PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 24. dubna 2012
o vynětí výroby a velkoobchodního prodeje elektřiny z konvenčních zdrojů v Německu z použití směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/17/ES o koordinaci postupů při zadávání zakázek subjekty působícími v odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a poštovních služeb
(oznámeno pod číslem C(2012) 2426)
(Pouze německé znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2012/218/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2004/17/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání zakázek subjekty působícími v odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a poštovních služeb (1), a zejména na čl. 30 odst. 5 a 6 uvedené směrnice,
s ohledem na žádost Spolkového svazu energetického a vodního hospodářství (Bundesverband der Energie- und Wasserwirtschaft e.V.) (dále jen „BDEW“) zaslanou elektronickou poštou dne 26. října 2011,
vzhledem k těmto důvodům:
I. SKUTEČNOSTI
(1)
Dne 26. října 2011 podal BDEW Komisi elektronickou poštou žádost podle čl. 30 odst. 5 směrnice 2004/17/ES. Dne 11. listopadu 2011 Komise o této žádosti informovala německé orgány a rovněž požádala německé orgány dne 10. ledna 2012 a BDEW dne 21. prosince 2011 prostřednictvím elektronické pošty o další informace. Německé orgány poskytly další informace elektronickou poštou dne 14. prosince 2011 a BDEW tak učinil dne 17. ledna 2012, dne 26. ledna 2012 a dne 28. února 2012.
(2)
Žádost, kterou BDEW předložil jménem zadavatelů v daném odvětví, se týká - jak je v ní uvedeno - „výstavby, nákupu a provozu (včetně údržby) všech druhů zařízení na výrobu elektřiny, jakož i související podpůrné činnosti“ (2).
(3)
K žádosti je připojeno stanovisko Spolkového kartelového úřadu (Bundeskartellamt) ze dne 25. července 2011. Toto stanovisko (dále jen „stanovisko“) bylo vydáno na základě příslušných německých právních předpisů a týká se otázky, zda je činnost, na kterou se postup vztahuje, přímo vystavena hospodářské soutěži. Stanovisko je podloženo výsledky rozsáhlého odvětvového průzkumu příslušných trhů.
II. PRÁVNÍ RÁMEC
(4)
Článek 30 směrnice 2004/17/ES stanoví, že zakázky určené pro umožnění výkonu jedné z činností, na něž se uvedená směrnice vztahuje, se uvedenou směrnicí neřídí, pokud je v členském státě, ve kterém má být činnost vykonávána, přímo vystavena hospodářské soutěži na trzích, na které není omezen přístup. Přímé vystavení hospodářské soutěži se posuzuje na základě objektivních kritérií s přihlédnutím ke zvláštním rysům dotčeného odvětví. Přístup na trh se považuje za neomezený, pokud členský stát provedl a uplatňuje příslušné právní předpisy Společenství k otevření daného odvětví nebo jeho části. Tyto právní předpisy jsou uvedeny v příloze XI směrnice 2004/17/ES, která pro odvětví elektroenergetiky odkazuje na směrnici Evropského parlamentu a Rady 96/92/ES ze dne 19. prosince 1996 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou (3). Směrnice 96/92/ES byla nahrazena směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2003/54/ES ze dne 26. června 2003 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou a o zrušení směrnice 96/92/ES (4), která byla rovněž nahrazena směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2009/72/ES ze dne 13. července 2009 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou a o zrušení směrnice 2003/54/ES (5).
(5)
Německo provedlo a uplatnilo nejen směrnici 96/92/ES, ale i směrnice 2003/54/ES a 2009/72/ES. Přístup na trh by proto v souladu s čl. 30 odst. 3 prvním pododstavcem měl být na celém území Německa považován za neomezený.
(6)
Přímé vystavení hospodářské soutěži by mělo být hodnoceno na základě různých ukazatelů, z nichž žádný není nutně sám o sobě rozhodující. Pokud jde o trhy dotčené tímto rozhodnutím, je jedním kritériem, které by mělo být vzato v úvahu, podíl hlavních účastníků na daném trhu. Dalším kritériem je stupeň koncentrace na těchto trzích. Vzhledem k charakteristice dotčených trhů by měla být vzata v úvahu i další kritéria, jako je fungování vyrovnávacího trhu, cenová konkurence a míra, v jaké zákazníci přecházejí k jiným dodavatelům.
(7)
Tímto rozhodnutím není dotčeno uplatňování pravidel hospodářské soutěže.
III. POSOUZENÍ
(8)
Německý trh s elektřinou se vyznačuje velkým počtem elektráren provozovaných velkým počtem účastníků trhu (6). Většina výrobní kapacity je v rukou čtyř velkých energetických společností: RWE AG, E.ON AG, EnBW AG a Vattenfall Europe AG. Jelikož však dvě z těchto společností, konkrétně RWE a E.ON, jsou soukromé společnosti (tj. společnosti, které nepodléhají přímo ani nepřímo dominantnímu vlivu veřejných zadavatelů, jak je stanoveno v čl. 2 odst. 1 písm. b) směrnice 2004/17/ES), které v odvětví výroby elektřiny nepůsobí na základě zvláštních nebo výlučných práv ve smyslu čl. 2 odst. 3 směrnice 2004/17/ES, nejsou zadavateli ve smyslu směrnice 2004/17/ES. Z toho důvodu se na zadávání jejich zakázek na výrobu nebo prodej elektřiny ustanovení uvedené směrnice nevztahují; proto by, pokud jde o tyto činnosti, měly být považovány za konkurenty zadavatelů, na jejichž zadávání zakázek se uvedená směrnice vztahuje. Při zkoumání, zda je činnost na trzích, na které není omezen přístup, vystavena hospodářské soutěži, bude proto analýza v následujícím textu zaměřena na zadavatele.
(9)
Prodej elektřiny na velkoobchodní úrovni se uskutečňuje prostřednictvím burz, tj. spotových a termínovaných trhů Evropské energetické burzy (European Energy Exchange AG (EEX)) a Evropské burzy pro elektřinu (European Power Exchange S.E. (EPEX)), nebo prostřednictvím transakcí mimoburzovního trhu. Cena při burzovním prodeji elektřiny obvykle slouží jako referenční cena pro mimoburzovní transakce. Výrobní podniky optimalizují provoz svých elektráren podle výsledků burzovního obchodu na spotovém trhu. V zásadě jsou provozovány pouze elektrárny, jejichž mezní náklady jsou nižší než tržní cena.
(10)
Zákon o upřednostnění obnovitelných energií (Gesetz für den Vorrang Erneuerbarer Energien) (7) (dále jen „EEG“), stanoví pravidla pro elektřinu vyrobenou z obnovitelných zdrojů energie (8), která vedle elektřiny vyrobené z konvenčních zdrojů (9) hraje na německém trhu stále významnější roli. Novelou EEG, která vstoupila v platnost počátkem roku 2012, bylo stanoveno, že podíl obnovitelných zdrojů energie na výrobě elektřiny má do roku 2020 vzrůst na 35 %, do roku 2030 na 50 % a do roku 2050 na 80 %.
(11)
Na konci roku 2010 bylo připojeno 160,5 GW výrobní kapacity k sítím provozovatelů přenosových soustav (77,6 GW) a provozovatelů distribučních soustav (82,9 GW). Ve srovnání s rokem 2009 (152,7 GW) to představuje nárůst o přibližně 7,8 GW. Obnovitelné zdroje energie se na celkové kapacitě podílejí 54,2 GW. Z toho jsou za zhruba 50,7 GW vypláceny výkupní ceny podle EEG. To znamená, že obnovitelné zdroje energie představují přibližně 34 % celkové kapacity (10).
