ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY č. 283/2010/EU
ze dne 25. března 2010,
kterým se zřizuje evropský nástroj mikrofinancování Progress pro oblast zaměstnanosti a sociálního začleňování
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 175 odst. 3 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
s ohledem na stanovisko Výboru regionů (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Komise přijala dne 7. dubna 2000 sdělení nazvané „Místní opatření pro zaměstnanost: lokální rozměr evropské strategie zaměstnanosti“.
(2)
Sdělení Komise ze dne 13. listopadu 2007 nazvané „Evropská iniciativa pro rozvoj mikroúvěru na podporu růstu a zaměstnanosti“ určilo čtyři prioritní oblasti činnosti: zlepšení právního a institucionálního prostředí v členských státech, změna prostředí ve prospěch zaměstnanosti a podnikání, podpora rozšiřování osvědčených postupů a poskytnutí dalšího finančního kapitálu institucím mikrofinancování. Jako první krok v rámci provádění této agendy Komise a Evropská investiční banka (EIB) vytvořily v roce 2008 iniciativu Jasmine (Společná akce na podporu mikrofinančních institucí v Evropě), která zajišťuje poskytování instruktáží nebankovním mikroúvěrovým finančním institucím a finanční zdroje v celkové výši 20 milionů EUR ze strany EIB.
(3)
Sdělení Komise ze dne 24. května 2006 nazvané „Podpora slušné práce pro všechny - Příspěvek Unie k provádění agendy slušné práce ve světě“ i usnesení Evropského parlamentu ze dne 23. května 2007 o podpoře slušné práce pro všechny (4) zdůraznily význam podpory slušné práce pro všechny.
(4)
Prohlášení vedoucích představitelů navazující na summit G-20 pořádaný ve dnech 24. a 25. září 2009 v Pittsburghu obsahovalo závazek zlepšení přístupu chudých k finančním službám, například prostřednictvím mikrofinancování. Vedoucí představitelé se také zavázali zřídit mezinárodní skupinu odborníků na začleňování, která bude zjišťovat zkušenosti nabyté v souvislosti s inovačními přístupy k poskytování finančních služeb chudým, bude podporovat úspěšné regulativní a politické přístupy a vypracuje normy v oblastech přístupu k financování, finanční gramotnosti a ochrany spotřebitele.
(5)
Evropský parlament ve svém usnesení ze dne 24. března 2009 s doporučeními Komisi ve věci Evropské iniciativy pro rozvoj mikroúvěru na podporu růstu a zaměstnanosti vyzval Komisi, aby zintenzívnila své úsilí o rozvoj mikroúvěrů na podporu růstu a zaměstnanosti. Kromě toho Evropský parlament schválil dodatečnou podporu ve výši 4 milionů EUR na pilotní akce, které se mají provádět v rámci iniciativy Jasmine. Evropský parlament rovněž Komisi vyzval, aby spolufinancovala projekty pro mikroúvěry zejména pro znevýhodněné cílové skupiny.
(6)
Je třeba zintenzívnit současné úsilí Unie a členských států ve snaze zvýšit přístup k mikrofinancování a jeho dostupnost v dostatečném měřítku a v přiměřené lhůtě, a uspokojit tak vysokou poptávku těch, kteří je v tomto období krize potřebují nejvíce, tj. osoby, které ztratily zaměstnání nebo jsou ohroženy ztrátou zaměstnání, nebo osoby, pro něž je obtížné vstoupit nebo se vrátit na trh práce a osoby ohrožené sociálním vyloučením nebo znevýhodněné osoby, které jsou v nevýhodné pozici z hlediska vstupu na tradiční úvěrový trh a které chtějí založit nebo dále rozvíjet vlastní mikropodniky, včetně samostatné výdělečné činnosti a současně aktivně podporovat rovné příležitosti žen a mužů.
(7)
Komise ve svém sdělení nazvaném „Společný závazek v oblasti zaměstnanosti“ ze dne 3. června 2009 zdůraznila potřebu dát novou šanci nezaměstnaným a umožnit podnikání některým z nejvíce znevýhodněných skupin v Evropě, pro něž je přístup na tradiční úvěrový trh obtížný. Kromě stávajících nástrojů je třeba přijmout specifické kroky k dalšímu posílení hospodářské a sociální soudržnosti tím, že se podpoří činnosti prováděné EIB a Evropským investičním fondem (EIF) a dalšími mezinárodními finančními institucemi, aniž jsou dotčeny činnosti členských států. Komise proto oznámila návrh nového nástroje mikrofinancování pro celou EU (dále jen „nástroj mikrofinancování“) s cílem prohloubit dosah mikrofinancování na obzvláště ohrožené skupiny a dále podpořit rozvoj podnikání, sociální ekonomiky a mikropodniků. Aby byl nástroj mikrofinancování účinný, měl dlouhodobý dopad, aby se dostal k potenciálním příjemcům a sloužil jako aktivní prvek hospodářské politiky a politiky místního rozvoje, mohou členské státy zřídit na vnitrostátní úrovni kontaktní místo, které bude propagovat, koordinovat, vyhodnocovat a monitorovat veškerá opatření prováděná v rámci nástroje mikrofinancování na příslušných územích členských států.
