NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 1255/2011
ze dne 30. listopadu 2011
o zavedení programu na podporu dalšího rozvoje integrované námořní politiky
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 43 odst. 2, čl. 91 odst. 1, čl. 100 odst. 2, čl. 173 odst. 3, článek 175, článek 188, čl. 192 odst. 1, čl. 194 odst. 2 a čl. 195 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
s ohledem na stanovisko Výboru regionů (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V souladu se sdělením Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů ze dne 10. října 2007 o integrované námořní politice pro Evropskou unii (dále jen „sdělení Komise“)je hlavním cílem integrované námořní politiky Unie rozvíjet a uplatňovat integrované, koordinované, soudržné, transparentní a udržitelné rozhodování ve vztahu k oceánům, mořím, pobřežním, ostrovním a nejvzdálenějším regionům a v rámci námořních odvětví.
(2)
Akční plán připojený ke sdělení Komise stanoví řadu akcí, které Komise navrhuje uskutečnit jakožto první krok při provádění nové integrované námořní politiky Unie.
(3)
Zpráva Komise o pokroku v oblasti integrované námořní politiky EU ze dne 15. října 2009 shrnuje hlavní dosavadní výsledky integrované námořní politiky dosažené do uvedeného data a vytyčuje směr pro další fázi jejího provádění.
(4)
Rada ve svých závěrech ze dne 16. listopadu 2009 o integrované námořní politice zdůraznila význam financování pro další rozvoj a provádění integrované námořní politiky tím, že vyzvala Komisi, aby představila nezbytné návrhy na financování opatření v rámci integrované námořní politiky v rámci stávajícího finančního výhledu tak, aby vstoupily v platnost do roku 2011.
(5)
Ve svém usnesení ze dne 21. října 2010 o integrované námořní politice EU - hodnocení dosaženého pokroku a nové výzvy Evropský parlament výslovně podpořil záměr Komise „vyčlenit na financování integrované námořní politiky v příštích dvou letech částku 50 milionů EUR, aby bylo možné navázat na předešlé projekty v oblastech, politiky, správy, udržitelnosti a dohledu“.
(6)
Finanční krytí, které je v tomto nařízení pro integrovanou námořní politiku stanoveno, zohledňuje jak současný hospodářský útlum, tak i skutečnost, že se jedná o první operační program specificky zaměřený na provádění integrované námořní politiky.
(7)
Trvalé financování ze strany Unie je nutné k tomu, aby Unie mohla provádět a dále rozvíjet integrovanou námořní politiku v souladu s usnesením Evropského parlamentu ze dne 20. května 2008 o integrované námořní politice (4) a realizovat její zastřešující cíle vymezené ve sdělení Komise a potvrzené ve zprávě o pokroku z října 2009 a podpořené v závěrech Rady ze dne 16. listopadu 2009.
(8)
Jelikož jiné stávající nástroje Unie, jako je Fond soudržnosti, Evropský fond pro regionální rozvoj, Evropský rybářský fond, sedmý rámcový program pro výzkum, technologický rozvoj a demonstrace, nástroj předvstupní pomoci či evropský nástroj sousedství a partnerství, nepokrývají všechny priority a cíle integrované námořní politiky, je nezbytné zavést program na podporu jejího dalšího rozvoje (dále jen „program“).
(9)
Aniž jsou dotčena nadcházející jednání o víceletém finančním rámci na období po roce 2013, bude třeba mít k dispozici dostatečné zdroje na zajištění toho, aby bylo možné rozvíjet a dosáhnout cílů integrované námořní politiky, aniž by byly ohroženy zdroje vyčleněné pro jiné politiky, a současně aby došlo k posílení udržitelného rozvoje námořních regionů Unie, včetně ostrovů a nejvzdálenějších regionů. Považuje se proto za zásadní, aby byla integrovaná námořní politika zařazena do víceletého finančního rámce na období po roce 2013. Kromě toho by měl být v případě potřeby vypracován návrh na prodloužení platnosti programu i po roce 2013 spolu s návrhem stanovujícím odpovídající finanční krytí.