(12)
Celkově bylo v roce 2010 dodáno do sítě 531,2 TWh elektrické energie, z toho 367,5 TWh do sítě provozovatelů přenosových soustav a 163,7 TWh do sítě provozovatelů distribučních soustav. Množství dodané elektrické energie z obnovitelných zdrojů činilo 93,7 TWh, z toho za 80,7 TWh byly provedeny platby podle EEG. To znamená, že podíl obnovitelných energií na celkovém množství elektrické energie dodané do sítě představuje zhruba 18 %, což je méně, než činí podíl obnovitelných zdrojů energie na celkové výrobní kapacitě, tj. 34 % (11). Tento rozdíl je způsoben tím, že období, kdy lze obnovitelné zdroje během roku využívat, je kratší než v případě konvenčních zdrojů.
(13)
Další specifikum německého trhu s elektřinou souvisí s tím, že se německé vnitrostátní orgány v návaznosti na jadernou katastrofu v Japonsku na jaře roku 2011 nedávno rozhodly uzavřít osm jaderných elektráren o celkové kapacitě 8 400 MW (12). Kromě toho bylo rozhodnuto, že do roku 2022 bude ukončen provoz všech ostatních jaderných elektráren v Německu. V krátkodobém horizontu toto rozhodnutí změnilo poměr dovozu a vývozu, takže se Německo z čistého vývozce elektřiny, kterým bylo do roku 2010, změnilo v roce 2011 na čistého dovozce.
(14)
Podle precedentů Komise (13) lze v odvětví elektrické energie rozlišovat tyto relevantní výrobkové trhy: i) výroba a velkoobchodní dodávky, ii) přenos, iii) distribuce a iv) maloobchodní dodávky. Zatímco některé tyto trhy lze dále rozčlenit, dle dosavadní praxe Komise (14) se nerozlišovalo mezi trhem výroby elektřiny a trhem velkoobchodních dodávek, neboť výroba jako taková představuje pouze první krok v hodnotovém řetězci, avšak objem vyrobené elektřiny je prodáván na velkoobchodního trhu.
(15)
Žádost BDEW se týká výroby elektřiny a velkoobchodu s elektřinou. Spolkový kartelový úřad ve svém stanovisku definuje výrobkový trh jako „primární trh pro prodej elektřiny“ (15), který zahrnuje první prodej vlastní výroby všech dodavatelů elektrické energie a čistý dovoz elektřiny, avšak nezahrnuje následné obchodování mezi účastníky trhu. Kromě toho je Spolkový kartelový úřad toho názoru, že výroba a prodej elektřiny, na kterou se vztahuje EEG (dále jen „elektřina podléhající EEG“), nejsou součástí tohoto trhu.
(16)
Spolkový kartelový úřad má za to, že trh s elektřinou podléhající EEG je samostatným trhem, pokud jde o první prodej této elektřiny. Elektřina podléhající EEG se obvykle neprodává přímo na velkoobchodním trhu, ale nejprve ji kupují provozovatelé přenosových sítí za zákonem stanovené výkupní ceny, kteří ji poté ve druhém kroku prodají na velkoobchodním trhu.
(17)
Spolkový kartelový úřad dospěl k závěru, že výroba a prodej elektřiny podléhající EEG neprobíhají na základě hospodářské soutěže a že tato elektřina je nezávislá na ukazatelích poptávky a cenových ukazatelích (16). Tento závěr vychází zejména z následujících skutečností:
(18)
Elektřina podléhající EEG se odebírá do sítě přednostně, a proto je její výroba zcela nezávislá na poptávce. Výroba a dodávky do sítě nezávisí ani na cenách, neboť provozovatelé mají nárok na zákonem stanovené platby. Provozovatelé přenosových soustav prodávají elektřinu podléhající EEG na spotovém trhu podle pravidel stanovených v zákoně, přičemž však nemají žádný manévrovací prostor.
(19)
Spolkový kartelový úřad rovněž konstatoval, že podle zákona může být elektřina podléhající EEG prodávána přímo, a určitá část provozovatelů této možnosti využívá. Podle EEG mohou provozovatelé zařízení na výrobu elektřiny podléhající EEG přecházet od přímého prodeje na prodej za zákonem stanovené výkupní ceny a naopak vždy k prvnímu dni v měsíci. Tito provozovatelé se tak mohou každý měsíc na základě předpovědí tržních cen a podle poptávky rozhodnout, který způsob prodeje pro ně bude výhodnější. Tento přímý prodej však bude mít v budoucnu jen okrajový význam.
(20)
Novelou EEG, která vstoupila v platnost počátkem roku 2012, bylo stanoveno, že provozovatelé zařízení na výrobu elektřiny podléhající EEG mohou - jak je uvedeno výše - elektřinu, kterou vyrobili, sami prodávat a navíc i získat tržní prémii. Tržní prémie má nahradit rozdíl mezi stanovenou výkupní cenou podle EEG a průměrnou měsíční cenou na burze stanovenou ex post. Využití možnosti získat tržní prémii je však volitelné, tzn. že provozovatelé zařízení na výrobu elektřiny podléhající EEG mohou v režimu zákonem stanovených výkupních cen zůstat nebo se do něj kdykoli na začátku měsíce vrátit. Předpokládá se však, že největší podíl elektřiny podléhající EEG bude prodáván prostřednictvím provozovatelů přenosových sítí. Kromě toho model tržní prémie nezmění nic na tom, že celková výše výkupních cen pro výrobce elektřiny z obnovitelných zdrojů není primárně určena tržními cenami (17).
(21)
Spolkový kartelový úřad proto konstatuje, že elektřina podléhající EEG sice vyvíjí konkurenční tlak na elektřinu vyráběnou z konvenčních zdrojů, avšak opačně to neplatí; z toho důvodu nelze elektřinu podléhající EEG zahrnout do stejného trhu jako konvenční elektřinu, neboť tržní podmínky převládající při prvním prodeji jsou u těchto dvou způsobů výroby značně odlišné. Navíc první prodej elektřiny podléhající EEG se ve většině případů uskutečňuje prostřednictvím provozovatelů přenosových sítí. Tento trh se tak od velkoobchodního trhu s konvenční elektřinou zjevně liší i z pohledu poptávky.
(22)
S ohledem na specifičnost německého trhu s elektřinou a aniž jsou dotčeny právní předpisy v oblasti hospodářské soutěže se pro účely posouzení podmínek stanovených v čl. 30 odst. 1 směrnice 2004/17/ES vymezuje relevantní výrobkový trh jako trh pro výrobu a první prodej elektřiny vyrobené z konvenčních zdrojů. Výroba a první prodej elektřiny podléhající EEG nejsou z výše uvedených důvodů součástí tohoto trhu a budou dále posuzovány odděleně.
(23)
Žádost se týká činností na území Spolkové republiky Německo. Žadatel se zabývá otázkou, zda existuje širší trh, který by zahrnoval Německo a Rakousko, přičemž vychází z několika trendů souvisejících s vývojem regulačního rámce, objemem dovozu a vývozu elektřiny, propojováním trhů a postupy řízení přetížení, avšak nakonec dochází k závěru, že „žadatel nemůže vyvodit konečný závěr, zda je již v současnosti dosaženo dostatečného stupně integrace mezi německým velkoobchodním trhem s elektřinou a relevantními trhy v sousedních zemích, aby mohly být považovány za regionální trh.“
(24)
Spolkový kartelový úřad se na základě výsledků uskutečněného odvětvového průzkumu domnívá, že společný primární trh s elektřinou v Německu a Rakousku existuje. Tento závěr vychází ze skutečnosti, že u přeshraničních propojovacích vedení mezi Německem a Rakouskem nejsou žádná kapacitní omezení a že na Evropské burze pro elektřinu (EPEX) existuje standardní tržní a cenová oblast.
(25)
Dle dosavadní praxe Komise byly trhy s elektřinou ve většině případů co do rozsahu definovány jako vnitrostátní (18) či ještě menší (19). V některých případech byla otázka, zda mohou existovat trhy větší než vnitrostátní, ponechána otevřená (20).
(26)
Komise se domnívá, že pro účely posouzení podmínek stanovených v čl. 30 odst. 1 směrnice 2004/17/ES, a aniž jsou dotčeny právní předpisy v oblasti hospodářské soutěže, není nutné dospět k závěru o přesném rozsahu relevantního zeměpisného trhu pro výrobu a první prodej konvenční elektřiny, neboť výsledky posouzení by i při jakémkoli jiném alternativním vymezení trhu byly stejné.