(8)
Rostoucí objem mikrofinancování poskytovaného znevýhodněným osobám, které jsou znevýhodněny z hlediska přístupu k tradičnímu trhu s úvěry v Evropské unii, je poskytován nekomerčními institucemi mikrofinancování, úvěrovými sdruženími a bankami, které uplatňují princip sociální odpovědnosti podniků. Nástroj mikrofinancování by mohl pomoci těmto poskytovatelům, kteří doplňují komerční bankovní trh, zvýšením dostupnosti mikrofinancování na úroveň současné úrovně poptávky.
(9)
V mnoha případech jsou poskytovateli mikrofinancování v Evropské unii komerční banky, které by se měly stát v nástroji mikrofinancování významnými partnery, aby znovu nastolily důvěru na úvěrovém trhu, přičemž by se měly především zaměřit na klienty, kteří nemají úvěrové postavení.
(10)
Veřejné a soukromé subjekty poskytující mikrofinancování podle tohoto rozhodnutí by se měly řídit zásadami odpovědného poskytování úvěrů, a vyhnout se tak zejména nadměrnému zadlužování osob a podniků.
(11)
Kromě potíží se získáním přístupu k financování jsou hlavními překážkami při zakládání a rozvoji mikropodniků sociální vyloučení a nejistota při přechodu od nezaměstnanosti nebo dobrých sociálních podmínek k samostatné výdělečné činnosti. Evropské nástroje mikrofinancování mohou podporovat vytvoření takových struktur sociální ekonomiky, které pomohou vyloučeným osobám při opětovném začleňování do společnosti a které jim také pomohou získat minimální dovednosti potřebné k realizaci dlouhodobého podnikatelského záměru.
(12)
Využití zdrojů Unie je vhodné a je v souladu s výše zmíněným usnesením Evropského parlamentu z 24. března 2009. Jednotný nástroj mikrofinancování pro celou EU bude navíc soustředit pákový efekt mezinárodních finančních institucí a zabrání nejednotnému postupu, čímž se zvýší nabídka mikrofinancování ve všech členských státech. Aby se využily zkušenosti mezinárodních finančních institucí, a zejména EIB a EIF, měl by být nástroj mikrofinancování založen na společném řízení.
(13)
Akce financované z nástroje mikrofinancování by měly být soudržné a slučitelné s ostatními politikami Unie a měly by být v souladu se Smlouvou a s akty přijatými na jejím základě. Činnosti nástroje mikrofinancování by měly doplňovat ostatní zásahy Unie, zejména finanční nástroje programu pro konkurenceschopnost a inovace, iniciativu Jasmine, Evropský zemědělský fond pro rozvoj venkova (EZFRV), Evropský fond pro regionální rozvoj (EFRR), Jeremie (Společné evropské zdroje pro mikropodniky až střední podniky) a Evropský sociální fond (ESF).
(14)
Pro účely tohoto rozhodnutí by „mikrofinancování“ mělo zahrnovat záruky, mikroúvěry, vlastní nebo kvazivlastní kapitál ve vztahu k osobám a mikropodnikům podléhajícím tomuto rozhodnutí, přičemž mikroúvěr je vymezen jako půjčky do výše 25 000 EUR. V doporučení Komise 2003/361/ES ze dne 6. května 2003 o definici mikropodniků a malých a středních podniků (5) je „mikropodnik“ vymezen jako podnik, který zaměstnává méně než 10 osob, včetně samostatné výdělečné činnosti, a jehož roční obrat nebo bilanční suma roční rozvahy nepřesahuje 2 miliony EUR, což by měla být definice vhodná i pro účely tohoto rozhodnutí.
(15)
Pro účely tohoto rozhodnutí a v souladu s vnitrostátními předpisy by se „mikropodnikem v sociální ekonomice“ měl rozumět mikropodnik, který vyrábí zboží nebo poskytuje služby s jasně sociálním posláním, nebo poskytuje služby členům společenstva a jeho cílem není dosažení zisku.
(16)
Nástroj mikrofinancování by měl být prováděn prostřednictvím vhodných opatření, která zahrnují sdílení rizik, záruky, vlastní kapitál a dluhové nástroje nabízené mezinárodními finančními institucemi určené poskytovatelům mikrofinancování. Za účelem zvýšení jeho účinnosti by nástroj mikrofinancování měl být koordinován a zaváděn společně s evropskými a vnitrostátními finančními nástroji a vnitrostátními finančními institucemi,
PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Zřízení
Zřizuje se evropský nástroj mikrofinancování pro oblast zaměstnanosti a sociálního začleňování nazvaný evropský nástroj mikrofinancování Progress (dále jen „nástroj mikrofinancování“).
Článek 2
Cíl
1. Nástrojem mikrofinancování se poskytují zdroje Unie s cílem zlepšit přístup k mikrofinancování a jeho dostupnost pro
a)
osoby, které ztratily zaměstnání nebo jsou ohrožené ztrátou zaměstnání nebo osoby, pro něž je obtížné vstoupit nebo se vrátit na trh práce a osoby ohrožené sociálním vyloučením nebo znevýhodněné osoby, které jsou v nevýhodné pozici z hlediska vstupu na tradiční úvěrový trh a chtějí založit nebo dále rozvíjet vlastní mikropodnik, včetně samostatné výdělečné činnosti;
b)
mikropodniky, zejména v sociální ekonomice, stejně jako mikropodniky, které zaměstnávají osoby uvedené v písmenu a).
