faktais, kaip nurodyta 4.1 dalyje.
(132)
Kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalies a punkte, ši subsidijų schema yra laikoma konkrečiai taikoma, nes pagal teisės aktą, kuriuo vadovaujasi subsidiją suteikianti institucija, teisė naudotis šia schema suteikiama tik tam tikroms Kinijos įmonėms rezidentėms, kurios gauna dividendų pajamų iš kitų Kinijos įmonių rezidenčių, priešingai nei įmonės, kurios investuoja į užsienio įmones.
(133)
Be to, kadangi visos minėtos mokesčių schemos pagal KLR įmonių pajamų mokesčio įstatymo 4 skyrių taikomos tik svarbiems pramonės sektoriams ir projektams, kuriuos remia ir skatina valstybė, kaip nurodyta 25 straipsnyje, ši schema taip pat yra konkrečiai taikoma, nes ji skirta tik tam tikroms skatinamosiomis įvardijamoms įmonėms ir pramonės sektoriams, pvz., kreidinio popieriaus pramonei. Iš tikrųjų, Komisijos supratimu, Valstybės taryba Sprendime Nr. 40 (14 straipsnis) ir Pramonės restruktūrizavimo žinyne pateikia principus ir klasifikavimą, kuriais remiantis įmonę būtų galima laikyti skatinamąja. Be to, tokiu atveju nėra objektyvių kriterijų teisei pasinaudoti apriboti ir įtikinamų įrodymų išvadai, kad teisė pasinaudoti suteikiama automatiškai pagal pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalies b punktą, padaryti. Iš tikrųjų per vizitą eksportuojančių gamintojų patalpose surinkta šiek tiek informacijos apie administracines taisykles, tačiau KLR vyriausybei nebendradarbiaujant negalima įvertinti, ar tokie objektyvūs kriterijai egzistuoja.
(134)
Atitinkamai ši subsidija turėtų būti laikoma kompensuotina.
f) Subsidijos sumos skaičiavimas
(135)
Kompensuotinos subsidijos suma skaičiuojama atsižvelgiant į gavėjams, kaip nustatyta, per TL suteiktą naudą. Ta nauda laikoma visų mokėtinų mokesčių, įskaitant iš kitų Kinijos įmonių rezidenčių gaunamas dividendų pajamas, suma, atėmus sumą, kuri buvo faktiškai sumokėta atleidžiant nuo dividendų mokesčio. Pagal pagrindinio reglamento 7 straipsnio 2 dalį ši subsidijos suma (skaitiklis) buvo paskirstyta visai bendradarbiaujančių eksportuojančių gamintojų bendrovių pardavimo apyvartai per TL, nes subsidija nepriklauso nuo to, ar vykdomas eksportas, ir ją skiriant neatsižvelgta į perdirbtą, pagamintą, eksportuotą arba vežtą kiekį.
(136)
Bendradarbiaujantiems eksportuojantiems APP grupės gamintojams pagal šią schemą per TL nustatyta 1,34 % subsidijų norma, o Chenming grupės gamintojams - 0,21 % subsidijų norma.
4.2.3. NETIESIOGINIO MOKESČIO IR IMPORTO TARIFO PROGRAMOS
- PVM ir importo tarifo netaikymas importuojamai įrangai
(137)
Pagal šią schemą nauda - užsienio investicijų įmonių ar vietos bendrovių, kurios gali gauti Kinijos valdžios institucijų išduodamą Valstybės skatinamųjų projektų pažymėjimą pagal susijusius investicijų, mokesčių ir muitų teisės aktus, atleidimas nuo PVM ir gamybos priemonių importas be muito.
a) Teisinis pagrindas
(138)
Schema pagrįsta teisinių nuostatų rinkiniu, t. y. Valstybės tarybos aplinkraščiu Nr. 37/1997 dėl mokesčių importuojamai įrangai politikos koregavimo, Finansų ministerijos, Muitinės administracijos ir Valstybės mokesčių inspekcijos pranešimu Nr. 43 [2008 m.], 2006 m. vasario 22 d. NPRK pranešimu Nr. 316 2006 dėl vidaus ar užsienio finansuojamų projektų, kuriuos rengti skatina valstybė, patvirtinamojo rašto tvarkymo aspektų ir 2008 m. užsienio investicijų įmonių ar vidaus įmonių nuo muitų neatleidžiamų prekių importo katalogu.
b) Teisė pasinaudoti
(139)
Teisė pasinaudoti suteikiama tik tiems pareiškėjams (užsienio investicijų įmonėms ar vidaus įmonėms), kurie gali gauti valstybės skatinamųjų projektų pažymėjimą.
c) Praktinis įgyvendinimas
(140)
Pagal 2006 m. vasario 22 d. NPRK pranešimo Nr. 316 2006 dėl vidaus ar užsienio finansuojamų projektų, kuriuos rengti skatina valstybė, patvirtinamojo rašto tvarkymo aspektų I.1 straipsnį vykdant užsienio investicijų projektus, kurie atitinka „Užsienio investicijų pramonės sektorių žinyno ir Užsienio investicijų prioritetinių pramonės sektorių centriniame vakarų regione su technologijų perdavimu žinyno skatinamųjų projektų kategorijos projektus, atleidžiama nuo atliekant visas investicijas panaudojimui savo reikmėms importuojamos įrangos, technologijos, dalių ir komponentų, taip pat pagal sutartį importuojamų atsarginių dalių tarifo ir PVM; išskyrus prekes, kurios išvardytos nuo mokesčių neatleidžiamų Importuojamų prekių vykdant užsienio investicijų projektus žinyne.“ NPRK išduoda skatinamųjų projektų kategorijos užsienio investicijų projektų, kurių visos investicijos sudaro 30 mln. JAV dolerių ar daugiau, projektų patvirtinamąjį raštą. Provincijos lygmens komisijos ar savivaldybės išduoda skatinamųjų projektų kategorijos užsienio investicijų projektų, kurių visos investicijos sudaro mažiau nei 30 mln. JAV dolerių, projektų patvirtinamąjį raštą. Gavusios skatinamųjų projektų kategorijos projekto patvirtinamąjį raštą bendrovės pateikia pažymėjimus ir kitus paraiškos dokumentus vietos muitinei, kad galėtų būti atleistos nuo importuojamos įrangos muitų ir PVM.
d) Tyrimo išvados
(141)
Šia schema naudojosi visi bendradarbiaujantys eksportuojantys gamintojai.
e) Išvada
(142)
Atitinkamai schema turėtų būti laikoma subsidija, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto ii papunktyje ir 3 straipsnio 2 dalyje, nes vyriausybė negauna pajamų, o bendrovėms gavėjoms suteikiama nauda.
(143)
KLR vyriausybės prašyta pateikti informacijos apie teisės gauti šią subsidiją kriterijus ir šios subsidijos naudojimą, kad būtų galima nustatyti tokios subsidijos teikimo tam tikroms įmonėms apribojimus, ir tai, ar ši subsidija yra konkrečiai taikoma pagal pagrindinio reglamento 4 straipsnį. KLR vyriausybė tokios informacijos nepateikė. Atsižvelgdama į pagrindinio reglamento 4 straipsnio 5 dalyje pateiktą reikalavimą, kad nustatant, ar subsidija yra konkrečiai taikoma, būtina aiškiai remtis tikrais įrodymais, Komisija pagal pagrindinio reglamento 28 straipsnį savo išvadas turėjo paremti turimais faktais, kaip nurodyta 4.1 dalyje.
(144)
Ši subsidijų schema yra konkrečiai taikoma, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalies a punkte, nes pagal teisės aktus, kuriais remdamasi veikia subsidijas teikianti valdžios institucija, schema gali naudotis tik tos įmonės, kurios investuoja pagal konkrečias verslo kategorijas, išsamiai apibūdintas teisės aktuose (t. y. užsienio investicijų pramonės sektorių žinyne ir pagrindinių pramonės sektorių, produktų ir technologijų, kurias kurti šiuo metu skatina valstybė, žinyne). Be to, nėra objektyvių kriterijų teisei pasinaudoti nustatyti ir įtikinamų įrodymų išvadai, kad teisė pasinaudoti suteikiama automatiškai pagal pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalies b punktą, padaryti. Iš tikrųjų per vizitą eksportuojančių gamintojų patalpose surinkta šiek tiek informacijos apie administracines taisykles, tačiau KLR vyriausybei nebendradarbiaujant negalima įvertinti, ar tokie objektyvūs kriterijai egzistuoja.
(145)
Atitinkamai ši subsidija turėtų būti laikoma kompensuotina.
f) Subsidijos sumos skaičiavimas
(146)
Kompensuotinos subsidijos suma skaičiuojama atsižvelgiant į gavėjams, kaip nustatyta, per TL suteiktą naudą. Ta nauda skaičiuojama atsižvelgiant į PVM ir muitus, nuo kurių atleidžiama importuojama įranga. Pagal pagrindinio reglamento 7 straipsnio 3 dalį ši subsidijos suma (skaitiklis) buvo paskirstyta per TL, pasitelkiant tarnavimo laiką, kuris atitinka vidutinį nusidėvėjimo laikotarpį susijusiame pramonės sektoriuje (t. y. 15 metų). Gauta suma buvo paskirstyta visai bendradarbiaujančių eksportuojančių gamintojų pardavimo apyvartai per TL, nes subsidija nepriklauso nuo to, ar vykdomas eksportas, ir ją skiriant neatsižvelgta į perdirbtą, pagamintą, eksportuotą arba vežtą kiekį.
(147)
Bendradarbiaujantiems eksportuojantiems APP grupės gamintojams pagal šią schemą per TL nustatyta 1,17 % subsidijų norma, o Chenming grupės gamintojams - 0,61 % subsidijų norma.
- Šalies viduje gamintos įrangos PVM atskaita
(148)
Pagal šią schemą nauda - užsienio investicijų įmonėms perkant šalies viduje pagamintą įrangą sumokėto PVM atskaita.
a) Teisinis pagrindas
(149)
Schema pagrįsta 1999 m. rugsėjo 20 d. Valstybinės mokesčių inspekcijos aplinkraščiu Nr. 171 1999 dėl Mokesčių grąžinimo įstaigos laikinųjų priemonių, taikomų užsienio investicijų įmonėms perkant šalies viduje pagamintą įrangą, kurio galiojimas baigiamas Aplinkraščiu dėl mokesčių už užsienio investicijų įmonių perkamą šalies viduje pagamintą įrangą grąžinimo politikos taikymo pabaigimo [Caishui 2008 m., Nr. 176]. Pastaruoju aplinkraščiu nustatomas pereinamasis laikotarpis nuo programos pabaigimo dienos (2009 m. sausio 1 d.).
b) Teisė pasinaudoti
(150)
Teisė pasinaudoti suteikiama užsienio investicijų įmonėms, kurios perka šalies viduje pagamintą įrangą.
c) Praktinis įgyvendinimas
(151)
Programa skirta grąžinti PVM, kuris sumokamas užsienio investicijų įmonėms perkant šalies viduje pagamintą įrangą, jei ta įranga neįtraukta į nuo mokesčių neatleistinų prekių žinyną ir jei įrangos vertė nėra didesnė už užsienio investicijų įmonėms pagal „Bandomąsias administracines priemones perkant šalies viduje pagamintą įrangą“ taikomą bendrą investicijų sumos ribą.
d) Tyrimo išvados
(152)
Šia schema naudojosi visi bendradarbiaujantys eksportuojantys gamintojai.
e) Išvada
(153)
Atitinkamai schema turėtų būti laikoma subsidija, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto ii papunktyje ir 3 straipsnio 2 dalyje, nes vyriausybė negauna pajamų, o bendrovėms gavėjoms suteikiama nauda.
(154)
KLR vyriausybės prašyta pateikti informacijos apie teisės gauti šią subsidiją kriterijus ir šios subsidijos naudojimą, kad būtų galima nustatyti tokios subsidijos teikimo tam tikroms įmonėms apribojimus, ir tai, ar ši subsidija yra konkrečiai taikoma pagal pagrindinio reglamento 4 straipsnį. KLR vyriausybė tokios informacijos nepateikė. Atsižvelgdama į pagrindinio reglamento 4 straipsnio 5 dalyje pateiktą reikalavimą, kad nustatant, ar subsidija yra konkrečiai taikoma, būtina aiškiai remtis tikrais įrodymais, Komisija pagal pagrindinio reglamento 28 straipsnį savo išvadas turėjo paremti turimais faktais, kaip nurodyta 4.1 dalyje.
(155)
Kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalies a punkte, ši subsidijų schema yra laikoma konkrečiai taikoma, nes pagal teisės aktą, kuriuo vadovaujasi subsidiją suteikianti institucija, teisė naudotis šia schema suteikiama tam tikroms įmonėms (t. y. užsienio investicijų įmonėms). Be to, nėra objektyvių kriterijų teisei pasinaudoti nustatyti ir įtikinamų įrodymų išvadai, kad teisė pasinaudoti suteikiama automatiškai pagal pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalies b punktą, padaryti. Iš tikrųjų per vizitą eksportuojančių gamintojų patalpose surinkta šiek tiek informacijos apie administracines taisykles, tačiau KLR vyriausybei nebendradarbiaujant negalima įvertinti, ar tokie objektyvūs kriterijai egzistuoja.
(156)
Be to, atsižvelgiant į tai, kad subsidija priklauso nuo to, ar naudojamos vidaus rinkos ar importuotos prekės, schema yra laikoma konkrečiai taikoma, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 4 straipsnio 4 dalies b punkte.
(157)
Todėl ši subsidija turėtų būti laikoma kompensuotina.
f) Subsidijos sumos skaičiavimas
(158)
Kompensuotinos subsidijos suma skaičiuojama atsižvelgiant į gavėjams, kaip nustatyta, per TL suteiktą naudą. Gavėjams suteikta nauda skaičiuojama atsižvelgiant į PVM, nuo kurio atleidžiama perkant šalies viduje pagamintą įrangą. Pagal pagrindinio reglamento 7 straipsnio 3 dalį ši subsidijos suma (skaitiklis) buvo paskirstyta per TL, pasitelkiant tarnavimo laiką, kuris atitinka vidutinį nusidėvėjimo laikotarpį susijusiame pramonės sektoriuje (t. y. 15 metų). Gauta suma buvo paskirstyta visai bendradarbiaujančių eksportuojančių gamintojų pardavimo apyvartai per TL, nes subsidija nepriklauso nuo to, ar vykdomas eksportas, ir ją skiriant neatsižvelgta į perdirbtą, pagamintą, eksportuotą arba vežtą kiekį.
(159)
Bendradarbiaujantiems eksportuojantiems APP grupės gamintojams pagal šią schemą per TL nustatyta 0,03 % subsidijų norma, o Chenming grupės gamintojams - 0,05 % subsidijų norma.
- Miesto priežiūros ir statybų mokesčiai, švietimo papildoma rinkliava užsienio investicijų įmonėms
(160)
Pagal šią schemą užsienio investicijų įmonės atleidžiamos nuo miesto priežiūros ir statybų mokesčio ir švietimo papildomos rinkliavos.
a) Teisinis pagrindas
(161)
Schema pagrįsta Kinijos Liaudies Respublikos miesto priežiūros mokesčio taikymo laikinosiomis taisyklėmis (Guo Fa paskelbtos 1985 m. vasario 8 d., Nr. 19) ir Finansų ministerijos reglamentais dėl kelių konkrečių klausimų, susijusių su Kinijos Liaudies Respublikos miesto priežiūros mokesčio taikymo laikinųjų taisyklių įgyvendinimu (Cai Shui Zi, paskelbta 1985 m. kovo 22 d., Nr. 69).
b) Teisė pasinaudoti
(162)
Teisė pasinaudoti suteikiama užsienio investicijų įmonėms.
c) Praktinis įgyvendinimas
(163)
Pagal Kinijos Liaudies Respublikos miesto priežiūros mokesčio taikymo laikinąsias taisykles miesto priežiūros ir statybų mokesčio pagrindą sudaro „mokesčių mokėtojų sumokėtų produkto mokesčio, PVM ir verslo mokesčio suma, ji mokama tuo pačiu metu kaip produkto mokestis, PVM ir verslo mokestis“.
d) Tyrimo išvados
(164)
Kaip paaiškinta 347 ir 348 konstatuojamosiose dalyse, prievolė mokėti mokestį pagal šią schemą nuo 2010 m. gruodžio 1 d. taikoma visoms Kinijoje veikiančioms bendrovėms.
e) Išvada
(165)
Atitinkamai ir remiantis iki 2010 m. lapkričio 30 d. turėta informacija, schema turėtų būti laikoma subsidija, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto ii papunktyje ir 3 straipsnio 2 dalyje, nes vyriausybė negauna pajamų, o bendrovėms gavėjoms suteikiama nauda.
(166)
Kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalies a punkte, ši subsidijų schema yra laikoma konkrečiai taikoma, nes pagal teisės aktą, kuriuo vadovaujasi subsidiją suteikianti institucija, tam tikros įmonės (t. y. užsienio investicijų įmonės) atleidžiamos nuo miesto priežiūros ir statybų mokesčio.
(167)
Todėl ši subsidija turėtų būti laikoma kompensuotina.
(168)
Vis dėlto atsižvelgiant į KLR vyriausybės ir susijusių bendradarbiaujančių eksportuojančių gamintojų pateiktą informaciją daroma išvada, kad šalys galėjo įrodyti, kad pagal šią schemą susijusiems eksportuotojams naudos nebėra.
(169)
Taigi, pagrindinio reglamento 15 straipsnyje nustatytos sąlygos įvykdytos. Todėl padaryta išvada, kad dėl šios schemos neturėtų būti taikomos kompensacinės priemonės.
4.2.4. DOTACIJŲ PROGRAMOS
(170)
Nustatyta, kad iš įvairių skunde nurodytų dotacijų programų bendradarbiaujantys eksportuojantys gamintojai naudojosi dvejomis programomis - Garsių prekių ženklų apdovanojimais ir Specialiaisiais fondais užsienio ekonominei ir prekybos plėtrai skatinti ir svarbiems užsienio investicijų projektams rengti Shandong provincijoje. Nustatyta, kad kitomis programomis naudotasi, jei tai nurodė bendradarbiaujantys eksportuojantys gamintojai. KLR vyriausybei pranešta apie šias programas ir paprašyta apie jas pateikti būtiną informaciją. KLR vyriausybė nurodė, kad skunde nenurodytų programų negalima nagrinėti, nes tai prieštarauja PPO taisyklėms. Todėl KLR vyriausybė tvirtino, kad Komisijos prašymą reikia vertinti kaip neatitinkantį Susitarimo dėl subsidijų ir kompensacinių priemonių įrodymų ir konsultacijų taisyklių Be to, KLR vyriausybė teigė, kad Komisijos pateikta informacija apie šias schemas buvo bendro pobūdžio ir kad net manant, jog šias programas galima nagrinėti, Komisija KLR vyriausybei turėtų pateikti naują ir pakankamai pagrįstą prašymą, kuriame būtų nurodyta pateikti išsamią informaciją apie naujas tariamas subsidijas, kuri būtų susijusi su tyrimu.
(171)
Dėl to pažymima, kad įprastinė ES praktika - pranešti tyrimą atliekančios šalies valdžios institucijoms apie visas tariamas subsidijų schemas, kuriomis naudojasi bendradarbiaujantys eksportuojantys gamintojai, ne tik paminėtąsias skunde, ir prašyti pateikti apie jas informacijos ir paaiškinimų. Praktika, kuria vadovaujamasi, atitinka susijusias PPO taisykles. Komisija pranešė KLR vyriausybei apie tokias schemas tik apie jas sužinojusi ir pateikė KLR vyriausybei informacijos, kurią gavo iš bendradarbiaujančių eksportuojančių Kinijos gamintojų. Komisija suteikė KLR vyriausybei galimybę konsultuotis dėl susijusių schemų ir tokios konsultacijos buvo surengtos. Taigi, visiškai laikytasi Susitarimo dėl subsidijų ir kompensacinių priemonių 12 straipsnio 1 dalies, 13 straipsnio 1 dalies ir 13 straipsnio 2 dalies ir pagrindinio reglamento 11 straipsnio 10 dalies nuostatų. Priimant pateiktas išvadas atsižvelgta į KLR vyriausybės pateiktą informaciją apie susijusias programas.
i) Skunde paminėtos programos
- Garsūs prekių ženklai
a) Teisinis pagrindas
(172)
Ši schema įgyvendinama pagal Shandong provincijos pranešimą dėl specialiojo 2008 m. apdovanojimų fondo biudžeto, numatyto eksportuojamų prekių ženklų kūrimui [Lucaiqizhi (2008 m.) Nr. 75]. Pagal schemą bendrovėms teikiamos dotacijos, siekiant skatinti eksportuotinų prekių ženklų vystymą ir didinti garsių prekių ženklų rinkos dalį.
b) Teisė pasinaudoti
(173)
Apdovanojimą gali gauti tik Shandong provincijoje įsikūrusios garsius prekių ženklus eksportuojančios įmonės. Teisės pasinaudoti kriterijams pagrįsti nepateikta jokių teisinių ar administracinių dokumentų.
c) Praktinis įgyvendinimas
(174)
Pagal schemą siekiama apdovanoti įmones, kurios pripažintos kaip Shandong provincijos garsius prekių ženklus eksportuojančios įmonės, kad būtų skatinama jų plėtra ir stiprinamas konkurencingumas. Įmonė neturi teikti paraiškos, kad dalyvautų šioje programoje, todėl nėra patvirtinančiųjų dokumentų.
d) Tyrimo išvados
(175)
Šia schema naudojosi vienas bendradarbiaujantis eksportuojantis gamintojas.
e) Išvada
(176)
Atitinkamai schema turėtų būti laikoma subsidija, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto i papunktyje ir 3 straipsnio 2 dalyje, nes vyriausybė tiesiogiai perveda lėšas ir taip bendrovėms gavėjoms suteikiama nauda.
(177)
KLR vyriausybės prašyta pateikti informacijos apie teisės gauti šią subsidiją kriterijus ir šios subsidijos naudojimą, kad būtų galima nustatyti tokios subsidijos teikimo tam tikroms įmonėms apribojimus, ir tai, ar ši subsidija yra konkrečiai taikoma pagal pagrindinio reglamento 4 straipsnį. KLR vyriausybė tokios informacijos nepateikė. Atsižvelgdama į pagrindinio reglamento 4 straipsnio 5 dalyje pateiktą reikalavimą, kad nustatant, ar subsidija yra konkrečiai taikoma, būtina aiškiai remtis tikrais įrodymais, Komisija pagal pagrindinio reglamento 28 straipsnį savo išvadas turėjo paremti turimais faktais, kaip nurodyta 4.1 dalyje.
(178)
Kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalies a punkte, ši subsidijų schema yra laikoma konkrečiai taikoma, nes ja naudotis gali tik tam tikros įmonės, t. y. garsius prekių ženklus eksportuojančios įmonės. Kadangi neturima teisinės ar administracinio pobūdžio informacijos apie teisės pasinaudoti kriterijus, nėra įrodymų, kad teisė gauti subsidiją yra pagrįsta objektyviais kriterijais ir sąlygomis pagal pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalies b punktą.
(179)
Todėl ši subsidija turėtų būti laikoma kompensuotina.
f) Subsidijos sumos skaičiavimas
(180)
Kompensuotinos subsidijos suma skaičiuojama atsižvelgiant į gavėjams, kaip nustatyta, per TL suteiktą naudą. Ši suma (skaitiklis) buvo paskirstyta visai bendradarbiaujančio eksportuojančio gamintojo pardavimo apyvartai per TL, nes subsidija nepriklauso nuo to, ar vykdomas eksportas, ir ją skiriant neatsižvelgta į perdirbtą, pagamintą, eksportuotą arba vežtą kiekį.
(181)
Bendradarbiaujantiems eksportuojantiems Chenming grupės gamintojams pagal šią schemą per TL nustatyta nežymi, mažesnė nei 0,01 %, subsidijų norma.
- Specialieji fondai užsienio investicijų projektams skatinti
a) Teisinis pagrindas
(182)
Oficialus šios schemos dokumentas - Shouguang liaudies vyriausybės pranešimas dėl 2008 m. pažangiųjų įmonių pagyrimo. Pagal šią 2008 m. vasario 9 d. schemą 2008 m. puikių veiklos rezultatų pasiekusioms įmonėms skiriamas pagyrimas.
b) Teisė pasinaudoti
(183)
Schemoje gali dalyvauti „pažangiosiomis užsienio investicijas pritraukiančiomis įmonėmis“ ir „pažangiosiomis užsienio prekybos įmonėmis“ pripažintos bendrovės, pasiekusios puikių užsienio prekybos veiklos rezultatų ar pritraukusios didelių užsienio investicijų. KLR vyriausybė nepateikė jokio teisės akto ar reglamento dėl „pažangiųjų užsienio investicijas pritraukiančių įmonių“ ir „pažangiųjų užsienio prekybos įmonių“ politikos ar apibrėžties.
c) Praktinis įgyvendinimas
(184)
Shouguang liaudies vyriausybė atsakinga už lėšų skyrimą įmonėms, kurios pripažintos „pažangiosiomis užsienio investicijas pritraukiančiomis įmonėmis“ ir „pažangiosiomis užsienio prekybos įmonėmis“.
(185)
KLR vyriausybės teigimu, įmonė neturi teikti paraiškos, kad dalyvautų šioje schemoje, todėl nėra patvirtinančiųjų dokumentų.
d) Tyrimo išvados
(186)
Šia schema naudojosi vienas bendradarbiaujantis eksportuojantis gamintojas.
e) Išvada
(187)
Atitinkamai schema turėtų būti laikoma subsidija, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto i papunktyje ir 3 straipsnio 2 dalyje, nes vyriausybė tiesiogiai perveda lėšas ir taip bendrovėms gavėjoms suteikiama nauda.
(188)
KLR vyriausybės prašyta pateikti informacijos apie teisės gauti šią subsidiją kriterijus ir šios subsidijos naudojimą, kad būtų galima nustatyti tokios subsidijos teikimo tam tikroms įmonėms apribojimus, ir tai, ar ši subsidija yra konkrečiai taikoma pagal pagrindinio reglamento 4 straipsnį. KLR vyriausybė tokios informacijos nepateikė. Atsižvelgdama į pagrindinio reglamento 4 straipsnio 5 dalyje pateiktą reikalavimą, kad nustatant, ar subsidija yra konkrečiai taikoma, būtina aiškiai remtis tikrais įrodymais, Komisija pagal pagrindinio reglamento 28 straipsnį savo išvadas turėjo paremti turimais faktais, kaip nurodyta 4.1 dalyje.
(189)
Kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalies a punkte, ši subsidijų schema yra laikoma konkrečiai taikoma, nes ja naudotis gali tik tam tikros įmonės, t. y. pažangiosios užsienio investicijas pritraukiančios įmonės ir pažangiosios užsienio prekybos įmonės. Kadangi neturima teisinės ar administracinio pobūdžio informacijos apie teisės pasinaudoti kriterijus, nėra įrodymų, kad teisė gauti subsidiją yra pagrįsta objektyviais kriterijais ir sąlygomis pagal pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalies b punktą.
(190)
Todėl ši subsidija turėtų būti laikoma kompensuotina.
f) Subsidijos sumos skaičiavimas
(191)
Kompensuotinos subsidijos suma skaičiuojama atsižvelgiant į gavėjams, kaip nustatyta, per TL suteiktą naudą. Ši suma (skaitiklis) buvo paskirstyta visai bendradarbiaujančio eksportuojančio gamintojo pardavimo apyvartai per TL, nes subsidija nepriklauso nuo to, ar vykdomas eksportas, ir ją skiriant neatsižvelgta į perdirbtą, pagamintą, eksportuotą arba vežtą kiekį.
(192)
Bendradarbiaujantiems eksportuojantiems Chenming grupės gamintojams pagal šią schemą per TL nustatyta nežymi, mažesnė nei 0,01 %, subsidijų norma.
ii) Programos, apie kurias pranešė bendradarbiaujantys eksportuojantys gamintojai
- Parama antidempingo tyrimų atsakovams
a) Teisinis pagrindas
(193)
Oficialus šios schemos dokumentas - paramos antidempingo, antisubsidijų ir apsaugos priemonių tyrimų atsakovams politikos įgyvendinimo taisyklės. KLR vyriausybė teigia, kad ši schema baigta taikyti 2008 m., tačiau nepateikė jokių susijusių teisinių dokumentų.
b) Teisė pasinaudoti
(194)
Subsidiją, kuria siekiama palengvinti bendrovės dalyvavimą JAV antidempingo tyrime, teikia regionų ar provincijos finansų įstaiga. Teisę pasinaudoti šia schema turi Shandong provincijoje (išskyrus Qingdao miestą) registruotos bendrovės, kurios veikia pagal Prekybos ministerijos ir provincijos valdžios institucijų nurodymus.
c) Praktinis įgyvendinimas
(195)
Schema taikoma tik regione (tiksliau Shandong provincijoje, išskyrus šios provincijos didžiausią miestą Qingdao), o teisės pasinaudoti kriterijai pagal teisės aktus nėra objektyvūs.
