ROZHODNUTÍ RADY 2011/173/SZBP
ze dne 21. března 2011
o omezujících opatřeních s ohledem na situaci v Bosně a Hercegovině
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 29 této smlouvy,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Dne 14. prosince 2010 Rada potvrdila, že je odhodlána podporovat Daytonskou/Pařížskou všeobecnou rámcovou dohodu o míru a připravena zvážit návrhy na posílení schopnosti Unie účinně se v tomto ohledu v Bosně a Hercegovině angažovat.
(2)
V této souvislosti by měla být uložena omezující opatření vůči některým fyzickým a právnickým osobám, jejichž činnost narušuje svrchovanost, územní celistvost, ústavní pořádek a mezinárodněprávní subjektivitu Bosny a Hercegoviny, vážně ohrožuje bezpečnostní situaci v Bosně a Hercegovině nebo porušuje Daytonskou/Pařížskou všeobecnou rámcovou dohodu o míru a její přílohy.
(3)
K provedení některých opatření je nezbytná další činnost Unie,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1) Členské státy přijmou opatření nezbytná k zamezení vstupu na jejich území nebo průjezdu přes ně osobám, jejichž činnost:
a)
narušuje svrchovanost, územní celistvost, ústavní pořádek a mezinárodněprávní subjektivitu Bosny a Hercegoviny;
b)
vážně ohrožuje bezpečnostní situaci v Bosně a Hercegovině nebo
c)
porušuje Daytonskou/Pařížskou všeobecnou rámcovou dohodu o míru a její přílohy, včetně opatření stanovených při provádění uvedené dohody,
a osobám s nimi spojeným, jak je uvedeno v příloze.
2) Odstavec 1 nezavazuje členské státy k odmítnutí vstupu svých státních příslušníků na své území.
3) Odstavcem 1 nejsou dotčeny případy, kdy je členský stát vázán povinností podle mezinárodního práva, zejména:
a)
jako hostitelská země mezinárodní mezivládní organizace;
b)
jako hostitelská země mezinárodní konference svolané OSN nebo konané pod její záštitou;
c)
podle mnohostranné dohody o výsadách a imunitách nebo
d)
podle smlouvy o smíru z roku 1929 (Lateránský pakt) uzavřené mezi Svatým stolcem (Vatikánským městským státem) a Itálií.
4) Odstavec 3 se vztahuje také na případy, kdy je členský stát hostitelskou zemí Organizace pro bezpečnost a spolupráci v Evropě (OBSE).
5) Rada musí být řádně informována o všech případech, kdy členský stát udělí výjimku podle odstavce 3 nebo 4.
6) Členské státy mohou udělit výjimky z opatření uložených podle odstavce 1, pokud je cesta dotyčné osoby odůvodněna naléhavými humanitárními potřebami nebo účastí na mezivládních zasedáních, včetně zasedání podporovaných Unií, nebo zasedání, jejichž hostitelem je členský stát vykonávající předsednictví úřadu OBSE, je-li politický dialog veden tak, že přímo podporuje demokracii, lidská práva a právní stát v Bosně a Hercegovině.
7) Členský stát, který si přeje udělit výjimky podle odstavce 6, tuto skutečnost písemně oznámí Radě. Výjimka se pokládá za udělenou, pokud jeden nebo více členů Rady nevznese písemně námitku do dvou pracovních dnů od obdržení oznámení o navrhované výjimce. Pokud jeden nebo více členů Rady vznese námitku, může o udělení navrhované výjimky rozhodnout Rada kvalifikovanou většinou.
8) Pokud členský stát podle odstavců 3, 4, 6 a 7 povolí osobám uvedeným v příloze vstup na své území nebo průjezd přes ně, je povolení omezeno na účel, pro který bylo uděleno, a na osoby, kterých se týká.
Článek 2
1) Zmrazují se veškeré finanční prostředky a hospodářské zdroje, které patří osobám nebo jsou vlastněny, drženy či ovládány osobami, jejichž činnost:
a)
narušuje svrchovanost, územní celistvost, ústavní pořádek a mezinárodněprávní subjektivitu Bosny a Hercegoviny;
b)
vážně ohrožuje bezpečnostní situaci v Bosně a Hercegovině nebo
c)
porušuje Daytonskou/Pařížskou všeobecnou rámcovou dohodu o míru a její přílohy, včetně opatření stanovených pří provádění uvedené dohody,
a fyzickým či právnickým osobám s nimi spojeným, jak je uvedeno v příloze.