2. Nástroj mikrofinancování poskytuje zdroje Unie pro přístup k mikrofinancování a aktivně podporuje rovné příležitosti žen a mužů.
Článek 3
Rozpočet
1. Finanční příspěvek z rozpočtu Unie na nástroj mikrofinancování na období od 1. ledna 2010 do 31. prosince 2013 činí 100 milionů EUR.
2. O ročních rozpočtových položkách se rozhoduje v rámci ročního rozpočtového procesu, včetně případného uplatnění bodu 37 interinstitucionální dohody ze dne 17. května 2006 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni a řádném finančním řízení (6), nebo jiným způsobem uvedeným v této dohodě.
3. Celkový rozpočet pro podpůrná opatření uvedená v čl. 4 odst. 1 písm. d) nepřesáhne 1 % rozpočtu nástroje mikrofinancování podle odstavce 1 tohoto článku.
4. Finanční příspěvek pokrývá celkové náklady nástroje mikrofinancování, včetně poplatků za správu pro mezinárodní finanční instituce uvedené v čl. 5 odst. 2, které spravují příspěvek Unie, a veškerých dalších způsobilých nákladů a výdajů.
Článek 4
Způsobilé akce a příjemci
1. Nástroj mikrofinancování se provádí případným použitím těchto druhů akcí:
a)
záruk a nástrojů pro sdílení rizik;
b)
kapitálových nástrojů;
c)
dluhových nástrojů;
d)
podpůrných opatření, jako jsou komunikační činnosti, monitorování, kontrola, audit a hodnocení, která jsou přímo nezbytná pro efektivní a účinné provádění tohoto rozhodnutí a pro dosažení jeho cílů.
2. Nástroj mikrofinancování je otevřen veřejným a soukromým subjektům zřízeným na celostátní, regionální nebo místní úrovni v členských státech, které poskytují mikrofinancování osobám a mikropodnikům v členských státech.
3. S cílem oslovit konečné příjemce a vytvářet konkurenceschopné a životaschopné mikropodniky veřejné a soukromé subjekty uvedené v odstavci 2 úzce spolupracují s organizacemi, které hájí zájmy konečných příjemců mikroúvěrů, a s organizacemi, jež pro konečné příjemce zajišťují instruktážní a školicí programy, zejména s těmi, které podporuje ESF.
Článek 5
Řízení
1. Komise řídí nástroj mikrofinancování v souladu s nařízením Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (7).
2. Za účelem provádění akcí uvedených v čl. 4 odst. 1, s výjimkou podpůrných opatření uvedených v čl. 4 odst. 1 písm. d), Komise uzavře dohody s mezinárodními finančními institucemi, zejména s EIB a EIF v souladu s článkem 53d nařízení (ES, Euratom) č. 1605/2002 a článkem 43 nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2342/2002 ze dne 23. prosince 2002 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (8). Uvedené dohody musí obsahovat pravidla pro provádění úkolů, jimiž jsou pověřeny, včetně nutnosti zajistit doplňkovost ke stávajícím evropským a vnitrostátním finančním nástrojům a koordinaci s nimi a podporovat celkové a vyrovnané rozdělení mezi členské státy.
3. Pro splnění cíle stanoveného v článku 2 a provedení akcí uvedených v článku 4 stanoví dohody zmíněné v odstavci 2 tohoto článku navíc povinnost mezinárodních finančních institucí znovu investovat zdroje a výnosy, včetně dividend a úhrad, do akcí uvedených v čl. 4 odst. 1 písm. a), b) nebo c) po dobu šesti let ode dne zahájení nástroje mikrofinancování.
4. Po uzavření nástroje mikrofinancování se zůstatek splatný Evropskou unií musí vrátit do souhrnného rozpočtu Evropské unie.
5. Mezinárodní finanční instituce uvedené v odstavci 2 tohoto článku uzavřou s veřejnými a soukromými poskytovateli mikrofinancování uvedenými v čl. 4 odst. 2 písemné dohody, které stanoví jejich povinnost použít zdroje, které jsou zpřístupněny z nástroje mikrofinancování, v souladu s cíli stanovenými v článku 2 a poskytovat informace pro vypracování výročních zpráv uvedených v čl. 8 odst. 1.
6. Komise řídí rozpočet na podpůrná opatření uvedená v čl. 4 odst. 1 písm. d).
Článek 6
Soulad
Akce financované z nástroje mikrofinancování musí být v souladu se Smlouvou a s akty přijatými na jejím základě.
Článek 7
Ochrana finančních zájmů Unie
1. Komise zajistí, aby při provádění akcí financovaných na základě tohoto rozhodnutí byly chráněny finanční zájmy Unie použitím opatření, jimiž se předchází podvodům, korupci a jiným protiprávním činnostem, účinnými kontrolami, zpětným získáváním neoprávněně vyplacených částek, a zjistí-li se nesrovnalosti, prostřednictvím účinných, přiměřených a odrazujících sankcí, a to v souladu s nařízením Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 ze dne 18. prosince 1995 o ochraně finančních zájmů Evropských společenství (9), nařízením Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 ze dne 11. listopadu 1996 o kontrolách a inspekcích na místě prováděných Komisí za účelem ochrany finančních zájmů Evropských společenství proti podvodům a jiným nesrovnalostem (10) a nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1073/1999 ze dne 25. května 1999 o vyšetřování prováděném Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF) (11).