(196)
Pagal susijusį teisės aktą pareiškėjui apmokama 40 % advokato atlyginimo.
d) Tyrimo išvados
(197)
Šia schema naudojosi vienas bendradarbiaujantis eksportuojantis gamintojas.
e) Išvada
(198)
Atitinkamai schema turėtų būti laikoma subsidija, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto i papunktyje ir 3 straipsnio 2 dalyje, nes vyriausybė tiesiogiai perveda lėšas ir taip bendrovėms gavėjoms suteikiama nauda.
(199)
Kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 4 straipsnio 3 dalyje, ši subsidijų schema yra laikoma konkrečiai taikoma, nes pagal teisės aktą, kuriuo vadovaujasi subsidiją suteikianti institucija, teisė naudotis šia schema suteikiama tam tikro geografinio regiono bendrovėms.
(200)
Todėl ši subsidija turėtų būti laikoma kompensuotina.
f) Subsidijos sumos skaičiavimas
(201)
Kompensuotinos subsidijos suma skaičiuojama atsižvelgiant į gavėjams, kaip nustatyta, per TL suteiktą naudą. Ši suma (skaitiklis) buvo paskirstyta visai bendradarbiaujančio eksportuojančio gamintojo pardavimo apyvartai per TL, nes subsidija nepriklauso nuo to, ar vykdomas eksportas, ir ją skiriant neatsižvelgta į perdirbtą, pagamintą, eksportuotą arba vežtą kiekį.
(202)
Bendradarbiaujantiems eksportuojantiems Chenming grupės gamintojams pagal šią schemą per TL nustatyta nežymi, mažesnė nei 0,01 %, subsidijų norma.
- „Shouguang Technology“ renovacijų dotacija
a) Teisinis pagrindas
(203)
Ši programa įgyvendinta pagal Shouguang savivaldybės vyriausybės nuomonę dėl pažangiųjų technologijų pramonės plėtros spartinimo (Bandomasis įgyvendinimas) (Shoufa [2005 m.] Nr. 37). KLR vyriausybė teigė, kad yra sukurta atitinkama schemos teisinė sistema, tačiau nepateikė tokią sistemą įrodančio dokumento kopijos.
b) Teisė pasinaudoti
(204)
Pagal šią schemą skiriama subsidija įmonių konkurencingumui didinti. Teisės pasinaudoti kriterijams pagrįsti nepateikta jokių teisinių ar administracinių dokumentų.
c) Praktinis įgyvendinimas
(205)
KLR vyriausybės teigimu, ši programa - vietos dotacija MTTP, energijos taupymui ir aplinkos apsaugai skatinti. Nėra jokios programos taikymo tvarkos. Regiono vyriausybė kartais paskelbia pranešimą, kuriuo eksportuojantys gamintojai informuojami, kad jiems suteikiama tam tikro dydžio dotacija.
d) Tyrimo išvados
(206)
Schema naudojosi vienas bendradarbiaujantis eksportuojantis gamintojas.
e) Išvada
(207)
Atitinkamai schema turėtų būti laikoma subsidija, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto i papunktyje ir 3 straipsnio 2 dalyje, nes vyriausybė tiesiogiai perveda lėšas ir taip bendrovėms gavėjoms suteikiama nauda.
(208)
KLR vyriausybės prašyta pateikti informacijos apie teisės gauti šią subsidiją kriterijus ir šios subsidijos naudojimą, kad būtų galima nustatyti tokios subsidijos teikimo tam tikroms įmonėms apribojimus, ir tai, ar ši subsidija yra konkrečiai taikoma pagal pagrindinio reglamento 4 straipsnį. KLR vyriausybė tokios informacijos nepateikė. Atsižvelgdama į pagrindinio reglamento 4 straipsnio 5 dalyje pateiktą reikalavimą, kad nustatant, ar subsidija yra konkrečiai taikoma, būtina aiškiai remtis tikrais įrodymais, Komisija pagal pagrindinio reglamento 28 straipsnį savo išvadas turėjo paremti turimais faktais, kaip nurodyta 4.1 dalyje.
(209)
Kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalies a punkte, ši subsidijų schema yra laikoma konkrečiai taikoma, nes ja naudotis gali tik tam tikros įmonės. Kadangi neturima teisinės ar administracinio pobūdžio informacijos apie teisės pasinaudoti kriterijus, nėra įrodymų, kad teisė gauti subsidiją yra pagrįsta objektyviais kriterijais ir sąlygomis pagal pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalies b punktą.
(210)
Todėl ši subsidija turėtų būti laikoma kompensuotina.
f) Subsidijos sumos skaičiavimas
(211)
Kompensuotinos subsidijos suma skaičiuojama atsižvelgiant į gavėjams, kaip nustatyta, per TL suteiktą naudą. Ši suma (skaitiklis) buvo paskirstyta visai bendradarbiaujančio eksportuojančio gamintojo pardavimo apyvartai per TL, nes subsidija nepriklauso nuo to, ar vykdomas eksportas, ir ją skiriant neatsižvelgta į perdirbtą, pagamintą, eksportuotą arba vežtą kiekį.
(212)
Bendradarbiaujantiems eksportuojantiems Chenming grupės gamintojams pagal šią schemą per TL nustatyta 0,59 % subsidijų norma.
- Suzhou pramonės parko intelektinės nuosavybės teisių fondas
a) Teisinis pagrindas
(213)
Ši schema įgyvendinama pagal Suzhou pramonės parko intelektinės nuosavybės teisių darbo stiprinimo laikinąsias priemones ir Suzhou pramonės parko intelektinės nuosavybės teisių fondo administracines taisykles.
b) Teisė pasinaudoti
(214)
Šia schema gali naudotis tik Suzhou pramonės parke įsisteigusi bendrovė, kuriai suteiktas kompiuterių programinės įrangos autorių teisių registro pažymėjimas, integruotos grandinės plano dizaino registro pažymėjimas ir kuri neseniai gavo garsių prekių ženklų produktų.
c) Praktinis įgyvendinimas
(215)
Bendrovė, turinti teisę gauti dotaciją patento paraiškoms arba prekės ženklo apdovanojimui turi užpildyti paraiškos formą Suzhou provincijos ar aukštesnio lygio garsių prekių ženklų apdovanojimams gauti ir pateikti ją parko mokslo ir technologijų tarnybai. Dotacijas teikia Suzhou pramonės parkas. Informacijos apie parko finansavimą ir apie tai, kuri valstybės valdžios institucija skiria dotacijas nėra.
d) Tyrimo išvados
(216)
Šia schema naudojosi vienas bendradarbiaujantis eksportuojantis gamintojas. Tačiau Komisija pažymi, kad neturi jokių reikalingų dokumentų, susijusių su bendradarbiaujančiu eksportuojančiu gamintoju, nes nepateikta jokios paraiškos pasinaudoti schema ar sprendimo skirti apdovanojimą.
e) Išvada
(217)
Atitinkamai schema turėtų būti laikoma subsidija, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto i papunktyje ir 3 straipsnio 2 dalyje, nes vyriausybė tiesiogiai perveda lėšas ir taip bendrovėms gavėjoms suteikiama nauda.
(218)
KLR vyriausybės prašyta pateikti informacijos apie teisės gauti šią subsidiją kriterijus ir šios subsidijos naudojimą, kad būtų galima nustatyti tokios subsidijos teikimo tam tikroms įmonėms apribojimus, ir tai, ar ši subsidija yra konkrečiai taikoma pagal pagrindinio reglamento 4 straipsnį. KLR vyriausybė tokios informacijos nepateikė. Atsižvelgdama į pagrindinio reglamento 4 straipsnio 5 dalyje pateiktą reikalavimą, kad nustatant, ar subsidija yra konkrečiai taikoma, būtina aiškiai remtis tikrais įrodymais, Komisija pagal pagrindinio reglamento 28 straipsnį savo išvadas turėjo paremti turimais faktais, kaip nurodyta 4.1 dalyje.
(219)
Kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalies a punkte, ši subsidijų schema yra laikoma konkrečiai taikoma, nes ja naudotis gali tik tam tikros įmonės. Kadangi neturima teisinės ar administracinio pobūdžio informacijos apie teisės pasinaudoti kriterijus, nėra įrodymų, kad teisė gauti subsidiją yra pagrįsta objektyviais kriterijais ir sąlygomis pagal pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalies b punktą.
(220)
Be to, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 4 straipsnio 3 dalyje, ši subsidijų schema yra laikoma konkrečiai taikoma, nes pagal teisės aktą, kuriuo vadovaujasi subsidiją suteikianti institucija, teisė naudotis šia schema suteikiama tam tikro geografinio regiono bendrovėms. Šia schema gali naudotis tik Suzhou pramonės parke įsisteigusios bendrovės.
(221)
Todėl subsidija turėtų būti laikoma kompensuotina.
f) Subsidijos sumos skaičiavimas
(222)
Kompensuotinos subsidijos suma skaičiuojama atsižvelgiant į gavėjams, kaip nustatyta, per TL suteiktą naudą. Ši suma (skaitiklis) buvo paskirstyta visai bendradarbiaujančio eksportuojančio gamintojo pardavimo apyvartai per TL, nes subsidija nepriklauso nuo to, ar vykdomas eksportas, ir ją skiriant neatsižvelgta į perdirbtą, pagamintą, eksportuotą arba vežtą kiekį.
(223)
Bendradarbiaujantiems eksportuojantiems APP grupės gamintojams pagal šią schemą per TL nustatyta mažesnė nei 0,01 % subsidijų norma.
- Pažangiųjų technologijų pramonės plėtros fondo subsidija
a) Teisinis pagrindas
(224)
Nei KLR vyriausybė, nei eksportuojantys gamintojai nenurodė jokio teisinio pagrindo. Pagal programą Suzhou pramonės parke įsisteigusioms bendrovėms numatoma finansinė parama, ir, KLR vyriausybės teigimu, šia schema siekiama paspartinti Suzhou pramonės parko reformas bei modernizavimą ir skatinti parko įmonių atliekamų mokslinių tyrimų kokybės gerinimą.
b) Teisė pasinaudoti
(225)
Šia schema pasinaudoti gali tik Suzhou pramonės parke įsisteigusios bendrovės, kurios atitinka įvairiuose planuose nustatytus reikalavimus ir vykdo susijusius mokslinių tyrimų projektus. KLR vyriausybė pateikė programos aprašymą, tačiau nepateikė susijusių planų kopijų.
c) Praktinis įgyvendinimas
(226)
Parama skiriama į parką investuojančioms bendrovėms, kurios prašo suteikti dotacijų konkretiems veiksmams (moksliniai tyrimai ir technologijų plėtra; parama naujų produktų atveju; intelektinės nuosavybės valdymas; užsienio rinkų plėtra; projekto koordinavimas su vyriausybe; viešųjų technologijų paslauga). Dotacijas teikia Suzhou pramonės parkas. Informacijos apie parko finansavimą ir apie tai, kuri valstybės valdžios institucija skiria dotacijas, nėra.
d) Tyrimo išvados
(227)
Šia schema naudojosi vienas bendradarbiaujantis eksportuojantis gamintojas.
e) Išvada
(228)
Atitinkamai schema turėtų būti laikoma subsidija, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto i papunktyje ir 3 straipsnio 2 dalyje, nes vyriausybė tiesiogiai perveda lėšas ir taip bendrovėms gavėjoms suteikiama nauda.
(229)
KLR vyriausybės prašyta pateikti informacijos apie teisės gauti šią subsidiją kriterijus ir šios subsidijos naudojimą, kad būtų galima nustatyti tokios subsidijos teikimo tam tikroms įmonėms apribojimus, ir tai, ar ši subsidija yra konkrečiai taikoma pagal pagrindinio reglamento 4 straipsnį. KLR vyriausybė tokios informacijos nepateikė. Atsižvelgdama į pagrindinio reglamento 4 straipsnio 5 dalyje pateiktą reikalavimą, kad nustatant, ar subsidija yra konkrečiai taikoma, būtina aiškiai remtis tikrais įrodymais, Komisija pagal pagrindinio reglamento 28 straipsnį savo išvadas turėjo paremti turimais faktais, kaip nurodyta 4.1 dalyje.
(230)
Kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalies a punkte, ši subsidijų schema yra laikoma konkrečiai taikoma, nes ja naudotis gali tik tam tikros įmonės. Kadangi neturima teisinės ar administracinio pobūdžio informacijos apie teisės pasinaudoti kriterijus, nėra įrodymų, kad teisė gauti subsidiją yra pagrįsta objektyviais kriterijais ir sąlygomis pagal pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalies b punktą.
(231)
Be to, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 4 straipsnio 3 dalyje, ši subsidijų schema yra laikoma konkrečiai taikoma, nes pagal teisės aktą, kuriuo vadovaujasi subsidiją suteikianti institucija, teisė naudotis šia schema suteikiama tam tikro geografinio regiono bendrovėms. Šia schema gali naudotis tik Suzhou pramonės parke įsisteigusios bendrovės.
(232)
Todėl subsidija turėtų būti laikoma kompensuotina.
f) Subsidijos sumos skaičiavimas
(233)
Kompensuotinos subsidijos suma skaičiuojama atsižvelgiant į gavėjams, kaip nustatyta, per TL suteiktą naudą. Ši suma (skaitiklis) buvo paskirstyta visai bendradarbiaujančio eksportuojančio gamintojo pardavimo apyvartai per TL, nes subsidija nepriklauso nuo to, ar vykdomas eksportas, ir ją skiriant neatsižvelgta į perdirbtą, pagamintą, eksportuotą arba vežtą kiekį.
(234)
Bendradarbiaujantiems eksportuojantiems APP grupės gamintojams pagal šią schemą per TL nustatyta 0,03 % subsidijų norma.
- Suzhou pramonės parko teikiamas apdovanojimas už augimo skatinimą
a) Teisinis pagrindas
(235)
Nei KLR vyriausybė, nei eksportuojantys gamintojai nenurodė jokio teisinio pagrindo. KLR vyriausybės teigimu, programa įgyvendinama remiantis Suzhou pramonės parko nuomone dėl sklandaus, stabilaus ir greito augimo skatinimo, o jos tikslas - paspartinti pramonės struktūrinį augimą ir užsienio prekybą.
b) Teisė pasinaudoti
(236)
Šia schema gali naudotis tik Suzhou pramonės parke įsisteigusios bendrovės. Kinijos valdžios institucijos aiškiai nenurodė jokių teisės pasinaudoti kriterijų. Tačiau, norint gauti šią dotaciją, parke įsisteigusių įmonių eksporto rezultatai 2009 m. turi būti geresni nei faktiniai ankstesnių metų rezultatai.
c) Praktinis įgyvendinimas
(237)
KLR vyriausybės teigimu, įmonės neturi teikti paraiškų, kad galėtų dalyvauti šiojeschemoje, nors susijęs bendradarbiaujantis eksportuojantis gamintojas pateikė paraiškos formą Suzhou pramonės parko pažangiųjų technologijų pramonės plėtros fondui. KLR vyriausybė tvirtina, kad schema susijusi su įmonių eksporto rezultatais - bendrovės gauna tam tikrą sumą ženminbi juaniais už kiekvieną padidėjusios eksporto apimties ir vertės dolerį. Ženminbi juanių paskata taip pat skirstoma pagal skirtingų tipų produktus ir modelius. Dotacijas teikia Suzhou pramonės parkas. Informacijos apie parko finansavimą ir apie tai, kuri valstybės valdžios institucija skiria dotacijas nėra.
d) Tyrimo išvados
(238)
Šia schema naudojosi vienas bendradarbiaujantis eksportuojantis gamintojas.
e) Išvada
(239)
Atitinkamai ši schema turėtų būti laikoma subsidija, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto i papunktyje ir 3 straipsnio 2 dalyje, nes vyriausybė tiesiogiai perveda lėšas ir taip bendrovėms gavėjoms suteikiama nauda.
(240)
KLR vyriausybės prašyta pateikti informacijos apie teisės gauti šią subsidiją kriterijus ir šios subsidijos naudojimą, kad būtų galima nustatyti tokios subsidijos teikimo tam tikroms įmonėms apribojimus, ir tai, ar ši subsidija yra konkrečiai taikoma pagal pagrindinio reglamento 4 straipsnį. KLR vyriausybė tokios informacijos nepateikė. Atsižvelgdama į pagrindinio reglamento 4 straipsnio 5 dalyje pateiktą reikalavimą, kad nustatant, ar subsidija yra konkrečiai taikoma, būtina aiškiai remtis tikrais įrodymais, Komisija pagal pagrindinio reglamento 28 straipsnį savo išvadas turėjo paremti turimais faktais, kaip nurodyta 4.1 dalyje.
(241)
Kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 4 straipsnio 3 dalyje, subsidijų schema yra laikoma konkrečiai taikoma, nes pagal teisės aktą, kuriuo vadovaujasi subsidiją suteikianti institucija, teisė naudotis šia schema suteikiama tam tikro geografinio regiono bendrovėms. Schema gali naudotis tik Suzhou pramonės parke įsisteigusios bendrovės.
(242)
Be to, pagal įstatymą schema priklauso nuo to, ar vykdomas eksportas, todėl pagal pagrindinio reglamento 4 straipsnio 4 dalies a punktą ji laikoma konkrečiai taikoma ir kompensuotina. Dotacija susijusi su tuo, ar vykdomas eksportas, ir apskaičiuojama remiantis tokiais rezultatais, nes gaunama nauda pagrįsta per metus padidėjusia eksporto apimtimi ir verte.
(243)
Todėl subsidija turėtų būti laikoma kompensuotina.
e) Subsidijos sumos skaičiavimas
(244)
Kompensuotinos subsidijos suma skaičiuojama atsižvelgiant į gavėjams, kaip nustatyta, per TL suteiktą naudą. Ši suma (skaitiklis) buvo paskirstyta visai bendradarbiaujančio eksportuojančio gamintojo pardavimo apyvartai per TL, nes subsidija priklauso nuo to, ar vykdomas eksportas.
(245)
Bendradarbiaujantiems eksportuojantiems APP grupės gamintojams pagal šią schemą per TL nustatyta 0,05 % subsidijų norma.
- Programos, apie kurias pranešė bendradarbiaujantys eksportuojantys gamintojai, bet kurios nebuvo įvertintos
(246)
Bendradarbiaujantys eksportuojantys gamintojai pranešė apie šias su energijos taupymu ir aplinkos apsauga susijusias schemas ir programas:
-
Specialusis Jiangsu provincijos Taihu ežero užteršto vandens valymo fondas
-
Suzhou pramonės parko specialieji fondai energijos taupymui
-
Specialusis pagrindinių išmetamųjų teršalų viso kiekio mažinimo Suzhou savivaldybės lygmeniu fondas
-
Vandens taupymo ir išmetamųjų teršalų mažinimo subsidija
-
Suzhou aplinkosaugos biuro teikiamas aplinkos apsaugos apdovanojimas
-
Shouguang energijos taupymo apdovanojimas
(247)
Kadangi suteikta nedaug naudos, manyta, kad nėra tikslinga šių schemų ir programų tirti.
4.2.5. VYRIAUSYBĖS TIEKIAMOS PREKĖS IR TEIKIAMOS PASLAUGOS UŽ MAŽESNĮ NEI TINKAMAS ATLYGĮ (TOLIAU - LTAR)
i) Skunde paminėtos ir įvertintos programos
- Žemėnaudos teisių suteikimas
a) Teisinis pagrindas ir teisė pasinaudoti
(248)
Skunde teigta, kad KLR vyriausybė bendradarbiaujantiems eksportuotojams suteikė žemėnaudos teises už mažesnį nei tinkamą atlygį. Atsakydama į šį teiginį KLR vyriausybė pateikė Žemės administravimo įstatymą ir 2007 m. rugsėjo 28 d. Nuostatas Nr. 39 dėl valstybinės statybų paskirties žemėnaudos teisių suteikimo pagal konkursą, aukcioną ir kotiravimą. KLR vyriausybė atsisakė pateikti duomenų apie faktines žemėnaudos teisių kainas, minimalius žemės kainos lyginamuosius dydžius, kurie, jos teigimu, egzistuoja, minimalių žemės kainos lyginamųjų dydžių nustatymo metodą, taip pat metodiką, kurios laikomasi valstybei nusavinant ankstesnių naudotojų žemę.
b) Praktinis įgyvendinimas
(249)
Pagal Žemės administravimo įstatymo 2 straipsnį visa žemė priklauso vyriausybei, nes pagal Kinijos Konstituciją ir susijusias teisines nuostatas žemė kolektyvinėmis teisėmis priklauso Kinijos liaudžiai. Žemė negali būti parduodama, tačiau pagal teisės aktus galima suteikti žemėnaudos teises: valstybės valdžios institucijos tokias teises suteikia per viešus konkursus, kotiravimą ar aukcionus.
c) Tyrimo išvados
(250)
Bendradarbiaujantys eksportuojantys gamintojai pateikė informacijos apie jų turimą žemę ir susijusias žemėnaudos teisių sutartis ir (arba) pažymėjimus, tačiau KLR vyriausybė nepateikė jokios informacijos apie žemėnaudos teisių kainų nustatymą.
d) Išvada
(251)
Atitinkamai KLR vyriausybės suteikiamos žemėnaudos teisės turėtų būti laikomos subsidija, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto iii papunktyje ir 3 straipsnio 2 dalyje, nes vyriausybė suteikia prekių ir bendrovėms gavėjoms tokiu būdu suteikiama nauda. Kaip paaiškinta 260-262 konstatuojamosiose dalyse, Kinijoje nėra veikiančios žemės rinkos, o iš to, kad naudojamas išorinis lyginamasis dydis, matyti, kad bendradarbiaujantys eksportuotojai už žemėnaudos teises sumokėjo gerokai mažiau, palyginti su įprastine rinkos norma.
(252)
KLR vyriausybės prašyta pateikti informacijos apie teisės gauti šią subsidiją kriterijus ir šios subsidijos naudojimą, kad būtų galima nustatyti tokios subsidijos teikimo tam tikroms įmonėms apribojimus, ir tai, ar ši subsidija yra konkrečiai taikoma pagal pagrindinio reglamento 4 straipsnį. KLR vyriausybė tokios informacijos nepateikė. Atsižvelgdama į pagrindinio reglamento 4 straipsnio 5 dalyje pateiktą reikalavimą, kad nustatant, ar subsidija yra konkrečiai taikoma, būtina aiškiai remtis tikrais įrodymais, Komisija savo išvadas turėjo paremti turimais faktais pagal pagrindinio reglamento 28 straipsnį. Pažymima, kad 28 straipsnio 6 dalyje teigiama, kad „Jeigu suinteresuota šalis nebendradarbiauja arba bendradarbiauja iš dalies ir dėl to nepateikiama svarbi informacija, rezultatai tai šaliai gali būti ne tokie palankūs, kaip tuo atveju, jei ji būtų bendradarbiavusi tinkamai“. Toliau nurodyti faktai, kuriais naudotasi:
(253)
Skundo pateikėjų pateikti įrodymai dėl subsidijos konkretumo.
(254)
Išvados (žr. 77 ir 78 konstatuojamąsias dalis), kad popieriaus gamybos pramonei konkrečiai taikomos subsidijos nukreipiamos pagal konkretų sektoriaus planą, t. y. popieriaus gamybos planą. Dėl to pažymima, kad minėto plano 7-11 straipsniuose nustatytos konkrečios taisyklės dėl pramonės sektoriaus plano ir nurodoma kokio tipo popieriaus gamybos pramonės įmonės gali būti steigiamos įvairiuose šalies geografiniuose regionuose.
(255)
Įrodymai (žr. 76 konstatuojamąją dalį), kad popieriaus gamybos pramonė yra skatinamoji pramonė (Sprendimas Nr. 40).
(256)
Išvados (žr. 260-262 konstatuojamąsias dalis), kad Kinijoje nėra veikiančios žemės rinkos.
(257)
Bendradarbiaujančių eksportuojančių gamintojų pateikti duomenys (patvirtinti per gretutinį antidempingo tyrimą), kad žemė jiems skirta atsižvelgiant į jų vykdomus popieriaus gamybos projektus (8).
(258)
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, ir nebendradarbiaujant KLR vyriausybei, iš turimų faktų matyti, kad popieriaus pramonės sektoriaus bendrovėms suteiktų subsidijų paprastai negalima gauti, dėl to jos yra konkrečiai taikomos subsidijos pagal pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalies a punktą. Kadangi KLR vyriausybė nebendradarbiavo, nėra įrodymų, kad teisė gauti subsidiją yra pagrįsta objektyviais kriterijais ir sąlygomis pagal pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalies b punktą.
(259)
Todėl subsidija turėtų būti laikoma kompensuotina.
e) Subsidijos sumos skaičiavimas
(260)
Atitinkamai turėtų būti daroma išvada, kad Kinijoje žemėnaudos teisės nėra susijusios su rinkos sąlygomis. Iš tikrųjų, Kinijoje nėra jokių privačių lyginamųjų dydžių. Todėl sąnaudų ar kainų Kinijoje koregavimas nėra naudingas. Tokiomis aplinkybėmis manoma, kad Kinijoje nėra rinkos, ir pagal pagrindinio reglamento 6 straipsnio d dalies ii punktą nustatant naudos dydį naudojamas išorinis lyginamasis dydis. Kadangi KLR vyriausybė nebendradarbiavo ir nepateikė jokio pasiūlymo dėl išorinio lyginamojo dydžio, Komisija turėjo naudotis turimais faktais, kad galėtų nustatyti tinkamą išorinį lyginamąjį dydį. Dėl to manoma, kad būtų tikslinga naudoti Taivano, Penghu, Kinmen ir Matscu (Kinijos Taipėjus) atskirosios muitų teritorijos (toliau - Taivanas) informaciją kaip tinkamą lyginamąjį dydį.
(261)
Komisija mano, kad Taivano žemės kainos yra tinkamiausios, palyginti su teritorijomis Kinijoje, kuriose įsikūrę bendradarbiaujantys eksportuojantys gamintojai. Visi eksportuojantys gamintojai įsikūrę Kinijos rytinėje dalyje, išsivysčiusiose ir dideliu BVP pasižyminčiose provincijose, kuriose gyventojų tankumas itin didelis aplink Šanchajų. Kompensuotinos subsidijos suma skaičiuojama atsižvelgiant į gavėjams, kaip nustatyta, per TL suteiktą naudą. Gavėjams suteikta nauda įvertinama atsižvelgiant į kiekvienos bendrovės už žemėnaudos teises sumokėtos sumos ir sumos, kurią paprastai reikėtų mokėti remiantis Taivano lyginamuoju dydžiu, skirtumą.
(262)
Skaičiuodama Komisija naudojo vidutinę Taivane nustatytą vieno kvadratinio metro žemės kainą, pakoreguotą atsižvelgiant į valiutos nuvertėjimą nuo atitinkamų žemėnaudos teisių sutarčių sudarymo dienos. Informacija apie pramoninės paskirties žemės kainas gauta iš Taivano ekonomikos reikalų ministerijos Pramonės departamento svetainės. Valiutos nuvertėjimas apskaičiuotas remiantis Taivano infliacijos normomis, kurias TVF paskelbė 2009 m. Pasaulio ekonomikos apžvalgoje. Pagal pagrindinio reglamento 7 straipsnio 3 dalį ši subsidijos suma (skaitiklis) buvo paskirstyta per TL, pasitelkiant įprastinį pramoninės žemės Kinijoje žemėnaudos teisių galiojimo laiką, t. y. 50 metų. Tada ši suma buvo paskirstyta visai bendradarbiaujančių eksportuojančių gamintojų pardavimo apyvartai per TL, nes subsidija nepriklauso nuo to, ar vykdomas eksportas, ir ją skiriant neatsižvelgta į perdirbtą, pagamintą, eksportuotą arba vežtą kiekį.
(263)
Bendradarbiaujantiems eksportuojantiems APP grupės gamintojams pagal šią schemą per TL nustatyta 2,81 % subsidijų norma, o Chenming grupės gamintojams - 0,69 % subsidijų norma.
ii) Skunde paminėtos, bet nevertintos schemos
- Elektros tiekimas
(264)
Nustatyta, kad bendradarbiaujantys eksportuojantys gamintojai per TL šia schema nesinaudojo. Todėl nereikėjo nustatyti, ar ši schema kompensuotina.
- Popieriaus gamybos cheminių medžiagų tiekimas
(265)
Nustatyta, kad bendradarbiaujantys eksportuojantys gamintojai per TL šia schema nesinaudojo. Todėl nereikėjo nustatyti, ar ši schema kompensuotina.
4.3. ŠALIŲ PASTABOS DĖL SUBSIDIJAVIMO
4.3.1. ĮŽANGA
(266)
KLR vyriausybė, dvi bendradarbiaujančių eksportuojančių gamintojų grupės (APP ir Chenming) ir ES skundo pateikėjas pateikė pastabų dėl galutinio informacijos atskleidimo.
(267)
ES skundo pateikėjas sutiko su Komisijos išvadomis.