(10)
Rozvoj námořních záležitostí prostřednictvím finanční podpory opatření v rámci integrované námořní politiky bude mít významný dopad, pokud jde o ekonomickou, sociální a územní soudržnost.
(11)
Financování ze strany Unie by mělo být určeno na podporu přípravné práce týkající se akcí zaměřených na prosazování strategických cílů integrované námořní politiky, přičemž je třeba na základě ekosystémového přístupu věnovat náležitou pozornost jejich kumulativnímu dopadu, udržitelnému „modrému“ hospodářskému růstu, zaměstnanosti, inovacím a konkurenceschopnosti v pobřežních, ostrovních a nejvzdálenějších regionech a podpoře mezinárodního rozměru integrované námořní politiky.
(12)
Mezi strategické cíle integrované námořní politiky patří integrovaná námořní správa na všech úrovních; další rozvoj a provádění integrovaných strategií pro mořské oblasti, přizpůsobených zvláštním potřebám různých evropských mořských oblastí; další rozvoj průřezových nástrojů pro tvorbu integrované politiky zaměřených na zlepšení součinnosti a koordinace stávajících politik a nástrojů, a to i sdílením údajů a poznatků týkajících se námořních záležitostí:, větší zapojení zúčastněných stran do systémů integrované námořní správy; ochrana a udržitelné využívání mořských a pobřežních zdrojů; a vymezení hranic pro udržitelnost lidských činností a ochrana mořského a pobřežního prostředí a biologické rozmanitosti v kontextu rámcové směrnice o strategii pro mořské prostředí (5), jež představuje environmentální pilíř integrované námořní politiky, jakož i v kontextu rámcové směrnice o vodě (6).
(13)
Je důležité, aby byl program provázán s dalšími politikami Unie, jež mohou zahrnovat námořní rozměr, zejména se strukturálními fondy, transevropskou dopravní sítí, společnou rybářskou politikou, politikou v oblasti cestovního ruchu, životního prostředí a změny klimatu, rámcovým programem pro výzkum a rozvoj a s energetickou politikou.
(14)
Za účelem zajištění soudržnosti jednotlivých aspektů programu je třeba stanovit jeho obecné cíle. U každého obecného cíle by měly být vymezeny podrobnější operativní cíle. Rozdělení finančních prostředků mezi obecné cíle na období let 2011 až 2013 je rámcově uvedeno v příloze. Toto rozdělení prostředků umožňuje flexibilně zvýšit/snížit finanční prostředky obecně přidělené pro jednotlivé cíle, aniž by došlo k překročení celkového finančního krytí.
(15)
Financování ze strany Unie by mělo umožňovat podporu rozvoje integrace dohledu nad mořským prostředím v souladu s usnesením Evropského parlamentu ze dne 21. října 2010 a se závěry Rady ze dne 17. listopadu 2009 o integrovaném námořním dohledu, a to při zohlednění plánu vytváření společného prostředí pro sdílení informací (CISE) v námořním prostoru EU. Vyčleněné finanční prostředky by se však měly omezovat na rozvoj decentralizovaného systému pro výměnu informací,totiž na opatření včetně softwaru,za účelem zdokonalení rozhraní mezi systémy dohledu. Program by měl zohlednit výsledky dalších projektů týkajících se decentralizovaného systému námořního dohledu.
(16)
Provádění programu ve třetích zemích by mělo přispět k plnění rozvojových cílů přijímajících zemí a být v souladu s ostatními nástroji spolupráce Unie, včetně cílů a priorit příslušných politik Unie a unijního acquis a příslušných mezinárodních úmluv.
(17)
Program by měl doplňovat stávající a budoucí finanční nástroje, které na podporu ochrany a udržitelného využívání oceánů, moří a pobřeží poskytuje Unie a členské státy na celostátní a nižší úrovni, měl by být s těmito nástroji v souladu a měl by napomáhat podpoře účinnější spolupráce mezi členskými státy a jejich pobřežními, ostrovními a nejvzdálenějšími regiony a zohledňovat priority a pokrok celostátních a místních projektů.
