SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2011/91/EU
ze dne 13. prosince 2011
o údajích nebo značkách určujících šarži, ke které potravina patří
(kodifikované znění)
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 114 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Směrnice Rady 89/396/EHS ze dne 14. června 1989 o údajích nebo značkách určujících šarži, ke které potravina patří (3), byla několikrát podstatně změněna (4). Z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti by měla být uvedená směrnice kodifikována.
(2)
Vnitřní trh je prostor bez vnitřních hranic, v němž je zajištěn volný pohyb zboží, osob, služeb a kapitálu.
(3)
Obchod s potravinami zaujímá na vnitřním trhu velmi důležité místo.
(4)
Údaj o šarži, ke které potravina patří, odpovídá požadavku na lepší informovanost o totožnosti výrobků. Je proto užitečným zdrojem informací, když jsou potraviny předmětem sporu nebo představují nebezpečí pro zdraví spotřebitele.
(5)
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/13/ES ze dne 20. března 2000 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se označování potravin, jejich obchodní úpravy a související reklamy (5) neobsahuje ustanovení o údajích určujících šarži.
(6)
Na mezinárodní úrovni platí obecná povinnost poskytovat odkaz na výrobní šarži nebo na šarži balení u balených potravin. Je povinností Unie přispívat k rozvoji mezinárodního obchodu.
(7)
Je proto vhodné stanovit pravidla obecné a průřezové povahy, aby mohl být spravován společný systém identifikace šarže.
(8)
Účinnost výše uvedeného systému závisí na jeho používání v různých stadiích uvádění na trh. Přesto je žádoucí vyloučit určité výrobky a operace, zejména ty, které probíhají na začátku procesu uvádění zemědělských produktů na trh.
(9)
Je nezbytné vzít v úvahu skutečnost, že uvádění šarže přímo na jednotlivém obalu určitých potravin konzumovaných okamžitě po nákupu, jako jsou jednotlivé porce zmrzliny a mraženého krému, by nemělo žádný smysl. U těchto výrobků by však mělo být povinné uvádění šarže na skupinovém balení.
(10)
„Šarží“ se rozumí, že několik prodejních jednotek potravin má prakticky totožné vlastnosti výroby, zpracování nebo balení. Tento výraz by se proto neměl používat pro volně ložené, nebalené produkty nebo pro produkty, o kterých z důvodu jejich individuální specifičnosti nebo heterogenní povahy nelze mít za to, že tvoří homogenní dávky.
(11)
S ohledem na používání různých metod identifikace by mělo být stanovení šarže a uvádění odpovídajícího údaje nebo značky záležitostí hospodářského subjektu.
(12)
Tento údaj by měl být jasně rozeznatelný a srozumitelný jako takový, aby splnil informační požadavky, pro které je určen.
(13)
K určení šarže se v souladu se směrnicí 2000/13/ES smí využít datum minimální trvanlivosti nebo použitelnosti („spotřebujte do“), pokud je uvedeno přesně.
(14)
Touto směrnicí by neměly být dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt pro provedení uvedených směrnic ve vnitrostátním právu stanovených v části B přílohy I,
PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
1. Tato směrnice se vztahuje na údaj, který umožňuje určení totožnosti šarže, ke které potravina patří.
2. Pro účely této směrnice se „šarží“ rozumí dávka prodejních jednotek potravin, které jsou vyrobeny, zpracovány nebo zabaleny prakticky za stejných podmínek.
Článek 2
1. Potravina nesmí být uvedena na trh bez údaje připojeného podle čl. 1 odst. 1.
2. Odstavec 1 se nevztahuje na:
a)
zemědělské produkty, které jsou po výstupu ze zemědělského podniku:
i)
prodávány nebo dodávány na místa přechodného uskladnění, přípravy nebo balení,
ii)
dopravovány do organizací producentů nebo
iii)
shromažďovány pro okamžité použití v provozním systému přípravy nebo zpracování;
b)
potraviny, které nejsou v místě prodeje konečnému spotřebiteli baleny, balí se na žádost kupujícího nebo jsou zabaleny pro okamžitý prodej;
c)
obaly, jejichž největší strana má plochu menší než 10 cm2;
d)
jednotlivé porce zmrzliny a mraženého krému. Údaj umožňující určování šarže se uvede na skupinovém balení.
Článek 3
Šarže musí být stanovena v každém případě výrobcem dané potraviny, jejím zpracovatelem nebo balírnou nebo prvním prodejcem usazeným v Unii.
Za stanovení a uvádění údaje podle čl. 1 odst. 1 odpovídá kterýkoli z uvedených hospodářských subjektů. Před tímto údajem se uvede písmeno „L“, s výjimkou případů, kdy je údaj zřetelně odlišitelný od ostatních údajů na etiketě.