(27)
Pokud jde o výrobu a první prodej elektřiny podléhající EEG, nemohl by zeměpisný rozsah tohoto trhu přesahovat území Německa, protože je založen na specifických právních podmínkách stanovených v německém EEG.
a) Podíly na trhu a koncentrace trhu
(28)
Jak vyplývá z ustálené praxe (21) ohledně rozhodnutí Komise podle článku 30, dospěla Komise k závěru, že pokud jde o výrobu elektřiny, „je jedním z ukazatelů míry hospodářské soutěže na vnitrostátních trzích celkový podíl na trhu tří největších výrobců“.
(29)
Podle stanoviska Spolkového kartelového úřadu (22) činil kumulativní podíl na trhu tří největších výrobců, pokud jde o množství elektřiny dodané do sítě, 74 % v roce 2007,73 % v roce 2008 a 70 % v roce 2010. Německý trh s elektřinou se tak ve srovnání s dřívějšími rozhodnutími o vynětí podle článku 30 směrnice 2004/17/ES řadí mezi trhy se střední koncentrací (23).
(30)
Je však třeba připomenout, že na první dva výrobce - společnosti RWE a E.ON -, jejichž podíl na trhu činí dohromady 58 % (24), se nevztahují ustanovení zákona o zadávání veřejných zakázek.
(31)
Cílem tohoto rozhodnutí je stanovit, zda výroba a velkoobchodní prodej elektřiny jsou vystaveny takové úrovni hospodářské soutěže (na trzích, na které je volný přístup), která zajistí, že i v případě neuplatňování podrobných pravidel pro zadávání veřejných zakázek stanovených ve směrnici 2004/17/ES bude zadávání veřejných zakázek pro výkon dotčených činností probíhat průhledným a nediskriminačním způsobem na základě kritérií, která umožní určit ekonomicky celkově nejvýhodnější řešení. V této souvislosti je třeba si uvědomit, že společnosti, na které se nevztahují postupy zadávání veřejných zakázek, (tedy RWE a E.ON) mají možnost vyvíjet na ostatní účastníky trhu konkurenční tlak, když na těchto trzích působí. Na tom se nic nezmění, ani kdyby do relevantního zeměpisného trhu bylo zahrnuto Rakousko, neboť tržní podíly těchto největších výrobců by se na trhu zahrnujícím Německo i Rakousko podle předpokladů zmenšily jen nepatrně (25).
(32)
Pokud jde o výrobu a velkoobchodní dodávky elektrické energie z konvenčních zdrojů, lze výše uvedené skutečnosti považovat za příznak přímého vystavení hospodářské soutěži v případě účastníků trhu, na něž se vztahují ustanovení zákona o zadávání veřejných zakázek.
(33)
Rovněž je třeba poznamenat, že pracovní dokument útvarů Komise nazvaný „Zpráva o pokroku při vytváření vnitřního trhu se zemním plynem a elektřinou za období 2009-2010“ z června 2011 (26) uvádí, že koncentrace trhu v Německu se ve srovnání s předchozími lety snížila (27), a řadí německý trh s elektřinou do kategorie „mírně koncentrovaných trhů“ (28), tzn. trhů, jejichž hodnota Herfindahl-Hirschmanova indexu (HHI) (29) (ve vztahu ke kapacitě) se pohybuje v rozmezí 750 až 1 800.
(34)
S ohledem na výše uvedené číselné údaje lze pro účely tohoto rozhodnutí, a aniž jsou dotčeny právní předpisy v oblasti hospodářské soutěže, ve vztahu k zadavatelům předpokládat, že stupeň koncentrace trhu lze považovat za příznak toho, že výroba a velkoobchodní prodej elektřiny z konvenčních zdrojů v Německu jsou do určité míry vystaveny hospodářské soutěži.
b) Další faktory
(35)
V posledních letech (až do března 2011) bylo Německo čistým vývozcem elektřiny. Avšak v důsledku rozhodnutí zastavit výrobu elektřiny v několika jaderných elektrárnách se Německo stalo čistým dovozcem. Proto v současné době na trhu existuje konkurenční tlak vyplývající z možnosti dovážet elektřinu do Německa ze zahraničí. Tím je zajištěno, že investice v odvětví elektrické energie v Německu nelze provádět bez ohledu na ostatní výrobce v okolních zemích. Tyto faktory by proto měly být vnímány tak, že nejsou v rozporu se závěrem, podle kterého jsou zadavatelé působící na německém trhu pro výrobu elektřiny z konvenčních zdrojů vystaveni hospodářské soutěži. Kromě toho analýza situace, pokud jde o přecházení zákazníků k jiným dodavatelům (30), a stupeň likvidity na velkoobchodním trhu (31) ukazují, že tyto faktory nejsou v rozporu se závěrem, podle kterého jsou zadavatelé působící na německém trhu pro výrobu elektřiny z konvenčních zdrojů vystaveni hospodářské soutěži. A konečně je třeba rovněž poznamenat, že ani německý vyrovnávací trh (32) a jeho hlavní charakteristiky (tržní určování cen a cenový rozdíl mezi pozitivní a negativní vyrovnávací energií) neodporují závěru, podle kterého jsou zadavatelé působící na německém trhu pro výrobu elektřiny z konvenčních zdrojů vystaveni hospodářské soutěži.
(36)
Elektřina podléhající EEG má prioritní napojení na síť a při dodávání do sítě má přednost před konvenční elektřinou, což znamená, že výroba elektřiny podléhající EEG je nezávislá na poptávce. Jelikož náklady spojené s výrobou elektřiny podléhající EEG jsou obecně vyšší než tržní cena, byl vytvořen systém, díky kterému se elektřině podléhající EEG dostává zvláštní podpory. Provozovatelé zařízení na výrobu elektřiny podléhající EEG (33) mají právo prodávat elektřinu provozovatelům přenosových sítí za zákonem stanovené výkupní ceny po dobu 20 let a navíc v roce uvedení zařízení do provozu. Výše těchto cen pokrývá jejich náklady, a je tedy vyšší než tržní cena. Mohou proto svou elektřinu do sítě dodávat bez ohledu na cenu na burze (34).
(37)
Elektřina podléhající EEG se obecně neprodává přímo na velkoobchodním trhu, ale nejprve ji kupují provozovatelé přenosových sítí za zákonem stanovené výkupní ceny. Provozovatelé přenosových soustav nesou odpovědnost za prodej elektřiny podléhající EEG na burzovním spotovém trhu s elektřinou, z čehož jim tak vzniká ztráta. Tyto náklady nakonec hradí koneční spotřebitelé elektřiny, kteří svým dodavatelům energie platí zvláštní poplatek podle EEG, který je pak dále přenesen na provozovatele přenosových sítí. Dodavatelé energie, kteří kupují více než 50 % elektřiny podléhající EEG, z čehož nejméně 20 % elektřiny vyrobené ze sluneční nebo větrné energie, platí snížený poplatek podle EEG.
(38)
Provozovatelé zařízení na výrobu elektřiny podléhající EEG mají rovněž možnost „přímého prodeje“ vyrobené elektřiny. To znamená, že se mohou rozhodnout, že elektřinu nebudou prodávat za zákonem stanovené výkupní ceny, nýbrž přímo na spotovém trhu. Vzhledem k vysokým výrobním nákladům elektřiny podléhající EEG nepředstavuje zpravidla přímý prodej, který není zákonem regulován, schůdné řešení. V minulosti byl tento způsob využíván v omezené míře hlavně v případech, kdy kupující mohli uplatnit osvobození od zvláštního poplatku podle EEG, když s konvenční elektřinou zkombinovali určité množství elektřiny podléhající EEG odebrané přímo od výrobce (35). Novelou EEG, která vstoupila v platnost počátkem roku 2012, byla možnost uplatnění této zvláštní výjimky omezena, což dle předpokladů povede k tomu, že tato forma přímého prodeje bude využívána v menší míře (36).