2. Pokud jde o akce Unie financované podle tohoto rozhodnutí, má OLAF pravomoc provádět vyšetřování na základě nařízení (ES, Euratom) č. 2988/95 a nařízení (Euratom, ES) č. 2185/96, která se použijí při jakémkoli porušení právního předpisu Unie, včetně nesplnění smluvní povinnosti sjednané na základě nástroje mikrofinancování, vyplývající z jednání nebo opomenutí hospodářského subjektu, v důsledku kterého je nebo by mohl být z důvodu neoprávněné výdajové položky poškozen souhrnný rozpočet Evropské unie nebo rozpočty jí řízené.
3. Veškerá prováděcí opatření vyplývající z tohoto rozhodnutí musí odkazovat na odstavce 1 a 2 tohoto článku a stanovit především dohled a finanční kontrolu ze strany Komise nebo ze strany zástupce pověřeného Komisí a prostřednictvím auditů Evropského účetního dvora, v případě potřeby včetně kontroly na místě.
Článek 8
Výroční zpráva
1. Mezinárodní finanční instituce uvedené v čl. 5 odst. 2 předají Komisi výroční zprávy o provádění, ve kterých musí být uvedeny podporované činnosti z hlediska finančního provádění, rozdělení a dostupnosti finančních prostředků podle odvětví a typu příjemců, schválených či zamítnutých žádostí, uzavřených smluv, financovaných akcí a výsledků.
2. Do 8. dubna 2011 a každý následující rok předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě kvantitativní i kvalitativní výroční zprávu o činnostech prováděných v rámci tohoto rozhodnutí v předchozím roce. Výroční zpráva musí vycházet ze zpráv o provádění uvedených v odstavci 1. Zejména musí obsahovat informace týkající se schválených či zamítnutých žádostí, uzavřených smluv, financovaných akcí, celkového počtu a typu příjemců a geografického a odvětvového rozdělení prostředků.
Výroční zpráva navíc obsahuje informace o dopadu a udržitelnosti nástroje mikrofinancování vyjádřené celkovým počtem osob, které jsou stále zaměstnané, a mikropodniků, které stále fungují na konci období, během kterého se jim prostřednictvím nástroje mikrofinancování poskytovala finanční pomoc. Výroční zpráva zahrnuje rovněž informace o doplňkovosti s ostatními zásahy Unie, zejména ESF.
3. Po předložení třetí výroční zprávy a na základě návrhu Komise mohou Evropský parlament a Rada toto rozhodnutí přezkoumat.
4. Výroční zpráva uvedená v odstavci 2 se předá pro informaci Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru, Výboru regionů a sociálním partnerům.
5. Na základě výroční zprávy uvedené v odstavci 2 tohoto článku se Komise snaží zajistit, aby nástroj mikrofinancování plnil cíl stanovený v článku 2 a aby byl v Unii dostupný pro ty, kterým hrozí sociální vyloučení nebo pro něž je tradiční úvěrový trh obtížně dostupný.
Článek 9
Hodnocení
1. Komise provádí z vlastního podnětu a v úzké spolupráci s mezinárodními finančními institucemi uvedenými v čl. 5 odst. 2 průběžná a závěrečná hodnocení. Průběžné hodnocení se dokončí čtyři roky po zahájení nástroje mikrofinancování a závěrečné hodnocení nejpozději jeden rok po skončení mandátů udělených mezinárodním finančním institucím uvedeným v čl. 5 odst. 2. Závěrečné hodnocení zejména posoudí, do jaké míry nástroj mikrofinancování jako celek splnil svůj cíl.
2. Výsledky hodnocení se pro informaci předají Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů.
Článek 10
Vstup v platnost
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
V Bruselu dne 25. března 2010.
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS SPRENDIMAS Nr. 283/2010/ES
2010 m. kovo 25 d.
nustatantis Europos užimtumo ir socialinės įtraukties mikrofinansų skyrimo priemonę „Progress“
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 175 straipsnio 3 pastraipą,
atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (1),
atsižvelgdami į Regionų komiteto nuomonę (2),
spręsdami pagal įprastą teisėkūros procedūrą (3),
kadangi:
(1)
2000 m. balandžio 7 d. Komisija priėmė komunikatą „Veiksmai vietoje užimtumui didinti. Vietos aspektas įgyvendinant Europos užimtumo strategiją“.
(2)
2007 m. lapkričio 13 d. Komisijos komunikate „Europos mikrokreditų plėtojimo iniciatyva augimui ir užimtumui remti“ nustatytos keturios prioritetinės veiksmų sritys: valstybių narių teisinės ir institucinės aplinkos gerinimas, palankių užimtumui ir verslininkystei sąlygų sukūrimas, gerosios patirties sklaidos skatinimas ir papildomo finansinio kapitalo mikrofinansų įstaigoms teikimas. Pirmasis žingsnis įgyvendinant šią darbotvarkę - 2008 m. Komisijos ir Europos investicijų banko (toliau - EIB) sukurta Jasmine iniciatyva (Bendrieji veiksmai mikrofinansų įstaigoms Europoje remti), pagal kurią ne bankų mikrokreditų finansų įstaigoms teikiamos konsultacijos ir iš EIB numatyta 20 milijonų EUR finansuotinai veiklai.