(18)
Akcemi stanovenými v programu by měly být doplněny další akce Unie, aby se zajistilo soudržné provádění právních aktů Unie týkajících se příslušných odvětvových politik a zároveň se zabránilo zdvojování činností.
(19)
Je také nutné stanovit pravidla upravující plánování opatření, způsobilost výdajů, úroveň finanční pomoci Unie, hlavní podmínky, za kterých by měla být poskytována, a celkový rozpočet programu.
(20)
Program by měl být prováděn v souladu s nařízením Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (7) (dále jen „finanční nařízení“), a s nařízením Komise (ES, Euratom) č. 2342/2002 ze dne 23. prosince 2002 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (8).
(21)
Toto nařízení stanoví finanční krytí víceletého programu, které představuje pro rozpočtový orgán při ročním rozpočtovém procesu hlavní referenční hodnotou ve smyslu bodu 37 Interinstitucionální dohody mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí ze dne 17. května 2006 o rozpočtové kázni a řádném finančním řízení (9).
(22)
Aby mohla Komise snadněji sledovat provádění tohoto nařízení, mělo by být možné financovat výdaje související se sledováním, kontrolami a hodnocením.
(23)
Roční pracovní programy sestavované pro provádění programu by měly být přijímány Komisí v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (10).
(24)
V souvislosti s akcemi financovanými v rámci tohoto nařízení je nutné zajistit ochranu finančních zájmů Unie použitím nařízení Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 ze dne 18. prosince 1995 o ochraně finančních zájmů Evropských společenství (11), nařízení Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 ze dne 11. listopadu 1996 o kontrolách a inspekcích na místě prováděných Komisí za účelem ochrany finančních zájmů Evropských společenství proti podvodům a jiným nesrovnalostem (12) a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1073/1999 ze dne 25. května 1999 o vyšetřování prováděném Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF) (13).
(25)
Pro zajištění účelnosti financování ze strany Unie by měly být akce financované v rámci tohoto nařízení pravidelně vyhodnocovány.
(26)
Žádná z akcí stanovených v rámci programu by neměla vyžadovat použití dalšího právního základu.
(27)
Jelikož cílů tohoto nařízení nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jich může být z důvodu rozsahu a účinků akcí financovaných v rámci programu lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Tímto nařízením se zavádí program na podporu opatření, která mají dále podporovat další rozvoj a provádění integrované námořní politiky Unie (dále jen „program“).
Integrovaná námořní politika Unie podporuje prostřednictvím soudržných politik v námořní oblasti a příslušné mezinárodní spolupráce koordinovaný a soudržný proces rozhodování s cílem maximalizovat udržitelný rozvoj, hospodářský růst a sociální soudržnost členských států, zejména s ohledem na pobřežní, ostrovní a nejvzdálenější regiony v Unii, jakož i nejrůznější námořní odvětví.
Program podporuje udržitelné využívání moří a oceánů a rozšiřování vědeckých poznatků.
Článek 2
Obecné cíle
Program má tyto obecné cíle:
a)
podporovat rozvoj a uplatňování integrované správy námořních a pobřežních záležitostí;
b)
přispívat k rozvoji meziodvětvových nástrojů, konkrétně územního plánování námořních prostor, společného prostředí pro sdílení informací a poznatků v námořní oblasti týkajících se oceánů, moří a pobřežních regionů v Unii a hraničících s Unií, s cílem rozvíjet součinnost a podporovat politiky týkající se moří nebo pobřeží, zejména v oblasti hospodářského rozvoje, zaměstnanosti, ochrany životního prostředí, výzkumu, námořní bezpečnosti a energetiky, a přispívat k rozvoji ekologicky šetrných námořních technologií, a to při zohlednění stávajících nástrojů a iniciativ a s jejich využitím;
c)
podporovat ochranu mořského prostředí, zejména jeho biologické rozmanitosti, a udržitelné využívání mořských a pobřežních zdrojů a dále vymezit hranice udržitelnosti lidských činností, jež mají dopad na mořské prostředí, a to zejména v kontextu směrnice 2008/56/ES (rámcová směrnice o strategii pro mořské prostředí);
d)
podporovat rozvoj a uplatňování strategií pro oblasti jednotlivých moří;
e)
zdokonalovat a posilovat vnější spolupráci a koordinaci ve vztahu k cílům integrované námořní politiky, a to na základě pokračování diskusí na mezinárodních fórech; v tomto ohledu je třeba naléhat na třetí země, aby ratifikovaly a prováděly Úmluvu Organizace spojených národů o mořském právu (dále jen „úmluva UNCLOS“);
f)
podporovat udržitelný hospodářský růst, zaměstnanost, inovace a nové technologie v námořních odvětvích a pobřežních, ostrovních a nejvzdálenějších regionech v Unii.