(268)
KLR vyriausybė, APP ir Chenming su Komisijos išvadomis nesutiko. Argumentai, kurie jau visapusiškai nagrinėti galutinai atskleidžiant faktus, šiame reglamente nekartojami.
4.3.2. TEIGINIAI DĖL DVIGUBOS PRIEMONĖS
(269)
KLR tvirtino, kad siūlomos kompensacinės priemonės yra dvigubos priemonės. Teigta, kad pagal ES praktiką atliekant antidempingo tyrimus dėl Kinijos kilmės produktų normalioji vertė nustatoma remiantis iš trečiosios rinkos ekonomikos šalies gamintojų gautais duomenimis. Taigi, tokiais atvejais kompensaciniai muitai būtų dviguba priemonė tam pačiam klausimui spręsti, nes antidempingo muitais veiksmingai kompensuojamos visos Kinijos bendrovėms tariamai suteiktos subsidijos.
(270)
APP tvirtino, kad jei normalioji vertė grindžiama pardavimu panašios šalies vidaus rinkoje, atmetus prašymą taikyti RER ir naudojant nesubsidijuojamą normaliąją vertę muitas padidinamas subsidijavimo sumos dydžiu, o subsidijos skaičiuojamos du kartus.
(271)
KLR vyriausybė tvirtino, kad tokie patys tariami iškraipymai jau nagrinėti atliekant gretutinį antidempingo tyrimą. KLR vyriausybė taip pat nurodė, kad dėl Komisijos praktikos pažeidžiami ES ir PPO teisės aktai ir kad Komisija turėtų baigti tyrimą dėl kompensacinių muitų arba suteikti RER gretutinio tyrimo bendradarbiaujantiems eksportuojantiems gamintojams. Be to, KLR vyriausybė tvirtino nesutinkanti su Komisijos argumentu, kad priemonės nėra du kartus apskaičiuojamos, remiantis už dempingo skirtumą mažesniu žalos skirtumu. Pagaliau KLR vyriausybė teigė, kad remiantis PPO apeliacinės tarybos išvadomis dėl JAV ir KLR ginčo DS379 (9), susijusio su dvigubomis priemonėmis, dabartinis tyrimas turėtų būti baigtas.
(272)
Šie argumentai turėjo būti atmesti. Dėl to pažymima, kad dviguba priemonė su šiuo tyrimu nesusijusi. Jei dėl tuo pačiu metu ne rinkos ekonomikos šaliai nustatytų antidempingo ir kompensacinių muitų gali atsirasti dviguba priemonė, tokia padėtis iš esmės gali susidaryti tik jei sudedamas dempingo skirtumas ir subsidijos suma, t. y. dviejų rūšių muitų suma viršija dempingo skirtumą ar subsidijos sumą, priklausomai nuo to, kuris yra didesnis. Toliau paaiškinta, kad šiuo atveju padėtis nėra tokia.
(273)
Pirmiausia primenama, kad nustatant tam pačiam produktui antidempingo ir kompensacinius muitus ES taikoma mažesniojo muito taisyklė. Kitaip tariant per ES tyrimus Komisija nustato dempingo, subsidijavimo ir Sąjungos pramonei padarytos žalos lygį. Muito dydis niekada negali būti didesnis už žalos skirtumą, o šiuo atveju per abu tyrimus nustatytas vienodas žalos skirtumas. Atlikdama gretutinį antidempingo tyrimą Komisija nustatė, kad dempingo skirtumas yra daug didesnis už žalos skirtumą. Laikydamasi mažesniojo muito taisyklės Komisija pasiūlė priemones nustatyti remiantis žalos skirtumu (žr. 2011m. gegužės 6d. Tarybos reglamentą (ES) Nr. 451/2011, kuriuo nustatomas galutinis antidempingo muitas ir laikinojo muito, nustatyto importuojamam Kinijos Liaudies Respublikos kilmės plonam kreidiniam popieriui, galutinis surinkimas (10)). Taigi per dabartinį antisubsidijų tyrimą nustatytas subsidijų skirtumas, palyginti su dempingo skirtumu, nesuteiks Sąjungos pramonei papildomos apsaugos, nes dempingo muito dydis jau bus apribotas remiantis žalos skirtumu. Taigi, po dviejų gretutinių tyrimų nustatytini muitai nepersidengia ar nesumuojami, todėl, net atsižvelgiant į tai, kad egzistuoja dvigubos priemonės galimybė, kaip aprašyta 269 konstatuojamojoje dalyje, pagal teisės aktus negali būti reikalaujama dempingo kompensuoti subsidija. Iš tikrųjų skirtumas tarp per antidempingo tyrimą nustatytų dempingo ir žalos skirtumų buvo daug didesnis nei per dabartinį tyrimą nustatytas subsidijavimo dydis. Be to, reikėtų pabrėžti, kad nustatant faktinę mokėtino muito sudėtį Komisija pirmiausia nustato muito dydį pagal tyrimo dėl kompensacinių muitų rezultatus. Jei vis dar yra skirtumas tarp minėto muito lygio ir žalos skirtumo, jį galima užpildyti muitu, nustatytinu po antidempingo tyrimo. Tačiau tai nereiškia, kad vyksta dvigubas skaičiavimas, nes bendras muitų lygis jau galėjo būti patvirtintas atlikus vien antidempingo tyrimą.
(274)
Antra, reikėtų pažymėti, kad KLR vyriausybės siūlomos priemonės neleistinos pagal teisės aktus, nes i) atlikus tyrimą nustatyta, kad teikiamos kompensacinės subsidijos, dėl kurių Sąjungos pramonei padaryta materialinė žala, be to, nustatyta, kad priemonių nustatymas nepažeidžia Sąjungos interesų, todėl šio tyrimo baigti negalima, ii) per gretutinį antidempingo tyrimą ne visos Kinijos šalys prašė joms taikyti RER, iii) RER negali būti taikomas automatiškai šalims, kurios jo neprašė, ir iv) tam tikroms šalims nuspręsta netaikyti RER dėl nustatytų rimtų trūkumų nagrinėjant atitiktį pagrindinio antidempingo reglamento 2 straipsnio 7 dalies c punkte nurodytiems 1, 2 ir 3 kriterijams.
4.3.3. TEIGINIAI DĖL NEPALANKIŲ IŠVADŲ NAUDOJIMO
(275)
KLR vyriausybė tvirtino, kad Komisija neteisėtai naudojasi nepalankioms išvadomis dėl to, kad nebendradarbiauta. KLR vyriausybė nurodė pagrindinio reglamento 28 straipsnio 6 dalį, kurioje, inter alia, minima, kad jei suinteresuotoji šalis nebendradarbiauja ar bendradarbiauja iš dalies, rezultatai tai šaliai gali būti ne tokie palankūs, kaip tuo atveju, jei ji būtų bendradarbiavusi. KLR vyriausybės teigimu, naudojantis nepalankiomis išvadomis pažeidžiama Susitarimo dėl subsidijų ir kompensacinių priemonių 12 straipsnio 7 dalis ir PPO antidempingo susitarimo II priedas.
(276)
Dėl šio argumento pažymima, kad KLR vyriausybės pagrindinio reglamento 28 straipsnio 6 dalies aiškinimas nepagrįstas. Komisija nepadarė jokių nepalankių išvadų KLR vyriausybės atžvilgiu, taip pat ji tyčia nepasirinko naudotis mažiau palankiomis išvadomis dėl nagrinėjamųjų eksportuotojų ir nesiekė nustatyti baudžiamosios priemonės dėl subsidijų taikymo ar kompensacinių muitų sumos. Komisija, kaip tyrimą atliekanti institucija, KLR vyriausybės paprašė per pagrįstą laikotarpį pateikti informacijos. Tačiau KLR vyriausybė nepateikė informacijos, kuri laikyta būtina tyrimui atlikti (pvz., planų kopijų, informacijos apie bankus, bankų atliktų vertinimų skiriant paskolas bendradarbiaujantiems eksportuojantiems gamintojams, žemėnaudos teisių kainodaros). Tokiomis aplinkybėmis Komisija buvo priversta remtis pagrindinio reglamento 28 straipsnio nuostatomis dėl turimų faktų tinkamai išvadai padaryti. Būtina pabrėžti, kad tai atlikta nedarant baudžiamųjų išvadų KLR vyriausybės atžvilgiu. Pavyzdžiui, pažymima, kad Komisija neatmetė informacijos apie žemėnaudos teises; tiksliau KLR vyriausybė nepateikė visos būtinos informacijos apie žemėnaudos teisių kainodarą. Taip pat Komisija nepadarė nepalankių išvadų KLR vyriausybės atžvilgiu dėl lengvatinių paskolų teikimo kreidinio popieriaus pramonės įmonėms, o turėjo susirasti trūkstamą informaciją apie planus, bankų vaidmenį ir bankų teikiamų paskolų bendradarbiaujantiems eksportuojantiems gamintojams politiką, nes tokios informacijos KLR vyriausybė paprasčiausiai nepateikė. Taigi, Komisija naudojosi visa KLR vyriausybės pateikta informacija. Gavusi nepakankamai informacijos arba įrodymais nepagrįstos informacijos Komisija turėjo ją papildyti kitais susijusiais duomenimis, kad galėtų padaryti išvadas. Kai kuriais atvejais galima teigti, kad rezultatas buvo mažiau palankus KLR vyriausybei nei tuo atveju, jei ji būtų visapusiškai bendradarbiavusi, tačiau Komisija tokios išvados nesiekė padaryti.
(277)
Komisijos metodą šiuo atveju galima palyginti su tuo, kaip nepalankių išvadų sąvoką pagal Susitarimo dėl subsidijų ir kompensacinių priemonių V priedo 7 straipsnį taiko PPO apeliacinė taryba. Pavyzdžiui, EB aviacijos byloje Apeliacinė taryba nepalankiomis išvadomis naudojosi du kartus Ispanijos MTTP programos PROFIT atvejais, kai ES pateikė nepakankamai duomenų. Tiek dėl finansavimo sumos, tiek dėl de facto specifiškumo Apeliacinė taryba neatsižvelgė į ES pateiktus įrodymus ir pasinaudojo skundo pateikėjo (JAV) pateiktu sprendimu išvadoms padaryti (11). Atliekant dabartinį tyrimą nebuvo taip, kad Komisija neatsižvelgtų į KLR vyriausybės pateiktus duomenis ir paprasčiausiai pasinaudotų skundo pateikėjo pasiūlytu sprendimu, priešingai - Komisija naudojosi visa turima informacija, kurią ji galėjo gauti išvadai padaryti. Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, daroma išvada, kad minėti teiginiai turėjo būti atmesti.
(278)
Kadangi Komisija nesinaudojo nepalankiomis išvadomis KLR vyriausybės ar bet kurio eksportuotojo atžvilgiu, teiginys, kad naudojantis nepalankiomis išvadomis vyriausybės atžvilgiu pažeidžiamos PPO teisinės nuostatos, yra niekuo nepagrįstas.
(279)
Tą teiginį teko atmesti, nes jis nepagrįstas faktiniais duomenimis. Komisija KLR vyriausybei pirmuoju raštu inicijavus šį tyrimą ir paskutiniu raštu, kurį KLR vyriausybė gavo prieš patikrinimo vietoje vizitą, pranešė apie 28 straipsnio nuostatas ir apie tai, kuriais atvejais šios nuostatos gali būti taikomos. Be to, KLR vyriausybei pranešta apie nebendradarbiavimo pasekmes, kaip paaiškinta 59 konstatuojamojoje dalyje.
(280)
KLR vyriausybė taip pat teigė, kad Komisija niekada neprašė surengti susitikimų su valstybiniais bankais.
(281)
Šis tvirtinimas turėjo būti atmestas. Dėl to pažymima, kad Komisija paprašė KLR vyriausybės tiesiogiai dalyvauti rengiant susitikimus su bankais, kurie teikė paskolas bendradarbiaujantiems eksportuojantiems gamintojams. Tam KLR vyriausybei buvo pateiktas bankų, kurie teikė tokias paskolas, sąrašas. Taip pat KLR vyriausybės prašyta užtikrinti, kad per patikrinimą vietoje KLR vyriausybės patalpose dalyvautų politikos bankų ir kitų finansų įstaigų atstovai, kurie galėtų atsakyti į klausimus, susijusius su šioms šalims skirtais klausimyno klausimais. Nė į vieną minėtų prašymų KLR vyriausybė nesureagavo.
(282)
KLR tvirtino, kad šiuo atveju nepateisinamai naudotasi nepalankiomis išvadomis, nes KLR vyriausybė padarė viską, ką galėjo, kad pateiktų turimą informaciją. KLR vyriausybė nurodė, kad bankai yra šio tyrimo trečiosios šalys, o ne suinteresuotosios šalys, kaip apibrėžta Susitarimo dėl subsidijų ir kompensacinių priemonių 12 straipsnio 9 dalyje, todėl jie nėra įpareigoti bendradarbiauti. Be to, tvirtinta, kad Komisija elgėsi ne pagal susitarimą ir nuosekliai nesilaikė PPO taisyklių, nes KLR vyriausybė pateikė pakankamai informacijos apie bankų teikiamas paskolas ir žemėnaudos teises.
(283)
Šie argumentai turėjo būti atmesti. Dėl to primenama, kad Komisija nesinaudojo nepalankiomis išvadomis KLR vyriausybės atžvilgiu. Be to, kaip nurodyta 276 konstatuojamojoje dalyje, Komisija naudojosi visa KLR vyriausybės pateikta informacija, tačiau trūko svarbios informacijos, dėl to teko naudotis papildomais duomenimis, kurie buvo gauti iš kitų esamų šaltinių, kad būtų padaryta tinkama išvada.
(284)
Dėl teiginių, susijusių su suinteresuotosiomis šalimis, primenama, kad Susitarimo dėl subsidijų ir kompensacinių priemonių 12 straipsnio 9 dalyje aiškiai nurodyta, kad šalies vidaus ar užsienio šalys, išskyrus nurodytas toliau, gali būti įtrauktos kaip suinteresuotosios šalys. Atlikdama šį tyrimą ir remdamasi skundu, Komisija prašė pateikti informacijos apie lengvatinių paskolų teikimą kreidinio popieriaus pramonės įmonėms. Be to, tokia informacija yra tiesiogiai susijusi su bankais, kurių dauguma valstybiniai. Apie tai pranešta tiek bendradarbiaujantiems eksportuojantiems gamintojams, tiek KLR vyriausybei. Pakankamos informacijos apie bankų teikiamas paskolas paprasčiausiai nepateikta, todėl Komisija pagal pagrindinio reglamento 28 straipsnio nuostatas turėjo naudotis turimais faktais.
4.3.4. TEIGINIAI DĖL NAUDOJIMOSI GERIAUSIA TURIMA INFORMACIJA
(285)
APP teigė, kad Komisijai buvo užkirstas kelias atmesti informaciją, kuri nėra visais aspektais ideali, jei suinteresuotoji šalis vis dėlto visais įmanomais būdais stengėsi pateikti tinkamą informaciją. APP taip pat teigė, kad net ir tais atvejais, kai šalis nebendradarbiavo visais įmanomais būdais, naudodamasi jos turimais faktais, Komisija privalėjo atsižvelgti į visus suinteresuotosios šalies pateiktus pagrįstus faktus, net jei tokių faktų negalima laikyti išsamia šalies pateikta būtina informacija. Todėl Komisija pagal pagrindinį reglamentą ir Susitarimą dėl subsidijų ir kompensacinių priemonių negali į tokią informaciją neatsižvelgti.
(286)
KLR vyriausybė tvirtino, kad naudotis turimais faktais neleistina, jei suinteresuotoji valstybė arba suinteresuotoji šalis įrodo, kad visais įmanomais būdais stengėsi pateikti informaciją, kurią buvo galima patikrinti, kuri buvo tinkamai pateikta, kad ją būtų galima naudoti atliekant tyrimą, ir kuri pateikta laiku ir tokiomis priemonėmis ar kompiuterine kalba, kurią nurodė tyrimą atliekančios valdžios institucijos.
(287)
Tačiau šiuo atveju taip nebuvo. Dėl to primenama, kad Komisija naudojosi turimais faktais laikydamasi pagrindinio reglamento 28 straipsnio ir Susitarimo dėl subsidijų ir kompensacinių priemonių 12 straipsnio 7 dalies nuostatų, nes KLR vyriausybė ir eksportuojantys gamintojai net pakartotinai prašomi nepateikė informacijos, kuri laikyta būtina tyrimui atlikti ir tinkamoms išvadoms padaryti. Iš tikrųjų, Komisija turėjo išspręsti pagrindinę problemą, su kuria susidūrė kaip tyrimą atliekanti valdžios institucija, t. y. problemą, kad KLR vyriausybė atsisakė leisti pasinaudoti faktine informacija apie planus, bankų vaidmenį, kredito rizikos vertinimą teikiant paskolas bendradarbiaujantiems eksportuojantiems gamintojams, žemėnaudos teisių kainodarą ar su įvairiomis tirtomis schemomis susijusiais teisiniais dokumentais arba jų nepateikė. Bendradarbiaujantys eksportuojantys gamintojai taip pat nepateikė informacijos apie Kinijos bankų suteiktas paskolas. Todėl KLR vyriausybės ir bendradarbiaujančių eksportuojančių gamintojų bendradarbiavimo lygis neatitinka PPO apeliacinės tarybos nustatytų standartų pranešime Jungtinės Valstijos - Antidempingo priemonės tam tikriems Japonijos kilmės karštai valcuotiems plieno produktams, kuriame padaryta išvada, jog reikalaujama, kad suinteresuotųjų šalių bendradarbiavimo lygis būtų aukštas ir kad suinteresuotosios šalys turi visais įmanomais būdais pateikti reikiamą informaciją (12). Komisija negali suprasti, kodėl KLR vyriausybė ir eksportuojantys gamintojai negalėjo pateikti trūkstamos informacijos arba užtikrinti, kad ji būtų pateikta, be to, nei KLR vyriausybė, nei eksportuojantys gamintojai nepateikė įtikinamo paaiškinimo. Be to, KLR vyriausybė nurodė, kad neįvykdytos sąlygos naudotis geriausia turima informacija ir kad KLR vyriausybė galbūt nepateikė tam tikros informacijos paprasčiausiai dėl to, kad tokios informacijos iš viso nėra, ji nebesusijusi arba jos neįmanoma gauti, neprašyta jos nurodyti klausimyno atsakymuose arba iš anksto prieš patikrinimą.
(288)
Tas argumentas turėjo būti atmestas. Dėl to pažymima, kad skirsnyje apie subsidijavimą (64-73 konstatuojamosios dalys) aiškiai įrodyta, kad Komisija, kaip tyrimą atliekanti valdžios institucija, turėjo vienintelę galimybę, t. y. naudotis turimais faktais, kad padarytų tinkamą išvadą. Dėl prašomos informacijos pobūdžio primenama, kad Komisija prašė pateikti esamą informaciją (pvz., apie planus, bankų vaidmenį, kredito rizikos vertinimą teikiant paskolas bendradarbiaujantiems eksportuojantiems gamintojams, žemėnaudos teisių kainodarą ar su įvairiomis tirtomis schemomis susijusius teisinius dokumentus) ir sudarė ne vieną galimybę KLR vyriausybei tokią informaciją pateikti po to, kai buvo inicijuotas tyrimas.
(289)
Be to, reikėtų pabrėžti, kad Komisija, kaip tyrimą atliekanti valdžios institucija, turėjo išnagrinėti skunde pateiktus įtarimus, kurie buvo pakankamai pagrįsti, kad būtų galima inicijuoti tyrimą (pvz., pateikta informacijos apie penkerių metų planų naudojimą ir pramonės politiką dėl lengvatinių paskolų teikimo kreidinio popieriaus pramonės įmonėms, bankų, kaip viešųjų įstaigų, vaidmenį, tiesioginių ir (arba) netiesioginių mokesčių ir dotacijų programų taikymą), todėl KLR vyriausybės, kaip suinteresuotosios šalies, prašyta pateikti visą būtina laikomą informaciją. Tačiau KLR vyriausybės požiūris buvo kitoks - ji pasirinko būti tyrimą atliekančia valdžios institucija. Iš tikrųjų KLR vyriausybė norėjo pati nuspręsti, kokią informaciją laiko susijusia, ir pateikti tokius dokumentus, kurie, kaip ji mano, buvo susiję, tokiu būdu užkertant kelią tyrimą atliekančiai valdžios institucijai ištirti šiuos klausimus. Tą puikiai įrodo KLR vyriausybės požiūris į valstybinius bankus (žr. 282 konstatuojamąją dalį).
KLR vyriausybė teigė, kad tokie bankai buvo trečiosios šalys. Tačiau skundo pateikėjas pateikė pakankamai įrodymų, kad tai viešosios įstaigos, todėl Komisija turėjo teisę prašyti KLR vyriausybės pateikti prašomą informaciją apie tokių bankų veiklą. KLR vyriausybė atsakydama pati nusprendė, kad šie bankai nėra viešosios įstaigos, ir atsisakė pateikti apie juos informacijos. Tačiau sprendimą turi priimti tyrimą atliekanti valdžios institucija, t. y. Komisija, o ne KLR vyriausybė. Toks elgesys akivaizdžiai neatitinka minėtos PPO bylos, kurioje nurodoma, kad suinteresuotosios šalys turi visais įmanomais būdais pateikti reikiamą informaciją. Be to, jis neatitinka Apeliacinės tarybos išvados pranešime Jungtinės Valstijos - Antidempingo priemonės tam tikriems Japonijos kilmės karštai valcuotiems plieno produktams, kurioje teigiama, kad „… bendradarbiavimas - tai procesas, kuriam būtinos bendros pastangos, šalių bendras darbas siekiant vieningo tikslo“ (13). Be to, reikėtų pažymėti, kad Komisija visoms suinteresuotosioms šalims skyrė pakankamai laiko prašomai informacijai pateikti ir tyrimą atliko laikydamasi Susitarimo dėl subsidijų ir kompensacinių priemonių VI priedo nuostatų, kuriomis nustatomos patikrinimo vietoje taisyklės, inter alia, leidžiančios vietoje prašyti papildomų duomenų, atsižvelgiant į gautą informaciją.
(290)
KLR vyriausybė tvirtino, kad prašyta pateikti labai didelės apimties (282 000 psl.) planų, todėl juos versti būtų buvusi nepagrįstai didelė našta. Ji taip pat teigė nežinojusi, kad yra nepriklausomai atlikti planų vertimai ir kad JAV atliekamiems tyrimams ji nepateikė nacionalinių penkerių metų planų.
(291)
Tas argumentas turėjo būti atmestas. 65 konstatuojamojoje dalyje minėti KLR vyriausybės pateikti planai sudarė mažiau nei 300 puslapių kinų kalba. Teiginys apie 282 000 puslapius neatitinka KLR vyriausybės pateiktos informacijos. Tačiau ši pastaba verta susirūpinimo, nes ji gali reikšti, kad vyriausybė kišasi dar daugiau, nei nustatyta atliekant dabartinį tyrimą ir gretutinį antidempingo tyrimą. Dėl nepriklausomai atliktų planų vertimų pažymima, kad Komisija tokius dokumentus gavo iš kitų suinteresuotųjų šalių ir tiek, kiek jie buvo išversti, naudojo atlikdama šį tyrimą. Galiausiai derėtų paaiškinti, kad Komisija nenorėjo įtarti, kad KLR vyriausybė pateikė planus per JAV atliekamus tyrimus. 66 konstatuojamojoje dalyje tik užsimenama, jog paaiškėjo, kad yra išverstos informacijos šiuo klausimu.
4.3.5. TEIGINIAI DĖL NEVISIŠKAI IDEALIOS INFORMACIJOS NAUDOJIMO
(292)
KLR vyriausybė tvirtino, kad Komisija, prieš naudodamasi geriausia turima informacija, turi atlikti analizę, kaip reikalaujama pagal pagrindinio reglamento 28 straipsnio 3 dalį, ir nuspręsti, ar įvykdytos konkrečios toje dalyje nustatytos sąlygos.
(293)
Dėl to pažymima, kad Komisija turimais faktais naudojosi pagal pagrindinio reglamento 28 straipsnį, nes nebuvo įvykdytos konkrečios 28 straipsnio 3 dalyje nurodytos sąlygos. Kaip paaiškinta pirmiau, KLR vyriausybė nepateikė trūkstamos informacijos ir daugeliu atvejų nepateikė net prašomos informacijos. Primenama, kad informacijos apie planus nepateikta iš viso arba pateikta tik dalis informacijos, informacija apie bankų vaidmenį buvo neišsami arba neįtikinama, nepateikta informacijos apie bankų atliekamą kredito rizikos vertinimą teikiant paskolas bendradarbiaujantiems eksportuojantiems gamintojams, nenurodyta žemėnaudos teisių kainodara ir nepateikta kai kurių teisinių dokumentų, susijusių su tam tikromis mokesčių ir dotacijų programomis. Atsižvelgdama į trūkumus arba dėl to, kad nepateikta informacijos, Komisija negalėjo patikrinti tam tikros pateiktos informacijos. Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, į faktą, kad tokiomis aplinkybėmis negalima buvo laikyti, kad KLR vyriausybė visais įmanomais būdais stengėsi pateikti tinkamą informaciją, ir pernelyg didelius sunkumus norint padaryti pagrįstai tikslią išvadą, Komisija buvo priversta naudotis turimais faktais.
(294)
KLR vyriausybė taip pat tvirtino, kad Komisija kaip geriausia turima informacija turėjo naudotis KLR vyriausybės jau pateiktais duomenimis.
(295)
Dėl to pažymima, kad Komisija naudojosi visa suinteresuotųjų šalių pateikta informacija (įskaitant visą KLR vyriausybės pateiktą informaciją) ir viešai prieinama informacija, kad padarytų tinkamą išvadą.
(296)
Dėl paskolų tvirtinta, kad neturėdama konkrečių bankų pateiktos informacijos kredito rizikai teikiant paskolas įvertinti Komisija turėjo naudotis KLB ir Kinijos bankininkystės reguliavimo komisijos, taip pat komercinių bankų metinėse ataskaitose pateiktais paaiškinimais.
(297)
Tas argumentas turėjo būti atmestas. Dėl to pažymima, kad bankai, nors ir buvo aiškiai prašoma, būtinų duomenų nepateikė. KLB ir Kinijos bankininkystės reguliavimo komisija pateikė tik labai bendro pobūdžio informacijos, kuri buvo visiškai nesusijusi su bendradarbiaujantiems eksportuojantiems gamintojams suteiktomis paskolomis. KLR vyriausybė pateikė daug Komercinių bankų metinių ataskaitų (kai kurios jų buvo tik kinų kalba) ir teigė, kad Komerciniai bankai patys priima sprendimus dėl verslo veiklos pagal teisės aktus be jokio subjektų ar asmenų įsikišimo. Tačiau tai paprasčiausiai pranešimai, kuriais remiantis neįmanoma patikrinti, ar bankai vertino kredito riziką teikdami paskolas bendradarbiaujantiems eksportuojantiems gamintojams ir kaip tai darė, ir turi būti palyginti su konkrečiais pavyzdžiais, nustatytais atliekant tyrimus, kai įmonės akivaizdžiai gavo paskolas be jokio aiškaus jų kredito rizikos vertinimo.
(298)
Dėl žemėnaudos teisių tvirtinta, kad Komisija turėjo naudotis KLR vyriausybės pateikta informacija, kuria, KLR vyriausybės teigimu, įrodoma, kad esama veikiančios rinkos. Įrodinėta, kad Komisija prašė labai didelės apimties informacijos apie minimalias žemėnaudos teisių kainas, kurios nebuvo prašyta klausimyne ar iš anksto prieš patikrinimą.
(299)
Tas argumentas turėjo būti atmestas. Dėl to primenama, kad neturint informacijos apie žemėnaudos teisių kainodarą neįmanoma padaryti išvados, ar yra Kinijoje veikianti žemės rinka, iš kurios matyti paklausos ir pasiūlos santykis. Taip pat pažymima, kad Komisija KLR vyriausybei suteikė pakankamai laiko tokiai informacijai apie vietoves, kuriose įsikūrę bendradarbiaujantys eksportuojantys gamintojai, pateikti, tačiau KLR vyriausybė šiuo klausimu nepateikė absoliučiai jokių duomenų. Bet kuriuo atveju Komisija laikėsi Susitarimo dėl subsidijų ir kompensacinių priemonių VI priedo nuostatų, kuriomis nustatomos patikrinimo vietoje taisyklės, inter alia, leidžiančios vietoje prašyti papildomų duomenų, atsižvelgiant į gautą informaciją.
4.3.6. TEIGINIAI DĖL VIEŠŲJŲ ĮSTAIGŲ APIBRĖŽTIES
(300)
KLR vyriausybė tvirtino, kad jei subjekto akcijos priklauso vyriausybei, tai nėra tinkamas pagrindas daryti išvadą, kad bankas ar subjektas yra viešoji įstaiga, todėl Komisija turėtų remtis ES valstybės pagalbos taisyklėmis. KLR vyriausybė taip pat pageidavo, kad remiantis PPO apeliacinės tarybos išvadomis dėl JAV ir KLR ginčo DS379, susijusio su viešosios įstaigos apibrėžtimi, dabartinis tyrimas turėtų būti baigtas.