(3)
2006 m. gegužės 24 d. Komisijos komunikate „Skatinti padorų darbą visiems. Europos Sąjungos indėlis įgyvendinant padoraus darbo pasaulyje darbotvarkę“ pabrėžta deramo darbo visiems svarba, kaip ir 2007 m. gegužės 23 d. Europos Parlamento rezoliucijoje dėl deramo darbo visiems skatinimo (4).
(4)
Vadovų pareiškime, priimtame po 2009 m. rugsėjo 24-25 d. Pitsburge įvykusio G-20 susitikimo, buvo numatytas įsipareigojimas pagerinti neturtingų asmenų prieigą prie finansinių paslaugų, pavyzdžiui, teikiant mikrofinansus. Vadovai taip pat įsipareigojo sukurti tarptautinę finansinės įtraukties ekspertų grupę, kuri turi nustatyti, ko buvo išmokta taikant novatorišką požiūrį į finansinių paslaugų neturtingiesiems teikimą, skatinti sėkmingų reguliavimo ir politikos metodų taikymą ir rengti prieigos prie finansų, finansinio raštingumo ir vartotojų apsaugos standartus.
(5)
2009 m. kovo 24 d. Europos Parlamento rezoliucijoje dėl Europos mikrokreditų plėtojimo iniciatyvos siekiant remti ekonomikos augimą ir užimtumą su rekomendacijomis Komisijai buvo raginama, kad Komisija dėtų daugiau pastangų, kad mikrokreditai būtų skiriami ekonomikos augimui ir užimtumui remti. Be to, Europos Parlamentas pritarė papildomų 4 milijonų EUR skyrimui bandomiesiems veiksmams, kurie turi būti įgyvendinti pagal Jasmine iniciatyvą. Europos Parlamentas taip pat paragino Komisiją bendrai finansuoti mikrokreditų projektus, ypač tikslinių socialiai remtinų grupių atstovų.
(6)
Sąjunga ir valstybės narės turi nuolat dėti daugiau pastangų, kad per pagrįstą laikotarpį padidėtų mikrofinansų prieinamumas ir padaugėtų galimybių juos gauti iki pakankamo lygio, siekiant patenkinti padidėjusius asmenų, kuriems labiausiai krizės laikotarpiu reikia mikrofinansų t. y. praradusiųjų darbą, asmenų, kuriems gresia pavojus prarasti darbą arba kuriems sunku patekti ar sugrįžti į darbo rinką, taip pat kuriems gresia socialinė atskirtis, ar pažeidžiamų asmenų, kuriems sudarytos nepalankios sąlygos pasinaudoti įprastos kreditų rinkos paslaugomis ir kurie nori įsteigti arba išplėsti savo mikroįmonę, įskaitant vykdyti savarankišką veiklą, aktyviai skatinant moterų ir vyrų lygias galimybes, poreikius.
(7)
2009 m. birželio 3 d. Komisijos komunikate „Bendras įsipareigojimas užimtumo srityje“ buvo pabrėžtas poreikis suteikti naujų galimybių bedarbiams ir suteikti žinių apie verslumą kai kurioms nepalankiausioje padėtyje atsidūrusioms Europos grupėms, kurioms sunku pasinaudoti įprastos kreditų rinkos paslaugomis. Be jau taikomų priemonių, reikėtų imtis konkrečių veiksmų toliau skatinti ekonominę ir socialinę sanglaudą, stiprinant EIB ir Europos investicijų fondo (toliau - EIF) bei kitų tarptautinių finansų įstaigų veiklą ir nedarant poveikio valstybių narių veiklai. Todėl Komisija paskelbė pasiūlymą dėl naujos ES masto mikrofinansų skyrimo priemonės (toliau - priemonė), skirtą išplėsti mikrofinansų taikymą specifinėms rizikos grupėms ir toliau remti verslumo plėtrą, socialinę ekonomiką ir mikroįmones. Siekdamos, kad priemonė būtų veiksminga, darytų ilgalaikį poveikį, būtų taikoma galimiems paramos gavėjams ir naudojama kaip iniciatyvi ir ekonomikos bei vietos vystymosi politikos priemonė, valstybės narės gali įsteigti nacionalinį informacijos centrą, kuris galėtų skatinti, koordinuoti, vertinti ir stebėti visus atitinkamose valstybių narių teritorijose pagal priemonę vykdomus veiksmus.
(8)
Daugiau mikrofinansų lėšų pažeidžiamiems asmenims, kuriems sudarytos nepalankios sąlygos pasinaudoti įprastos Europos Sąjungos kreditų rinkos paslaugomis, teikia nekomercinės mikrofinansų įstaigos, kreditų unijos ir bankai, prisiimantys įmonių socialinę atsakomybę. Priemonė padėtų šiems mikrofinansų teikėjams, papildantiems komercinių bankų rinką, suteikdama daugiau mikrofinansų galimybių, kad būtų patenkinta esama paklausa.
(9)
Dažnai Europos Sąjungoje mikrofinansus teikia komerciniai bankai, kurie turėtų tapti svarbiais priemonės taikymo partneriais siekiant kreditų rinkoje atkurti pasitikėjimą ir daugiausia dėmesio skirti klientams, kurie neturi kredito galimybių.