Článek 4
Pokud se jedná o balené potraviny, umístí se údaj podle čl. 1 odst. 1 a tam, kde je to vhodné, i písmeno „L“ na jejich balení nebo na etiketě, která je k němu připojena.
Pokud se nejedná o balené potraviny, uvede se údaj podle čl. 1 odst. 1 a tam, kde je to vhodné, i písmeno „L“ na obalu, nebo pokud to není možné, zahrne se do odpovídající obchodní dokumentace.
Ve všech případech musí být údaj uveden tak, aby byl snadno viditelný, jasně čitelný a nesmazatelný.
Článek 5
Je-li na etiketě uvedeno datum minimální trvanlivosti nebo použitelnosti („spotřebujte do“), nemusí být na potravině uveden údaj podle čl. 1 odst. 1, pokud je toto datum vyjádřeno alespoň jako nekódované označení dne a měsíce v uvedeném pořadí.
Článek 6
Tato směrnice se použije, aniž je dotčeno uvádění údajů stanovených zvláštními předpisy Unie.
Komise zveřejňuje a aktualizuje seznam dotyčných předpisů.
Článek 7
Směrnice 89/396/EHS ve znění směrnic uvedených v části A přílohy I se zrušuje, aniž jsou dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt pro provedení uvedených směrnic ve vnitrostátním právu stanovených v části B přílohy I.
Odkazy na zrušenou směrnici se považují za odkazy na tuto směrnici v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze II.
Článek 8
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 9
Tato směrnice je určena členským státům.
Ve Štrasburku dne 13. prosince 2011.
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVA 2011/91/ES
2011 m. gruodžio 13 d.
dėl nuorodų arba žymų maisto produkto partijai identifikuoti
(kodifikuota redakcija)
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 114 straipsnį,
atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
perdavus įstatymo galią turinčio teisės akto projektą nacionaliniams parlamentams,
atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (1),
laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (2),
kadangi:
(1)
1989 m. birželio 14 d. Tarybos direktyva 89/396/EEB dėl nuorodų arba žymų maisto produkto partijai identifikuoti (3) buvo keletą kartų iš esmės keičiama (4). Dėl aiškumo ir racionalumo ta direktyva turėtų būti kodifikuota;
(2)
vidaus rinka apima erdvę be vidaus sienų, kurioje užtikrinamas laisvas prekių, asmenų, paslaugų ir kapitalo judėjimas;
(3)
prekyba maisto produktais užima labai svarbią vietą vidaus rinkoje;
(4)
nurodant partiją, kuriai priklauso maisto produktas, tenkinamas poreikis gauti geresnę informaciją apie produktų tapatybę. Todėl tai yra naudingas informacijos šaltinis tuo atveju, jei maisto produktai tampa ginčų objektu arba kelia pavojų vartotojų sveikatai;
(5)
2000 m. kovo 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2000/13/EB dėl valstybių narių įstatymų, reglamentuojančių maisto produktų ženklinimą, pateikimą ir reklamavimą, derinimo (5) nėra nuostatų dėl nuorodų partijoms identifikuoti;
(6)
tarptautiniu lygmeniu egzistuoja bendra prievolė pateikti nuorodą į fasuotų maisto produktų partijos pagaminimą ar supakavimą. Sąjungos pareiga yra prisidėti prie tarptautinės prekybos vystymo;
(7)
dėl to patartina numatyti bendro ir horizontalaus pobūdžio taisykles, kad būtų galima tvarkyti bendrą partijų identifikavimo sistemą;
(8)
tos sistemos veiksmingumas priklauso nuo jos taikymo įvairiuose prekybos etapuose. Vis dėlto pageidautina daryti išimtis tam tikriems produktams ir operacijoms, ypač toms, kurios atliekamos žemės ūkio produktų platinimo tinklo veiklos pradžioje;
(9)
būtina atsižvelgti į tai, kad betarpiškas kai kurių maisto produktų, pvz., ledų, atskirų porcijų suvartojimas nupirkus reiškia, kad žymėti partiją tiesiogiai ant atskiros pakuotės būtų netikslinga. Visgi turėtų būti privaloma tų produktų partiją nurodyti ant bendros pakuotės;
(10)
partijos koncepcija reiškia, kad kai kurie parduoti skirti maisto produktų vienetai turi beveik tokias pat pagaminimo ar supakavimo charakteristikas. Dėl to ta koncepcija neturėtų būti taikoma nefasuotiems ar tiems produktams, kurių dėl jų individualaus specifiškumo ar įvairiarūšiškumo negalima laikyti viena vienalyte partija;
(11)
dėl didelės naudojamų identifikavimo metodų įvairovės partiją nustatyti ir jos atitinkamą žymėjimą pritvirtinant nuorodą ar žymenį turėtų atlikti prekybininkas;
(12)
siekiant, kad tokia nuoroda atitiktų informacijos teikimo reikalavimus, ji turėtų būti aiškiai matoma ar atpažįstama kaip tokia;
(13)
pagal Direktyvą 2000/13/EB minimalaus tinkamumo vartoti termino data arba „vartoti iki“ data gali būti naudojama partijai identifikuoti, tik jei ta data yra tiksliai nurodyta;
(14)
ši direktyva nedaro poveikio valstybių narių pareigoms, susijusioms su direktyvų perkėlimo į nacionalinę teisę ir taikymo pradžios terminais, nustatytais I priedo B dalyje,
PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
1 straipsnis
1. Ši direktyva skirta nuorodoms, kurios leidžia identifikuoti partiją, kuriai priklauso maisto produktas.