Článek 3
Operativní cíle
1. V rámci cíle stanoveného v čl. 2 písm. a) (integrovaná námořní správa) program:
a)
podporuje akce, které podněcují členské státy a regiony EU k rozvoji, zavedení nebo provádění integrované námořní správy;
b)
podporuje platformy a sítě pro meziodvětvovou spolupráci, zahrnující zástupce veřejných orgánů, místních a regionálních orgánů, průmyslu, zúčastněných stran v oblasti výzkumu, občanů, organizací občanské společnosti a sociálních partnerů;
c)
zvyšuje viditelnost integrovaného přístupu k námořním záležitostem a povědomí veřejných orgánů, soukromého sektoru a veřejnosti o tomto přístupu.
2. V rámci cíle stanoveného v čl. 2 písm. b) (meziodvětvové nástroje) program podporuje rozvoj:
a)
společného prostředí pro sdílení informací v námořní oblasti Unie, které podporuje meziodvětvovou a přeshraniční výměnu informací o dohledu propojením všech skupin uživatelů v souladu se zásadami o integrovaném dohledu nad mořským prostředím, aby se posílilo bezpečné, zabezpečené a udržitelné využívání námořního prostoru, přičemž se zohlední příslušný vývoj odvětvových politik týkajících se dohledu a případně se přispěje k jejich nezbytnému rozvoji;
b)
územního plánování námořního prostoru a integrovaného řízení pobřežních zón, což jsou dva důležité nástroje pro udržitelný rozvoj námořních a pobřežních oblastí, které přispívají k dosažení cílů řízení založeného na ekosystémovém přístupu a k rozvoji spojení mezi pevninou a mořem a usnadňují spolupráci členských států, například pokud jde o tvorbu experimentálních a jiných opatření kombinujících výrobu energie z obnovitelných zdrojů a chov ryb;
c)
komplexní, veřejně přístupné a vysoce kvalitní základny údajů a znalostí o mořích, která při využití stávajících údajů usnadňuje sdílení, opakované využívání a šíření těchto údajů a znalostí mezi různými skupinami uživatelů a zabraňuje zdvojování databází; za tímto účelem je třeba co nejlépe využít stávající programy Unie a členských států, včetně INSPIRE (14) a GMES (15).
3. V rámci cíle stanoveného v čl. 2 písm. c) (ochrana mořského prostředí) program:
a)
podporuje ochranu a zachování mořského a pobřežního prostředí a zabraňuje a omezuje znečišťování mořského prostředí, včetně odpadků v moři, s cílem postupně ukončit znečišťování;
b)
přispívá ke zdraví, biologické rozmanitosti a odolnosti mořských a pobřežních ekosystémů;
c)
usnadňuje koordinaci mezi členskými státy a dalšími aktéry při provádění ekosystémově založeného přístupu k řízení lidských činností a při uplatňování zásady předběžné opatrnosti;
d)
usnadňuje vývoj metod a standardů;
e)
podporuje akce zaměřené na zmírňování dopadů změny klimatu na mořské, pobřežní a ostrovní prostředí a na přizpůsobení se této změně, se zvláštním důrazem na oblasti, které jsou v tomto ohledu nejzranitelnější;
f)
podporuje rozvoj strategických přístupů k výzkumu za účelem posouzení současného stavu ekosystémů, a poskytuje tak základ pro ekosystémové řízení a plánování na regionální a celostátní úrovni.