(39)
Novelizovaný zákon přináší novou možnost „přímého prodeje“, která však stanoví, že výrobcům elektřiny podléhající EEG bude placena tzv. „tržní prémie“, která pokryje rozdíl mezi jejich vyššími náklady a průměrnou tržní cenou (dále jen „model tržní prémie“). Provozovatelé přenosových soustav odhadují, že v roce 2012 bude prostřednictvím modelu tržní prémie prodáno 15 % celkového množství všech druhů obnovitelných energií (37). Lze tak soudit, že v současnosti i blízké budoucnosti se zdaleka největší část elektřiny podléhající EEG bude prodávat za zákonem stanovené výkupní ceny a prostřednictvím provozovatelů přenosových sítí. Nedotovaný přímý prodej bude hrát jen okrajovou roli.
(40)
Z výše uvedených důvodů jsou výroba a první prodej elektřiny podléhající EEG součástí regulovaného systému, kde výrobci prodávají elektřinu za zákonem stanovené ceny. Tito výrobci nejsou vystaveni hospodářské soutěži, neboť mohou elektřinu podléhající EEG, kterou vyrobili, dodávat do sítě bez ohledu na běžnou tržní cenu. Díky přednostnímu právu dodávat elektřinu do sítě rovněž mohou prodat veškeré množství energie, které vyrobí. Z toho důvodu nelze vyvodit, že činnost výrobců elektřiny podléhající EEG je vystavena hospodářské soutěži. Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem není třeba posuzovat žádné další ukazatele, jako jsou například ukazatele uvedené v 6. bodě odůvodnění.
IV. ZÁVĚRY
(41)
S ohledem na výše zkoumané faktory by podmínka přímého vystavení hospodářské soutěži stanovená v čl. 30 odst. 1 směrnice 2004/17/ES měla být se zřetelem k zadavatelům považována za splněnou, pokud jde o výrobu a velkoobchodní dodávky elektřiny z konvenčních zdrojů v Německu.
(42)
Dále by se směrnice 2004/17/ES, vzhledem k tomu, že se podmínka neomezeného přístupu na trh považuje za splněnou, neměla použít ani v případě, kdy zadavatelé udělují zakázky, které mají umožnit výrobu a velkoobchodní dodávky elektřiny z konvenčních zdrojů v Německu, ani v případě, kdy zadavatelé pořádají veřejné soutěže na výkon této činnosti v této zeměpisné oblasti.
(43)
Nicméně podmínka přímého vystavení hospodářské soutěži stanovená v čl. 30 odst. 1 směrnice 2004/17/ES by měla být se zřetelem k zadavatelům považována za nesplněnou, pokud jde o výrobu a první prodej elektřiny podléhající EEG v Německu.
(44)
Jelikož se na výrobu a první prodej elektřiny podléhající EEG nadále vztahují ustanovení směrnice 2004/17/ES, je třeba připomenout, že veřejné zakázky zahrnující více činností se řídí článkem 9 směrnice 2004/17/ES. To znamená, že zadává-li zadavatel „smíšenou“ zakázku, tedy zakázku určenou k vykonávání jak činností vyňatých z oblasti působnosti směrnice 2004/17/ES, tak činností, které vyňaty nejsou, přihlíží se k tomu, které činnosti mají být hlavním předmětem zakázky. Ustanovení směrnice 2004/17/ES se použijí v případě smíšené zakázky, jejímž hlavním účelem je podpora výroby a velkoobchodního prodeje elektřiny podléhající EEG. Není-li objektivně možné určit, která činnost má být hlavním předmětem zakázky, zadává se v souladu s pravidly uvedenými v čl. 9 odst. 2 a 3 směrnice 2004/17/ES. Toto rozhodnutí je založeno na právním a skutkovém stavu z října 2011 až února 2012, jak se jeví na základě informací, které předložil BDEW a německé orgány. Může být revidováno, pokud by v případě významných změn právního či skutkového stavu došlo k tomu, že podmínky pro použití čl. 30 odst. 1 směrnice 2004/17/ES, pokud jde o výrobu a velkoobchodní dodávky elektřiny z konvenčních zdrojů, již nejsou splněny.
(45)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Poradního výboru pro veřejné zakázky,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Směrnice 2004/17/ES se nevztahuje na zakázky zadané zadavateli, které mají umožnit výrobu a první prodej elektřiny vyrobené z konvenčních zdrojů a mají být provedeny v Německu.
Pro účely tohoto rozhodnutí se elektřinou vyrobenou z konvenčních zdrojů rozumí elektřina, která nespadá do oblasti působnosti EEG. Kromě toho, ve smyslu EEG a za podmínek v něm stanovených, se „obnovitelnými zdroji energie“ rozumí vodní energie, včetně energie vln, energie přílivu, energie gradientu soli, energie proudění, větrné energie, energie slunečního záření, geotermální energie, energie z biomasy, včetně bioplynu, biometanu, skládkového plynu a plynu z čistíren odpadních vod, jakož i biologicky rozložitelné části komunálního a průmyslového odpadu.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno Spolkové republice Německo.
V Bruselu dne 24. dubna 2012.
KOMISIJOS ĮGYVENDINIMO SPRENDIMAS
2012 m. balandžio 24 d.
dėl Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/17/EB dėl subjektų, vykdančių veiklą vandens, energetikos, transporto ir pašto paslaugų sektoriuose, vykdomų pirkimų tvarkos derinimo netaikymo elektros energijos iš įprastinių energijos išteklių gamybai ir didmeninei prekybai Vokietijoje
(pranešta dokumentu Nr. C(2012) 2426)
(Tekstas autentiškas tik vokiečių kalba)
(Tekstas svarbus EEE)
(2012/218/ES)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2004/17/EB dėl subjektų, vykdančių veiklą vandens, energetikos, transporto ir pašto paslaugų sektoriuose, vykdomų pirkimų tvarkos derinimo (1), ypač į jos 30 straipsnio 5 ir 6 dalis,
atsižvelgdama į 2011 m. spalio 26 d. Federalinės energetikos pramonės ir vandens asociacijos (vok. Bundesverband der Energie- und Wasserwirtschaft e.V., toliau - BDEW) elektroniniu paštu pateiktą paraišką,
kadangi:
I. FAKTAI
(1)
2011 m. spalio 26 d. BDEW pagal Direktyvos 2004/17/EB 30 straipsnio 5 dalį Komisijai elektroniniu paštu atsiuntė paraišką. 2011 m. lapkričio 11 d. Komisija informavo Vokietijos valdžios institucijas apie paraišką ir taip pat 2012 m. sausio 10 d. elektroniniu laišku paprašė Vokietijos valdžios institucijų, o 2011 m. gruodžio 21 d. elektroniniu laišku - BDEW, pateikti papildomos informacijos. Vokietijos valdžios institucijos papildomos informacijos pateikė 2011 m. gruodžio 14 d. elektroniniu laišku, o BDEW - 2012 m. sausio 17 d., sausio 26 d. ir vasario 28 d. elektroniniais laiškais.
(2)
Paraiška, kurią BDEW pateikė sektoriaus perkančiųjų subjektų vardu, yra susijusi, kaip teigiama paraiškoje, su „visų rūšių elektrinių statyba, pirkimu ir eksploatavimu (įskaitant techninę priežiūrą) bei susijusia pagalbine veikla“ (2).
(3)
Kartu su paraiška pateikiama ir 2011 m. liepos 25 d. Federalinės konkurencijos tarnybos (vok. Bundeskartellamt) nuomonė. Šioje nuomonėje, kuri buvo paskelbta remiantis susijusiais Vokietijos teisės aktais, mėginama atsakyti į klausimą, ar veiklą, kuriai taikoma procedūra, tiesiogiai veikia konkurencija. Ši nuomonė pagrįsta išsamiu susijusių rinkų sektoriuose atliktu tyrimu.