(301)
Tas argumentas turėjo būti atmestas. Dėl to pažymima, kad Komisija viešosios įstaigos apibrėžtį išaiškino 90 konstatuojamojoje dalyje. Ši apibrėžtis atitinka PPO teismo praktiką, susijusią su antisubsidijų tyrimais, įskaitant minėtą Apeliacinės tarybos pranešimą. Taigi nėra būtinybės nukrypti nuo įprastos praktikos ir naudotis kitais lyginamaisiais dydžiais (pvz., ES valstybės pagalbos taisyklėmis), kurie taikomi visiškai kitokiam teisės sektoriui. Atkreiptinas dėmesys į tai, kad valstybės pagalbos teisės aktai taikomi visiškai kitokiais tikslais, t. y. bendrosios rinkos kontekste, o ne siekiant reguliuoti tarptautinę prekybą prekėmis. Pagaliau nėra teisinio ar faktinio pagrindo teiginiui, kad dabartinis tyrimas turėtų būti baigtas, patvirtinti.
4.3.7. LENGVATINĖS PASKOLOS KREIDINIO POPIERIAUS PRAMONĖS ĮMONĖMS
(302)
KLR vyriausybė dėl lengvatinių paskolų kreidinio popieriaus pramonės įmonėms tvirtino, Komisija nepateikė pakankamai įrodymų dėl konkrečiai taikomų subsidijų, kaip reikalaujama pagal Susitarimo dėl subsidijų ir kompensacinių priemonių 2 straipsnio 1 dalies a punktą ir pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalies a punktą. Teigta, kad Komisijos tyrimu nebuvo nustatyta de jure, kad tariama subsidija yra konkrečiai taikoma.
(303)
Be to, du eksportuojantys bendradarbiaujantys gamintojai teigė, kad Kinijos valstybinių bankų teikiamos paskolos nėra konkrečiai taikoma subsidija.
(304)
Tas argumentas turėjo būti atmestas. Dėl to primenama, kad tai, ar subsidija yra konkrečiai taikoma, buvo nustatyta remiantis visa turima informacija, įskaitant KLR vyriausybės pateiktą informaciją, kaip išvardyta 92 konstatuojamojoje dalyje. Remiantis šia informacija patvirtinama de jure, kad subsidija yra konkrečiai taikoma pagal Susitarimo dėl subsidijų ir kompensacinių priemonių 2 straipsnio 1dalies a punktą ir pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalies a punktą.
(305)
Be to, KLR vyriausybė teigė, kad Komisija nepateikė teigiamų subsidijavimo įrodymų pagal Susitarimo dėl subsidijų ir kompensacinių priemonių 2 straipsnio 4 dalį ir pagrindinio reglamento 4 straipsnio 5 dalį, nes Komisijos pasitelktų įrodymų negalima laikyti teigiamais įrodymais, kadangi jie nėra patvirtinamo, objektyvaus ir patikrinamo pobūdžio ir dėl to nėra patikimi.
(306)
Tas argumentas turėjo būti atmestas. Dėl to pažymima, kad iš 92 konstatuojamojoje dalyje aprašytų faktų (t. y. konkrečiai taikomos subsidijos, suteiktos pagal sektoriaus pramonės planą, popieriaus gamybos pramonė, laikoma skatinamąja pramone, komercinių bankų ir Kinijos valstybės planavimo sistemos vaidmuo ir didelis bendrovių kredito reitingas dėl to, kad jos atitinka konkrečius politikos planus) matyti, kad subsidija yra konkrečiai taikoma. Ši informacija yra patvirtinamoji, nes ji yra aiški, objektyvi ir įtikinama. Ji gauta iš įvairių šaltinių, ją pateikė suinteresuotosios šalys arba ji yra viešai prieinama.
(307)
Dėl 2007 m. popieriaus gamybos plano tvirtinta, kad pagal jį popieriaus gamybos pramonės sektoriuje nesuteikiamos konkrečiai taikomos subsidijos ar netaikomas lengvatinis režimas. KLR vyriausybės teigimu, tai, kad šiame plane nurodoma, kad finansų įstaigos neteikia paskolų tiems projektams, kurie neatitinka šio plano, yra tik nuostata, kuria siekiama neremti projektų, dėl kurių labai padidėjo tarša.
(308)
Tas argumentas turėjo būti atmestas. Dėl to pažymima, kad pagal 2007 m. popieriaus gamybos plano formuluotę, kaip paaiškinta 77 konstatuojamojoje dalyje, negalima suabejoti, kad popieriaus gamybos pramonės sektoriuje skiriamos konkrečiai taikomos subsidijos ir taikomas lengvatinis režimas. Teiginys, kad išsamios taisyklės dėl finansų įstaigų įtrauktos tik dėl aplinkosauginių priežasčių, neparemtas susijusių dokumentų faktinėmis formuluotėmis.
(309)
Dėl politikos planų ir pridedamų dokumentų, kaip antai integracijos projekto ir žinyno, KLR vyriausybė pakartojo, kad šie dokumentai pagal Kinijos teisės aktų įstatymą nėra teisiškai privalomi. Iš tikrųjų jiems reikalingas teisiškai privalomas įgyvendinimo dokumentas. Be to, tvirtinta, kad planai per daug neapibrėžti, kad jais būtų remiamasi nustatant konkrečiai taikomas subsidijas, o tai, kad popieriaus gamybos pramonė yra laikoma skatinamąja pramone, neįrodo, kad KLR vyriausybė aiškiai ribotų subsidijų skyrimą tam tikroms įmonėms.
(310)
Tie tvirttinimai turėjo būti atmesti. Dėl to primenama, kad atlikus tyrimą nustatyta, kad planai dėl 78 konstatuojamojoje dalyje nurodytų priežasčių yra teisiškai privalomi. Be to, atlikus tyrimą nustatyta, kad dėl popieriaus gamybos pramonei suteikto skatinamosios pramonės statuso atitinkamoms įmonėms suteikiama konkreti nauda.
(311)
Dėl paskolų teikimo tvirtinta, kad išnagrinėjus Kinijos bankų, kurie teikė paskolas bendradarbiaujantiems eksportuojantiems gamintojams, metines ataskaitas negalima teigti, kad paskolos suteiktos dėl politikos planų.
(312)
Tas argumentas turėjo būti atmestas. Kaip pažymėta pirmiau, bankų metinėse ataskaitose nėra konkrečios informacijos apie paskolų teikimą bendradarbiaujantiems eksportuojantiems gamintojams. Iš tikrųjų metinės ataskaitos - tai bendro pobūdžio dokumentai, kuriuose nėra informacijos apie tai, kaip Kinijos bankai teikė paskolas bendradarbiaujantiems eksportuojantiems gamintojams ir kaip bankai vertino bendradarbiaujančių eksportuojančių gamintojų kredito riziką. Suinteresuotųjų šalių pakartotinai prašyta pateikti šią informaciją ir manyta, kad ji yra ypatingai svarbi, inter alia, atsižvelgiant į TVF 2006 m. ataskaitos išvadą, kad bankų liberalizavimo procesas Kinijoje nėra baigtas ir kad kredito rizika nėra tinkamai vertinama (14), į TVF 2009 m. ataskaitą, kurioje pabrėžiama, kad palūkanų normos Kinijoje nėra liberalizuojamos (15), į TVF 2010 m. šalies ataskaitą, kurioje nurodoma, kad kapitalo sąnaudos Kinijoje yra palyginti mažos, kreditai kartais suteikiami neatsižvelgiant į kainas, o didelės įmonių santaupos iš dalies susijusios su mažomis įvairių veiksnių ir žaliavų (įskaitant kapitalą ir žemę) sąnaudomis (16), į 2010 m. OECD Kinijos ekonomikos apžvalgą (17) ir OECD ekonomikos departamento darbinį dokumentą Nr. 747 dėl Kinijos finansų sektoriaus reformų (18), kuriuose teigiama, kad finansų įstaigos daugiausia yra valstybinės ir dėl to kyla klausimas, ar bankų sprendimai dėl paskolų teikimo yra pagrįsti tik komercinėmis aplinkybėmis, nes panašu, kad tradicinis bankų vaidmuo - vyriausybinių agentūrų veikla, susijusi su vyriausybe.
(313)
Dėl minėto kredito reitingo dokumento, KLR vyriausybė teigė, kad vien kredito reitingo dokumento negalima laikyti teigiamu įrodymu, kad subsidijos yra konkrečiai taikomos. KLR vyriausybės teigimu, jei atsižvelgiant į daugumą arba visas bendradarbiaujantiems eksportuojantiems gamintojams suteiktas paskolas nematyti, kad pagal pramonės politiką tokiems gamintojams per TL taikytas didesnis kredito reitingas, Komisija negali sąlygų dėl konkrečiai taikomų subsidijų, susijusių su viena schema, taikyti visiems sprendimams dėl paskolų.
(314)
Tas argumentas turėjo būti atmestas. Dėl to primenama, kad 81 konstatuojamojoje dalyje minėtas kredito reitingo dokumentas tiesiogiai susieja bendradarbiaujančio eksportuojančio gamintojo teigiamus ateities planus su popieriaus gamybos politikos planų buvimu ir planuose numatytų tikslų vykdymu. Norėdama prieiti prie išvados, Komisija didelį dėmesį skyrė šiam dokumentui ir popieriaus gamybos planui, nes kitos informacijos šiuo klausimu, pvz., apie rizikos vertinimą teikiant paskolas, nebuvo pateikta, nors jos ir buvo prašyta pakartotinai, kaip aprašyta pirmiau.
(315)
KLR vyriausybė taip pat tvirtino, kad Komisija, nagrinėdama teiginius dėl lengvatinių paskolų teikimo, neatsižvelgė į KLB aplinkraštį Nr. 228 dėl specialiųjų paskolų administravimo gerinimo YINFA [1999]. KLR vyriausybės teigimu, šiuo aplinkraščiu patvirtinama, kad lengvatinių paskolų teikimo ar specialiųjų paskolų atsisakyta.
(316)
Tas tvirtinimas turėjo būti atmestas. Dėl to primenama, kad kai paaiškinta 87 konstatuojamojoje dalyje, Komisija nustatė, kad yra naujesnių nei 1999 m. KLB aplinkraščių, kuriuose aiškiai užsimenama, kad esama lengvatinių paskolų ir kitų Valstybės tarybos apibrėžtų paskolų. Taigi, KLR vyriausybės argumentai, kad lengvatinių paskolų teikimo ir specialiųjų paskolų atsisakyta, nepagrįsti su šiuo atveju susijusiais faktais. Nepaisant to, kas išdėstyta, būtina pažymėti, kad 1999 m. aplinkraštyje teigiama, kad valstybiniai bankai veiksmingai bendrauja su valdžios institucijomis, atsakingomis už susijusius pramonės sektorius, kad įgytų jų supratimą ir paramą. Tai teiginys, kuriuo patvirtinama, kad valstybinius bankus kontroliuoja valstybės valdžios institucijos.
(317)
Dėl skundo pateikėjo pateiktų įrodymų dėl konkrečiai taikomų subsidijų tvirtinta, kad tai tik nuorodos į įvairių JAV tyrimų metu padarytas išvadas, kad subsidijos yra konkrečiai taikomos, inter alia, nuorodos į penkerių metų planus.
(318)
Dėl to pažymima, kad Komisija naudojosi visa turima susijusia informacija, kad galėtų padaryti tinkamą išvadą. Todėl skunde nurodyta vieša informacija, net jei tai nuorodos į kitų tyrimą atlikusių valdžios institucijų padarytas išvadas, laikyta susijusia ir naudota tinkamai.
(319)
Dėl Sprendimo Nr. 40 ir žinyno tvirtinta, kad juose plono kreidinio popieriaus pramonė nėra tiksliai apibrėžiama kaip skatinamoji pramonė ar skatinamieji projektai. Taip pat tvirtinta, kad terminui „skatinamieji projektai“ Kinijoje priskiriami įvairūs ekonominės veiklos sektoriai, kuriems priklauso įvairūs pramonės sektoriai.
(320)
Tie tvirtinimai turėjo būti atmesti. Dėl to primenama, kad Sprendime Nr. 40 ir žinyne popieriaus gamybos pramonė, kuriai priklauso plono kreidinio popieriaus pramonė, apibrėžiama kaip skatinamoji pramonė arba skatinamieji projektai. Dėl skatinamųjų projektų primenama, kad šie projektai susiję tik su 26 sektorių veikla, todėl tokio klasifikavimo, kuriam priskiriamos tik tam tikros Kinijos įmonės, negalima laikyti bendro pobūdžio ir nekonkrečiu. Komisijos manymu, tai visiškai paprastas aiškinimas, kai nėra kitų paaiškinimų (ir patvirtinamųjų dokumentų), kaip tiksliai KLR vyriausybė taiko popieriaus gamybos pramonės sąvoką, pvz., vykdydama Sprendimą Nr. 40 ir žinyno nuostatas.
(321)
Dėl komercinių bankų įstatymo KLR vyriausybė tvirtino, kad 34 straipsnis yra bendro pobūdžio ir kad pagal to paties įstatymo 41 straipsnio nuostatas komerciniams bankams nenustatomas privalomas įpareigojimas paskolas teikti remiantis pramonės politika.
(322)
Tie argumentai turėjo būti atmesti. Dėl to pažymima, kad pagal 34 straipsnio formuluotę komercinių bankų paskolų teikimo veikla tiesiogiai susiejama su valstybės pramonės politika. Taigi, negalima laikyti, kad šis straipsnis yra bendro ir neprivalomojo pobūdžio. Dėl minėto įstatymo 41 straipsnio pažymima, kad jis susijęs su komercinio banko išimtine teise teikti paskolas šalims, tačiau ne su sąlygomis, į kurias bankai turės atsižvelgti priimdami sprendimus dėl paskolų.
(323)
APP teigė Komisijai pateikusi pakankamai informacijos ir dokumentų, įrodančių, kad APP 2007 ir 2008 m. suteiktas agentūros Moody A-1 reitingas, todėl neteisinga, kad Komisija neatsižvelgė į šį reitingą ir pritaikė agentūros Bloomberg BB reitingą.
(324)
Komisija atidžiai išnagrinėjo APP grupės pateiktas kredito reitingo ataskaitas. Šiose kredito reitingo ataskaitose perspektyvi popieriaus pramonės ateitis siejama su popieriaus pramonės plėtros politikos propagavimu. Taigi, šiuose dokumentuose pateikta informacija faktiškai patvirtinamos Komisijos išvados, kad dabartinė eksportuotojo finansinė padėtis nustatyta iškreiptomis rinkos sąlygomis, todėl į Kinijos eksportuotojų kreditingumą nominaliąja verte negalima atsižvelgti. Šis argumentas turėjo būti atmestas.
(325)
APP taip pat teigė, kad šiuo klausimu APP pastabose dėl bendrojo informacijos atskleidimo minėtos vidinės finansų valdymo ataskaitos yra „daug labiau patikimos nei faktai, kuriais dabar remiamasi“.
(326)
Tas tvirtinimas turėjo būti atmestas. Ataskaitose pateikti duomenys apskaičiuoti remiantis bendrovės finansine padėtimi iškreiptoje rinkoje, kuriai, žinoma, poveikio turi lengvatinių paskolų teikimas, kaip nustatė Komisija. Todėl tai yra nelogiška, t. y. bendrovė gauna lengvatinę paskolą, kuri turi teigiamo poveikio jos finansiniams rodikliams, kurie atitinkamai turi teigiamo poveikio būsimų paskolų sąlygoms.
(327)
APP teigė, kad Komisijos naudota metodika lyginamajai paskolų palūkanų normai apskaičiuoti JAV doleriais ir eurais yra neteisinga ir kad Komisija du kartus apskaičiavo LIBOR skirtumus ir dėl to smarkiai pakėlė lyginamąją palūkanų normą.
(328)
Tas tvirtinimas turi būti atmestas. Komisija neapskaičiavo du kartus LIBOR skirtumų. Kaip paaiškinta galutinai atskleidžiant informaciją, norėdama apskaičiuoti lyginamąsias paskolų JAV doleriais ir eurais palūkanų normas, kai paskola teikiama daugiau nei vieneriems metams, Komisija prie atitinkamos vienų metų LIBOR normos pridėjo skirtumą tarp BB reitingo bendrovės obligacijų, kurių terminas vieni metai, ir BB reitingo bendrovės obligacijų, kurių terminas n metų, kai n - tai metų, kuriems apskaičiuota ilgalaikė LIBOR norma, skaičius (t. y. 2, 3, … 15 metų). Reikėtų pabrėžti, kad minėtas skirtumas pridėtas prie „grynų“ 1 metų LIBOR normų (t. y. nepadidintų x bazinių punktų, kaip teigė APP).
4.3.8. PAŽANGIŲJŲ IR NAUJŲJŲ TECHNOLOGIJŲ ĮMONĖMIS PRIPAŽĮSTAMOMS BENDROVĖMS TAIKOMA LENGVATINIO MOKESČIO POLITIKA
(329)
Dėl šios schemos KLR vyriausybė tvirtino, kad Komisija nenustatė, ar ši schema konkrečiai taikoma, remdamasi teigiamais įrodymais. Tvirtinta, kad Įmonių pajamų mokesčio įstatymo 25 straipsnis yra bendro pobūdžio nuostata, taikoma visai Kinijos ekonomikai, o ne tik plono kreidinio popieriaus gamintojams.
(330)
Be to, KLR vyriausybė teigė, kad teisės pasinaudoti šia schema kriterijai yra objektyvūs ir išsamūs, kad teisė pasinaudoti suteikiama automatiškai ir todėl schemos negalima laikyti konkrečiai taikoma pagal Susitarimo dėl subsidijų ir kompensacinių priemonių 2 straipsnio 1 dalies b punktą ir pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalies b punktą.
(331)
Tie tvirtinimai turėjo būti atmesti. Taigi, Komisijos išvados padarytos remiantis teigiamais įrodymais. Dėl to pažymima, kad pagal Įmonių pajamų mokesčio įstatymo 25 straipsnį šia schema gali naudotis tik tam tikros skatinamosiomis vadinamos įmonės ir pramonės sektoriai, t. y. tik tam tikros Kinijos įmonės. Kaip pažymėta pirmiau, Komisija padarė išvadą, kad kreidinio popieriaus pramonė priskiriama šiai kategorijai, dėl to nauda pagal šią programą yra konkrečiai suteikiama, kaip nustatyta pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalies a punkte. Dėl teisės pasinaudoti kriterijų pažymima, kad susijusiose nuostatose užsimenama, inter alia, apie įsipareigojimą, kad produktai būtų valstybės esminę pagalbą gaunančios pažangiųjų ir naujųjų technologijų srities produktai ir kad įmonės nuolatos vykdytų MTTP veiklą, siekdamos įgyti naujų mokslo ir technologijų žinių, novatoriškai naudotų naujas žinias ar iš esmės tobulintų technologijas arba produktus. Šių visų sąlygų negalima laikyti objektyviais teisės pasinaudoti kriterijais, kuriuos taikant subsidija būtų suteikiama automatiškai pagal Susitarimo dėl subsidijų ir kompensacinių priemonių 2 straipsnio 1 dalies b punktą ir pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalies b punktą.
(332)
APP domėjosi, ar kompensuotinų subsidijų, teikiamų pagal šias schemas, suma neturėtų būti apskaičiuojama remiantis ne 2009 m. (TL), o 2008 m. mokesčių deklaracija ir mokėjimais. Jie teigė, kad šios dvi schemos susijusios su pajamų mokesčiu, kuris Kinijoje paprastai visiškai sumokamas ir už kurį atsiskaitoma kitais kalendoriniais metais po mokestinių metų. Todėl dėl 2009 m. pajamų mokesčio ar taikyto lengvatinio režimo nuspręsta tik 2010 m.
(333)
Tas tvirtinimas turėjo būti atmestas. Faktinės gautos naudos sumos patvirtintos ir patikrintos pagal 2009 m. mokesčių deklaracijas, todėl tai yra nauda, kuri yra susijusi su 2009 m., t. y. TL, pardavimu ir pajamomis.
4.3.9. MOKSLINIAMS TYRIMAMS IR TECHNOLOGINEI PLĖTRAI TAIKOMA LENGVATINIO MOKESČIO POLITIKA
(334)
Dėl šios schemos KLR vyriausybė tvirtino, kad Komisija nenustatė, ar ši schema konkrečiai taikoma, remdamasi teigiamais įrodymais. Teigta, kad teisės pasinaudoti šia schema kriterijai yra objektyvūs ir išsamūs ir kad teisė pasinaudoti suteikiama automatiškai, todėl schemos negalima laikyti konkrečiai taikoma pagal Susitarimo dėl subsidijų ir kompensacinių priemonių 2 straipsnio 1 dalies b punktą ir pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalies b punktą.
(335)
Tas tvirtinimas turėjo būti atmestas. Dėl to primenama, kad atlikus tyrimą nustatyta, kad tam tikroms bendrovėms, pripažintoms vykdančiomis tam tikrus MTTP projektus, t. y. tam tikroms Kinijos įmonėms, taikomas lengvatinis mokesčių režimas. Kaip pažymėta pirmiau, tai naujųjų ir pažangiųjų technologijų sektorių bendrovės, kurios gauna valstybės pirminę paramą, ir pažangiųjų technologijų industrializacijos pagrindinių sričių vadove išvardyti projektai, kaip antai kreidinio popieriaus pramonės projektai, todėl nauda pagal šią programą yra konkrečiai suteikiama, kaip nustatyta pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalies a punkte. Dėl teisės pasinaudoti kriterijų pažymima, kad bendradarbiaujančių eksportuojančių gamintojų pateiktos susijusios nuostatos yra neapibrėžtos ir neskaidrios, todėl jų negalima laikyti objektyviais teisės pasinaudoti kriterijais, kuriuos taikant subsidija būtų suteikiama automatiškai. Taigi, Komisijos išvados padarytos remiantis teigiamais įrodymais, vadovaujantis Susitarimo dėl subsidijų ir kompensacinių priemonių 2 straipsnio 1 dalies b punktu ir pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalies b punktu.
4.3.10. ATLEIDIMAS NUO DIVIDENDŲ TARP KVALIFIKUOTŲ ĮMONIŲ REZIDENČIŲ
(336)
Dėl šios schemos KLR vyriausybė tvirtino, kad Komisija nenustatė, ar ši schema konkrečiai taikoma, remdamasi teigiamais įrodymais. Tvirtinta, kad atleidimas nuo dividendų nėra subsidija pagal Susitarimą dėl subsidijų ir kompensacinių priemonių, nes atleidimas nuo dividendų iš principo nėra subsidija, o susijusiomis Kinijoje taikomomis nuostatomis siekiama išaiškinti mokesčio bazę, kad būtų išvengta dvigubo apmokestinimo.
(337)
APP teigė, kad ši schema nėra konkrečiai taikoma, ji bendrai ir vienodai taikoma visoje Kinijoje remiantis objektyviais kriterijais, t. y. dividendų pajamų šaltiniu. Be to, grupė teigė, kad ši schema nėra subsidija.
(338)
Tie tvirtinimai turėjo būti atmesti. Dėl to pažymima, kad dividendų pajamos iš įmonių rezidenčių neapmokestinamos įmonių rezidenčių pajamų mokesčiu. Pirmiausia primenama, kad atlikus tyrimą nustatyta, kad tam tikroms bendrovėms, t. y. įmonėms rezidentėms, kurios gauna dividendų iš kitų įmonių rezidenčių, taip pat svarbiems valstybės remiamiems ir skatinamiems pramonės sektoriams ir projektams, kaip antai kreidinio popieriaus pramonė, t. y. tam tikroms Kinijos įmonėms, taikomas lengvatinis mokesčių režimas. Todėl nauda pagal šią programą yra konkrečiai suteikiama, kaip nustatyta pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalies a punkte. Antra, tai mokesčių paskata, dėl kurios vyriausybė pagal subsidijų apibrėžtį, kaip nustatyta Susitarimo dėl subsidijų ir kompensacinių priemonių 1 straipsnio 1 dalies a punkte ir pagrindinio reglamento 3 straipsnio a dalyje, praranda pajamas. Dėl teiginio, kad šia paskata siekiama išvengti dvigubo apmokestinimo, pažymima, kad nors pagal Susitarimą dėl subsidijų ir kompensacinių priemonių pripažįstama, kad PPO narės gali neribojamos imtis priemonių dvigubam apmokestinimui išvengti (žr. Susitarimo dėl subsidijų ir kompensacinių priemonių I priedą, 59 išnašą), ši nuostata yra „pozityvi gynyba“; nebuvo pateikta konkrečių įrodymų šiam teiginiui pagrįsti, pvz., įmonių rezidenčių ir įmonių nerezidenčių dividendai vertinami skirtingai dėl teisinių įsipareigojimų, kuriuos KLR prisiėmė pagal atitinkamus dvišalius susitarimus dėl dvigubo apmokestinimo su trečiosiomis šalimis.
(339)
Taip pat teigta, kad schema yra visiškai nesusijusi su skatinamosiomis vadinamomis įmonėmis ir pramonės sektoriais, tačiau ji iš esmės yra taikoma visoms bendrovėms rezidentėms. Be to, KLR vyriausybė nurodė, kad Susitarimo dėl subsidijų ir kompensacinių priemonių 2 straipsnio 2 dalyje nustatyta, kad bendrai taikytinų mokesčių normų nustatymas nelaikomas konkrečiai taikoma subsidija. Teigta, kad teisės pasinaudoti šia schema kriterijai yra objektyvūs ir išsamūs ir kad teisė pasinaudoti suteikiama automatiškai, todėl schemos negalima laikyti konkrečiai taikoma pagal Susitarimo dėl subsidijų ir kompensacinių priemonių 2 straipsnio 1 dalies b punktą ir pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalies b punktą.
(340)
Tie argumentai turėjo būti atmesti. Dėl to primenama, kad teisinės nuostatos, pagal kurias nustatoma ši schema, pateiktos Įmonių pajamų mokesčio įstatymo 4 skyriuje „Lengvatinis mokesčių režimas“, kuriame numatytos konkrečios mokesčių paskatos svarbiems valstybės remiamiems ar skatinamiems pramonės sektoriams ir projektams. Kaip paaiškinta pirmiau, tokiomis sąlygomis nauda pagal šią programą yra konkrečiai suteikiama, kaip nustatyta pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalies a punkte. Atlikus tyrimą nenustatyta objektyvių teisę pasinaudoti schema ribojančių kriterijų ir įtikinamų įrodymų, kad teisė pasinaudoti suteikiama automatiškai. Dėl tvirtinimo, susijusio su Susitarimo dėl subsidijų ir kompensacinių priemonių 2 straipsnio 2 dalies nuostatomis, pažymima, kad ši schema susijusi su atleidimo nuo tam tikrų pajamų, gaunamų iš tam tikrų bendrovių, mokesčio, o ne su bendrai taikytinos mokesčio normos nustatymu.
4.3.11. PVM IR IMPORTO TARIFO NETAIKYMAS IMPORTUOJAMAI ĮRANGAI
(341)
Dėl šios schemos KLR vyriausybė tvirtino, kad Komisija nenustatė, ar ši schema konkrečiai taikoma, remdamasi teigiamais įrodymais. Teigta, kad pagal teisės aktus išsamiai apibrėžtos konkrečios verslo kategorijos nėra konkrečios, nes jos aprėpia didelius ekonominės veiklos sektorius, kuriems priskiriami įvairūs pramonės sektoriai. Todėl teigta, kad teisės pasinaudoti šia schema kriterijai yra objektyvūs ir išsamūs ir kad teisė pasinaudoti suteikiama automatiškai, todėl schemos negalima laikyti konkrečiai taikoma pagal Susitarimo dėl subsidijų ir kompensacinių priemonių 2 straipsnio 1 dalies b punktą ir pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalies b punktą.
(342)
Šie argumentai turėjo būti atmesti. Dėl to primenama, kad šia schema gali naudotis tik bendrovės, kurios investuoja pagal konkrečias verslo kategorijas, išsamiai apibrėžtas teisės aktuose (t. y. užsienio investicijų pramonės sektorių žinyne ir pagrindinių pramonės sektorių, produktų ir technologijų, kurias kurti šiuo metu skatina valstybė, žinyne). Tai, kad teisė pasinaudoti schema suteikiama tik tam tikrų kategorijų verslo įmonėms, įrodo, kad schema nėra bendrai taikoma dideliems ekonominiams sektoriams, dėl to nauda pagal šią programą yra konkrečiai suteikiama, kaip nustatyta pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalies a punkte. Be to, atlikus tyrimą nenustatyta objektyvių teisę pasinaudoti schema ribojančių kriterijų ir įtikinamų įrodymų, kad teisė pasinaudoti suteikiama automatiškai. Taigi, Komisijos išvados padarytos remiantis teigiamais įrodymais, vadovaujantis Susitarimo dėl subsidijų ir kompensacinių priemonių 2 straipsnio 1 dalies b punkto ir pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalies b punkto nuostatomis.