2) Žádné finanční prostředky a hospodářské zdroje se nezpřístupní fyzickým nebo právnickým osobám uvedeným v příloze, a to přímo ani nepřímo ani v jejich prospěch.
3) Příslušné orgány členských států mohou povolit uvolnění určitých zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů nebo zpřístupnění některých zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů za podmínek, které považují za vhodné, pokud rozhodnou, že dotyčné finanční prostředky nebo hospodářské zdroje jsou:
a)
nezbytné pro uspokojení základních potřeb fyzických osob uvedených v příloze a na nich závislých rodinných příslušníků, včetně úhrad za potraviny, nájemné nebo splátek hypotéky, plateb za léky a lékařskou péči, plateb daní, pojistného a poplatků za veřejné služby;
b)
určené výlučně k úhradě přiměřených profesních odměn a k náhradě výdajů vzniklých v souvislosti s poskytováním právních služeb;
c)
určené výlučně k úhradě poplatků nebo nákladů na běžné vedení nebo správu zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů nebo
d)
nezbytné pro úhradu mimořádných výdajů, pokud příslušný orgán oznámí ostatním příslušným orgánům členských států a Komisi alespoň dva týdny před udělením povolení důvody, proč se domnívá, že by mělo být dané povolení uděleno.
Členský stát uvědomí ostatní členské státy a Komisi o každém povolení uděleném podle tohoto odstavce.
4) Odchylně od odstavce 1 mohou příslušné orgány členského státu povolit uvolnění některých zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů, pokud jsou splněny tyto podmínky:
a)
finanční prostředky nebo hospodářské zdroje jsou předmětem soudcovského, správního nebo rozhodčího zástavního práva, které vzniklo přede dnem, kdy byla fyzická nebo právnická osoba uvedená v odstavci 1 zařazena do přílohy, nebo se na ně vztahuje soudní, správní nebo arbitrážní rozhodnutí vydané před tímto dnem;
b)
finanční prostředky nebo hospodářské zdroje budou použity výlučně k uspokojení pohledávek zajištěných takovým zástavním právem nebo uznaných jako platné takovým rozhodnutím v mezích stanovených příslušnými právními předpisy, jimiž se řídí práva osob majících takové nároky;
c)
zástavní právo nebo rozhodnutí není ve prospěch fyzické nebo právnické osoby uvedené v příloze a
d)
uznání zástavního práva nebo rozhodnutí není v rozporu s veřejným pořádkem v dotčeném členském státě.
Členský stát uvědomí ostatní členské státy a Komisi o každém povolení uděleném podle tohoto odstavce.
5) Odstavec 1 nebrání určené osobě provést platbu vyplývající ze smlouvy, jež byla uzavřena dříve, než byla tato osoba zařazena na seznam, za předpokladu, že příslušný členský stát určil, že tuto platbu přímo ani nepřímo neobdrží osoba uvedená v odstavci 1.
6) Odstavec 2 se nepoužije, jsou-li na zmrazené účty připsány:
a)
úroky nebo jiné výnosy z těchto účtů nebo
b)
platby splatné podle smluv, dohod nebo závazků, které byly uzavřeny nebo vznikly před datem, od nějž se na tyto účty vztahuje toto rozhodnutí,
pokud se na takové úroky, jiné výnosy a platby nadále vztahuje odstavec 1.
Článek 3
1) Rada na návrh členského státu nebo vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku sestavuje a mění seznam uvedený v příloze.
2) Rada sdělí dotčené osobě své rozhodnutí včetně důvodů zařazení na seznam, a to buď přímo, je-li známa adresa, nebo zveřejněním oznámení, a tím této osobě umožní se k záležitosti vyjádřit.
3) Jsou-li předloženy připomínky nebo nové podstatné důkazy, Rada své rozhodnutí přezkoumá a dotčenou osobu o této skutečnosti informuje.
Článek 4
1) Důvody pro zařazení dotčených osob na seznam jsou uvedeny v příloze.