II. TEISINIS PAGRINDAS
(4)
Direktyvos 2004/17/EB 30 straipsnyje nustatyta, kad sutartims, kuriomis suteikiama galimybė vykdyti į direktyvos taikymo sritį įtrauktą veiklą, ši direktyva netaikoma, jeigu valstybėje narėje, kurioje minėta veikla vykdoma, tokią veiklą tiesiogiai veikia konkurencija rinkose, į kurias patekti nėra jokių apribojimų. Tiesioginė konkurencija vertinama remiantis objektyviais kriterijais, atsižvelgiant į konkrečius sektoriaus ypatumus. Laikoma, kad patekti į rinką nėra apribojimų, jeigu valstybė narė yra įgyvendinusi ir taiko atitinkamus Bendrijos teisės aktus, kuriais atveriamas tam tikras sektorius arba jo dalis. Šie teisės aktai išvardyti Direktyvos 2004/17/EB XI priede, kuriame nurodyta, kad elektros energijos sektoriui taikoma 1996 m. gruodžio 19 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 96/92/EB dėl elektros energijos vidaus rinkos bendrųjų taisyklių (3). Direktyva 96/92/EB buvo pakeista 2003 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2003/54/EB dėl elektros energijos vidaus rinkos bendrųjų taisyklių, kuria panaikinama Direktyva 96/92/EB (4), kuri taip pat pakeista 2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/72/EB dėl elektros energijos vidaus rinkos bendrųjų taisyklių, kuria panaikinama Direktyva 2003/54/EB (5).
(5)
Vokietija yra įgyvendinusi ir taiko ne tik Direktyvą 96/92/EB, bet ir direktyvas 2003/54/EB ir 2009/72/EB. Todėl, remiantis 30 straipsnio 3 dalies pirma pastraipa, reikėtų laikyti, kad visoje Vokietijos teritorijoje galimybės patekti į rinką neribojamos.
(6)
Tiesioginės konkurencijos sąlygas reikėtų vertinti remiantis įvairiais rodikliais, iš kurių nė vienas per se nėra būtinai lemiamas. Vertinant rinkas, kurioms skirtas šis sprendimas, vienas iš kriterijų, į kuriuos reikia atsižvelgti, yra pagrindinių rinkos dalyvių užimama atitinkamos rinkos dalis. Kitas kriterijus - koncentracijos tose rinkose laipsnis. Turint omenyje atitinkamų rinkų ypatumus, reikėtų atsižvelgti ir į kitus kriterijus, kaip antai balansavimo rinkos veikimą, kainų konkurenciją ir vartotojų polinkį keisti tiekėją.
(7)
Šis sprendimas nedaro įtakos konkurencijos taisyklių taikymui.
III. VERTINIMAS
(8)
Vokietijos elektros energijos rinkai būdinga tai, kad šioje šalyje yra daug elektrinių, kurias eksploatuoja daug įvairių rinkos dalyvių (6). Didžioji elektros energijos gamybos pajėgumų dalis tenka keturioms stambioms energetikos įmonėms: „RWE AG“, „E.ON AG“, „EnBW AG“ ir „Vattenfall Europe AG“. Kadangi dvi iš šių įmonių, RWE ir E.ON, yra privačios įmonės (t. y. įmonės, kurioms perkančiosios institucijos neturi tiesioginės ar netiesioginės lemiamos įtakos, kaip nurodyta Direktyvos 2004/17/EB 2 straipsnio 1 dalies b punkte), kurios elektros energijos gamybos sektoriuje veikia ne pagal specialiąsias ar išimtines teises, nurodytas Direktyvos 2004/17/EB 2 straipsnio 3 dalyje, jos nėra perkantieji subjektai pagal Direktyvoje 2004/17/EB pateiktą apibrėžtį. Todėl pirkimui, kurį jos vykdo norėdamos gaminti arba parduoti elektros energiją, šios direktyvos nuostatos netaikomos. Taigi, atsižvelgiant į šią veiklą, jos turėtų būti laikomos perkančiųjų subjektų, kurių vykdomam pirkimui šios direktyvos nuostatos yra taikomos, konkurentėmis. Todėl tiriant, ar veiklą veikia konkurencija rinkose, į kurias patekti nėra jokių apribojimų, daugiausia dėmesio bus skiriama perkantiesiems subjektams.
(9)
Didmeninė prekyba elektros energija vykdoma biržose, t. y. Europos energetikos biržos AG (EEX) ir Europos elektros energijos biržos S.E. (EPEX) neatidėliojamų atsiskaitymų ir išankstinių sandorių rinkose, arba užbiržinėje rinkoje sandorius sudarant be tarpininkų. Elektros energijos kaina biržose paprastai yra laikoma orientacine kaina, pagal kurią sudaromi sandoriai be tarpininkų. Gamybos įmonės optimizuoja elektrinių eksploatavimą atsižvelgdamos į neatidėliojamų atsiskaitymų rinkoje vykdomos prekybos rezultatus. Iš tiesų, eksploatuojamos tik tos elektrinės, kurių ribinės sąnaudos yra mažesnės už rinkos kainą.
(10)
Įstatyme dėl pirmenybės tiekti iš atsinaujinančiųjų energijos išteklių pagamintą elektros energiją (vok. Gesetz für den Vorrang Erneuerbarer Energine) (7) (toliau - EEG) nustatytos taisyklės, taikomos elektros energijai, pagamintai iš atsinaujinančiųjų energijos išteklių (8), kuri, be elektros energijos, pagamintos iš įprastinių energijos išteklių (9), užima vis svarbesnę vietą Vokietijos rinkoje. Pagal iš dalies pakeistą EEG, kuris įsigaliojo 2012 m. pradžioje, iš atsinaujinančiųjų energijos išteklių pagamintos energijos dalis iki 2020 m. turi padidėti iki 35 % viso tiekiamo elektros energijos kiekio, 2030 m. - iki 50 %, o 2050 m. - iki 80 %.
(11)
2010 m. pabaigoje 160,5 GW generavimo pajėgumai buvo prijungti prie elektros energijos perdavimo sistemos operatorių (77,6 GW) ir paskirstymo sistemos operatorių (82,9 GW) tinklų. Šie pajėgumai, palyginti su 2009 m. (152,7 GW), padidėjo apie 7,8 GW. Vertinant pagal bendrą pajėgumų dydį, elektros energijos gamybos iš atsinaujinančiųjų energijos išteklių pajėgumai yra 54,2 GW. Už maždaug 50,7 GW elektros energijos, pagamintos iš atsinaujinančiųjų energijos išteklių, mokama pagal EEG tarifus. Tai reiškia, kad atsinaujinančiųjų energijos išteklių pajėgumai sudaro apie 34 % visų elektros energijos gamybos pajėgumų (10).
(12)
Kalbant apie elektros energijos tiekimą į bendrą tinklą, 2010 m. iš viso patiekta 531,2 TWh elektros energijos: 367,5 TWh - perdavimo sistemoms ir 163,7 TWh - paskirstymo sistemoms. Elektros energijos iš atsinaujinančiųjų išteklių į bendrą tinklą patiekta 93,7 TWh ir už 80,7 TWh šio kiekio kompensuota pagal EEG. Tai reiškia, kad tiekiamas iš atsinaujinančiųjų išteklių pagamintos elektros energijos kiekis sudaro apie 18 % viso į bendrą tinklą patiekto kiekio - ši dalis yra mažesnė nei 34 % visų šiems ištekliams numatytų gamybos pajėgumų (11). Šį skirtumą lemia tai, kad atsinaujinančiųjų išteklių panaudojimo laikotarpis per metus yra trumpesnis nei įprastinių išteklių.
(13)
Kita Vokietijos elektros energijos rinkos savybė yra susijusi su neseniai nacionalinių institucijų priimtu sprendimu uždaryti 8 branduolines elektrines, kurių bendras pajėgumas yra 8 400 MW (12) - šis sprendimas priimtas po 2011 m. pradžioje Japonijoje įvykusios branduolinės katastrofos. Be to, nuspręsta iki 2022 m. uždaryti likusias Vokietijos branduolines elektrines. Dėl to per trumpą laikotarpį pasikeitė importo ir eksporto pusiausvyra - Vokietija, kuri iki 2010 m. buvo elektros energijos eksportuotoja, 2011 m. tapo elektros energijos importuotoja.