(343)
APP tvirtino, kad nuvertėjimo laikotarpis, kuriuo Komisija rėmėsi skaičiuodama pagal šią schemą per TL suteiktos naudos dydį nėra tinkamas ir kad Komisija turėjo remtis nuvertėjimo laikotarpiu, kurį nurodė APP grupės bendrovės. APP teigimu, šia metodika pažeidžiama pagrindinio reglamento 7 straipsnio 3 dalis.
(344)
Tas argumentas turėjo būti atmestas. APP nurodytas nuvertėjimo laikotarpis nustatytas apskaitos ir finansiniais tikslais. Kiti bendradarbiaujantys eksportuojantys gamintojai ir Sąjungos pramonė nurodė kitokius nuvertėjimo laikotarpius. Todėl Komisija pagal įprastinę praktiką ir pagal pagrindinio reglamento 7 straipsnio 3 dalį naudojo 15 metų laikotarpį kaip naudingo įrenginių tarnavimo laikotarpį tokiam skaičiavimui atlikti, nes susijusiame pramonės sektoriuje jis laikomas įprastiniu nuvertėjimo laikotarpiu.
4.3.12. ŠALIES VIDUJE GAMINTOS ĮRANGOS PVM ATSKAITA
(345)
Dėl šios schemos KLR vyriausybė tvirtino, kad Komisija nenustatė, ar ši schema konkrečiai taikoma, remdamasi teigiamais įrodymais. Teigta, kad KLR vyriausybė išaiškino teisės pasinaudoti šia schema kriterijus ir dėl to nėra pagrindo naudotis turimais faktais.
(346)
Tie argumentai turėjo būti atmesti. Dėl to primenama, kad ši schema taikoma užsienio investicijų įmonėms, kurios perka tam tikros rūšies šalies viduje pagamintą įrangą, t. y. tam tikroms Kinijos įmonėms, todėl nauda pagal šią programą yra konkrečiai suteikiama, kaip nustatyta pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalies a punkte. Be to, atlikus tyrimą nenustatyta objektyvių teisę pasinaudoti schema ribojančių kriterijų ir įtikinamų įrodymų, kad teisė pasinaudoti suteikiama automatiškai. Taigi, Komisijos išvados padarytos naudojantis pateikta informacija ir vadovaujantis pagrindinio reglamento 28 straipsnio nuostatomis, taip pat teigiamais įrodymais pagal Susitarimo dėl subsidijų ir kompensacinių priemonių 2 straipsnio 1 dalies b punkto ir pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalies b punkto nuostatas.
4.3.13. MIESTO PRIEŽIŪROS IR STATYBŲ MOKESČIAI, ŠVIETIMO PAPILDOMA RINKLIAVA UŽSIENIO INVESTICIJŲ ĮMONĖMS
(347)
APP ir Chenming teigė, kad pagal 2010 m. spalio 18 d. Kinijos valstybės tarybos paskelbtą Pranešimą dėl miesto priežiūros ir statybų mokesčio ir švietimo papildomos rinkliavos vidaus ir užsienio investicijų įmonėms ir asmenims sujungimo, kuris taikomas nuo 2010 m. gruodžio 1 d., minėtas mokestis ir rinkliava dabar visuotinai taikomos visoms bendrovėms ir asmenims Kinijoje, be jokių išimčių. Remiantis tokiais teiginiais, ši subsidijų schema jau nekompensuotina.
(348)
Pateikti argumentai buvo nagrinėjami kartu su šalių pateiktais dokumentais ir įrodymais. KLR vyriausybės paprašyta patvirtinti minėtą informaciją. KLR vyriausybė, kuri yra šio tyrimo suinteresuotoji šalis ir šią programą nustatanti valdžios institucija, pranešė Komisijai, kad ši schema nebetaikoma ir kad ji nepakeista jokia kita paskata, susijusia su ta pačia mokesčių prievole. Remiantis bendradarbiaujančių eksportuojančių gamintojų pateikta informacija daroma išvada, kad abi grupės įrodė nebesinaudojančios jokiomis pagal šią schemą teikiamomis subsidijomis. Dėl to primenama, kad pagal pagrindinio reglamento 15 straipsnį nenustatomos jokios priemonės, jeigu subsidija panaikinama arba įrodoma, kad taikant subsidiją susiję eksportuotojai nebegauna jokios naudos. Atitinkamai, ir remiantis turima informacija daroma išvada, kad pagal šią schemą susiję eksportuotojai nebegauna jokios naudos iš subsidijų. Taigi, 160-169 konstatuojamosiose dalyse pateiktos išvados atitinkamai pakeistos.
4.3.14. GARSŪS PREKIŲ ŽENKLAI IR SPECIALIEJI FONDAI UŽSIENIO INVESTICIJŲ PROJEKTAMS SKATINTI
(349)
Dėl šių schemų KLR vyriausybė tvirtino, kad Komisija nenustatė, ar jos konkrečiai taikomos, remdamasi teigiamais įrodymais. Tvirtinta, kad KLR vyriausybė pateikė pakankamai informacijos apie šias schemas ir kad nėra jokio su šiomis schemomis susijusio teisės akto ar reglamento.
(350)
Tie argumentai turėjo būti atmesti. Dėl to primenama, kad remiantis KLR vyriausybės ir bendradarbiaujančių eksportuojančių gamintojų pateikta informacija nustatyta, jog šios schemos buvo konkrečiai taikomos ir kompensuotinos, nors faktų ar galiojančių teisinių nuostatų nepateikta. Remiantis KLR vyriausybės tvirtinimu, kad nėra su šiomis schemomis susijusių teisinių nuostatų, galima neabejotinai patvirtinti, kad teisės aktais nustatytų šioms schemoms taikomų objektyvių kriterijų ar sąlygų paprasčiausiai nėra. Taigi, Komisijos išvados padarytos naudojantis pateikta informacija ir vadovaujantis pagrindinio reglamento 28 straipsnio nuostatomis, taip pat teigiamais įrodymais pagal Susitarimo dėl subsidijų ir kompensacinių priemonių 2 straipsnio 1 dalies b punkto ir pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalies b punkto nuostatas. Kadangi nėra jokių kriterijų ar sąlygų, panašu, kad vyriausybė turi neribotą veiksmų laisvę, todėl manoma, kad galimybę naudotis subsidija turi tik tam tikros įmonės.
4.3.15. PAŽANGIŲJŲ TECHNOLOGIJŲ PRAMONĖS PLĖTROS FONDO SUBSIDIJA IR SUZHOU PRAMONĖS PARKO TEIKIAMAS APDOVANOJIMAS UŽ AUGIMO SKATINIMĄ
(351)
KLR vyriausybė tvirtino, kad šių schemų atveju Komisija neteisingai išaiškino Susitarimo dėl subsidijų ir kompensacinių priemonių 2 straipsnio 2 dalį, nes pramonės parkai nėra apibrėžti geografiniai regionai.
(352)
Tas argumentas turėjo būti atmestas. Dėl to primenama, kad Suzhou pramonės parkas yra aiškus ekonominis ir administracinis KLR jurisdikcijos padalinys, dėl to laikomas apibrėžtu geografiniu regionu, kaip nustatyta pagal Susitarimo dėl subsidijų ir kompensacinių priemonių 2 straipsnio 2 dalies nuostatas. Nepaisant to, kas išdėstyta pirmiau, taip pat reikėtų paminėti, kad net jei pirmiau pateikta informacija nėra patvirtinta per tyrimą nustatytais faktais, pramonės parke pagal pačią jos apibrėžtį gali kurtis tik tam tikros šalies teritorijoje veikiančios įmonės arba subsidiją teikianti valdžios institucija, todėl vadovaujantis Susitarimo dėl subsidijų ir kompensacinių priemonių 2 straipsnio 1 dalies a punkto nuostatomis pramonės parko teikiamos subsidijos laikytinos konkrečiai taikomomis.
4.3.16. ŽEMĖNAUDOS TEISIŲ SUTEIKIMAS
(353)
Dėl žemėnaudos teisių KLR vyriausybė tvirtino, kad išorinis lyginamasis dydis naudotas neteisėtai, ir nurodė Susitarimo dėl subsidijų ir kompensacinių priemonių 14 straipsnio d dalį ir Apeliacinės tarybos pranešimą byloje JAV - spygliuočių pjautinė mediena IV. Tvirtinta, kad ES ir PPO teisės aktais išorinius lyginamuosius dydžius naudoti draudžiama, išskyrus labai konkrečias aplinkybes, t. y. tik kai privačios rinkos kainos iškraipomos dėl dominuojančio vyriausybės kaip tiriamos prekės tiekėjos ar paslaugos teikėjos vaidmens. KLR vyriausybės teigimu, Komisija neįrodė, kad privačios rinkos kainos iškraipomos dėl dominuojančio KLR vyriausybės kaip tiekėjos ar teikėjos vaidmens.
(354)
Šie argumentai turėjo būti atmesti. Pirmiausia pažymima, kad pagal PPO taisykles išorinių lyginamųjų dydžių naudoti nedraudžiama, kaip patvirtina Apeliacinės tarybos pranešime byloje JAV - spygliuočių pjautinė mediena IV (DS257) ir grupės pranešime byloje JAV - Kinija. Kompensacinės priemonės (DS379). Antra, pagal Komisijos pasirinktą metodą visiškai atsižvelgta į specialias PPO teismo praktikoje nustatytas sąlygas, kad būtų galima taikyti išorinį lyginamąjį dydį. Iš tikrųjų, kaip įrodyta 248-259 konstatuojamosiose dalyse, Kinijoje žemė priklauso vyriausybei, kuri žemėnaudos teises suteikia nuomos pagrindu. Be to, Kinijos valdžios institucijos kontroliuoja žemės suteikimą ir skyrimą įmonėms, įskaitant antrinę rinką, o žemės skyrimas įmonėms susijęs su griežtomis taisyklėmis, pagal kurias bet kokį žemės paskyrimo pakeitimą, pvz., vienos įmonės žemėnaudos teisių sutarties perleidimą kitai įmonei, turi būti patvirtintas valstybės ir pripažintas nauju teisių perėmėjo ir valstybės valdžios institucijos žemėnaudos teisių susitarimu. Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, daroma išvada, kad skirstant žemėnaudos teises KLR vyriausybei tenka dominuojantis vaidmuo ir kad bet kokios Kinijos privačios rinkos kainos (jei tokių yra, nors atliekant tyrimą apie jas nepranešta) iškraipomos dėl KLR vyriausybės kaip tiekėjo ar teikėjo dominuojančio vaidmens ir monopolininko vaidmens reguliuojant žemės sandorius. Taigi, KLR vyriausybės finansinis įnašas iš tikrųjų lemtų bet kokių privačių kainų lygį.
(355)
KLR vyriausybė taip pat tvirtino, kad pasirinkdama Taivaną kaip išorinį lyginamąjį dydį Komisija nepasirinko tokio išorinio lyginamojo dydžio, kuris būtų susijęs su dominuojančiomis rinkos sąlygomis Kinijoje. Tvirtinta, kad pagal PPO taisykles aiškiai draudžiama naudotis Taivano lyginamuoju dydžiu, kad būtų kompensuoti palyginamųjų pranašumų tarp šalių skirtumai.
(356)
Tie argumentai turėjo būti atmesti. Komisija, atsižvelgdama į visą turimą informaciją, t. y. i) ekonominio išsivystymo lygį ir Taivane bei susijusiose Kinijos provincijose, kuriose įsikūrę bendradarbiaujantys eksportuojantys gamintojai, dominuojančią ekonomikos struktūrą, ii) fizinį šių dviejų Kinijos provincijų atstumą nuo Taivano, iii) aukštą Taivano ir šių dviejų Kinijos provincijų infrastruktūros lygį, iv) stiprius Taivano ir KLR ekonominius ryšius ir tarpusavio prekybą, v) panašų gyventojų tankumą susijusiose Kinijos provincijose ir Taivane, vi) žemės tipo ir sandorių atitinkamam lyginamajam dydžiui Taivane apskaičiuoti panašumą su KLR ir vii) bendras Taivano ir KLR demografines, lingvistines ir kultūrines savybes, mano, kad Taivanas (19) yra tinkamas išorinis lyginamasis dydis. Be to, Jiangsu ir Shandong provincijos laikomos geriausiomis KLR provincijomis, kuriose vykdoma gamyba (20). Nors BVP vienam gyventojui Taivane ir dviejose Kinijos provincijose nėra toks pat, šių Kinijos provincijų BVP vienam gyventojui pastaraisiais metais labai sparčiai didėjo, t. y. artėjama prie Taivano lygio.
Be to, iš naujausių duomenų matyti, kad KLR ir Taivano faktinio BVP augimo norma yra tokia pati (21). Tačiau, svarbu pažymėti, kad ne rinkos ekonomikos šalies (KLR) BVP tikslus palyginimas su veiksmingos rinkos ekonomikos šalies (Taivanas) BVP nėra lemiamas veiksnys, nes įprasta, kad ne rinkos ekonomikos šalis atsiliktų nuo veiksmingos rinkos ekonomikos šalies pagal BVP. Be to, daug kitų veiksnių, pvz., planavimo taisyklės ar aplinkosaugos politika, gali turėti poveikio pramoninės paskirties žemės pasiūlai ir paklausai. Tikrasis klausimas - kokios būtų dominuojančios žemėnaudos teisių rinkos sąlygos KLR, jei ši šalis būtų veiksmingos rinkos ekonomikos šalis, o remiantis visais turimais įrodymais šios sąlygos būtų labai panašios į sąlygas Taivane.
(357)
Remiantis visa pateikta informacija manoma, kad pasirinktas lyginamasis dydis atitinka reikalavimus, pateiktus Apeliacinės tarybos pranešime JAV - spygliuočių pjautinė mediena IV (103 dalis), kuriame padaryta išvada, kad„vis dėlto pasirinktas lyginamasis dydis turi būti susijęs su toje šalyje dominuojančiomis rinkos sąlygomis, be to, juo remiantis turi matytis kaina, kokybė, prieinamumas, rinkodara, vežimas ir kitos pirkimo ar pardavimo sąlygos, kaip reikalaujama pagal 14 straipsnio d dalį“. Iš tikrųjų visos sąlygos Taivane yra susijusios su dominuojančiomis rinkos sąlygomis dviejose Kinijos provincijose. Žemės teises galima gauti vietovėse, kurių gyventojų tankumas panašus, dėl vietovių fizinio atstumo galima tvirtinti, kad žemės kokybė yra tokia pati, o tai, kad Taivano ir dviejų Kinijos provincijų kalba ir kultūra yra tokios pačios, kad tai į eksportą orientuotos ekonomikos, kuriose esama svarbių gamybos sektorių, patvirtina, kad kaina, rinkodara ir kitos žemės pirkimo ar pardavimo sąlygos yra glaudžiai susijusios.
(358)
Bendradarbiaujantys eksportuojantys gamintojai teigė, kad Komisija turėjo pakankamai informacijos padaryti išvadą, kad Kinijoje veikia žemės rinka.
(359)
Šis argumentas turėjo būti atmestas. Remiantis Komisijos turima informacija nebuvo įmanoma padaryti išvados, kad Kinijoje yra veikianti žemės rinka. Iš KLR vyriausybės Komisijai pateiktų teisės aktų akivaizdžiai matyti, kad visa žemė KLR priklauso vyriausybei ir kad ji skiriama tik nuomos pagrindu. Kinijos valdžios institucijos visapusiškai kontroliuoja žemės pasiūlą ir skyrimą įmonėms, įskaitant sandorius antrinėje rinkoje. Nors Komisija ir prašė, tačiau jai nepateikta jokių įrodymų dėl žemėnaudos teisių skirstymo rinkos mechanizmo. Ši padėtis išsamiai aprašyta 354 konstatuojamojoje dalyje, kurioje nagrinėjami panašūs KLR vyriausybės teiginiai.
(360)
APP teigė, kad kaip lyginamasis dydis turėtų būti naudojamos Kinijos dabartinės žemėnaudos teisių kainos arba Indijos Maharaštros valstijos dabartinės žemės kainos. Chenming taip pat siūlė lyginamuoju dydžiu pasirinkti Indijos Maharaštros valstiją.
(361)
Kaip jau aprašyta 359 konstatuojamojoje dalyje, Kinijoje nėra veikiančios žemės rinkos. Todėl netikslinga kaip lyginamąjį dydį naudoti dabartines Kinijos žemėnaudos teisių kainas. Eksportuojantys gamintojai savo tvirtinimą pagrindė tuo, kad Maharaštros valstijos žemės kainas kaip lyginamąjį dydį būtų galima naudoti Indijos Maharaštros valstiją pagal BVP vienam gyventojui lyginant su gyventojų tankumu perkant žemėnaudos teises. Kaip paaiškinta pirmiau, Komisijos nuomone, BPV vienam gyventojui ir gyventojų tankumas negali būti vieninteliai lemiami veiksniai pasirenkant šalį ar regioną, kai reikia taikyti išorinį lyginamąjį dydį. Bet kuriuo atveju bendradarbiaujančių eksportuojančių gamintojų siūloma metodika neatitinka jų teiginių. Per TL labiausiai išsivysčiusios valstijos vietovės - Maharaštros valstijos sostinės Mumbajaus - pajamos vienam gyventojui sudarė 2 675 USD (128 000 rupijų), o tai iš esmės mažesnės pajamos nei Kinijos nacionalinis vidurkis, kuris siekia 3 529 USD (22), nekalbant apie BVP vienam gyventojui itin išsivysčiusiuose Shandong ir Jiangsu regionuose (atitinkamai 5 255 ir 6 550 USD). Gyventojų tankumas taip pat nėra lemiamas veiksnys, tačiau verta paminėti, kad Maharaštros gyventojų tankumas yra 314 gyventojų viename kvadratiniame kilometre, o Jiangsu provincijoje - 736 gyventojų viename kvadratiniame kilometre ir Shandong provincijoje - 600 gyventojų viename kvadratiniame kilometre, t. y. lygiai skiriasi. Be to, atsižvelgiant į kitus veiksnius, kaip antai fizinis atstumas ir bendros Indijos ir Kinijos savybės, galima daryti išvadą, kad Maharaštros lyginamasis dydis nesusijęs su dominuojančiomis rinkos sąlygomis Kinijoje. Dėl 356 konstatuojamojoje dalyje pateiktų priežasčių Komisija ir toliau laikosi nuomonės, kad žemės kainos Taivane yra daug tinkamesnis išorinis lyginamasis dydis.
(362)
APP teigė, kad kai kurios žemėnaudos teisės, į kurias Komisija atsižvelgė vertindama pagal šią schemą gautą naudą, nebepriklauso APP. APP taip pat tvirtino, kad naudojantis Taivano ekonomikos reikalų ministerijos Pramonės departamento svetainėje pateikta informacija gautas kitoks vieno kvadratinio metro žemės kainos vidurkis ir Komisija nedėjo pastangų nustatyti tipiškų pasiūlymų už pramoninės paskirties žemę.
(363)
Kalbant apie visą APP naudotą žemės plotą, Komisija atsižvelgė į APP tvirtinimą ir remiantis su pastabomis dėl galutinio informacijos atskleidimo pateikta informacija ir įrodymais šis tvirtinimas buvo priimtas. Į patikslintą informaciją atsižvelgta skaičiuojant subsidijos sumą. Dėl informacijos, kuri gauta iš Taivano, pažymima, kad šį tvirtinimą teko atmesti. Nors ši šalis nesiūlė šios kainos naudoti skaičiuojant atitinkamą lyginamąjį dydį, reikėtų pabrėžti toliau išdėstytus aspektus. Komisija naudojosi turima informacija apie žemės kainas Taivane, o taikyta metodika lyginamajai kainai nustatyti šalims atskleista ir paaiškinta 2011 m. vasario 11 d. pranešime. Kita vertus, APP pateikti duomenys susiję tik su 2011 m. vasario mėnesiu, t. y. kitu laikotarpiu nei laikotarpis, kuriuo Komisija rėmėsi atlikdama skaičiavimus, be to, paaiškėjo, kad minėti duomenys susiję tik su tam tikrų duomenų, gautų apie tam tikrus Taivano regionus, pavyzdžių sąrašu. Be to, Komisija negali naudotis APP atliktu lyginamojo dydžio skaičiavimu, nes APP nepateikė išsamios informacijos apie naudotą šio skaičiavimo metodiką ir nepagrindė, kodėl jos skaičiavimu nustatytos tikslesnės vidutinės žemės kainos Taivane.
(364)
Bendradarbiaujantys eksportuojantys gamintojai teigė, kad subsidijos, kai žemėnaudos teisės suteikiamos už mažesnį nei tinkamą atlygį, nėra konkrečiai taikomos subsidijos.
(365)
Tas argumentas turėjo būti atmestas. Kaip paaiškinta galutinio informacijos atskleidimo dokumente, KLR vyriausybė nepateikė pakankamai informacijos apie šią schemą, todėl ją teko papildyti kita informacija ir faktais. Taigi, išvados padarytos remiantis minėtu pagrindu ir paaiškintos bei išanalizuotos 253-258 konstatuojamosiose dalyse.
4.3.17. KITA
(366)
APP tvirtino, kad Komisijos palūkanų norma, naudota norint subsidiją nominaliąja verte perskaičiuoti į subsidiją ta verte, kuri vyravo tiriamuoju laikotarpiu, yra neteisinga.
(367)
Komisija atsižvelgė į APP tvirtinimą ir remiantis su pastabomis dėl galutinio informacijos atskleidimo pateikta informacija ir įrodymais šis tvirtinimas buvo priimtas. Skaičiuojant subsidijas naudota APP pasiūlyta palūkanų norma. Šis pokytis jau matyti konstatuojamosiose dalyse, kuriose nagrinėjamas subsidijos skirtumų skaičiavimas, ir iš apskaičiuotų atskirų susijusių schemų subsidijų skirtumų.
(368)
APP teigė, kad subsidijų sumos turi būtų išreikštos jų nurodytos CIF kainos procentu, o ne apyvartos procentu, ir kad Komisija tokią metodiką turėtų taikyti subsidijų skirtumams apskaičiuoti.
(369)
Pateikti argumentai buvo nagrinėjami kartu su šalies pateiktais dokumentais ir įrodymais. Pažymima, kad išskyrus vieną subsidijų schemą, kuri, kaip nustatyta, yra kompensuotina, kitos schemos nepriklauso nuo to, ar vykdomas eksportas, ir jas skiriant neatsižvelgta į perdirbtą, pagamintą, eksportuotą arba vežtą kiekį. Todėl subsidijos suma buvo paskirstyta visai APP grupės bendrovių pardavimo apyvartai pagal pagrindinio reglamento 7 straipsnio 2 dalį, kurioje nustatyta taip: „Jei subsidija suteikta nesiejant jos su perdirbtų, pagamintų, eksportuotų ar transportuotų prekių kiekiais, kompensuotinos subsidijos dydis nustatomas visos subsidijos vertę atitinkamai paskirstant pagal aptariamųjų prekių gamybos, pardavimo arba eksporto mastą subsidijavimo tiriamuoju laikotarpiu.“ Kadangi ši subsidija nesusijusi su jokio konkretaus produkto gamyba ar eksportu, tinkamiausias vardiklis - bendrovės pardavimo apyvarta. Dėl to reikėtų pažymėti, kad susijusi apyvarta nustatyta remiantis informacija, kuria užtikrinama, kad iš apyvartos būtų kuo geriau matyti bendrovės gavėjos parduotų produktų pardavimo vertė. Šis pokytis jau matyti konstatuojamosiose dalyse, kuriose nagrinėjamas subsidijos skirtumų skaičiavimas, ir iš apskaičiuotų atskirų susijusių schemų subsidijų skirtumų. Naudojant kitą siūlomą metodiką kompensuotinos subsidijos sumai apskaičiuoti būtų prieštaraujama susijusioms pagrindinio reglamento nuostatoms (7 ir 15 straipsniai) ir neatitiktų Komisijos administracinės tvarkos, kurios laikomasi per antisubsidijų tyrimus parenkant tinkamą skaitiklį ir (arba) vardiklį kompensuotinos subsidijos sumai paskirstyti.
Šalis, pagrįsdama savo tvirtinimą, taip pat rėmėsi gairių (23) dalimi, susijusia su vienos subsidijos apskaičiavimu. Tačiau dėl tų pačių priežasčių, kaip aprašyta pirmiau, laikyta, kad šio atvejo aplinkybėmis vienos subsidijos sumos apskaičiavimo metodas nėra tinkamas. Iš tikrųjų manoma, kad siūloma metodika nėra tipiška, nes pagal ją sujungiama tik nagrinėjamojo produkto apyvarta ir pagaminti vienetai ir neatsižvelgiama į kitų pagamintų produktų vienetus. Informacijos apie visus atitinkamų bendrovių pagamintų visų produktų vienetus nepateikta ar nepatikrinta, o subsidijos bet kokiu atveju nebuvo teikiamos atsižvelgiant į kiekį. Dėl CIF kainų reikėtų paminėti, jog neturima įrodymų, kad šios kainos skirtųsi priklausomai nuo produktų rūšių. Bet kuriuo atveju tiriamos subsidijos nėra konkrečiai taikomos produktui. Be to, Komisija subsidijavimo KLR sumą nustatė ir ją išreiškė paskirstydama visos subsidijos vertę apyvartai Kinijoje, atsižvelgdama į konkrečias atitinkamų bendradarbiaujančių eksportuojančių Kinijos gamintojų sąlygas. Taip užtikrinama, kad naudojama patikrinta subsidijų suma ir tinkamiausia apyvarta. Pagaliau pažymima, kad atsižvelgiant į praktines šio tyrimo aplinkybes, t. y. į tai, kad nustatomi žalos skirtumo dydžio antidempingo ir kompensaciniai muitai, daroma išvada, kad nėra jokio poveikio APP padėčiai, nepaisant to, kokia metodika pasirenkama kompensuotinos subsidijos sumai ir kompensaciniam muitui paskirstyti.
4.4. KOMPENSUOTINŲ SUBSIDIJŲ SUMA
(370)
Pagal pagrindinio reglamento nuostatas tiriamoms bendrovėms apskaičiuota kompensuotinų subsidijų suma, išreikšta ad valorem, yra tokia:
Eksportuojantis gamintojas
Antisubsidijų skirtumo norma
APP grupė
12,04 %
Chenming grupė
4,06 %
(371)
Remiantis skunde nurodyta ir bendradarbiaujančių eksportuojančių Kinijos gamintojų pateikta informacija, KLR yra kitų žinomų nagrinėjamojo produkto gamintojų. Tačiau atsižvelgiant į tai, kad nustatyta, jog nurodyta eksporto apimtis buvo didesnė už importo apimtį, gautą remiantis Eurostato duomenimis, laikyta, kad bendradarbiavimo lygis buvo aukštas. Todėl manyta, kad siekiant užtikrinti priemonių veiksmingumą nebendradarbiaujantiems eksportuojantiems gamintojams tikslinga nustatyti tokį subsidijų lygį, kuris būtų lygus didžiausiam nustatytam bendradarbiaujančių eksportuojančių gamintojų subsidijavimo lygiui, t. y. 12,04 %.
5. SĄJUNGOS GAMINTOJAI
5.1. SĄJUNGOS GAMYBA
(372)
Per TL Sąjungoje panaš produktą gamino 14 žinomų gamintojų ir keli kiti labai nedideli gamintojai. Manoma, kad CEPIFINE pateikti duomenys susiję su 98 % Sąjungos gamintojų gamybos apimties. Tuo remiantis nustatyta, kad per TL Sąjungoje pagaminta apie 5 270 000 tonų produkto. Visą Sąjungos produkciją pagaminantys Sąjungos gamintojai yra Sąjungos pramonė, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 9 straipsnio 1 dalyje.
(373)
Plono kreidinio popieriaus pramonė yra energijos ir kapitalo imli pramonė. Dėl to taikoma masto ekonomija, kuria galima paaiškinti, kodėl didžioji dalis gamybos apimties tenka keliems dideliems subjektams ir mažesniems gamintojams, kurie daugiausia tiekia geografiškai arti esančioms rinkoms. Penkiems panašaus dydžio didiesiems gamintojams tenka didžioji Sąjungos rinkos dalis, o jų gamybos įmonės įsikūrusios įvairiose Europos vietose. Didžioji dalis PKP - vartojimo produktas, juo daugiausia prekiaujama per prekybininkus popieriumi ir didmenininkus. Šiems platinimo kanalams būdinga didelė perkamosios galios koncentracija ir kainų skaidrumas dėl prekių kainų biržose.
(374)
Kaip nurodyta 19 konstatuojamojoje dalyje, viena suinteresuotoji šalis teigė, kad šio tyrimo aprėpčiai turėtų būti priskirtas ruloninėms spaudos mašinoms tinkamas naudoti PKP. Tuo remdamasi ta pati šalis teigė, kad šiam tyrimui pritartų nepakankamai Sąjungos gamintojų, pateikusių skundą. Tačiau šis tvirtinimas turėjo būti atmestas remiantis 22 ir 25 konstatuojamųjų dalių išvadomis, t. y. kad ruloninėms spaudos mašinoms tinkamas naudoti PKP ir spausdinimo ant lakštinio popieriaus mašinoms tinkamas naudoti PKP yra du skirtingi produktai.