2. Šioje direktyvoje „partija“ reiškia praktiškai vienodomis sąlygomis pagamintų arba supakuotų parduoti skirtų maisto produkto vienetų grupę.
2 straipsnis
1. Maisto produktu negalima prekiauti, jei jis neturi nuorodos, kaip nurodyta 1 straipsnio 1 dalyje.
2. 1 dalis netaikoma:
a)
žemės ūkio produktams, kurie, išvežus juos iš ūkio:
i)
parduodami ar pristatomi į laikinas saugyklas, paruošimo ar pakavimo punktus;
ii)
vežami į gamintojų organizacijas arba
iii)
surenkami ir nedelsiant integruojami į eksploatuojamą paruošimo ar perdirbimo sistemą;
b)
jei pardavimo galutiniam vartotojui vietoje maisto produktai nėra fasuojami, yra pakuojami pirkėjui prašant arba yra fasuojami tiesioginiam pardavimui;
c)
pakuotėms ar konteineriams, kurių didžiausio šono plotas yra mažesnis kaip 10 cm2;
d)
atskiroms ledų porcijoms. Užrašas, leidžiantis identifikuoti partiją, turi būti ant bendros pakuotės.
3 straipsnis
Kiekviena partija nurodoma pagal maisto produkto gamintoją ar pakuotoją arba pirmąjį Sąjungoje įsisteigusį jo pardavėją.
1 straipsnio 1 dalyje nurodytą nuorodą savo atsakomybe nustato ir pritvirtina vienas ar kitas iš tų veiklos vykdytojų. Prieš kiekvieną nuorodą yra raidė L, išskyrus tuos atvejus, kai ji aiškiai skiriasi nuo kitų ant etiketės esančių nuorodų.
4 straipsnis
Jei maisto produktai yra fasuoti, 1 straipsnio 1 dalyje nurodyta nuoroda ir, atitinkamais atvejais, raidė L yra ant fasavimo pakuotės arba ant tokios pakuotės pritvirtintoje etiketėje.
Jei maisto produktai nėra fasuoti, 1 straipsnio 1 dalyje nurodyta nuoroda ir, atitinkamais atvejais, raidė L yra ant pakuotės ar ant konteinerio, arba atitinkamuose prekybos dokumentuose.
Visais atvejais tokia nuoroda turi būti aiškiai matoma, lengvai įskaitoma ir neištrinama.
5 straipsnis
Jei etiketėje yra nurodyta minimalaus tinkamumo vartoti termino data arba „vartoti iki“ data, 1 straipsnio 1 dalyje nurodytos nuorodos ant maisto produkto gali nebūti, tačiau tuo atveju data bent jau yra neužkoduota ir nurodyta tokia tvarka: diena, mėnuo.
6 straipsnis
Ši direktyva taikoma nedarant poveikio nuorodoms, numatytoms konkrečiose Sąjungos nuostatose.
Komisija skelbia ir nuolatos atnaujina atitinkamų nuostatų sąrašą.
7 straipsnis
Direktyva 89/396/EEB su pakeitimais, padarytais I priedo A dalyje nurodytomis direktyvomis, panaikinama nedarant poveikio valstybių narių pareigoms, susijusioms su direktyvų perkėlimo į nacionalinę teisę terminais, nustatytais I priedo B dalyje.
Nuorodos į panaikintą direktyvą laikomos nuorodomis į šią direktyvą ir aiškinamos pagal II priede pateiktą atitikties lentelę.
8 straipsnis
Ši direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną po jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
9 straipsnis
Ši direktyva skirta valstybėms narėms.
Priimta Strasbūre 2011 m. gruodžio 13 d.