2) V příloze jsou dále uvedeny případné dostupné informace nezbytné k identifikaci dotčené osoby. Pokud jde o fyzické osoby, mohou tyto informace zahrnovat jména, včetně přezdívek, datum a místo narození, státní příslušnost, číslo pasu a číslo průkazu totožnosti, pohlaví, adresu, je-li známa, a funkci nebo povolání. Pokud jde o právnické osoby, mohou tyto informace zahrnovat název, místo a datum registrace, registrační číslo a místo podnikání.
Článek 5
Pro dosažení co největšího účinku omezujících opatření stanovených v tomto rozhodnutí podporuje Unie třetí státy v přijímaní obdobných opatření.
Článek 6
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
Toto rozhodnutí se použije po 22. březnu 2012.
Toto rozhodnutí je průběžně přezkoumáváno. Má-li Rada za to, že jeho cílů nebylo dosaženo, odpovídajícím způsobem se prodlouží nebo změní.
V Bruselu dne 21. března 2011.
TARYBOS SPRENDIMAS 2011/173/BUSP
2011 m. kovo 21 d.
dėl ribojamųjų priemonių atsižvelgiant į padėtį Bosnijoje ir Hercegovinoje
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Europos Sąjungos sutartį, ypač į jos 29 straipsnį,
kadangi:
(1)
2010 m. gruodžio 14 d. Taryba patvirtino esanti pasiryžusi remti Deitono-Paryžiaus bendrąjį pamatinį susitarimą dėl taikos ir pasirengusi nagrinėti pasiūlymus dėl Sąjungos gebėjimų veiksmingai drauge su Bosnija ir Hercegovina veikti šioje srityje stiprinimo.
(2)
Atsižvelgiant į tai, turėtų būti nustatytos ribojamosios priemonės, taikytinos tam tikriems fiziniams ir juridiniams asmenims, kurių veikla kenkia Bosnijos ir Hercegovinos suverenumui, teritoriniam vientisumui, konstitucinei tvarkai ir tarptautiniam teisiniam subjektiškumui, kelią rimtą grėsmę saugumo padėčiai Bosnijoje ir Hercegovinoje arba pažeidžia Deitono-Paryžiaus bendrąjį pamatinį susitarimą dėl taikos bei jo priedus.
(3)
Tam tikroms priemonėms įgyvendinti reikia tolesnių Sąjungos veiksmų,
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
1. Valstybės narės imasi būtinų priemonių siekiant užtikrinti, kad į jų teritoriją nebūtų leista atvykti ar vykti per ją tranzitu tiems asmenims, kurių veikla:
a)
kenkia Bosnijos ir Hercegovinos suverenumui, teritoriniam vientisumui, konstitucinei tvarkai ir tarptautiniam teisiniam subjektiškumui;
b)
kelią rimtą grėsmę saugumo padėčiai Bosnijoje ir Hercegovinoje; arba
c)
pažeidžia Deitono-Paryžiaus bendrąjį pamatinį susitarimą dėl taikos ir jo priedus, įskaitant priemones, nustatytas įgyvendinant šį susitarimą;
ir su jais susijusiems asmenims, išvardytiems priede.
2. 1 dalimi valstybė narė neįpareigojama atsisakyti įleisti į savo teritoriją savo piliečių.
3. 1 dalis neturi įtakos tiems atvejams, kai valstybė narė turi laikytis įsipareigojimų pagal tarptautinę teisę, būtent:
a)
kaip tarptautinės tarpvyriausybinės organizacijos priimančioji šalis;
b)
kaip JT rengiamos ar globojamos tarptautinės konferencijos priimančioji šalis;
c)
pagal daugiašalį susitarimą dėl privilegijų ir imunitetų suteikimo; arba
d)
pagal 1929 m. Šventojo Sosto (Vatikano Miesto Valstybės) ir Italijos sudarytą Taikinimo sutartį (Laterano paktą).
4. 3 dalis taikoma ir tais atvejais, kai valstybė narė yra Europos saugumo ir bendradarbiavimo organizacijos (ESBO) priimančioji šalis.