(14)
Remiantis ankstesne Komisijos patirtimi (13), elektros energijos sektoriuje galima išskirti šias svarbias produktų rinkas: i) gamybos ir didmeninio tiekimo; ii) perdavimo; iii) paskirstymo ir iv) mažmeninio tiekimo. Nors kai kurias iš šių rinkų galima skirstyti toliau, pagal iki šiol Komisijos taikomą praktiką (14) elektros energijos gamybos rinka ir didmeninio tiekimo rinka nebuvo atskiriamos, kadangi tokia gamyba yra tik pirmas etapas visoje vertės grandinėje. Tačiau pagamintos elektros energijos kiekiais prekiaujama didmeninėje rinkoje.
(15)
BDEW paraiška yra susijusi su elektros energijos gamyba ir didmenine prekyba. Federalinės konkurencijos tarnybos nuomonėje produktų rinka apibrėžiama kaip „pirminio elektros energijos pardavimo rinka“ (15), kuri apima visų elektros energijos tiekėjų, parduodančių savo produkciją, pirminį pardavimą ir grynąjį elektros energijos importą, tačiau neapima tolesnės rinkos dalyvių prekybos. Be to, Federalinės konkurencijos tarnybos nuomone, pagal EEG reglamentuojamos elektros energijos gamyba ir prekyba nėra šios rinkos dalis.
(16)
Federalinės konkurencijos tarnybos nuomone, pagal EEG reglamentuojama elektros energija yra susijusi su atskira rinka, atsižvelgiant į jos pirminį pardavimą. Pagal EEG reglamentuojama elektros energija paprastai nėra tiesiogiai parduodama didmeninėje rinkoje - pirmiausia ją perka perdavimo sistemos operatoriai pagal teisės aktuose nustatytą kompensavimo normą. Tada šią elektros energiją jie parduoda didmeninėje rinkoje (antras etapas).
(17)
Federalinė konkurencijos tarnyba daro išvadą, kad pagal EEG reglamentuojamos elektros energijos gamyba ir prekyba nėra organizuojamos konkurenciniu pagrindu ir kad pagal EEG reglamentuojama elektros energija nepriklauso nuo paklausos ir kainų rodiklių (16). Išvada, visų pirma, yra paremta toliau nurodytais faktais.
(18)
Tiekiant į bendrą tinklą pirmenybė suteikiama pagal EEG reglamentuojamai elektros energijai, todėl pagal EEG reglamentuojama elektros energija visiškai nepriklauso nuo paklausos. Be to, gamyba ir tiekimas į bendrą tinklą nepriklauso nuo kainų, nes operatoriai turi teisę gauti teisės aktuose nustatytą išmoką. Perdavimo sistemos operatoriai pagal EEG reglamentuojama elektros energija neatidėliojamų atsiskaitymų rinkoje prekiauja pagal teisės aktų nuostatas, kurios taikomos nepaliekant jokios veiksmų laisvės.
(19)
Be to, Federalinė konkurencijos tarnyba pažymėjo, kad, remiantis įstatymais, pagal EEG reglamentuojama elektros energija gali būti prekiaujama tiesiogiai, ir kai kurie operatoriai išnaudoja šią galimybę. EEG nustatyta, kad EEG nurodytų įrenginių operatoriai gali pirmą mėnesio dieną pasirinkti, ar vykdyti tiesioginį pardavimą ar gauti EEG nustatytą atitinkamų tarifų išmoką. Taigi, atsižvelgdami į rinkos kainų prognozę ir paklausą, EEG nurodytų įrenginių operatoriai gali kiekvieną mėnesį nuspręsti, kuri iš pardavimo formų jiems priimtinesnė. Tačiau ateityje ši tiesioginė prekyba nebus reikšminga.
(20)
Pagal iš dalies pakeistą EEG, kuris įsigaliojo 2012 m. pradžioje, EEG nurodytų įrenginių operatoriai, kaip nurodyta pirmiau, turi galimybę prekiauti savo pačių pagaminta elektros energija ir taip pat gauti prekybos išmokas. Prekybos išmoka yra skirta EEG nurodyto fiksuoto dydžio kompensacijos ir ex post nustatytos vidutinės mėnesio kainos biržoje skirtumui išlyginti. Tačiau nėra privaloma pasirinkti prekybos išmoką, t. y. EEG nurodytų įrenginių operatoriai gali nuolat naudotis fiksuoto dydžio kompensacijos mokėjimo sistema arba bet kurį mėnesį vėl ją pradėti taikyti. Tačiau numatoma, kad didžiausiu pagal EEG reglamentuojamos elektros energijos kiekiu prekiaus perdavimo sistemos operatoriai. Be to, rinkos išmokos modelio taikymas nepakeis to fakto, kad EEG nurodytiems gamintojams bendra suteiktos kompensacijos suma, visų pirma, nustatoma ne pagal rinkos kainas (17).
(21)
Todėl Federalinė konkurencijos tarnyba pripažįsta, kad nors pagal EEG reglamentuojama elektros energija daro konkurencinį spaudimą iš įprastinių išteklių pagamintai elektros energijai, nėra teisinga manyti priešingai; todėl pagal EEG reglamentuojama elektros energija negali būti įtraukta į tą pačią rinką, kaip ir įprastinė elektros energija, nes rinkos sąlygos, vyraujančios vykdant pirminį pardavimą, labai skiriasi atsižvelgiant į šiuos du elektros energijos gamybos būdus. Be to, pagal EEG reglamentuojamos elektros energijos pirminį pardavimą dažniausiai vykdo perdavimo sistemos operatoriai. Todėl akivaizdu, kad rinka skiriasi nuo įprastinės elektros energijos didmeninės rinkos ir vertinant paklausos požiūriu.
(22)
Atsižvelgiant į Vokietijos elektros energijos rinkos specifiškumą, siekiant įvertinti Direktyvos 2004/17/EB 30 straipsnio 1 dalyje nurodytas sąlygas ir nepažeidžiant konkurencijos įstatymo nuostatų, susijusi produktų rinka šiame dokumente apibrėžiama kaip elektros energijos gamybos iš įprastinių išteklių ir jos pirminio pardavimo rinka. Dėl pirmiau nurodytų priežasčių pagal EEG reglamentuojamos elektros energijos gamyba ir pirminis pardavimas nėra šios rinkos dalis ir toliau šiame dokumente jie bus vertinami atskirai.
(23)
Kaip nurodyta paraiškoje, prašymas yra susijęs su Vokietijos Federacinės Respublikos teritorijoje vykdoma veikla. Pareiškėjas ieško galimybių įžengti į platesnę rinką, įskaitant Vokietijos ir Austrijos rinkas, atsižvelgdamas į keletą veiksnių, susijusių su teisinio pagrindo raida, elektros energijos importo ir eksporto lygiu ir rinkų susiejimo ir perkrovos valdymo procedūromis, bet galiausiai padaro išvadą, kad „pareiškėjas negali priimti galutinio sprendimo dėl to, ar Vokietijos didmeninė elektros energijos rinka ir susijusios kaimyninių šalių rinkos šiuo metu yra pakankamai integruotos, kad būtų laikomos regionine rinka.“
(24)
Federalinė konkurencijos tarnyba, atsižvelgdama į sektoriuose atliktą tyrimą, daro prielaidą, kad Vokietijoje ir Austrijoje yra bendroji pirminė elektros energijos rinka. Ši išvada pagrįsta tuo, kad nėra kliūčių, susijusių su Vokietijos ir Austrijos energetikos tinklus sujungiančioms jungtims ir standartine prekybos ir kainų nustatymo sritimi Europos elektros energijos biržoje S.E. (EPEX).