(10)
Pagal šį sprendimą mikrofinansus teikiančios viešos ir privačios įstaigos turėtų atitikti atsakingo skolinimo principus ir taip visų pirma išvengti pernelyg didelio asmenų ir įmonių įsiskolinimo.
(11)
Be sunkumų, kylančių norint gauti lėšų, viena iš svarbiausių kliūčių, trukdančių steigti ir plėsti mikroįmones: socialinė atskirtis ir netikrumas pereinant nuo bedarbio ar socialinės pašalpos prie savarankiškos veiklos. Taikant Europos mikrofinansų priemones galima paremti socialinės ekonomikos sistemas, kurios skirtos padėti atskirtyje gyvenantiems žmonėms vėl integruotis į visuomenę ir padėti jiems įgyti būtiniausius įgūdžius, reikalingus norint imtis ilgalaikio verslo projekto.
(12)
Sąjungos lėšų panaudojimas yra tinkamas ir atitinka minėtą 2009 m. kovo 24 d. Europos Parlamento rezoliuciją. Be to, esant vienai ES masto priemonei, sutelkiama papildoma tarptautinių finansų įstaigų parama ir išvengiama skirtingų nuomonių bei paskatinamas mikrofinansų skyrimas visose valstybėse narėse. Siekiant pasinaudoti tarptautinių finansų įstaigų, visų pirma EIB ir EIF, patirtimi, priemonė turėtų būti nustatyta remiantis bendru valdymu.
(13)
Pagal priemonę finansuojami veiksmai turėtų derėti su kitų Sąjungos politikos sričių veiksmais ir atitikti juos bei Sutarties ir pagal ją priimtų aktų nuostatas. Priemonės finansuojami veiksmai turėtų papildyti kitą Sąjungos remiamą veiklą, visų pirma Konkurencingumo ir inovacijų programos (toliau - KIP) finansines priemones, Jasmine iniciatyvą, Europos žemės ūkio fondą kaimo plėtrai (EŽŪFKP), Europos regioninės plėtros fondą (ERPF), Jeremie iniciatyvą (Bendros Europos lėšos mažosioms ir vidutinėms įmonėms ) ir Europos socialinį fondą (ESF).
(14)
Šiame sprendime sąvoka „mikrofinansai“ turėtų apimti garantijas, mikrokreditus, nuosavą ar iš dalies nuosavą kapitalą asmenimis ir mikroįmonėmis, kuriems taikomas šis sprendimas, o sąvoka „mikrokreditas“ turėtų reikšti mažesnę nei 25 000 EUR paskolą. 2003 m. gegužės 6 d. Komisijos rekomendacijoje 2003/361/EB dėl labai mažų, mažų ir vidutinių įmonių (5) sąvoka „mikroįmonė“ apibrėžta kaip įmonė, kurioje dirba mažiau nei 10 asmenų, įskaitant savarankiškai dirbančius asmenis, kurios metinė apyvarta ir (arba) metinis balansas neviršija 2 milijonų EUR. Ši sąvokos apibrėžtis turėtų būti tinkama vartoti šiame sprendime.
(15)
Šiame sprendime ir pagal nacionalines nuostatas sąvoka „socialinės ekonomikos mikroįmonė“ turėtų reikšti mikroįmonę, gaminančią prekes arba teikiančią paslaugas vykdant aiškią socialinę užduotį, arba mikroįmonę, kurios paslaugos bendrijos nariams teikiamos nesiekiant pelno.
(16)
Priemonė turėtų būti įgyvendinama vykdant atitinkamus įvairius veiksmus, kurie apimtų rizikos pasidalijimą, garantijų teikimą, nuosavą kapitalą ir paskolų priemones, kurias mikrofinansų teikėjams siūlo tarptautinės finansų įstaigos. Kad priemonė būtų veiksmingesnė, ją reikėtų nuosekliai koordinuoti ir įgyvendinti kartu su Europos ir nacionalinėmis finansinėmis priemonėmis bei nacionalinėmis finansų įstaigomis,
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
Nustatymas
Nustatoma Europos užimtumo ir socialinės įtraukties mikrofinansų skyrimo priemonė, vadinamoji Europos mikrofinansų priemonė „Progress“ (toliau - priemonė).
2 straipsnis
Tikslas
1. Pagal šią priemonę Sąjungos lėšos teikiamos, kad padidėtų mikrofinansų prieinamumas ir padaugėtų galimybių juos gauti:
a)
asmenims, kurie prarado arba kuriems gresia pavojus prarasti darbą arba kuriems sunku patekti ar sugrįžti į darbo rinką, taip pat asmenims, kuriems gresia socialinė atskirtis, arba pažeidžiamiems asmenims, kuriems sudarytos nepalankios sąlygos pasinaudoti įprastos kreditų rinkos paslaugomis ir kurie nori įsteigti arba išplėsti savo mikroįmonę, įskaitant vykdyti savarankišką veiklą;
b)
mikroįmonėms, ypač socialinės ekonomikos srityje, taip pat mikroįmonėms, kuriose dirba a punkte nurodyti asmenys.