(375)
Kinijos vyriausybė pateikė pastabų, kad vienas tipiškas gamintojas yra tariamai susijęs su Kinijos bendrove ir dėl to neturėtų būti priskirtas Sąjungos pramonės apibrėžčiai. Tačiau atlikus tyrimą nustatyta, kad nurodyta Kinijos bendrovė nagrinėjamojo produkto negamino. Todėl šis ryšys neturi jokio poveikio žalos analizei ar šio Sąjungos gamintojo priskyrimui Sąjungos pramonės apibrėžčiai.
6. ŽALA
6.1. SĄJUNGOS SUVARTOJIMAS
(376)
Suvartojimas nustatytas pagal:
-
importo iš trečiųjų šalių Eurostato duomenis, tinkamai pakoreguotus remiantis Sąjungos gamintojų pateikta informacija apie produktus, kurie šiame tyrime nenagrinėjami. Atlikus tyrimą nustatyta, kad remiantis pateiktais įrodymais šios prielaidos buvo pagrįstos ir pateisinamos;
-
patikrintą viso bendradarbiaujančių eksportuojančių KLR gamintojų eksporto į Sąjungos rinką apimtį, nes nustatyta, kad nurodyta eksporto apimtis buvo didesnė nei importo apimtis, gauta remiantis Eurostato duomenimis;
-
visų Sąjungos gamintojų visą pardavimo Sąjungos rinkoje apimtį, remiantis CEPIFINE pateikta informacija.
(377)
Tuo remiantis visas Sąjungos suvartojimas nustatytas taip:
1 lentelė.
Sąjungos suvartojimas
Sąjungos suvartojimas
2006 m.
2007 m.
2008 m.
2009 m./TL
Tonos
5 308 275
5 508 183
5 384 770
4 572 057
Indeksas
100
104
101
86
Šaltinis: patikrinti klausimyno atsakymai ir pagal Eurostato duomenis pakoreguoti ir patikrinti CEPIFINE pateikti duomenys.
(378)
Apskritai per nagrinėjamąjį laikotarpį Sąjungos suvartojimas sumažėjo 14 %. Nustatyta, kad iš pradžių 2006-2007 m. suvartojimas padidėjo 4 %, vėliau 2007 m. - TL sumažėjo 18 %. 2008 m. ir per TL suvartojimas sumažėjo dėl ekonominės krizės smukus paklausai, ypač pirmoje 2009 m. pusėje.
6.1.1. IMPORTAS Į SĄJUNGĄ IŠ KLR
(379)
Kaip nurodyta 376 konstatuojamojoje dalyje, nustatyta, kad patikrinta viso bendradarbiaujančių Kinijos eksportuojančių gamintojų nagrinėjamojo produkto pardavimo Sąjungos rinkoje apimtis buvo didesnė nei Eurostato nurodyta importo apimtis. Manyta, kad patikrinta informacija yra tikslesnė už turimus statistinius duomenis, todėl visa importo iš KLR apimtis nustatyta remiantis bendradarbiaujančių bendrovių pateikta patikrinta informacija. Bendradarbiaujančių bendrovių, kurios, kaip nustatyta, per nagrinėjamąjį laikotarpį eksportavo tik daugiasluoksnį kartoną, pardavimo apimtis į visą importo apimtį nebuvo įtraukta, nes, kaip paaiškinta 47 konstatuojamojoje dalyje, padaryta išvada, kad daugiasluoksnio popieriaus ir kartono nereikėtų laikyti nagrinėjamuoju produktu. Nagrinėjamojo produkto importo duomenys susiję tik su dviem bendrovėmis, todėl manyta, kad dėl konfidencialumo būtų tikslinga šiuos duomenis nurodyti indeksuota forma.
2 lentelė.
Visas subsidijuotas importas iš KLR
Visas importas iš KLR
2006 m.
2007 m.
2008 m.
2009 m./TL
Apimtis (indeksas)
100
218
212
283
Rinkos dalis (indeksas)
100
210
209
329
Kainos (EUR/t)
677
661
657
621
Indeksas
100
98
97
92
Šaltinis: patikrinti klausimyno atsakymai.
(380)
Viso importo iš KLR apimtis labai padidėjo, o per nagrinėjamąjį laikotarpį - maždaug tris kartus. Dėl šios priežasties šiam importui tenkanti rinkos dalis labai išaugo - nuo apytikriai 1 % 2006 m. iki daugiau nei 4 % per TL. Šį padidėjimą reikia vertinti atsižvelgiant į mažėjantį suvartojimą, kuris per tą patį laikotarpį sumažėjo 14 %. Vidutinės subsidijuoto importo iš KLR kainos per nagrinėjamąjį laikotarpį sumažėjo 8 %.
6.1.2. PRIVERSTINIS KAINŲ MAŽINIMAS
(381)
Siekiant išnagrinėti priverstinį kainų mažinimą, pagal gamintojo kainas EXW sąlygomis pakoreguotos vidutinės svertinės Sąjungos gamintojų kiekvienos rūšies produkto pardavimo nesusijusiems pirkėjams Sąjungos rinkoje kainos palygintos su atitinkamomis vidutinėmis svertinėmis iš KLR importuojamo produkto kainomis pirmam nepriklausomam pirkėjui Sąjungos rinkoje, nustatytomis remiantis CIF ir tinkamai pakoreguotomis atsižvelgiant į galiojančius muitus ir išlaidas po importo.
(382)
Kaip paaiškinta 51 konstatuojamojoje dalyje, Kinijos eksportuotojų bendradarbiavimo lygis buvo labai aukštas - manyta, kad šiems eksportuotojams teko viso KLR eksporto į Sąjungą apimtis per TL. Atsižvelgiant į tai, kad nustatyta, jog, kaip paaiškinta 52 konstatuojamojoje dalyje, du eksportuojantys Kinijos gamintojai, kurie pradžioje pranešė apie save, nagrinėjamojo produkto į Sąjungos rinką neeksportavo, todėl nagrinėjant priverstinį kainų mažinimą į jų importą nebuvo atsižvelgta. Vieno bendradarbiaujančio eksportuojančio gamintojo grupės bendrovės pardavimas eksportui taip pat į palyginimą neįtrauktas, nes nė vienas tipiškas Sąjungos gamintojas negamino panašių rūšių produkto. Dėl šios konkrečios bendrovės eksporto apimties pažymima, kad ši apimtis sudarė tik mažą viso grupės pardavimo eksportui dalį, o kainos atitiko bendrą grupės pardavimo eksportui kainų lygį.
(383)
Palyginus kainas nustatyta, kad per TL dėl KLR kilmės subsidijuoto nagrinėjamojo produkto pardavimo Sąjungoje Sąjungos gamintojų pardavimo kainos buvo priverstinai sumažintos vidutiniškai 7,6 %. Priverstinio kainų mažinimo skirtumą reikia vertinti atsižvelgiant į PKP platinimo rinkai būdingą didelį kainų skaidrumo lygį dėl prekių kainų biržose.
6.2. SĄJUNGOS PRAMONĖS IR KETURIŲ TIPIŠKŲ SĄJUNGOS GAMINTOJŲ EKONOMINĖ PADĖTIS
6.2.1. PRADINĖS PASTABOS
(384)
Pagal pagrindinio reglamento 8 straipsnio 4 dalį nagrinėjant subsidijuoto importo poveikį Sąjungos gamintojams buvo vertinami visi ekonominiai rodikliai, siekiant įvertinti Sąjungos gamintojų padėtį nuo 2006 m. iki TL pabaigos.
(385)
Makroekonominiai rodikliai (gamyba, pajėgumai, pajėgumų naudojimas, pardavimo apimtis, rinkos dalis, augimas ir kompensuotinų subsidijų sumos dydis) remiantis CEPIFINE pateikta informacija vertinti visos Sąjungos pramonės lygmeniu.
(386)
Mikroekonominiai rodikliai (vidutinės vieneto kainos, užimtumas, darbo užmokestis, našumas, atsargos, pelningumas, grynųjų pinigų srautas, investicijos, investicijų grąža ir pajėgumas padidinti kapitalą) nagrinėti Sąjungos gamintojų lygmeniu, remiantis tinkamai patikrinta šių gamintojų pateikta informacija.
(387)
Tvirtinta, kad analizuojant žalą nepavyko nuosekliai ir išsamiai išnagrinėti visų žalos skundo pateikėjams ir visai Sąjungos pramonei rodiklių. Šalys teigė, kad išvados dėl materialinės žalos būtų buvę kitokios, jei kai kurie rodikliai, pvz., rinkos dalis, būtų nustatyti skundo pateikėjų lygmeniu.
(388)
Pirma, pažymima, kad veikiausiai šių šalių tvirtinimai parengti remiantis rodikliais, kurie buvo apskaičiuoti remiantis kitais nei nustatyta atliekant tyrimą ir aptarta toliau duomenų rinkiniais ir informacija. Taigi, šios išvados faktiškai neteisingos ir dėl to nesusijusios.
(389)
Antra, Komisija paprastai vertina makroekonominius veiksnius, kad nustatytų, ar žala daryta visai Sąjungos pramonei, kaip paaiškinta pirmiau. Šiame tyrime Sąjungos pramonė apibrėžta kaip Sąjungos gamintojai, kurie pagamina visą Sąjungos produkciją, kaip paaiškinta 372 konstatuojamojoje dalyje, nepaisant to, ar gamintojai pritarė skundui, ar bendradarbiavo atliekant tyrimą.
(390)
Mikroekonominiai rodikliai analizuojami tipiškų Sąjungos gamintojų lygmeniu, nepaisant to, ar jie pritarė skundui, ar nepritarė. Tipiški gamintojai pagamino 58 % Sąjungos produkcijos. Nė vienas kitas Sąjungos gamintojas nepateikė pastabų, kad Komisijos išvados dėl mikroekonominių veiksnių būtų nepatikimos ar nepagrįstos. Todėl nėra priežasčių abejoti išvadomis, kurios padarytos remiantis tik tipiškų Sąjungos gamintojų pateikta informacija.
(391)
Teigta, kad vienas iš keturių tipiškų gamintojų nevisiškai bendradarbiavo, nes jis susijęs su kitu Europos Sąjungos gamintoju, kuris atliekant tyrimą nebendradarbiavo. Bendrovės tariamai susijusios dėl pereinamojo laikotarpio susitarimų, kurie buvo sudaryti bendradarbiaujančiam Sąjungos gamintojui įsigyjant kito gamintojo su PKP susijusią verslo dalį. Teigta, kad pagal šiuos pereinamojo laikotarpio susitarimus bendradarbiaujantis Sąjungos gamintojas kontroliuoja kai kurias gamyklas, kurių nuosavybės teisės priklauso gamintojui, kurio verslo dalį įsigijo bendradarbiaujantis Sąjungos gamintojas. Šiam tvirtinimui paremti eksportuojantis gamintojas nurodė 2008 m. spalio 31 d. Komisijos sprendimą (24) (Sprendimas), pagal kurį įsigijimo metu nagrinėjama, ar sandoris turėtų būti laikomas įsigijimu, kaip apibrėžta 2004 m. sausio 20 d. Tarybos reglamente (EB) Nr. 139/2004 dėl koncentracijų tarp įmonių kontrolės (EB Susijungimų reglamentas) (25).
(392)
Tačiau atlikus tyrimą patvirtinta, kad tiriamasis ES gamintojas turėjo labai nedaug akcijų, jų skaičius neviršijo Bendrijos muitinės kodekso įgyvendinimo nuostatų (26) (toliau - BMKĮN) 143 straipsnyje nustatytos ribos. Be to, nurodytuose pereinamojo laikotarpio susitarimuose nebuvo jokių nuostatų, dėl kurių būtų galima manyti, kad šių bendrovių ryšys būtų didesnis nei įprasti pirkėjo ir pardavėjo verslo santykiai. Tiksliau pereinamojo laikotarpio susitarimų sąlygomis siekiama pereinamuoju laikotarpiu administruoti kreidinio popieriaus pardavimą, ir pagal šias sąlygas Sąjungos gamintojui tenka tik tokios funkcijos, kurios yra panašios į pardavimo tarpininko funkcijas pereinamuoju laikotarpiu. Be to, konsoliduotose auditorių tikrintose sąskaitose ir klausimyno atsakymuose šis gamintojas nurodė pajamas iš komisinių, kurias jis gavo, veikdamas kaip susijusių gamyklų tarpininkas; Sąjungos gamintojas neturėjo šių gamyklų nuosavybės teisių ir dėl to nepatyrėjo jokių išlaidų.
(393)
Remiantis Sprendimu, bendrovių sandoris vertintas kaip Sąjungos gamintojo įvykdytas kitų bendrovių verslo dalies įsigijimas, o ne visos bendrovės perėmimas. Sprendime neužsimenama, kad bendroves po įsigijimo reikėtų laikyti vienu subjektu; tiksliau tai nėra bendra įmonė. Be to, pastebima, kad minėto sprendimo geografinė aprėptis - EEE, o ne ES. Taip pat reikėtų paminėti, kad Sprendime neanalizuojami tiriamų bendrovių santykiai, kaip apibrėžta BMKĮN 143 straipsnyje.
(394)
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, manyta, kad minėtos dvi bendrovės yra nesusijusios, kaip apibrėžta BMKĮN 143 straipsnyje, todėl tiriamas Sąjungos gamintojas atliekant tyrimą visapusiškai bendradarbiavo.
(395)
Analizuojant mikroekonominius rodiklius neatsižvelgta į visų nagrinėjamų metų informaciją, susijusią su minėto Sąjungos gamintojo įsigytomis popieriaus gamyklomis, kad būtų nustatyta visiškai palyginama tendencija per tam tikrą laikotarpį.
(396)
Eksportuojantis gamintojas taip pat tvirtino, kad kiekviena Sąjungos gamintojų susijusi bendrovė turėjo užpildyti atskirą klausimyną, nes tokios bendrovės yra atskiras teisinis subjektas.
(397)
Tiriamo Sąjungos gamintojo atveju manyta, kad vieno klausimyno atsakymų turėtų pakakti, kad jie būtų pripažinti reikšmingais atsakymais ir kad būtų galima atlikti žalos aspektų analizę. Tiksliau atsakymuose pateikta išsami atskirų popieriaus gamyklų lygmeniu suskirstyta informacija, o per tikrinamuosius vizitus buvo galima patikrinti visus būtinus duomenis, susijusius su visais susijusiais panašaus produkto gamintojais ir (arba) pardavėjais.
(398)
Vėliau pateiktose pastabose eksportuojantis gamintojas nurodė, kad ta pati bendrovė nevisiškai bendradarbiavo, nes klausimyno atsakymus pateikė neegzistuojančio subjekto vardu ir kad iš auditorių tikrintų bendrovės sąskaitų nematyti klausimyno atsakymuose nurodytų duomenų. Pirmesnėje konstatuojamojoje dalyje padarytos išvados susijusios ir su šiuo aspektu.
6.2.2. SU SĄJUNGOS PRAMONE SUSIJĘ DUOMENYS (MAKROEKONOMINIAI RODIKLIAI)
(399)
Atskleidus nustatytuosius faktus KLR vyriausybė ir vienas eksportuojantis Kinijos gamintojas tvirtino, kad analizei naudoti makroekonominiai duomenys yra neišsamūs ir netikslūs, todėl jų negalima naudoti kaip teigiamų materialinės žalos įrodymų.
(400)
Atlikus patikrinimą vietoje skundą pateikusios asociacijos patalpose pasitvirtino, kad makroekonominiams rodikliams nustatyti naudoti duomenys tiesiogiai gauti iš Sąjungos gamintojų, kurie pagamina apie 98 % visos Sąjungos produkcijos, ir kad tie duomenys pakankamai išsamūs, kad būtų galima nustatyti informaciją apie nagrinėjamąjį produktą. Prielaidos ir (arba) apytikriai įvertinimai paremti pagrįstais ir pateisinamais duomenimis, pvz., į ant lakštinio popieriaus spausdinančioms spaudos mašinoms naudojamus ritinius neatsižvelgta, nes jų kiekis buvo akivaizdžiai nereikšmingas, palyginti su visa tipiškų Sąjungos gamintojų pardavimo apimtimi. Todėl šį tvirtinimą teko atmesti.
6.2.2.1. Gamyba, gamybos pajėgumai ir pajėgumų naudojimas
3 lentelė.
Gamyba, gamybos pajėgumai ir pajėgumų naudojimas
2006 m.
2007 m.
2008 m.
2009 m./TL
Gamyba (tonomis)
6 483 462
6 635 377
6 381 324
5 164 475
Indeksas
100
102
98
80
Pajėgumai (tonomis)
7 032 734
7 059 814
6 857 226
6 259 129
Indeksas
100
100
98
89
Pajėgumų naudojimas
92 %
94 %
93 %
83 %
Indeksas
100
102
101
90
Šaltinis: patikrinti CEPIFINE pateikti duomenys.
(401)
Kaip matyti iš lentelės, per nagrinėjamąjį laikotarpį Sąjungos pramonės gamybos apimtis sumažėjo 20 %. Reikėtų pažymėti, kad, nors Sąjungos suvartojimas 2006-2008 m. padidėjo apytikriai 1 %, Sąjungos pramonės gamybos apimtis tuo laikotarpiu sumažėjo 2 %, ir dar daugiau sumažėjo 2008 m. - TL, sumažėjus Sąjungos suvartojimui.
(402)
Nuo 2000 m. Sąjungos gamintojai dėjo dideles pastangas restruktūrizuotis, siekdami pašalinti susidariusius struktūrinius perteklinius pajėgumus. Vykdydama susijungimus ir uždarydama gamyklas Sąjungos pramonė 2006 m. - TL PKP gamybos pajėgumus sumažino apytikriai 770 000 tonų, t. y. 11 %.
(403)
Nepaisant visų pajėgumų sumažėjimo, pajėgumų naudojimo koeficientas vis dėlto sumažėjo nuo 92 % 2006 m. iki 83 % per TL. Labiausiai šis koeficientas sumažėjo 2008 m. - TL. Pažymima, kad didelis pajėgumų naudojimas yra svarbus popieriaus gamintojų ilgalaikio gyvybingumo veiksnys dėl didelių investicijų į pagrindinį kapitalą. Todėl laikyta, kad pajėgumų naudojimo koeficientas per TL buvo mažas.
6.2.2.2. Pardavimo apimtis ir rinkos dalis
(404)
Šioje lentelėje pateikti pardavimo duomenys susiję su pirmam nepriklausomam pirkėjui Sąjungos rinkoje parduotu produkto kiekiu.
4 lentelė.
Pardavimo apimtis ir rinkos dalis
2006 m.
2007 m.
2008 m.
2009 m./TL
Pardavimo apimtis (tonomis)
4 921 141
4 999 524
4 875 841
4 008 354
Indeksas
100
102
99
81
Rinkos dalis
93 %
91 %
91 %
88 %
Indeksas
100
98
98
95
Šaltinis: patikrinti CEPIFINE pateikti duomenys.
(405)
Nors Sąjungos suvartojimas 2006-2007 m. padidėjo 4 % (žr. 377 konstatuojamąją dalį), Sąjungos pramonės nepriklausomiems pirkėjams Sąjungos rinkoje parduotas nagrinėjamojo produkto kiekis tuo pačiu laikotarpiu padidėjo tik 2 %. Tai reiškia, kad Sąjungos pramonė tuo laikotarpiu negalėjo visapusiškai pasinaudoti padidėjusiu suvartojimu. Be to, 2008 m. - TL, kai Sąjungos suvartojimas sumažėjo 15 %, visų Sąjungos gamintojų pardavimo apimtis dar daugiau sumažėjo - 18 %. Taigi, toliau labai mažėjo Sąjungos pramonės pardavimo apimtis (po nedidelio padidėjimo 2007 m.), dėl to per nagrinėjamąjį laikotarpį rinkos dalis sumažėjo 5 procentiniais punktais.
(406)
Viena eksportuojančių Kinijos gamintojų grupė teigė, kas Sąjungos gamintojų rinkos daliai taip pat turėtų būti priskirtas importas iš Šveicarijos, nes ten yra vienam tipiškam Sąjungos gamintojui priklausanti gamykla.
(407)
Antisubsidijų tyrimų geografinė aprėptis - Europos Sąjunga. Dėl to šis argumentas turėjo būti atmestas.
(408)
Be to, teigta, kad per nagrinėjamąjį laikotarpį gerokai padidėjo skundo pateikėjų rinkos dalis.
(409)
Rinkos dalis - makroekonominis rodiklis, kuris yra analizuojamas visos Sąjungos pramonės lygmeniu, o ne skundo pateikėjų lygmeniu. Antra, teiginys dėl skundo pateikėjų rinkos dalies faktiškai klaidingas.
6.2.2.3. Augimas
(410)
Kalbant apie nagrinėjamojo laikotarpio raidą, Sąjungos pramonės pardavimo apimties sumažėjimas 19 % buvo gerokai didesnis nei 14 % sumažėjęs Sąjungos suvartojimas. Dėl to Sąjungos pramonės rinkos dalis per tą patį laikotarpį taip pat sumažėjo net 5 procentiniais punktais.
6.2.2.4. Kompensuotinų subsidijų sumos dydis
(411)
Subsidijų skirsnyje nurodyta KLR kompensuotinų subsidijų suma yra reikšminga. Atsižvelgiant į subsidijuoto importo apimtį ir kainas, faktinių subsidijų skirtumų poveikio negalima laikyti nereikšmingu.
6.2.3. SU KETURIAIS TIPIŠKAIS SĄJUNGOS GAMINTOJAIS SUSIJĘ DUOMENYS (MIKROEKONOMINIAI RODIKLIAI)
6.2.3.1. Vidutinės keturių tipiškų Sąjungos gamintojų vieneto kainos
(412)
Apskritai vidutinės keturių tipiškų Sąjungos gamintojų pardavimo EXW sąlygomis nesusijusiems pirkėjams Sąjungos rinkoje kainos ilgą laiką beveik nesikeitė, išskyrus 2007 m., kai jos buvo šiek tiek didesnės.
5 lentelė.
Sąjungos gamintojų kainos
Sąjungos gamintojų kainos
2006 m.
2007 m.
2008 m.
2009 m./TL
Vidutinė kaina (EUR/t)
692
717
691
699
Indeksas
100
104
100
101
Šaltinis: patikrinti klausimyno atsakymai.
6.2.3.2. Atsargos
(413)
Per TL atsargos sudarė apie 10 % gamybos apimties. Keturi tipiški Sąjungos gamintojai atsargų lygį nagrinėjamuoju laikotarpiu, ypač 2006-2007 m. ir vėliau 2008 m. - TL, padidino 10 %. Tai sutapo su subsidijuoto importo mažomis kainomis iš KLR padidėjimu.
6 lentelė.
Atsargos
Atsargos
2006 m.
2007 m.
2008 m.
2009 m./TL
Atsargos (tonomis)
278 265
298 547
296 387
306 588
Indeksas
100
107
107
110
Šaltinis: patikrinti klausimyno atsakymai.
6.2.3.3. Užimtumas, darbo užmokestis ir našumas
7 lentelė.
Užimtumas
Užimtumas
2006 m.
2007 m.
2008 m.
2009 m./TL
Užimtumas. Visos darbo dienos ekvivalentas (etatai)
7 756
7 487
7 207
6 197
Indeksas
100
97
93
80
Darbo sąnaudos (EUR etatui)
54 053
54 948
57 026
58 485
Indeksas
100
102
105
108
Našumas (vienetų etatui)
453
478
486
484
Indeksas
100
106
107
107
Šaltinis: patikrinti klausimyno atsakymai.
(414)
Dėl uždarytų popieriaus gamyklų ir keturių tipiškų Sąjungos gamintojų susijungimų nagrinėjamuoju laikotarpiu darbuotojų skaičius sumažėjo net 20 % (apytikriai 1 600 darbo vietų).
(415)
Veiksmingumas padidėjo gerinant ir išlaikant didelį vieno darbuotojo pagaminamos produkcijos kiekį net tuo metu, kai 2007 ir 2008 m. daug darbuotojų atleista iš darbo. Darbo sąnaudos nuolatos didėjo - per nagrinėjamąjį laikotarpį jos iš viso padidėjo 8 %.
6.2.3.4. Pelningumas, grynųjų pinigų srautas, investicijos ir investicijų grąža
8 lentelė.
Pelningumas
2006 m.
2007 m.
2008 m.
2009 m./TL
Pelningumas
-1,08 %
-0,20 %
-2,49 %
2,88 %
Pokytis (100=2006 m.)
+0,88 %
-1,41 %
+3,95 %
Grynųjų pinigų srautas (tūkst. EUR)
260 047
211 036
172 570
336 753
Indeksas
100
81
66
129
Investicijos (tūkst. EUR)
151 900
151 027
127 845
87 875
Indeksas
100
99
84
58
Investicijų grąža
-0,73 %
-0,54 %
-2,73 %
0,39 %
Pokytis (100=2006 m.)
+0,19 %
-2,00 %
+1,12 %
Šaltinis: patikrinti klausimyno atsakymai.
(416)
Keturi tipiški Sąjungos gamintojai 2006-2008 m. patyrė nuostolių, o finansinė padėtis tapo teigiama tik 2009 m., kai dėl ekonomikos nuosmukio labai sumažėjo pagrindinės žaliavos - plaušienos - pasaulinės kainos. Plaušienos kainų sumažėjimas 20 % laikytas neįprastai dideliu sumažėjimu, kuris turėjo tiesioginio poveikio pagerėjusiai finansinei padėčiai per TL. Reikia pažymėti, kad nuo TL plaušienos kainos vėl padidėjo iki tokio lygio, kuris buvo prieš TL.
(417)
Su grynųjų pinigų srautu (t. y. gamintojų gebėjimu patiems finansuoti savo veiklą) susijusi tendencija iš esmės rodo, kaip kito pelningumas. Taigi, grynųjų pinigų srautas per TL ypatingai padidėjo dėl mažėjančių plaušienos kainų. Investicijų grąžos raida buvo neigiama, kaip ir keturių tipiškų Sąjungos gamintojų iki 2008 m. gautas neigiamas pelnas, o per TL raida tapo teigiama dėl itin sutaupytų sąnaudų mažėjant plaušienos kainoms.
(418)
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, keturių tipiškų Sąjungos gamintojų pajėgumai investuoti sumažėjo, nes nagrinėjamuoju laikotarpiu, išskyrus TL, grynųjų pinigų srautas labai sumažėjo. Dėl to investicijos nagrinėjamuoju laikotarpiu sumažėjo 35 %, buvo investuojama tik į bendros šilumos ir elektros energijos gamybos įrenginių diegimą, nes tai padėjo Sąjungos gamintojams sumažinti nuolatos didėjančių energijos sąnaudų poveikį.
(419)
Vienas eksportuojantis gamintojas teigė, kad pelningumo pagerėjimo nereikėtų vertinti kaip atsitiktinio įvykio dėl ypatingai sumažėjusių žaliavų sąnaudų. Sumažėjusios sąnaudos buvo naudingos visiems: tiek vietos, tiek Kinijos gamintojams, ne tik skundo pateikėjams, todėl pelningumas pagerėjo ne tik dėl sąnaudų sumažėjimo, o veikiau dėl to, kad pasikeitė skundo pateikėjų kainodara.
(420)
Be to, eksportuojantis gamintojas teigė, kad pelningumą didina ne plaušienos, o PKP kainos. Tačiau nustatyta, kad 2009 m. smarkiai sumažėjus plaušienos kainoms PKP kainos nesikeitė ir dėl to padidėjo pelnas. Todėl atsižvelgiant į tai, kad kainos nesikeitė, šiuo konkrečiu laikotarpiu negalima nustatyti sąsajų tarp kainų ir pelningumo.
(421)
Pelningumo norma - rodiklis, kuris analizuojamas tipiškų Sąjungos gamintojų lygmeniu, o ne skundo pateikėjų lygmeniu, kaip siūlo šalys. Išanalizavus surinktą informaciją nustatytas tiesioginis ryšys tarp itin sumažėjusių plaušienos (pagrindinės žaliavos) kainų ir padidėjusio pelningumo; dėl to gatavų produktų stabilios kainos iš tiesų buvo svarbios didinant pelningumą. Veikiausiai taip buvo ir kitiems rinkos gamintojams, tačiau tai neturi poveikio išvadai, kad pelningumas laikinai padidėjo dėl labai sumažėjusių žaliavos kainų per TL.