4. V rámci cíle stanoveného v čl. 2 písm. d) (strategie pro mořské oblasti) program:
a)
podporuje rozvoj a provádění integrovaných strategií pro mořské oblasti, přičemž zohledňuje vyvážený přístup ve všech mořských oblastech, jakož i specifické rysy mořských a podmořských oblastí, a případně příslušných makroregionálních strategií, zejména těch, v jejichž rámci již probíhá výměna informací a zkušeností mezi jednotlivými zeměmi a již jsou zavedeny operační mezinárodní struktury;
b)
prosazuje a usnadňuje využívání součinnosti mezi vnitrostátní a regionální úrovní a úrovní Unie, sdílení informací, mimo jiné o metodách a standardech, a výměnu osvědčených postupů v oblasti námořní politiky, včetně správy této politiky a odvětvových politik, které mají dopad na regionální moře a pobřežní regiony.
5. V rámci cíle stanoveného v čl. 2 písm. e) (mezinárodní rozměr) program:
a)
podporuje pokračující úzkou spolupráci s členskými státy týkající se integrovaného přístupu uplatňovaného se třetími zeměmi a s aktéry ve třetích zemích, kteří sdílejí mořskou oblast s členskými státy Unie, jakož i činnost týkající se ratifikace a provádění úmluvy UNCLOS;
b)
podporuje dialog se třetími zeměmi s ohledem na úmluvu UNCLOS a na příslušné platné mezinárodní úmluvy, které jsou na úmluvu UNCLOS založené;
c)
podporuje výměnu osvědčených postupů, které doplňují stávající iniciativy, s ohledem na rozvoj regionálních strategií na subregionální úrovni.
Tento operativní cíl je prováděn v souladu s nástroji spolupráce Unie, přičemž se zohlední cíle vnitrostátních a regionálních rozvojových strategií.
6. V rámci cíle stanoveného v čl. 2 písm. f) (růst, zaměstnanost a inovace) program:
a)
podporuje iniciativy zaměřené na růst a zaměstnanost v námořních odvětvích a v pobřežních a ostrovních regionech;
b)
podporuje odbornou přípravu, vzdělávání a pracovní příležitosti v rámci námořních profesí;
c)
podporuje rozvoj ekologických technologií, energie z obnovitelných mořských zdrojů, ekologické námořní dopravy a námořní dopravy na krátké vzdálenosti;
d)
podporuje rozvoj pobřežního, námořního a ostrovního cestovního ruchu.
Článek 4
Způsobilé akce
V rámci programu může být v souladu s cíli uvedenými v článcích 2 a 3 poskytována finanční pomoc na následující typy akcí:
a)
projekty, včetně zkušebních projektů; studie; výzkumné a operační programy spolupráce, včetně programů vzdělávání, odborné přípravy a rekvalifikace;
b)
sdílení veřejných informací a osvědčených postupů, osvěta a související činnosti na poli komunikace a šíření informací, včetně propagačních kampaní, a akcí a tvorby a správy internetových stránek a relevantních sociálních sítí a databází;
c)
konference, semináře, pracovní setkání a fóra zúčastněných stran;
d)
sdílení, sledování a vizualizace významného množství údajů, osvědčených postupů a databází týkajících se regionálních projektů financovaných Unií a zajištění veřejného přístupu k nim, případně též prostřednictvím sekretariátu zřízeného za jedním nebo několika z uvedených účelů, což usnadní přijímání společných jednotných standardů, pokud jde o sběr a zpracovávání údajů;
e)
akce související s průřezovými nástroji, včetně zkušebních projektů.
Článek 5
Druh finančního zásahu
1. Finanční pomoc Unie může mít tyto právní formy:
a)
granty, u nichž maximální míra spolufinancování jednotlivých akcí ze strany Unie činí 80 %;
b)
smlouvy na veřejné zakázky;
c)
správní ujednání se Společným výzkumným střediskem.