2. Pagal šią priemonę Sąjungos lėšos naudojamos teikti mikrofinansus ir aktyviai remti moterų ir vyrų lygias galimybes.
3 straipsnis
Biudžetas
1. Nuo 2010 m. sausio 1 d. iki 2013 m. gruodžio 31 d. priemonei iš Sąjungos biudžeto teikiamas 100 milijonų EUR finansinis įnašas.
2. Dėl metinių asignavimų sprendžiama kasmetės biudžeto sudarymo procedūros metu ir prireikus taikant 2006 m. gegužės 17 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos tarpinstitucinio susitarimo dėl biudžetinės drausmės ir patikimo finansų valdymo (6) 37 punktą ar kitas tame susitarime nustatytas priemones.
3. Bendras pagalbos priemonių, nurodytų 4 straipsnio 1 dalies d punkte, biudžetas neturi viršyti 1 % šio straipsnio 1 dalyje nustatyto priemonės biudžeto.
4. Finansinis įnašas dengia visas priemonės išlaidas, įskaitant administravimo mokesčius Sąjungos įnašą tvarkančioms 5 straipsnio 2 dalyje nurodytoms tarptautinėms finansų įstaigomis, ir visas kitas finansinius reikalavimus atitinkančias išlaidas.
4 straipsnis
Finansinius reikalavimus atitinkantys veiksmai ir paramos gavėjai
1. Priemonė atitinkamai įgyvendinama naudojant įvairių toliau nurodytų veiksmų rūšis:
a)
garantijas ir priemones pasidalijant riziką;
b)
kapitalo nuosavybės priemones;
c)
skolos priemones;
d)
paramos priemones, kaip antai komunikacijos veikla, stebėsena, kontrolė, auditas ir vertinimas, kurios tiesiogiai būtinos sprendimui tinkamai ir veiksmingai įgyvendinti ir jo tikslams pasiekti.
2. Priemone gali naudotis valstybėse narėse nacionaliniu, regionų ir vietos lygiais įsteigtos viešos ir privačios įstaigos, skiriančios mikrofinansų asmenims ir mikroįmonėms valstybėse narėse.
3. Norėdamos, kad parama pasiektų galutinius jos gavėjus ir būtų įsteigtos konkurencingos ir pelningos mikroįmonės, 2 dalyje nurodytos viešos ir privačios įstaigos glaudžiai bendradarbiauja su organizacijomis, kurios atstovauja galutinių mikrokreditų gavėjų interesams, ir su organizacijomis, kurios tiems galutiniams gavėjams siūlo konsultavimo ir mokymo programas, ypač su tomis, kurias remia ESF.
5 straipsnis
Administravimas
1. Komisija priemonę administruoja laikydamasi 2002 m. birželio 25 d. Tarybos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento (7).
2. Siekdama įgyvendinti 4 straipsnio 1 dalyje nurodytus veiksmus, išskyrus 4 straipsnio 1 dalies d punkte nurodytas paramos priemones, Komisija sudaro susitarimus su tarptautinėmis finansų įstaigomis, visų pirma su EIB ir EIF, laikydamasi Reglamento (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 53d straipsnio ir 2002 m. gruodžio 23 d. Komisijos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 2342/2002, nustatančio išsamias Tarybos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 (8), 43 straipsnio. Šiuose susitarimuose išdėstomos išsamios toms finansų įstaigoms patikėtų užduočių įgyvendinimo nuostatos, įskaitant nuostatas, numatančias būtinybę užtikrinti papildomumą ir koordinavimą su esamomis Europos ir nacionalinėmis finansinėmis priemonėmis, ir skatinamas nuoseklus ir tolygus taikymas tarp valstybių narių.
3. Siekiant 2 straipsnyje nustatyto tikslo ir įgyvendinant 4 straipsnyje apibrėžtus veiksmus 2 dalyje minėtuose susitarimuose reikia taip pat numatyti tarptautinių finansų įstaigų pareigą šešerius metus nuo priemonės taikymo pradžios vėl investuoti išteklius ir pajamas, įskaitant dividendus ir grąžintas lėšas, į 4 straipsnio 1 dalies a, b ir c punktuose nurodytus veiksmus.
4. Baigus priemonės veiklą, Europos Sąjungai grąžintinas likutis grąžinamas į Europos Sąjungos bendrąjį biudžetą.
5. Šio straipsnio 2 dalyje nurodytos tarptautinės finansų įstaigos raštu sudaro susitarimus su 4 straipsnio 2 dalyje nurodytomis viešomis ir privačiomis mikrofinansus skiriančiomis įstaigomis, nustatydamos jų pareigą panaudoti pagal priemonę skirtas lėšas siekiant 2 straipsnyje nustatytų tikslų ir teikti informaciją rengiant 8 straipsnio 1 dalyje nurodytas metines ataskaitas.
6. 4 straipsnio 1 dalies d punkte nurodytų pagalbos priemonių biudžetą administruoja Komisija.
6 straipsnis
Atitiktis
Pagal priemonę finansuojami veiksmai turi atitikti Sutarties ir pagal ją priimtų aktų nuostatas.