6.2.3.5. Pajėgumas padidinti kapitalą
(422)
Popieriaus pramonei apskritai būdingi dideli įsiskolinimai, susiję su didelėmis investicijomis į pagrindinį kapitalą. Keturi tipiški Sąjungos gamintojai didžiąją nagrinėjamojo laikotarpio dalį veikė nuostolingai, todėl jų pajėgumas padidinti kapitalą ir finansuoti savo veiklą pagrįstomis finansavimo sąnaudomis taip pat sumažėjo. Taip atsitiko būtent 2008 m., kai vienas iš keturių tipiškų Sąjungos gamintojų turėjo skolintis iš naujo, su didele rizikos priemoka, o mažiausias tipiškas gamintojas 2008 m. tapo nemokus ir jį perėmė kitas Sąjungos gamintojas.
6.3. IŠVADA DĖL ŽALOS
(423)
Atlikus tyrimą paaiškėjo, kad nagrinėjamuoju laikotarpiu pablogėjo dauguma žalos rodiklių, kaip antai gamybos apimtis (- 20 %), pajėgumų naudojimas (- 10 %), pardavimo nesusijusiems pirkėjams Sąjungos rinkoje apimtis (- 19 %) ir rinkos dalis (- 5 procentiniais punktais). Be to, didelis poveikis iki 2008 m. padarytas su keturių tipiškų Sąjungos gamintojų finansine veikla susijusiems žalos rodikliams, kaip antai investicijų grąžai ir pelningumui. Pelningumas per TL staiga padidėjo tik dėl laikino ir išskirtinio pasaulinių plaušienos kainų sumažėjimo per TL. Pažymima, kad net per TL pelningumo norma buvo labai maža ir nemanyta, kad dėl jos pasikeistų išvada, jog keturių tipiškų Sąjungos gamintojų finansinė padėtis buvo labai bloga.
(424)
Be to, atlikus tyrimą nustatyta, kad su žala susijusią padėtį galima iš esmės paaiškinti tuo, kad nepaisant restruktūrizavimo pastangų ir padidinto našumo keturi tipiški Sąjungos gamintojai negalėjo padidinti PKP kainų tiek, kad jos būtų didesnės už sąnaudas arba kad gautų perspektyvų pelną. Taip yra iš esmės dėl Kinijos eksportuotojų vykdyto priverstinio kainų mažinimo per TL, nes tai turi didelio poveikio rinkai, kurioje kainos labai skaidrios. Per TL keturiems tipiškiems Sąjungos gamintojams pavyko sumažinti gamybos sąnaudas toliau didinant našumą ir dėl to, kad iš esmės per antrąją TL pusę sumažėjo plaušienos kainos. Gamintojams vykdant susijungimus ir uždarant gamyklas sumažinus struktūrinius perteklinius pajėgumus ir po to atsiradus didesnei paklausos ir pasiūlos pusiausvyrai rinkoje, buvo galima išlaikyti stabilias PKP kainas. Tačiau keturi tipiški Sąjungos gamintojai negalėjo didinti pardavimo kainų tiek, kad užsitikrintų ilgalaikiam gyvybingumui būtinas pelningumo normas.
(425)
Kaip nurodyta 19 konstatuojamojoje dalyje, viena šalis teigė, kad šio tyrimo aprėpčiai turėjo būti priskirtas ruloninėms spaudos mašinoms tinkamas naudoti PKP. Tuo remdamasi šalis teigė, kad šio produkto nenagrinėjant materialinei žalai nustatyti ir tendencijų analizei atlikti, žalos vaizdas buvo iškreiptas. Tačiau šis tvirtinimas buvo atmestas remiantis 20 ir 22-25 konstatuojamųjų dalių išvadomis, t. y. kad ruloninėms spaudos mašinoms naudojamas PKP ir spausdinimo ant lakštinio popieriaus mašinoms naudojamas PKP yra skirtingi produktai.
(426)
Ta pati šalis teigė, kad tai, jog vienas iš keturių tipiškų Sąjungos gamintojų 2008 m. nupirko vieną Sąjungos gamintoją, rodo, kad pirmojo Sąjungos gamintojo padėtis buvo gana gera. Pirmiausia pažymima, kad materialinė žala vertinama remiantis Sąjungos pramonės padėtimi, o ne konkrečia vieno gamintojo padėtimi. 423 konstatuojamojoje dalyje prieita prie išvados, kad daugumos žalos rodiklių raidos tendencija buvo neigiama, o tai įrodo, kad Sąjungos pramonės padėtis per nagrinėjamąjį laikotarpį pablogėjo. Be to, kitos bendrovės pirkimas buvo vertinamas kaip Sąjungos pramonės pastangos restruktūrizuotis per nagrinėjamąjį laikotarpį. Bet kuriuo atveju pažymima, kad analizuojant makroekonominius rodiklius, kaip antai gamybos apimtį, pajėgumus, pardavimo apimtį ir rinkos dalį, kitos bendrovės įsigijimas turėjo neutralų poveikį, nes makroekonominiai rodikliai vertinami atsižvelgiant į visus Sąjungos gamintojus, kurie sudaro Sąjungos pramonę, kaip apibrėžta 372 konstatuojamojoje dalyje. Kitaip tariant, keičiantis nuosavybės teisėms, šie veiksniai apskritai turėtų nepasikeisti.
(427)
Atskleidus informaciją šalys teigė, kad nebuvo teigiamų įrodymų, jog skundą pateikusiems Sąjungos gamintojams būtų daryta materialinė žala. Priešingai, skundo pateikėjų ekonominiai rezultatai apskritai buvo stabilūs, be to, per TL padidėjo pelningumas.
(428)
Pirma, Sąjungos pramonės būklė analizuojama tipiškų Sąjungos gamintojų lygmeniu, o ne skundo pateikėjų lygmeniu, kaip siūlo šalys.
(429)
Antra, kaip jau nurodyta 409 konstatuojamojoje dalyje, panašu, kad šios šalys išvadas padarė remdamosi rodikliais, kurie buvo apskaičiuoti remiantis kitais nei nustatyta atliekant tyrimą ir aptarta pirmiau duomenimis ir informacija. Taigi, šios išvados faktiškai neteisingos. Be to, šalims atliekant analizę du skirtingi makroekonominių ir mikroekonominių rodiklių duomenų rinkiniai naudoti nenuosekliai.
(430)
Taip pat teigta, kad pelningumo pagerėjimą reikėtų vertinti kaip pastangų restruktūrizuoti pramonę pasekmes ir gamybos bei užimtumo sumažėjimo ir našumo padidėjimo rezultatą. Šiuo atveju negalima laikyti, kad pastarieji veiksniai būtų vieninteliai žalos rodikliai - reikėtų atsižvelgti į visus žalos rodiklius kartu.
(431)
Pagrindinio reglamento 8 straipsnio 2 dalyje išvardyti ekonominiai veiksniai ir rodikliai, kuriuos reikia vertinti nagrinėjant subsidijuoto importo poveikį Sąjungos pramonei. 8 straipsnio 2 dalyje aiškiai nurodoma, kad veiksnių sąrašas nėra išsamus, be to, jokie iš išvardytų veiksnių nėra būtinai lemiami. Taigi, nors rodiklius reikia vertinti atskirai, išvados turėtų būti daromos analizuojant visus veiksnius.
(432)
Šalys taip pat pateikė pastabų dėl galimo tolesnės materialinės žalos pavojaus dėl didelių susikaupusių Kinijos gamintojų pajėgumų, nes juos remia valstybė pagal vykdomą politiką ir teikdama subsidijas. Tyrimo aprėptis - nustatyti materialinės žalos buvimą, o ne būsimos materialinės žalos pavojų. Todėl šios pastabos poveikio išvadoms negalėjo turėti ir dėl to į jas neatsižvelgta.
(433)
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, turėtų būti daroma išvada, kad Sąjungos pramonei buvo daroma materialinė žala, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 8 straipsnio 4 dalyje.
7. PRIEŽASTINIS RYŠYS
7.1. ĮŽANGA
(434)
Remiantis pagrindinio reglamento 8 straipsnio 5 ir 6 dalimis nagrinėta, ar Sąjungos pramonei materialinę žalą padarė subsidijuotas importas iš nagrinėjamosios šalies. Be to, nagrinėti kiti su subsidijuotu importu nesusiję žinomi veiksniai, galėję daryti žalą Sąjungos pramonei, nes siekta užtikrinti, kad žala, kuri galėjo būti padaryta dėl tų kitų veiksnių, nebūtų priskirta žalai, susijusiai su subsidijuotu importu.
7.2. SUBSIDIJUOTO IMPORTO POVEIKIS
(435)
Reikia pažymėti, kad Sąjungos PKP rinkai būdinga didelė perkamosios galios koncentracija ir kainų skaidrumas dėl prekių kainų biržose. Be to, PKP yra vartojimo produktas, todėl skirtingų šaltinių produkto kainos ne itin skiriasi. Dauguma produktų parduodama per prekybininkus, kurie verčia Sąjungos pramonę taikyti tokias kainas, kurios atitiktų mažas subsidijuoto importo kainas. Todėl importuoto PKP (35 % tokio PKP per TL buvo KLR kilmės) kainos apskritai turi didelį poveikį kainų lygiui Sąjungos rinkoje.
(436)
Atlikus tyrimą nustatyta, kad subsidijuoto importo iš KLR apimtis per nagrinėjamąjį laikotarpį labai padidėjo (+ 183 %). Pirmiausia subsidijuoto importo iš KLR apimtis 2006-2007 m. padidėjo dvigubai, o kainos 2007 m. buvo 2 % mažesnės nei metais anksčiau. 2008 m. importo iš Kinijos apimtis nesikeitė, o vidutinės kainos sumažėjo dar 1 %. Per TL vėl labai padidėjo importo iš Kinijos apimtis (+ 71 %) ir rinkos dalis (+ 120 %), o dėl mažėjančių kainų (- 5 %) buvo priverstinai 7,6 % mažinamos keturių tipiškų Sąjungos gamintojų kainos, taip daromas kainų spaudimas Sąjungos rinkoje ir neleidžiama Sąjungos gamintojams padidinti jų kainų iki pelningo lygio.
(437)
Primenama, kad per nagrinėjamąjį laikotarpį Sąjungos suvartojimas sumažėjo apytikriai 14 %. Labai sumažėjo Sąjungos pramonės pardavimo apimtis (19 %). Tačiau pardavimo apimtis sumažėjo daug daugiau nei sumažėjo paklausa, dėl to rinkos dalis sumažėjo 5 procentiniais punktais. Tuo pat metu importo iš Kinijos rinkos dalis padidėjo 3 procentiniais punktais. Iš to matyti, kad didelė Sąjungos pramonės rinkos dalis atiteko subsidijuotam importui iš KLR.
(438)
Todėl manoma, kad dėl toliau daromo subsidijuoto importo iš KLR mažomis kainomis spaudimo Sąjungos rinkoje Sąjungos pramonė negalėjo pardavimo kainų pritaikyti prie padidėjusių žaliavų sąnaudų, ypač 2008 m., kai plaušienos kainos buvo pačios didžiausios. Dėl to sumažėjo Sąjungos pramonės rinkos dalis ir pelningumas.
(439)
Atliekant tyrimą ir atskleidus informaciją kai kurios šalys nurodė, kad importo iš Kinijos apimtis ir kainos neturėjo didelio poveikio. Tvirtinta, kad importas iš Kinijos neužplūdo Sąjungos rinkos, o ilgainiui palaipsniui didėjo, dėl to jo poveikis buvo pakankamai nedidelis ir jo nereikėtų perdėtai padidinti tam, kad būtų nustatyta žala. Be to, tvirtinta, kad Kinijos kainos, net jei ir mažesnės už Sąjungos kainas, neturėjo jokio poveikio pakankamai stabilioms Sąjungos pramonės kainoms. Vienas eksportuojantis gamintojas suabejojo Komisijos išvada, kad dėl Kinijos kainų buvo mažinamos kainos. Jis pažymėjo, kad 2009 m., kai Kinijos kainos toliau mažėjo, Sąjungos pramonės kainos ne tik padidėjo, bet dėl jų Sąjungos pramonė iš tiesų gavo pelno.
(440)
Kinijos importo raida išsamiai išanalizuota 380 konstatuojamojoje dalyje ir padaryta išvada, kad importo apimties padidėjimo negalima laikyti nereikšmingu.
(441)
Dėl importo iš Kinijos kainų 7,6 % priverstinai sumažintos tipiškų Sąjungos gamintojų kainos, o skaidrių kainų rinkoje tai laikoma reikšmingu sumažinimu. Kaip aprašyta 412 konstatuojamojoje dalyje, tipiškų Sąjungos gamintojų kainos per nagrinėjamąjį laikotarpį iš tiesų buvo stabilios, o 2007 m., kai Kinijos eksportas neaugo, ypač padidėjo. 2009 m. Sąjungos gamintojai stabilias kainas galėjo išlaikyti dėl to, kad prarado rinkos dalį, o pelną gavo dėl šių stabilių kainų ir sumažėjusių žaliavų sąnaudų kartu paėmus.
(442)
Vienas eksportuojantis Kinijos gamintojas teigė, kad PKP importas iš Kinijos neturi poveikio Sąjungos pramonės kainoms, nes importuojamų produktų negalima palyginti su tipiškų Sąjungos gamintojų gaminamu ir parduodamu PKP, kadangi nustatant priverstinio kainų mažinimo ir nežalingos kainos lygį lyginta tik 10 % tipiškų Sąjungos gamintojų pardavimo apimtis. Pažymima, kad nustatant minėtą lygį remiamasi visiškai palyginamais produktais, kurių visos savybės tiesiogiai atitinka, kad būtų užtikrintas teisingas palyginimas. Tačiau Kinijos ir Sąjungos gamintojų gaminamas PKP iš esmės yra labai panašūs produktai, kaip nuspręsta 50 konstatuojamojoje dalyje, todėl jie tiesiogiai konkuruoja tarpusavyje Sąjungos rinkoje.
(443)
Be to, teigta, kad išvada, jog PKP rinka yra vartojimo produktų rinka, kuriai būdingas didelis skaidrumas, yra neteisinga, nes Sąjungos gamintojai apie pusę savo produktų tiesiogiai parduoda galutiniams naudotojams. Priešingai nei teigta, Sąjungos gamintojai didžiąją dalį produktų pardavė tiesiogiai arba netiesiogiai per prekybininkus (vadinamasis užsakomasis pardavimas, kai produktai tiesiogiai pristatomi pirkėjui, tačiau užsakymo ir sąskaitų faktūrų išrašymo procesas vykdomas per prekybininkus). Iš tikrųjų prekybininkų vaidmuo ypač svarbus tiek kaupiant produktų atsargas, tiek užtikrinant kainų skaidrumą rinkoje.
(444)
Atsižvelgiant į tai, kad nustatytos importo iš KLR tendencijos negalima laikyti nereikšminga, padaryta išvada, kad didelė subsidijuoto importo mažomis kainomis iš KLR apimtis turėjo didelio neigiamo poveikio Sąjungos pramonės ekonominei padėčiai.
7.3. KITŲ VEIKSNIŲ POVEIKIS
7.3.1. SUVARTOJIMO SĄJUNGOS RINKOJE RAIDA IR EKONOMIKOS KRIZĖ
(445)
Kaip minėta 378 konstatuojamojoje dalyje, 2007 m. PKP suvartojimas Sąjungoje iš pradžių padidėjo, o vėliau 2008 m. ir per TL sumažėjo. Nagrinėjamuoju laikotarpiu Sąjungos pramonė prarado rinkos dalį. Vienas bendradarbiaujantis KLR eksportuotojas ir KLR vyriausybė teigė, kad Sąjungos pramonės pardavimo apimtis, rinkos dalis ir gamyba sumažėjo dėl to, kad dėl ekonomikos krizės ir elektroninės žiniasklaidos plėtros sumažėjo suvartojimas, ir dėl to šių neigiamų padarinių nereikėtų priskirti importui iš Kinijos. Šiam tvirtinimui paremti KLR vyriausybė pacitavo 2009 m. birželio mėn. popieriaus ir plaušienos pramonės inicijuotą Konkurencingumo ir užimtumo manifestą (toliau - manifestas).
(446)
Nors negalima neatsižvelgti į tai, kad ši neigiama Sąjungos suvartojimo raida (nepaisant priežasčių) 2007 m. - TL turėjo neigiamo poveikio Sąjungos pramonės padėčiai, susijusiai su pardavimo apimtimi ir gamyba, pažymėtina, kad Kinijos eksportuotojai tuo pačiu metu, o ypač 2008-2009 m., sugebėjo padidinti pardavimo apimtį ir rinkos dalį, darydami spaudimą rinkos kainoms dėl subsidijuoto importo.
(447)
KLR vyriausybės cituotas manifestas aprėpia visus popieriaus ir plaušienos pramonės sektorius ir yra skirtas bendram politikos tikslui. Remiantis dokumente pateikta informacija nebuvo įmanoma padaryti kitokių išvadų dėl nagrinėjamojo produkto gamybos ir pardavimo. Todėl negalima daryti išvados, kad iš tiesų manifesto teiginiai ar išvados tinka nagrinėjamajam produktui. Be to, atlikus tyrimą nenustatyta aiškaus finansų krizės ir Sąjungos pramonei padarytos materialinės žalos ryšio, todėl šį tvirtinimą teko atmesti.
(448)
Atitinkamai manoma, kad Sąjungos pramonės ekonominė padėtis iš esmės pablogėjo dėl gerokai padidėjusios subsidijuoto importo iš KLR apimties ir Kinijos eksportuotojų vykdyto priverstinio kainų mažinimo, o ne dėl sumažėjusio suvartojimo. Nors sumažėjusi paklausa taip pat darė žalą, tačiau ji nebuvo tokia, kad būtų nutrauktas padarytos materialinės žalos ir padidėjusios subsidijuoto importo apimties priežastinis ryšys.
7.3.2. ŽALIAVŲ KAINOS
(449)
Vidutinės keturių tipiškų Sąjungos gamintojų gamybos sąnaudos 2006-2008 m. šiek tiek padidėjo (2 %), o per TL sumažėjo 5 %. Atlikus tyrimą nustatyta, kad keturių tipiškų Sąjungos gamintojų PKP gamybos sąnaudų raida apskritai atitiko plaušienos - vienos pagrindinių popieriaus gamybos žaliavų - kainų raidą. 2006-2008 m. vidutinė plaušienos kaina padidėjo 8 %, o nuo 2008 m. pabaigos iki paskutiniojo TL mėnesio labai sumažėjo. 2009 m. plaušienos kaina buvo vidutiniškai 19 % mažesnė nei metais anksčiau.
(450)
Būtų galima manyti, kad jei nebūtų Sąjungos pramonei žalą darančio subsidijavimo, kainos būtų nuolatos koreguojamos, atsižvelgiant į įvairius gamybos sąnaudų dedamųjų pokyčius. Tačiau iki 2008 m. to nebuvo. Iš tiesų Sąjungos gamintojai buvo priversti taikyti mažas pardavimo kainas, net kai 2008 m. didėjo plaušienos kainos, kad galėtų konkuruoti su subsidijuotu importu iš KLR mažomis kainomis. Dėl to tuo laikotarpiu labai sumažėjo jų pelningumas. Per TL padėtis pagerėjo dėl to, kad neįprastai sumažėjo plaušienos kainos ir tuo pačiu metu buvo galima išlaikyti stabilias PKP kainas. Tačiau net tokiu išskirtiniu laikotarpiu dėl vis dėlto labai mažo pelno keturi tipiški Sąjungos gamintojai negalėjo atsigauti nuo toliau vykdomo subsidijavimo. Iš tiesų, nepaisant žaliavų sąnaudų sumažėjimo, kainų lygio vis tiek nebuvo galima padidinti tiek, kad tokia kapitalo imli pramonė veiktų pakankamai pelningai.
(451)
Taigi, daroma preliminari išvada, kad dėl subsidijuoto importo iš KLR, dėl kurio buvo priverstinai mažinamos keturių tipiškų Sąjungos gamintojų kainos, buvo mažinamos kainos Sąjungos rinkoje ir keturiems tipiškiems Sąjungos gamintojams kliudoma didinti pardavimo kainas tiek, kad jos būtų didesnės už sąnaudas ar būtų galima gauti pagrįstą pelną. Kadangi žaliavų kainos per TL labai mažėjo, padaryta išvada, kad jos negalėjo būti susijusios su Sąjungos pramonei per tą patį laikotarpį padaryta materialine žala.
7.3.3. TIPIŠKŲ SĄJUNGOS GAMINTOJŲ EKSPORTAS
(452)
Eksportas taip pat nagrinėtas kaip vienas su subsidijuotu importu nesusijusių žinomų veiksnių, galėjusių tuo pačiu metu daryti žalą Sąjungos pramonei, nes siekta užtikrinti, kad žala, kuri galėjo būti padaryta dėl tų kitų veiksnių, nebūtų priskirta subsidijuotam importui. Išnagrinėjus nustatyta, kad nagrinėjamuoju laikotarpiu keturių tipiškų Sąjungos gamintojų pardavimo eksportui nesusijusioms šalims apimtis sudarė didelę jų pardavimo dalį (apie 26 %). Nors pardavimo eksportui apimtis per nagrinėjamąjį laikotarpį taip pat sumažėjo (16 %), ji sumažėjo mažiau nei pardavimo apimtis Sąjungos rinkoje (19 %). Taigi manyta, kad sumažėjusia eksporto apimtimi negalima paaiškinti, kodėl keturiems tipiškiems Sąjungos gamintojams padaryta tokio lygio žala. Eksportas yra svarbus užtikrinant didelį pajėgumų naudojimą, kad būtų padengtos didelės nuolatinės investicijų į įrangą išlaidos, todėl manyta, kad, nors eksporto apimtis mažėjo, apskritai ji turėjo teigiamo poveikio. Taigi, manoma, kad, net jei sumažėjusi eksporto apimtis galėjo turėti poveikio apskritai blogėjančiai Sąjungos pramonės padėčiai, kita vertus, dėl eksporto sumažėjo Sąjungos rinkoje patirti nuostoliai, tad dėl jos negali būti nutrauktas nustatytas subsidijuoto importo iš KLR ir Sąjungos pramonei padarytos žalos priežastinis ryšys.
(453)
Viena šalis teigė, kad Sąjungos pramonės eksporto apimtis labai sumažėjo dėl euro sustiprėjimo JAV dolerio atžvilgiu ir kad šio veiksnio padaryta žala neturėtų būti priskirta importui iš KLR. Kaip nuspręsta pirmiau, Sąjungos pramonės eksporto apimties mažėjimas, nepaisant jo priežasčių, nėra pagrindinė gamintojams darytos žalos priežastis, todėl dėl šio sumažėjimo 444 konstatuojamojoje dalyje nustatytas priežastinis ryšys nenutraukiamas.
7.3.4. IMPORTAS IŠ KITŲ TREČIŲJŲ ŠALIŲ
(454)
Importo iš kitų trečiųjų šalių apimties ir kainų tendencijos 2006 m. - TL:
9 lentelė.
Importas iš trečiųjų šalių
2006 m.
2007 m.
2008 m.
2009 m./TL
Šveicarija
Importas (tonomis)
194 748
191 636
226 736
172 233
Indeksas
100
98
116
88
Rinkos dalis
3,7 %
3,5 %
4,2 %
3,8 %
Indeksas
100
95
115
103
Kaina (EUR/t)
787
782
758
793
Indeksas
100
99
97
105
Indonezija
Importas (tonomis)
19 834
30 714
27 178
49 877
Indeksas
100
155
137
251
Rinkos dalis
0,4 %
0,6 %
0,5 %
1,1 %
Indeksas
100
149
135
292
Kaina (EUR/t)
855
818
845
681
Indeksas
100
96
99
80
Pietų Korėja
Importas (tonomis)
45 154
65 251
46 498
46 068
Indeksas
100
145
103
102
Rinkos dalis
0,9 %
1,2 %
0,9 %
1,0 %
Indeksas
100
139
102
118
Kaina (EUR/t)
562
669
664
618
Indeksas
100
119
118
110
Visos kitos šalys
Importas (tonomis)
58 623
70 984
62 844
100 711
Indeksas
100
121
107
172
Rinkos dalis
1,1 %
1,3 %
1,2 %
2,2 %
Indeksas
100
117
106
199
Kaina (EUR/t)
962
860
914
824
Indeksas
100
89
95
86
Šaltinis: Eurostatas.
(455)
Pagrindinės kitos trečiosios šalys, eksportuojančios PKP į Sąjungą, yra Šveicarija, Indonezija ir Pietų Korėja. Iš importo apimties tendencijų galima matyti, kad importo iš KLR apimtis padidėjo daug daugiau nei iš bet kurios kitos trečiosios šalies. Importuojant iš Šveicarijos produktai visada buvo parduodami gerokai didesnėmis kainomis, nei iš KLR importuojami produktai. Šveicariškų produktų rinkos dalis iš esmės nesikeitė, išskyrus 2008 m., kai ji padidėjo virš 4 %, tačiau po to per TL vėl sumažėjo iki praktiškai 2006 m. lygio. Iš Šveicarijos importuotas PKP - daugiausia vienos bendrovės, kuri priklauso vienam iš keturių tipiškų Sąjungos gamintojų, produkcija, o didesnės vieneto kainos gali būti susijusios su skirtingu produktų asortimentu ir pardavimo struktūromis. Iš Indonezijos į Sąjungą produktai taip pat importuoti didesnėmis kainomis nei iš Kinijos importuojami produktai, išskyrus TL, kai kainos sumažėjo veikiausiai dėl sumažėjusių plaušienos kainų. Dėl padidėjusio importo, kurio apimtis per TL vis dėlto buvo nedidelė, rinkos dalis tuo laikotarpiu taip pat buvo nedidelė. Iš Pietų Korėjos į Sąjungą per nagrinėjamąjį laikotarpį importuotas nedidelis kiekis, o rinkos dalis nesikeitė. Nors importo iš Korėjos kainos buvo panašios į importo iš KLR kainas, Korėjos kainos per visą nagrinėjamąjį laikotarpį nuolatos nemažėjo kaip importo iš Kinijos kainos. Importo iš visų kitų šalių kainos buvo gerokai didesnės už importo iš KLR kainas, o importo apimtis buvo nedidelė.
(456)
Remiantis tuo, kas išdėstyta, turėtų būti daroma išvada, kad importas iš šių trečiųjų šalių nebuvo susijęs su Sąjungos pramonei daryta materialine žala.
7.3.5. STRUKTŪRINIAI PERTEKLINIAI PAJĖGUMAI
(457)
Vienas bendradarbiaujantis KLR eksportuotojas tvirtino, kad Sąjungos pramonei žala daryta dėl Sąjungos pramonės perteklinių pajėgumų. Todėl pajėgumai sumažėjo, o Sąjungos pramonė ėmėsi susijungimo proceso ne dėl importo iš Kinijos, - tai buvo priemonė pertekliniams pajėgumams pašalinti. Tačiau atlikus tyrimą nustatyta, kad Sąjungos pramonė nuostolių nagrinėjamuoju laikotarpiu, ypač 2008 m., patyrė nepaisant gamintojų restruktūrizacijos, nes, kaip nurodyta 435-444 konstatuojamosiose dalyse, Sąjungos pramonė vis dėlto negalėjo didinti kainų tiek, kad jos būtų didesnės už sąnaudas. Tokia padėtis iš esmės susiklostė dėl to, kad dėl subsidijuoto importo priverstinai mažinant Sąjungos pramonės kainas buvo daromas spaudimas kainoms. Todėl šis teiginys turėjo būti atmestas.
(458)
Taip pat tvirtinta, kad Sąjungos pramonės restruktūrizacija baigta 2009 m., kai susijungė du dideli gamintojai ir dėl to iš karto pagerėjo Sąjungos pramonės padėtis. Restruktūrizacija vyko nuo 2000 m. iki TL. Minėto susijungimo teigiamu poveikiu turėjo būti pajėgumų naudojimo pagerėjimas ir bent nekintanti pardavimo apimtis, tačiau per TL abu šie rodikliai pablogėjo. Kita vertus, nustatyta, kad Sąjungos pramonės pelningumas per TL visų pirma ir tiesiogiai pagerėjo dėl ypatingo plaušienos kainų sumažėjimo. Todėl šis argumentas turėjo būti atmestas.
7.4. IŠVADA DĖL PRIEŽASTINIO RYŠIO
(459)
Išnagrinėjus nustatyta, kad per nagrinėjamąjį laikotarpį itin padidėjo KLR kilmės subsidijuoto importo mažomis kainomis apimtis ir rinkos dalis. Be to, nustatyta, kad importuota tokiomis subsidijuotomis kainomis, kurios buvo mažesnės už Sąjungos pramonės Sąjungos rinkoje panašių rūšių produktams taikomas kainas.
(460)
Šis subsidijuoto importo iš KLR mažomis kainomis apimties ir rinkos dalies padidėjimas sutapo su bendru paklausos Sąjungos rinkoje sumažėjimu 2006 m. - TL ir su neigiamais Sąjungos gamintojų rinkos dalies pokyčiais tuo pačiu laikotarpiu. 423 konstatuojamojoje dalyje nustatyta, kad tuo pačiu metu pagrindinių Sąjungos pramonės ekonominės ir finansinės padėties rodiklių raida buvo neigiama.