2. V rámci programu mohou být poskytovány jak granty na akce, tak provozní granty. Není-li ve finančním nařízení stanoveno jinak, vyberou se příjemci grantů nebo úspěšní uchazeči o veřejné zakázky na základě výzvy k předkládání návrhů nebo nabídkového řízení.
Článek 6
Příjemci
1. Finanční pomoc v rámci programu lze prioritně poskytnout fyzickým nebo právnickým osobám, které se řídí soukromým či veřejným právem některého z členských států nebo právem Unie.
2. Příjemci programu mohou být i třetí země, zúčastněné strany v třetích zemích sdílející mořskou oblast s členskými státy Unie a mezinárodní organizace nebo subjekty, které sledují jeden nebo více obecných a operativních cílů uvedených v článcích 2 a 3. Do opatření musí být vždy zapojeni účastníci z Unie.
3. Podmínky způsobilosti k účasti v řízení se stanoví v rámci příslušné výzvy k předkládání návrhů nebo nabídkového řízení.
Článek 7
Zásady provádění
1. Akce financované v rámci programu nejsou způsobilé pro získání pomoci z jiných finančních nástrojů Unie. Usiluje se o součinnost a doplňkovost s dalšími nástroji Unie. Akce v rámci programu doplňují provádění příslušných odvětvových politik.
2. Komise zajistí, aby jí žadatelé o finanční pomoc v rámci programu a příjemci této pomoci poskytovali souhrnné informace o financování akcí. Finanční pomoc z programu bude poskytována pouze tehdy, pokud nebudou k dispozici jiné možnosti financování z Unie.
3. Činnosti podporované z programu musí odpovídat cílům a politikám Unie do roku 2020 a 2050. Využívat program mohou všechny členské státy, námořní odvětví a pobřežní, ostrovní a nejvzdálenější regiony a vytváří se skutečná evropská přidaná hodnota. Ve vztahu k financování akcí v jednotlivých oblastech moří je třeba usilovat o odpovídající regionální vyváženost.
4. Akce podporované v rámci programu musí podněcovat a posilovat dialog, spolupráci a koordinaci s členskými státy, regiony EU, zúčastněnými stranami, občany, organizacemi občanské společnosti a sociálními partnery a mezi nimi a současně zajišťovat naprostou transparentnost.
5. Akce podporované v rámci programu musí usnadňovat využívání součinnosti, sdílení informací a výměnu metod, standardů a osvědčených postupů.
6. Při provádění programu se uplatňují principy řádné správy a transparentnosti rozhodovacích procesů a program se snaží přispět k transparentnosti a řádné správě ve všech souvisejících odvětvových politikách na úrovni Unie a na vnitrostátní a regionální úrovni.
Článek 8
Prováděcí postupy
1. Komise provádí program v souladu s finančním nařízením.
2. Pro účely provádění programu v souladu s cíli uvedenými v článcích 2 a 3 přijímá Komise roční pracovní programy postupem podle čl. 14 odst. 2.
Článek 9
Rozpočtové zdroje
1. Finanční krytí pro provádění programu v období od 1. ledna 2011 do 31. prosince 2013 se stanoví na 40 000 000 EUR.
2. Rozpočtové zdroje přidělované na program se zaznamenávají do ročních rozpočtových prostředků souhrnného rozpočtu Unie. Roční rozpočtové položky schvaluje rozpočtový orgán v mezích finančního rámce.
3. Rámcové rozdělení finančních prostředků mezi obecné cíle uvedené v článku 2 je uvedeno v příloze.
Článek 10
Technická pomoc
1. Až 1 % finančního krytí stanoveného v článku 9 může být použito také na úhradu nutných výdajů souvisejících s jakoukoli přípravnou akcí, sledováním, kontrolou, auditem a hodnocením, které jsou přímo nezbytné pro účelné a účinné provádění způsobilých akcí podle tohoto nařízení a pro dosažení cílů, které jsou v něm stanoveny.