7 straipsnis
Sąjungos finansinių interesų gynimas
1. Komisija turi užtikrinti, kad, įgyvendinant pagal šią priemonę finansuojamus veiksmus, Sąjungos finansiniai interesai būtų saugomi taikant prevencines kovos su sukčiavimu, korupcija ir kitokia neteisėta veikla priemones, atliekant veiksmingus patikrinimus, išieškant nepagrįstai išmokėtas sumas ir, nustačius pažeidimus, skiriant veiksmingas, proporcingas ir atgrąsančias sankcijas pagal 1995 m. gruodžio 18 d. Tarybos reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 2988/95 dėl Europos Bendrijų finansinių interesų apsaugos (9), 1996 m. lapkričio 11 d. Tarybos reglamentą (Euratomas, EB) Nr. 2185/96 dėl Komisijos atliekamų patikrinimų ir inspektavimų vietoje siekiant apsaugoti Europos Bendrijų finansinius interesus nuo sukčiavimo ir kitų pažeidimų (10) ir 1999 m. gegužės 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1073/1999 dėl Europos kovos su sukčiavimu tarnybos (OLAF) atliekamų tyrimų (11).
2. Pagal šį sprendimą finansuojamų Sąjungos veiksmų atžvilgiu OLAF gali atlikti tyrimus remdamasi Reglamentais (EB, Euratomas) Nr. 2988/95 ir (EB, Euratomas) Nr. 2185/96, taikomiems bet kuriam Sąjungos teisės aktų nuostatų pažeidimui, įskaitant pagal priemonę prisiimtų sutartinių įsipareigojimų pažeidimą, kuriuo dėl ūkio subjekto veiksmų ar neveikimo darant nepagrįstas išlaidas Europos Sąjungos bendrajam biudžetui ar jos valdomiems biudžetams padaroma ar būtų padaryta žala.
3. Visose taikant šį sprendimą priimtose įgyvendinimo priemonėse pateikiama nuoroda į šio straipsnio 1 ir 2 dalis ir visų pirma numatoma, kad Komisija ar bet kuris jos įgaliotas atstovas vykdo priežiūrą ir finansų kontrolę, o Europos Audito Rūmai atlieka auditą, įskaitant, jei būtina - vietoje.
8 straipsnis
Metinė ataskaita
1. 5 straipsnio 2 dalyje nurodytos tarptautinės finansų įstaigos perduoda Komisijai metines įgyvendinimo ataskaitas, kuriose nurodoma finansiškai remiama veikla, lėšų paskirstymas ir prieinamumas pagal paramos gavėjų veiklos sritis ir rūšį, priimtos ir atmestos paraiškos, sudarytos sutartys, finansuoti veiksmai ir rezultatai.
2. Ne vėliau kaip 2011 m. balandžio 8 d. ir po to kasmet Komisija teikia Europos Parlamentui ir Tarybai kiekybinę ir kokybinę pagal šį sprendimą praėjusiais metais vykdytos veiklos metinę ataskaitą. Metinė ataskaita rengiama remiantis 1 dalyje nurodytomis įgyvendinimo ataskaitomis. Joje visų pirma turi būti pateikta informacija apie priimtas arba atmestas paraiškas, sudarytas sutartis, finansuotus veiksmus, bendrą paramos gavėjų skaičių ir jų rūšį, taip pat apie suteiktų lėšų geografinį ir sektorinį pasiskirstymą.
Metinėje ataskaitoje taip pat pateikiama informacija apie priemonės poveikį ir tvarumą, t. y. nurodomas bendras skaičius asmenų, kurie vis dar dirba, ir mikroįmonių, kurios vis dar veikia pasibaigus priemonės, pagal kurią skiriama parama, taikymo laikotarpiui. Be to, metinėje ataskaitoje pateikiama informacija apie tai, kaip ši priemonė papildo kitas Sąjungos priemones, visų pirma ESF.
3. Komisijai pateikus trečiąją metinę ataskaitą remdamiesi jos pasiūlymu Europos Parlamentas ir Taryba gali peržiūrėti šį sprendimą.
4. 2 dalyje nurodyta metinė ataskaita informavimo tikslais turi būti perduota Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui ir Regionų komitetui.
5. Remdamasi šio straipsnio 2 dalyje nurodyta metine ataskaita Komisija turi stengtis užtikrinti, kad priemonė įgyvendintų 2 straipsnyje numatytą tikslą ir kad visoje Europos Sąjungoje ji būtų prieinama tiems, kuriems gresia socialinė atskirtis, arba tiems, kuriems sunku pasinaudoti įprastos kreditų rinkos paslaugomis.
9 straipsnis
Vertinimas
1. Komisija savo iniciatyva ir glaudžiai bendradarbiaudama su 5 straipsnio 2 dalyje nurodytomis tarptautinėmis finansų įstaigomis atlieka tarpinį ir galutinį vertinimą. Tarpinis vertinimas baigiamas praėjus ketveriems metams nuo priemonės veiklos pradžios, o galutinis vertinimas atliekamas praėjus mažiausiai vieneriems metams po 5 straipsnio 2 dalyje nurodytoms tarptautinėms finansų įstaigoms suteiktų įgaliojimų pabaigos. Galutiniame vertinime visų pirma nagrinėjama, kiek priemone pasiekti jai nustatyti tikslai.
2. Vertinimų rezultatai informavimo tikslais perduodami Europos Parlamentui, Tarybai, Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui ir Regionų komitetui.
10 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis sprendimas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Priimta Briuselyje 2010 m. kovo 25 d.