(461)
Išnagrinėjus kitus žinomus veiksnius, kurie galėjo daryti žalą Sąjungos pramonei, paaiškėjo, kad tie veiksniai negalėjo nutraukti nustatyto subsidijuoto importo iš KLR ir Sąjungos pramonei padarytos žalos priežastinio ryšio.
(462)
Remiantis minėtu nagrinėjimu, kurį atlikus buvo tinkamai nustatytas ir atskirtas visų žinomų veiksnių poveikis Sąjungos pramonės padėčiai nuo žalingo poveikio, kurį daro subsidijuotas importas, turėtų būti daroma išvada, kad subsidijuotas importas iš KLR Sąjungos pramonei padarė materialinę žalą, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 8 straipsnio 5 dalyje.
8. SĄJUNGOS INTERESAI
8.1. PIRMINĖ PASTABA
(463)
Remiantis pagrindinio reglamento 31 straipsniu nagrinėta, ar nepaisant pateiktų išvadų buvo įtikinamų priežasčių, leidžiančių daryti išvadą, kad šiuo konkrečiu atveju kompensacinių priemonių nustatymas prieštarautų Sąjungos interesams. Šiuo tikslu ir pagal pagrindinio reglamento 31 straipsnio 1 dalį, remiantis visais pateiktais įrodymais, nagrinėtas galimų priemonių tikėtinas poveikis nagrinėjamojo produkto Sąjungos gamintojams, importuotojams, prekybininkams, platintojams ir naudotojams ir tikėtinos pasekmės, jei priemonių nebūtų taikoma.
8.2. SĄJUNGOS PRAMONĖ
(464)
CEPIFINE teigimu visą Sąjungos pramonę sudaro 14 žinomų gamintojų, kurie, kaip manoma, pagamina apie 98 % viso PKP Sąjungoje. Gamintojai įsikūrę skirtingose Sąjungos valstybėse narėse ir tiesiogiai įdarbinę daugiau nei 11 000 darbuotojų, kurių darbas yra susijęs su nagrinėjamuoju produktu.
(465)
Du žinomi gamintojai tyrimo inicijavimui prieštaravo, bet daugiau nepateikė jokios informacijos ir atliekant tyrimą nebendradarbiavo. Tačiau, remiantis turima informacija ir ypač CEPIFINE pateiktais duomenimis, iš kurių matyti, kad Sąjungos pramonės padėtis blogėjo, galima pagrįstai manyti, kad šioms dviem bendrovėms subsidijuotas importas taip pat turėjo neigiamo poveikio. Todėl nebendradarbiavimas nebuvo vertinamas kaip požymis, kad jų padėtis yra kitokia nei kitų Sąjungos gamintojų.
(466)
Sąjungos pramonei dėl subsidijuoto importo iš KLR padaryta materialinė žala. Primenama, kad daugelio žalos rodiklių raidos tendencija per nagrinėjamąjį laikotarpį buvo neigiama. Didžiausias poveikis, nepaisant nežymaus pagerėjimo per TL, padarytas su keturių tipiškų Sąjungos gamintojų finansine padėtimi susijusiems žalos rodikliams, kaip antai pelningumui ir investicijų grąžai. Nenustačius priemonių Sąjungos pramonės ekonominė padėtis veikiausiai toliau blogėtų.
(467)
Tikimasi, kad nustačius kompensacinius muitus Sąjungos rinkoje bus atkurtos veiksmingos ir sąžiningos prekybos sąlygos, o Sąjungos pramonė PKP kainas galės nustatyti atsižvelgdama į įvairių dedamųjų sąnaudas. Galima tikėtis, kad nustačius priemones Sąjungos pramonė galėtų atgauti bent dalį per nagrinėjamąjį laikotarpį prarastos rinkos dalies, o tai vėliau turėtų teigiamo poveikio jos ekonominei padėčiai ir pelningumui.
(468)
Todėl padaryta išvada, kad importuojamam KLR kilmės PKP nustačius galutines kompensacines priemones, nebūtų prieštaraujama Sąjungos pramonės interesams.
8.3. IMPORTUOTOJAI IR PREKIAUTOJAI
(469)
Klausimynai nusiųsti keturiolikai žinomų nesusijusių Sąjungos importuotojų ir prekiautojų, kurie buvo nurodyti skunde. Atliekant tyrimą apie save pranešė keli kiti prekiautojai (šiame pramonės sektoriuje taip pat vadinami prekybininkais). Atliekant tyrimą galiausiai bendradarbiavo trylika bendrovių, nors kai kurios jų pateikė tik dalinę informaciją. Nustatyta, kad importuotojai rinkoje veikia ir kaip prekiautojai, todėl visos šios šalys toliau vadinamos prekiautojais.
(470)
Atlikus tyrimą nustatyta, kad visi prekiautojai PKP pirko iš įvairių šaltinių, o daugiausia iš Sąjungos gamintojų. Du prekiautojai iš KLR importuoto PKP nepirko arba jį pirko tik retkarčiais. Dešimt bendrovių, pateikusių kiekybinę informaciją apie nagrinėjamojo produkto pirkimą, pirko iš viso 47 & #x2005; % viso iš KLR importuojamo produkto kiekio. Importas, įskaitant importą iš KLR, sudarė tik mažą jų viso verslo dalį, todėl bet koks neigiamas siūlomų priemonių poveikis veikiausiai būtų nedidelis. Visi prekiautojai teigė, kad tiek Sąjungoje, tiek KLR pagaminto PKP kokybė iš esmės buvo panaši, šiuos produktus buvo galima pakeisti vienas kitu. Be to, atlikus tyrimą patvirtinta, kad yra daug kitų importo šaltinių ir prekiautojai bent ilgainiui galėtų rinktis kitus tiekimo šaltinius.
(471)
Du importuojantys prekiautojai iš esmės PKP pirko tik iš Kinijos šaltinių. Abi bendrovės nurodė, kad joms būtų sunku produktą tiekti iš Sąjungos gamintojų, nes gamintojai dėl nedidelės užsakymų apimties reikalautų naudotis įprastais pardavimo kanalais ir laikytis platinimo susitarimų. Tačiau tai neturėjo tiesioginio poveikio galimybėms PKP gauti iš Sąjungos gamintojų, nes jie turėjo pakankamai nepanaudotų pajėgumų. Todėl šis teiginys turėjo būti atmestas.
(472)
Dėl galimybės galimą sąnaudų padidėjimą perkelti pirkėjams - visi bendradarbiaujantys prekiautojai nurodė, kad Sąjungos rinkoje kainos labai skaidrios, ir teigė, kad pardavimo kainas galutiniams pirkėjams galėtų padidinti tik tada, jei Sąjungoje apskritai padidėtų kainų lygis. Tuo remiantis ir atsižvelgiant į tai, kad kompensaciniais muitais, inter alia, siekiama padidinti kainų lygį Sąjungoje tiek, kad kainos būtų didesnės už sąnaudas, tikimasi, kad importuotojai galėtų bent iš dalies perkelti dėl kompensacinio muito padidėjusias kainas pirkėjams. Be to, reikėtų pažymėti, kad, kaip nurodyta pirmiau, nustatyta, jog importas iš Kinijos sudarė tik labai nedidelę viso prekiautojų verslo dalį, todėl kompensacinio muito poveikis apskritai būtų nedidelis. Pagaliau taip pat manyta, kad importuotojai, perparduodami iš KLR gamintojų tiekiamą PKP, gauna didesnį pelną, todėl jie galėtų gauti mažesnį pelną ir taip padengti bent dalį padidėjusių sąnaudų.
(473)
Todėl galutinių priemonių nustatymas importuotojams ir prekiautojams apskritai neturėtų daryti didelio neigiamo poveikio.
8.4. NAUDOTOJAI
(474)
Klausimynai nusiųsti aštuoniems žinomiems Sąjungos naudotojams, kurie buvo nurodyti skunde. Atliekant tyrimą apie save pranešė keli kiti naudotojai. Iš viso penkios bendrovės pateikė išsamius ar dalinius klausimyno atsakymus. Šios bendrovės įsisteigusios visoje Sąjungoje ir veikia spausdinimo ir leidybos sektoriuose. Nustatyta, kad spaustuvininkų ir leidėjų rinkos sąlygos ir sąnaudų struktūros yra skirtingos, todėl priemonių poveikis kiekvienai grupei buvo analizuojamas atskirai.
8.4.1. SPAUSTUVININKAI
(475)
Pagrindinę informaciją pateikė tik vienas spaustuvininkas. Remiantis šio spaustuvininko pateikta informacija, PKP sąnaudos, palyginti su visomis spaudinių gamybos sąnaudomis, buvo pakankamai didelės. Atlikus tyrimą paaiškėjo, kad spaustuvininkai PKP daugiausia gauna iš Sąjungos gamintojų, todėl patvirtinta, kad tiek Sąjungoje, tiek KLR pagamintas PKP yra panašios kokybės ir kad prekiautojai itin konkuruoja pagal kainas.
(476)
Teigta, kad bet koks kainų padidėjimas turėtų didelio neigiamo poveikio pelningumui. Teigta, kad spausdinimo pramonei jau daromas spaudimas dėl struktūrinių perteklinių pajėgumų ir kad bet koks PKP pirkimo kainų padidėjimas šiems spaustuvininkams darytų dar didesnį spaudimą. Dėl to pažymima, kad atsižvelgiant į tai, jog spaustuvininkai naudoja nedidelį kiekį iš Kinijos importuojamo PKP (jie vis dar didžiąją dalį reikiamo PKP gauna iš Sąjungos gamintojų), manyta, kad bet kokio muito tiesioginis poveikis būtų nedidelis. Dėl bendro kainų padidėjimo Sąjungos rinkoje manyta, kad toks kainų padidėjimas turėtų poveikio visiems ekonominiams veikėjams, todėl poveikis būtų neutralus.
8.4.2. LEIDĖJAI
(477)
Leidybos sektoriuje gauti keturių bendrovių klausimyno atsakymai. Tik viena bendrovė per TL pirko nedidelį kiekį KLR kilmės PKP. Dvi bendrovės pateikė kiekybinius duomenis apie jų naudojamą PKP.
(478)
Apskritai nustatyta, kad produktai, kurių sudėtyje naudojamas PKP, vidutiniškai sudarė 16 % visos šių bendrovių apyvartos, o vidutinis iš šio verslo gautas pelnas siekė apytikriai 12 %. Be to, nustatyta, kad šios šešios bendrovės PKP pirko daugiausia iš Sąjungos gamintojų ir tik viena jų naudojo iš KLR importuotą PKP. Kita bendrovė iš Kinijos importuotą produktą pradėjo pirkti tik po TL. Todėl, ypač dėl to, kad šiame sektoriuje naudojamas nedidelis kiekis KLR kilmės PKP, iš KLR importuojamam produktui nustačius kompensacines priemones leidybos sektoriui apskritai didelio poveikio veikiausiai nebūtų padaryta. Be to, nustatyta, kad šios bendrovės veikė pelningai ir padidėjusias kainas galėtų lengviau perkelti galutiniam pirkėjui, nes, kai gamyboje naudojamą popierių perka pats pirkėjas, yra labiau įprasta naudoti pirkėjo pasirinktą arba pirkėjo pirktą popierių. Pagaliau leidėjų perkamoji galia yra didesnė dėl masto ekonomijos.
(479)
Pastabų pateikė dvi spausdinimo ir leidybos pramonės asociacijos. Viena iš jų prieštaravo muitų nustatymui ir teigė, kad dėl padidėjusių kainų padidėtų sąnaudos ir dėl to sumažėtų konkurencija ir užimtumas vartotojų grandies pramonėje. Kita laikėsi neutralios pozicijos, tačiau teigė, kad priemonės galėtų turėti neigiamo poveikio vartotojų grandies pramonėje, nes dėl padidėjusių kainų gali tekti perkelti spausdinimo pramonės įmones, o dėl to padidėtų vartotojų grandies spaudinių importas.
(480)
Atlikus tyrimą nustatyta, kad tikimasi, jog augs keli popieriaus produktų segmentai ir kad aukštos kokybės spausdinimui skirto popieriaus, kuriam pirmiausia naudojamas PKP, segmentas vis dar auga. Dėl tvirtinimo, kad patyrus nuostolių susitrauktų vartotojų grandies rinka - šis tvirtinimas yra neapibrėžtas ir nepagrįstas jokia informacija ar įrodymais.
(481)
Atskleidus informaciją pakartotas tas pats teiginys apie galimą poveikį vartotojų grandies pramonei ir paremtas nurodant, kad spaudinių importas iš Kinijos pastaraisiais metais greitai augo ir akivaizdžiai užėmė didelę Europos visų spaudinių vartojimo rinkos dalį.
(482)
Kaip paaiškinta pirmiau, spaustuvininkai mažai bendradarbiavo, o remiantis gauta informacija, kurios pateikta nedaug, nustatyta, kad dėl jų pelningumo lygio ir PKP sąnaudų dalies, palyginti su jų visomis sąnaudomis, spaustuvininkai iš tiesų pažeidžiami, jei didėja kainos. Tačiau dauguma spaustuvininkų per TL visai nepirko arba pirko nedidelį kiekį popieriaus iš Kinijos, o spaustuvininkų naudoto popieriaus iš Kinijos kiekis apskritai nedidelis, todėl tiesioginis muito poveikis būtų nereikšmingas. Dauguma spaustuvininkų taip pat teigė, kad jiems būtinas trumpas pristatymo laikas, todėl ir toliau tiesioginio tiekimo iš trečiųjų šalių dalis nebūtų didelė.
(483)
Dėl teiginių, susijusių su vartotojų grandies pramonės spaudiniais iš Kinijos, reikėtų pažymėti, kad spaudinių importo statistikai priskiriami įvairūs produktai, įskaitant galutinius spaudinius, kurie nėra spausdinami ant plono kreidinio popieriaus. Remiantis turima informacija nebuvo įmanoma įvertinti, kurie iš Kinijos importuoti produktai atspausdinti ant nagrinėjamojo produkto ir kas atspausdinta ant kitų rūšių popieriaus. Tačiau iš pateiktos informacijos matyti, kad Kinijos kilmės spaudiniai - tai daugiausia tam tikros konkrečios kategorijos knygos, vaikiškos knygos, kalendoriai, pakuotės ir sveikinimo atvirukai. Labiau su laiku susiję produktai, kaip antai savaitiniai ar mėnesiniai žurnalai ir kiti laikraščiai, mažiau importuojami iš Kinijos dėl vežimui būtino laiko. Kai kurių spaudinių spausdinimo veikla gali būti perkelta, tačiau, kita vertus, yra tokių rūšių produktų, kurių atveju svarbiausias aspektas - atstumas ir paslauga, todėl šiems produktams užsienio konkurencija poveikio neturėtų. Be to, nors popierius yra svarbi spausdinimo pramonės įmonių sąnaudų dedamoji, spausdinimo pramonė yra ir darbo jėgos imli pramonė, todėl darbo sąnaudos gali būti dar didesne varomąja jėga perkeliant gamybą. Taigi, negalima teigti, kad nepadidės spaudinių ant PKP importo apimtis, tačiau neįmanoma tiksliai numatyti galimo padidėjimo lygmens ir vaidmens konkuruojant spaudinių gamintojams, taigi ir tiesioginio poveikio, kurį padidėjusios kainos galėtų turėti Sąjungos vartotojų grandies spausdinimo pramonės sektoriui.
(484)
Be to, iš pateiktos informacijos matyti, kad spausdinimo pramonės sektoriuje yra struktūrinių perteklinių pajėgumų, dėl kurių sektorius visą laiką restruktūrizuojamas. Restruktūrizavimo varomąja jėga galima vadinti ir popieriaus gamintojų susijungimą toje pačioje vertės grandinėje. Manoma, kad spausdinimo pramonė sunkumų didinti kainas daugiausia patiria dėl struktūrinių perteklinių pajėgumų pačioje spausdinimo pramonėje.
8.4.3. IŠVADOS DĖL NAUDOTOJŲ
(485)
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, nors ir tikėtina, kad dėl iš KLR importuojamiems produktams taikomų priemonių kai kuriems naudotojams bus padarytas neigiamas poveikis, apskritai poveikis naudotojams dviejuose skirtinguose pramonės sektoriuose turėtų būti nedidelis. Be to, atlikus tyrimą nepaaiškėjo jokio didesnio poveikio naudotojams, kurie popierių pirko daugiausia iš kitų šaltinių, o ne iš KLR. Priešingai, dauguma naudotojų teigė, kad jiems būtinas trumpas pristatymo laikas, todėl ir toliau tiekėjų iš trečiųjų šalių nebūtų daug. Pagaliau manoma, kad spausdinimo pramonė sunkumų didinti kainas patiria veikiau dėl struktūrinių perteklinių pajėgumų pačioje spausdinimo pramonėje.
(486)
Be to, teigta, kad dėl priemonių rinkoje pritrūktų pasiūlos, o pristatymo laikas naudotojams pailgėtų.
(487)
Suinteresuotosios šalys, kurios teigė, kad gali pritrūkti pasiūlos, nenurodė galimo trūkumo apimties ar apytikrių skaičių. Bet kuriuo atveju nepanašu, kad šie teiginiai atitiktų Sąjungos gamintojų pajėgumų naudojimo koeficientą (83 % per TL), reiškia nepanaudotų pajėgumų buvo apie 1 mln. tonų. Tuo remiantis trūkumo veikiausiai nebūtų.
(488)
Todėl padaryta išvada kad, remiantis turima informacija, importuojamam KLR kilmės PKP taikomos kompensacinės priemonės veikiausiai neturės didelio neigiamo poveikio nagrinėjamojo produkto naudotojams.
8.5. IŠVADA DĖL SĄJUNGOS INTERESŲ
(489)
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, turėtų būti daroma išvada, kad apskritai, remiantis turima informacija apie Sąjungos interesus, nėra įtikinamų priežasčių, dėl kurių importuojamam KLR kilmės PKP nereikėtų nustatyti priemonių.
9. KOMPENSACINĖS PRIEMONĖS
9.1. ŽALOS PAŠALINIMO LYGIS
(490)
Atsižvelgiant į išvadas dėl subsidijavimo, jo padarytos žalos, priežastinio ryšio ir Sąjungos interesų, reikėtų nustatyti laikinąsias antisubsidijų priemones, kad būtų užkirstas kelias tolesnei žalai, kurią Sąjungos gamintojams daro subsidijuotas importas.
(491)
Nustatant šių priemonių dydį buvo atsižvelgta į nustatytus subsidijų skirtumus ir muito dydį, kurio reikia Sąjungos gamintojų patiriamai žalai pašalinti, neviršijant nustatyto subsidijavimo skirtumo.
(492)
Apskaičiuojant muito dydį, reikalingą žalingo subsidijavimo poveikiui pašalinti, manyta, kad esant bet kokioms priemonėms Sąjungos pramonė galėtų padengti gamybos sąnaudas ir gauti tokį ikimokestinį pelną, kurį tokios rūšies pramonė pagrįstai galėtų uždirbti tokiame sektoriuje įprastomis konkurencijos sąlygomis, t. y. kai nėra subsidijuoto importo, panašų produktą parduodama Sąjungoje.
(493)
Skundo pateikėjas pageidavo, kad būtų nustatytas ne mažesnis kaip 10 % tikslinis pelnas, šį pageidavimą pagrįsdamas nepriklausomų reitingavimo agentūrų klasifikavimo metodikoje naudojamu numatomu pelno dydžiu ir pelningumo lygiu, kurį pasiekė gamintojas, veikiantis kitame popieriaus gamybos sektoriuje, kuriam importas iš Kinijos neturi poveikio.
(494)
Skunde nurodytas tikslinis pelnas ir vėlesnis skundo pateikėjo pageidavimas nagrinėtas remiantis klausimyno atsakymais ir tikrinamaisiais vizitais tipiškų Sąjungos gamintojų patalpose. Manyta, kad iš tikslinio pelno turėtų matytis didelių išankstinių investicijų poreikis ir rizika, susijusi su šia kapitalo imlia pramone, kai nėra importo dempingo kainomis arba subsidijuoto importo. Taip pat atsižvelgta į investicijų į įrenginius sąnaudas. Todėl manyta, kad 8 % apyvartos sudarantis pelno dydis galėtų būti laikomas tinkamu minimaliu dydžiu, kurį Sąjungos gamintojai būtų galėję tikėtis pasiekti, jeigu nebūtų buvę žalingo subsidijavimo.
(495)
Tuo remiantis apskaičiuota nežalinga Sąjungos gamintojų panašaus produkto kaina. Nežalinga kaina buvo apskaičiuota prie gamybos sąnaudų pridėjus pirmiau minėtą 8 % pelno dydį.
(496)
Remiantis 382 konstatuojamojoje dalyje pateiktomis priežastimis neįtrauktas vieno bendradarbiaujančio eksportuojančio gamintojo grupės bendrovės pardavimas eksportui.
(497)
Tuomet, remiantis eksportuojančių KLR gamintojų kiekvienos rūšies produkto vidutinės svertinės importo kainos palyginimu su Sąjungos gamintojų Sąjungos rinkoje per TL parduotų rūšių produktų nežalinga kaina, nustatyta, kiek būtina didinti kainą. Atlikus šį palyginimą gautas skirtumas išreikštas lygintų rūšių produktų vidutinės CIF importo vertės procentu.
9.2. GALUTINĖS PRIEMONĖS
(498)
Atsižvelgiant į pateiktas išvadas dėl subsidijavimo, žalos, priežastinio ryšio ir Sąjungos interesų ir laikantis pagrindinio reglamento 15 straipsnio 1 dalies, manoma, kad importuojamam KLR kilmės nagrinėjamajam produktui turėtų būti nustatytas galutinis kompensacinis muitas, kurio dydis prilygtų mažesniam iš subsidijavimo ir žalos skirtumų, vadovaujantis mažesniojo muito taisykle. Šiuo atveju turėtų būti nustatyta muito norma, kuri prilygtų nustatytam subsidijavimo skirtumų dydžiui.
(499)
Žalos pašalinimo skirtumai, subsidijų skirtumai ir siūlomos galutinio kompensacinio muito KLR normos, išreikštos CIF kaina Sąjungos pasienyje prieš sumokant muitą, yra tokios:
Eksportuojantis gamintojas
Subsidijų skirtumas
Žalos skirtumas
Kompensacinio muito norma
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, Zhenjiang City, Jiangsu Province, KLR
12 %
20 %
12 %
Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, Suzhou City, Jiangsu Province, KLR
12 %
20 %
12 %
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, Shouguang City, Shandong Province, KLR
4 %
39,1 %
4 %
Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, Shouguang City, Shandong Province, KLR
4 %
39,1 %
4 %
Visoms kitoms bendrovėms
12 %
39,1 %
12 %
(500)
Dėl gretutinio antidempingo tyrimo, pagal pagrindinio reglamento 24 straipsnio 1 dalies antrą pastraipą ir 2009 m. lapkričio 30 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1225/2009 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių (27) 14 straipsnio 1 dalį jokiam produktui nėra taikomi kartu ir antidempingo, ir kompensaciniai muitai, skirti atstatyti tą pačią padėtį, susidariusią dėl dempingo ar eksporto subsidijavimo. Dėl subsidijų schemų, kurios nurodytos 235-245 konstatuojamosiose dalyse, tik viena jų susijusi su eksporto subsidijavimu. Atitinkamas bendradarbiaujančio eksportuojančio gamintojo dempingo skirtumas bus tinkamai pakoreguotas per gretutinį antidempingo tyrimą. Dėl kitų subsidijų schemų: atsižvelgiant į tai, kad per gretutinį antidempingo tyrimą taikoma mažesniojo muito taisyklė, ir į subsidijavimo dydį, kuris nustatytas per šį tyrimą, manyta, kad nebūtina toliau nagrinėti, ar tos pačios subsidijos kompensuojamos du kartus ir kokiu laipsniu, kai tam pačiam importuojamam produktui tuo pačiu metu nustatomi antidempingo ir kompensaciniai muitai.
(501)
Šiame reglamente nurodytos atskiroms bendrovėms taikomos kompensacinio muito normos nustatytos remiantis šio tyrimo išvadomis. Todėl jos atitinka šių bendrovių padėtį, nustatytą atliekant tyrimą. Šios muito normos (kitokios, nei visai šaliai galiojančios muito normos, taikomos „visoms kitoms bendrovėms“) taikomos išimtinai importuojamiems nagrinėjamosios šalies kilmės produktams, kuriuos pagamino bendrovės, t. y. konkretūs paminėti juridiniai asmenys. Importuojamiems produktams, pagamintiems bet kurios kitos bendrovės, kurios pavadinimas ir adresas konkrečiai nepaminėti1 straipsnyje, įskaitant subjektus, susijusius su konkrečiai paminėtomis bendrovėmis, negali būti taikomos šios normos - jiems taikoma „visoms kitoms bendrovėms“ nustatyta muito norma.
(502)
Visi prašymai taikyti konkrečiai bendrovei nustatytą kompensacinio muito normą (pvz., pasikeitus subjekto pavadinimui arba įkūrus naują gamybos arba pardavimo subjektą) turėtų būti nedelsiant siunčiami Komisijai (28), nurodant visą svarbią informaciją, ypač informaciją apie bendrovės veiklos pasikeitimus, susijusius su gamyba ir pardavimu vidaus rinkoje bei eksportui, kuriuos lėmė, pavyzdžiui, minėtas pavadinimo pasikeitimas arba gamybos ir pardavimo subjekto pasikeitimas. Prireikus reglamentas bus atitinkamai iš dalies keičiamas atnaujinant bendrovių, kurioms taikomos individualios muito normos, sąrašą.
(503)
Siekiant užtikrinti tinkamą kompensacinio muito taikymą, kitoms bendrovėms nustatyto dydžio muitas turėtų būti taikomas ne tik nebendradarbiaujantiems eksportuojantiems gamintojams, bet ir tiems gamintojams, kurie per TL neeksportavo į Sąjungą.
10. INFORMACIJOS ATSKLEIDIMAS
(504)
Suinteresuotosioms šalims buvo pranešta apie esminius faktus ir aplinkybes, kurių pagrindu buvo ketinama rekomenduoti importuojamam Kinijos Liaudies Respublikos kilmės plonam kreidiniam popieriui nustatyti galutinį kompensacinį muitą. Be to, nustatytas laikotarpis, per kurį, atskleidus šią informaciją, šalys galėjo pareikšti prieštaravimus. Šalių pateiktos pastabos tinkamai apsvarstytos ir prireikus išvados atitinkamai pataisytos,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
1. Kinijos Liaudies Respublikos kilmės plonam kreidiniam popieriui, kuris yra iš vienos ar abiejų pusių dengtas popierius ar kartonas (išskyrus kraftpopierių ar kraftkartoną), lakštais ar ritiniais, kurio masė ne mažesnė nei 70 g/m2, bet ne didesnė nei 400 g/m2, kurio ryškumas daugiau nei 84 (matuojant pagal ISO 2470-1) ir kurio KN kodai šiuo metu yra ex 4810 13 20, ex 4810 13 80, ex 4810 14 20, ex 4810 14 80, ex 4810 19 10, ex 4810 19 90, ex 4810 22 10, ex 4810 22 90, ex 4810 29 30, ex 4810 29 80, ex 4810 99 10, ex 4810 99 30 ir ex 4810 99 90 (TARIC kodai 4810132020, 4810138020, 4810142020, 4810148020, 4810191020, 4810199020, 4810221020, 4810229020, 4810293020, 4810298020, 4810991020, 4810993020 ir 4810999020), nustatomas galutinis kompensacinis muitas.
Galutinis kompensacinis muitas netaikomas ruloninėms spaudos mašinoms naudoti tinkamiems ritiniams. Ruloninėms spaudos mašinoms tinkami naudoti ritiniai - ritiniai, kuriuos bandant pagal ISO bandymų standartą ISO 3783:2006 dėl atsparumo išpešiojimui nustatymo (padidinto greičio metodas naudojant IGT tipo prietaisą (elektrinis modelis)) pasiekiamas mažesnis nei 30 N/m jėgos momentas, jeigu matuojama popieriaus skersine kryptimi, ir mažesnis nei 50 N/m jėgos momentas, jeigu matuojama mašinine kryptimi. Be to, galutinis kompensacinis muitas netaikomas daugiasluoksniam popieriui ir daugiasluoksniam kartonui.
2. Galutinio kompensacinio muito norma, taikoma 1 dalyje aprašytų produktų, kuriuos pagamino toliau išvardytos bendrovės, neto kainai Sąjungos pasienyje prieš sumokant muitą, yra tokia:
Bendrovė
Kompensacinio muito norma
Papildomas TARIC kodas
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, Zhenjiang City, Jiangsu Province, KLR; Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, Suzhou City, Jiangsu Province, KLR
12 %
B001
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, Shouguang City, Shandong Province, KLR; Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, Shouguang City, Shandong Province, KLR
4 %
B013
Visoms kitoms bendrovėms
12 %
B999
3. Jeigu nenurodyta kitaip, taikomos galiojančios muitus reglamentuojančios nuostatos.
2 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2011 m. gegužės 6 d.