(25)
Anksčiau Komisija dažniausiai elektros energijos rinkas pagal jų dydį apibrėždavo kaip nacionalines (18) ar laikė jas dar mažesnėmis (19). Kartais Komisija suteikdavo galimybę dalyvauti ne tik nacionalinėse rinkose (20).
(26)
Komisija mano, kad siekiant įvertinti Direktyvos 2004/17/EB 30 straipsnio 1 dalyje nurodytas sąlygas ir nepažeidžiant konkurencijos įstatymo nuostatų, nėra būtina nustatyti tikslaus susijusios įprastinės elektros energijos gamybos ir pirminio pardavimo geografinės rinkos dydžio, nes pagal bet kokį alternatyvios rinkos apibrėžimą būtų gauti tokie patys vertinimo rezultatai.
(27)
Pagal EEG reglamentuojamos elektros energijos gamybos ir pirminio pardavimo geografinės apimtys negalėtų būti didesnės nei Vokietijos teritorija, nes šios apimtys nustatytos pagal konkrečias Vokietijos EEG pateiktas teisines sąlygas.
a) Rinkos dalys ir rinkos koncentracija
(28)
Kadangi taip nuspręsta remiantis nusistovėjusia praktika (21), susijusia su pagal 30 straipsnį priimamais Komisijos sprendimais, Komisija laikėsi nuomonės, kad elektros energijos gamybos atžvilgiu „vienas konkurencijos laipsnio nacionalinėse rinkose rodiklis yra trijų didžiausių gamintojų bendra rinkos dalis“.
(29)
Remiantis Federalinės konkurencijos tarnybos nuomone (22), pagrindinių trijų gamintojų bendra rinkos dalis pagal į bendrą tinklą tiekiamos elektros energijos kiekius 2007 m. sudarė 74 %, 2008 m. - 73 %, o 2010 m. - 70 %. Todėl Vokietijos elektros energijos rinka yra diapazono viduryje, palyginti su ankstesniais sprendimais dėl išimčių pagal Direktyvos 2004/17/EB (23) 30 straipsnį.
(30)
Tačiau primenama, kad pagrindiniams dviems gamintojams RWE ir E.ON, kurių bendra rinkos dalis sudaro 58 % (24), pirkimo įstatymo nuostatos netaikomos.
(31)
Šio sprendimo tikslas - nustatyti, ar elektros energijos gamybos ir didmeninės prekybos atžvilgiu esama tokio lygio konkurencijos (rinkose, į kurias galima laisvai patekti), kad, net jei netaikomos drausminės priemonės, nustatomos išsamiomis Direktyvoje 2004/17/EB nustatytomis pirkimo taisyklėmis, su atitinkamos veiklos vykdymu susiję pirkimai būtų vykdomi skaidriai, be diskriminacijos ir remiantis kriterijais, leidžiančiais priimti ekonomiškai palankiausią sprendimą. Atsižvelgiant į tai, svarbu atminti, kad įmonės, kurioms netaikoma viešojo pirkimo tvarka (t. y. RWE ir E.ON), dalyvaudamos šiose rinkose turi galimybę daryti konkurencinį spaudimą kitiems rinkos dalyviams. Ši sąlyga nesikeis net jeigu Austrija bus įtraukta į susijusią geografinę rinką, nes numatoma, kad pagrindinių gamintojų rinkos dalys bus tik šiek tiek mažesnės rinkoje, kurioje dalyvaus Austrija ir Vokietija (25).
(32)
Atsižvelgiant į elektros energijos gamybą iš įprastinių išteklių ir jos didmeninį tiekimą, pirmiau pateikti faktai gali būti laikomi tiesioginės rinkos dalyvių, kuriems taikomos pirkimo įstatymo nuostatos, tiesioginės konkurencijos rodikliu.
(33)
Be to, svarbu pažymėti, kad 2011 m. birželio mėn. Komisijos tarnybų darbiniame dokumente „2009-2010 m. dujų ir elektros energijos vidaus rinkos kūrimo pažangos ataskaita“ (26) nurodyta, kad rinkos koncentracija Vokietijoje sumažėjo (27), palyginti su ankstesniais metais, ir Vokietijos elektros energijos rinka priskiriama „vidutiniškai koncentruotų rinkų“ kategorijai (28), kurių Herfindahlio ir Hirchmano indeksas (HHI) (29) pagal pajėgumus yra nuo 750 iki 1 800.
(34)
Atsižvelgiant į pirmiau pateiktus skaičius, pagal šį sprendimą ir nepažeidžiant konkurencijos įstatymo nuostatų, galima daryti prielaidą perkančiųjų subjektų atžvilgiu, kad koncentracijos rinkoje laipsnis gali būti laikomas elektros energijos gamybos iš įprastinių šaltinių ir jos didmeninės prekybos Vokietijoje tam tikro lygio konkurencijos rodikliu.
b) Kiti veiksniai
(35)
Pastaraisiais metais (iki 2011 m. kovo mėn.) Vokietija buvo elektros energijos eksportuotoja. Tačiau priėmus sprendimą palaipsniui sustabdyti elektros energijos gamybą keliose branduolinėse elektrinėse Vokietija tapo elektros energijos importuotoja. Todėl šiuo metu rinkoje pastebimas konkurencinis spaudimas, susidarantis dėl galimybės importuoti elektros energiją iš už Vokietijos teritorijos ribų. Taip užtikrinama, kad investuoti elektros energijos sektoriuje Vokietijos teritorijoje būtų neįmanoma neatsižvelgiant į kitus kaimyninių šalių gamintojus. Todėl reikėtų laikyti, kad šie veiksniai neprieštarauja išvadai, kad Vokietijos elektros energijos gamybos iš įprastinių išteklių rinkoje dalyvaujančių perkančiųjų subjektų veiklą veikia konkurencija. Be to, padėties, susijusios su vartotojų polinkiu keisti tiekėją, analizė (30) ir likvidumo laipsnis didmeninės prekybos rinkoje (31) rodo, kad šie veiksniai neprieštarauja išvadai, kad Vokietijos elektros energijos gamybos iš įprastinių išteklių rinkoje dalyvaujančių perkančiųjų subjektų veiklą veikia konkurencija. Galiausiai, reikėtų pažymėti ir tai, kad Vokietijos balansavimo rinka (32) ir jos pagrindinės savybės (rinkos kainomis grindžiamas kainų nustatymas ir kainų skirtumas, susidarantis dėl teigiamo ir neigiamo elektros energijos balanso) neprieštarauja išvadai, kad Vokietijos elektros energijos gamybos iš įprastinių išteklių rinkoje dalyvaujančių perkančiųjų subjektų veiklą veikia konkurencija.
(36)
Pagal EEG reglamentuojamai elektros energijai užtikrinamas pirmenybinis prijungimas prie bendrojo elektros tiekimo tinklo ir teikiama pirmenybė tiekiant elektros energiją į bendrą tinklą - tai reiškia, kad pagal EEG reglamentuojamos elektros energijos gamyba nepriklauso nuo paklausos. Kadangi pagal EEG reglamentuojama elektros energija paprastai gaminama už didesnę nei rinkos kainą, buvo sukurta sistema, kurią taikant pagal EEG reglamentuojamai elektros energijai suteikiama išskirtinė pagalba. EEG nurodytų įrenginių operatoriai (33) turi teisę 20 metų (pridedant ir atidavimo eksploatuoti metus) pagal teisės aktuose nustatytą normą gauti kompensaciją, kurią užtikrina perdavimo sistemos operatoriai. Ši kompensacija skirta padengti jų sąnaudas ir todėl yra didesnė už rinkos kainą. Todėl jie gali tiekti savo pagamintą elektros energiją į bendrą tiekimo tinklą neatsižvelgdami į biržos kainą (34).