5. Taryba tinkamai informuojama apie visus atvejus, kai valstybė narė taiko išimtį pagal 3 arba 4 dalį.
6. Valstybės narės gali taikyti pagal 1 dalį nustatytų priemonių išimtis, kai kelionė yra pateisinama dėl skubaus humanitarinio poreikio arba dėl dalyvavimo tarpvyriausybiniuose susitikimuose, įskaitant tuos, kuriuos remia Sąjunga arba kurių priimančioji šalis yra ESBO pirmininkaujanti valstybė narė, kuriuose vyksta politinis dialogas, kuriuo tiesiogiai propaguojami demokratija, žmogaus teisės ir teisinės valstybės principai Bosnijoje ir Hercegovinoje.
7. Valstybė narė, ketinanti taikyti 6 dalyje nurodytas išimtis, apie tai Tarybai praneša raštu. Laikoma, kad išimtis yra taikoma, jeigu viena ar daugiau Tarybos narių per dvi darbo dienas nuo tada, kai buvo gautas pranešimas apie siūlomą išimtį, raštu nepareiškia prieštaravimo. Jeigu viena ar daugiau Tarybos narių pareiškia tokį prieštaravimą, Taryba kvalifikuota balsų dauguma gali nuspręsti leisti taikyti siūlomą išimtį.
8. Tais atvejais, kai pagal 3, 4, 6 ir 7 dalis valstybė narė leidžia priede išvardytiems asmenims atvykti į savo teritoriją arba per ją vykti tranzitu, leidimas galioja tik tuo tikslu, kuriam jis buvo suteiktas, ir tik tiems asmenims, kuriems jis suteiktas.
2 straipsnis
1. Įšaldomos visos lėšos ir ekonominiai ištekliai, kurie nuosavybės teise priklauso, kuriuos turi, valdo arba kontroliuoja asmenys, kurių veikla:
a)
kenkia Bosnijos ir Hercegovinos suverenumui, teritoriniam vientisumui, konstitucinei tvarkai ir tarptautiniam teisiniam subjektiškumui;
b)
kelią rimtą grėsmę saugumo padėčiai Bosnijoje ir Hercegovinoje; ar
c)
pažeidžia Deitono-Paryžiaus bendrąjį pamatinį susitarimą dėl taikos ir jo priedus, įskaitant priemones, nustatytas įgyvendinant šį susitarimą;
ir su jais susiję fiziniai arba juridiniais asmenys, išvardyti priede.
2. Priede išvardytiems fiziniams ar juridiniams asmenims arba jų naudai nei tiesiogiai, nei netiesiogiai nesudaroma galimybė naudotis jokiomis lėšomis ar ekonominiais ištekliais.
3. Valstybės narės kompetentinga institucija gali leisti nutraukti tam tikrų lėšų arba ekonominių išteklių įšaldymą arba leisti jais naudotis tokiomis sąlygomis, kurios, jos nuomone, yra tinkamos, nustačiusi, kad atitinkamos lėšos ar ekonominiai ištekliai yra:
a)
būtini priede išvardytų fizinių asmenų ir jų išlaikomų šeimos narių pagrindiniams poreikiams tenkinti, įskaitant mokėjimus už maisto produktus, nuomą ar hipotekos paskolą, vaistus ir medicininį gydymą, mokesčius, draudimo įmokas ir mokesčius už komunalines paslaugas;
b)
skirti išimtinai pagrįstiems mokesčiams už profesines paslaugas sumokėti ir su teisinių paslaugų teikimu susijusioms išlaidoms kompensuoti;
c)
skirti išimtinai mokesčiams arba aptarnavimo mokesčiams už įprastą įšaldytų lėšų ar ekonominių išteklių laikymą arba tvarkymą sumokėti; arba
d)
būtini nenumatytoms išlaidoms padengti, su sąlyga, kad kompetentinga institucija apie motyvus, dėl kurių, jos nuomone, turėtų būti suteiktas specialus leidimas, kitų valstybių narių kompetentingoms institucijoms ir Komisijai pranešė ne vėliau kaip prieš dvi savaites iki leidimo suteikimo.
Valstybė narė informuoja kitas valstybes nares ir Komisiją apie visus pagal šią dalį jos suteiktus leidimus.
4. Nukrypstant nuo 1 dalies, valstybės narės kompetentingos institucijos gali leisti nutraukti tam tikrų lėšų arba ekonominių išteklių įšaldymą, jei laikomasi šių sąlygų:
a)
lėšos arba ekonominiai ištekliai teismo, administracine ar arbitražo tvarka suvaržyti, kai toks suvaržymas nustatytas iki dienos, kurią 1 dalyje nurodytas fizinis ar juridinis asmuo buvo įtraukti į priedą, arba iki tos dienos dėl tų lėšų ar ekonominių išteklių buvo priimtas teismo, administracinis ar arbitražo sprendimas;
b)
lėšos arba ekonominiai ištekliai bus naudojami tik reikalavimams, kurių vykdymas užtikrintas tokiu turto suvaržymu arba kurie pripažinti teisėtais tokiu sprendimu, tenkinti, laikantis taikomais įstatymais ir kitais teisės aktais, kuriais reglamentuojamos tokius reikalavimus keliančių asmenų teisės, nustatytų apribojimų;
c)
turto suvaržymas ar sprendimas nėra priede nurodyto fizinio ar juridinio asmens naudai; ir
d)
turto suvaržymo ar sprendimo pripažinimas neprieštarauja atitinkamos valstybės narės viešajai tvarkai.
Valstybė narė informuoja kitas valstybes nares ir Komisiją apie visus pagal šią dalį suteiktus leidimus.
5. 1 dalimi neužkertamas kelias tam, kad įvardytas asmuo pervestų mokėtiną sumą pagal sutartį, sudarytą iki tokio asmens įtraukimo į sąrašą, jeigu atitinkama valstybė narė nustatė, kad mokėjimo tiesiogiai ar netiesiogiai negauna 1 dalyje nurodytas asmuo.
6. 2 dalis netaikoma į įšaldytas sąskaitas pervedamoms:
a)
palūkanoms arba kitoms su tomis sąskaitomis susijusioms pajamoms; arba
b)
mokėjimams pagal sutartis, susitarimus ar įsipareigojimus, kurie buvo sudaryti arba atsirado iki tos dienos, kurią toms sąskaitoms pradėtas taikyti šis sprendimas,
jeigu tokioms palūkanoms, kitoms pajamoms ir mokėjimams tebetaikoma 1 dalis.
3 straipsnis
1. Valstybės narės arba Sąjungos vyriausiojo įgaliotinio užsienio reikalams ir saugumo politikai pasiūlymu Taryba sudaro priede pateiktą sąrašą ir jį iš dalies keičia.
2. Taryba tiesiogiai, jei adresas žinomas, arba viešai paskelbdama pranešimą, atitinkamam asmeniui praneša apie savo sprendimą, įskaitant įtraukimo į sąrašą motyvus, taip suteikdama tokiam asmeniui galimybę pateikti savo pastabas.
3. Jeigu pateikiamos pastabos arba pateikiama naujų esminių įrodymų, Taryba peržiūri savo sprendimą ir atitinkamai apie tai informuoja susijusį asmenį.
4 straipsnis
1. Priede nurodomi atitinkamų asmenų įtraukimo į sąrašą motyvai.
2. Be to, priede pateikiama informacija, jei jos turima, būtina atitinkamų asmenų tapatybei nustatyti. Teikiant informaciją apie fizinius asmenis gali būti nurodomas vardas ir pavardė, įskaitant slapyvardžius, gimimo data ir vieta, pilietybė, paso ir asmens tapatybės kortelės numeriai, lytis, adresas, jei žinomas, taip pat pareigos ar profesija. Teikiant tokią informaciją apie juridinius asmenis gali būti nurodomas pavadinimas, registracijos vieta ir data, registracijos numeris ir veiklos vykdymo vieta.
5 straipsnis
Kad šiame sprendime nustatytų ribojamųjų priemonių poveikis būtų kuo didesnis, Sąjunga skatina trečiąsias valstybes patvirtinti panašias priemones.
6 straipsnis
Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.
Šis sprendimas taikomas iki 2012 m. kovo 22 d.
Šis sprendimas nuolat peržiūrimas. Prireikus jis atnaujinamas arba iš dalies keičiamas, jeigu Taryba mano, kad jame numatyti tikslai nepasiekti.
Priimta Briuselyje 2011 m. kovo 21 d.