(37)
Pagal EEG reglamentuojama elektros energija paprastai nėra tiesiogiai parduodama didmeninėje rinkoje - pirmiausia ją perka perdavimo sistemos operatoriai, norintys gauti teisės aktuose nustatytą kompensaciją. Perdavimo sistemos operatoriai atsako už tai, kad pagal EEG reglamentuojama elektros energija būtų prekiaujama elektros energijos neatidėliojamų atsiskaitymų rinkoje, nors dėl to jie patiria nuostolių. Šias sąnaudas padengia galutiniai elektros energijos vartotojai, kurie elektros energijos tiekėjams sumoka papildomą EEG nurodytą mokestį - šios sumos vėliau atitenka perdavimo sistemos operatoriams. Elektros energijos tiekėjai, perkantys daugiau nei 50 % pagal EEG reglamentuojamos elektros energijos, įskaitant ne mažiau nei 20 % iš saulės arba vėjo pagamintos elektros energijos, moka mažesnį EEG nurodytą mokestį.
(38)
Be to, EEG nurodytų įrenginių operatoriai irgi turi galimybę vykdyti „tiesioginę elektros energijos prekybą“. Tai reiškia, kad EEG nurodytų įrenginių operatorius gali nuspręsti atsisakyti teisės aktuose nustatytos kompensacijos ir prekiauti elektros energija tiesiogiai neatidėliojamų atsiskaitymų rinkoje. Dėl didelių pagal EEG reglamentuojamos elektros energijos gamybos sąnaudų, tiesioginė prekyba, kuriai netaikomos teisės aktuose nustatytos sąlygos, paprastai nėra perspektyvi alternatyva. Anksčiau šis metodas dažniausiai buvo taikomas ribotai tuo atveju, kai pirkėjams pavykdavo gauti leidimą netaikyti EEG nurodyto papildomo mokesčio dėl to, kad jie tam tikrą tiesiogiai iš gamintojo tiekiamos pagal EEG reglamentuojamos elektros energijos kiekį derindavo su įprastine elektros energija (35). 2012 m. pradžioje įsigaliojus naujam EEG galimybė taikyti šią išimtį yra ribojama - taip tikimasi sumažinti šios rūšies tiesioginę prekybą (36).
(39)
Naujas įstatymas suteikia naują „tiesioginės prekybos“ galimybę, tačiau įtraukiamas „rinkos išmokos“ mokėjimas pagal EEG reglamentuojamos elektros energijos gamintojams. Šia išmoka padengiamas didesnių sąnaudų ir vidutinės rinkos kainos skirtumas (toliau - rinkos išmokos modelis). Perdavimo sistemos operatoriai numato, kad 2012 m. visų rūšių elektros energijos, pagamintos iš atsinaujinančiųjų energijos išteklių, pardavimas pagal rinkos išmokos modelį sudarys 15 % (37). Galima daryti išvadą, kad šiuo metu ir artimiausiu metu didžiausia pagal EEG reglamentuojamos elektros energijos dalis bus parduodama taikant teisės aktuose nustatytas išmokas ir naudojantis perdavimo sistemos operatorių paslaugomis. Nesubsidijuota tiesioginė prekyba nebus reikšminga.
(40)
Dėl pirmiau minėtų priežasčių pagal EEG reglamentuojamos elektros energijos gamyba ir pirminė prekyba yra reguliuojamos sistemos dalis, pagal kurią gamintojams kompensuojama sumokant teisės aktuose nustatytą sumą. Šių gamintojų veiklos neveikia konkurencija, nes jie gali tiekti savo pagamintą pagal EEG reglamentuojamą elektros energiją neatsižvelgdami į vyraujančią rinkos kainą. Be to, dėl suteiktos pirmenybės tiekiant elektros energiją į bendrą tinklą jie gali parduoti visą pagamintos energijos kiekį. Todėl negalima daryti išvados, kad pagal EEG reglamentuojamos elektros energijos gamintojų veiklą veikia konkurencija. Atsižvelgiant į pirmiau pateiktą informaciją, jokių kitų rodiklių, kurių sąrašas pateikiamas 6 konstatuojamoje dalyje, vertinti nereikia.
IV. IŠVADOS
(41)
Atsižvelgiant į pirmiau išnagrinėtus veiksnius, reikėtų manyti, kad Direktyvos 2004/17/EB 30 straipsnio 1 dalyje nustatyta tiesioginės konkurencijos sąlyga vertinant perkančiuosius subjektus, dalyvaujančius Vokietijos elektros energijos gamybos ir didmeninio tiekimo rinkose, yra tenkinama.
(42)
Kadangi pripažįstama, kad neribojamo patekimo į rinką sąlyga tenkinama, Direktyva 2004/17/EB neturėtų būti taikoma, kai perkantieji subjektai sudaro sutartis, kurių paskirtis - suteikti galimybę Vokietijoje gaminti ir didmeniniu būdu tiekti iš įprastinių energijos išteklių pagamintą elektros energiją, ir kai jie rengia projektavimo konkursus dėl tokios veiklos vykdymo toje geografinėje teritorijoje.
(43)
Tačiau reikėtų manyti, kad Direktyvos 2004/17/EB 30 straipsnio 1 dalyje nustatyta tiesioginės konkurencijos sąlyga vertinant perkančiuosius subjektus, vykdančius pagal EEG reglamentuojamos elektros energijos gamybą ir pirminį pardavimą Vokietijoje, nėra tenkinama.
(44)
Kadangi pagal EEG reglamentuojamos elektros energijos gamybai ir pirminiam pardavimui ir toliau taikomos Direktyvos 2004/17/EB nuostatos, primenama, kad pirkimo sutartys dėl kelių rūšių veiklos turi būti aiškinamos pagal Direktyvos 2004/17/EB 9 straipsnį. Tai reiškia, kad, kai perkantysis subjektas rengia mišrius pirkimus, t. y. pirkimus, kuriais siekiama paremti tiek veiklą, kuriai netaikoma Direktyva 2004/17/EB, tiek veiklą, kuriai ji taikoma, atsižvelgiama į pagrindinę veiklą, dėl kurios visų pirma sudaroma sutartis. Rengiant tokius mišrius viešuosius pirkimus, kurių pagrindinis tikslas - remti pagal EEG reglamentuojamos elektros energijos gamybą ir didmeninę prekybą, taikoma ta Direktyvos 2004/17/EB nuostata. Jei objektyviai neįmanoma nustatyti, dėl kurios rūšies veiklos visų pirma siekiama sudaryti sutartį, sutartis sudaroma pagal Direktyvos 2004/17/EB 9 straipsnio 2 ir 3 dalyse nustatytas taisykles. Šis sprendimas pagrįstas teisine ir faktine padėtimi nuo 2011 m. spalio mėn. iki 2012 m. vasario mėn., kaip matyti iš BDEW ir Vokietijos institucijų pateiktos informacijos. Jį galima keisti, jeigu, iš esmės pasikeitus teisinei arba faktinei padėčiai, nebebūtų tenkinamos Direktyvos 2004/17/EB 30 straipsnio 1 dalies taikymo elektros energijos gamybai iš įprastinių išteklių ir jos didmeniniam tiekimui sąlygos.
(45)
Šiame sprendime numatytos priemonės atitinka Viešųjų sutarčių patariamojo komiteto nuomonę,
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
Direktyva 2004/17/EB netaikoma perkančiųjų subjektų sudaromoms sutartims, kurių paskirtis - suteikti elektros energijos gamybos iš įprastinių išteklių ir pirminio pardavimo Vokietijoje galimybę.
Pagal šį sprendimą iš įprastinių energijos išteklių gauta elektros energija reiškia elektros energiją, kuri nepriskiriama EEG taikymo sričiai. Be to, pagal EEG ir šiame dokumente pateiktas sąlygas „atsinaujinantieji energijos ištekliai“ reiškia hidroenergiją, įskaitant bangas, potvynius ir atoslūgius, osmosinę energiją, vėją, saulę, geoterminę energiją, biomasę, įskaitant biodujas, biometaną, sąvartynų dujas ir nuotekų valymo įrenginių dujas, taip pat biologiškai skaidžią komunalinių ir pramoninių atliekų dalį.
2 straipsnis
Šis sprendimas skirtas Vokietijos Federacinei Respublikai.
Priimta Briuselyje 2012 m. balandžio 24 d.