2. Činnosti uvedené v odstavci 1 mohou zahrnovat zejména studie, setkání odborníků, výdaje na nástroje, systémy a sítě v oblasti informatiky a jakoukoli další technickou, vědeckou a administrativní pomoc a odborné znalosti, které bude Komise potřebovat k provádění tohoto nařízení.
Článek 11
Sledování
1. Každý příjemce finanční pomoci Komisi předkládá technické a finanční zprávy o pokroku prací financovaných programem. Do tří měsíců od dokončení každého projektu se předloží rovněž závěrečná zpráva.
2. Aniž jsou dotčeny kontroly prováděné Účetním dvorem v součinnosti s příslušnými vnitrostátními orgány kontroly účetnictví nebo s příslušnými vnitrostátními místy podle článku 287 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouvy o fungování EU“) nebo jakékoli inspekce prováděné podle čl. 322 odst. 1 písm. b) Smlouvy o fungování EU, provádějí úředníci a další zaměstnanci Komise u projektů a dalších opatření financovaných v rámci programu kontroly na místě včetně namátkových kontrol, zejména za účelem ověření souladu s cíli programu a způsobilosti akcí podle článků 2, 3 a 4 tohoto nařízení.
3. Smlouvy a dohody uzavřené na při provádění tohoto nařízení obsahují zejména ustanovení o dohledu a finanční kontrole ze strany Komise nebo jakéhokoli Komisí pověřeného zástupce a o kontrolách Účetního dvora, v případě potřeby prováděných na místě.
4. Každý příjemce finanční pomoci uchovává veškeré podklady k výdajům na daný projekt po dobu pěti let od uskutečnění poslední platby týkající se každého projektu tak, aby byly k dispozici Komisi.
5. V případě potřeby Komise na základě výsledků zpráv a namátkových kontrol uvedených v odstavcích 1 a 2 upraví rozsah nebo podmínky přidělení původně schválené finanční pomoci, jakož i časový rozvrh plateb.
6. Komise ověří, zda jsou akce financované programem prováděny řádně, zda odpovídají opatřením v rámci jiných odvětvových politik a nástrojů a zda jsou v souladu s tímto nařízením a finančním nařízením.
Článek 12
Ochrana finančních zájmů Unie
1. Komise zajistí, aby při provádění akcí financovaných programem byly chráněny finanční zájmy Unie prostřednictvím:
a)
uplatňování preventivních opatření proti podvodům, korupci a jakémukoli jinému protiprávnímu jednání;
b)
účinných kontrol;
c)
zpětného získávání neoprávněně vyplacených částek a
d)
uplatňování účinných, přiměřených a odrazujících sankcí v případě zjištění nesrovnalostí.
2. Pro účely odstavce 1 postupuje Komise v souladu s nařízením (ES, Euratom) č. 2988/95, nařízením (Euratom, ES) č. 2185/96 a nařízením (ES) č. 1073/1999.
3. Komise sníží, pozastaví nebo získá zpět částku finanční pomoci poskytnutou na akci, jestliže shledá nesrovnalosti, včetně nesouladu s tímto nařízením nebo s jednotlivým rozhodnutím nebo smlouvou či dohodou, na jejichž základě byla finanční pomoc poskytnuta, nebo pokud vyjde najevo, že akce doznala změny, která je v rozporu s její povahou nebo podmínkami pro provádění, aniž by byla Komise předem požádána o schválení.
4. Pokud nebyly dodrženy lhůty nebo pokud pokrok dosažený při provádění akce opodstatňuje pouze část přidělené finanční pomoci, požádá Komise příjemce pomoci, aby ve stanovené lhůtě předložil své vyjádření. Neposkytne-li příjemce uspokojivou odpověď, může Komise zrušit zbývající část finanční pomoci a požadovat vrácení již vyplacených částek.
5. Veškeré neoprávněně vyplacené částky se vrátí Komisi. K částkám, které nejsou vráceny včas a v souladu s podmínkami stanovenými ve finančním nařízení, se přičte úrok.
6. Pro účely tohoto článku se „nesrovnalostí“ rozumí jakékoli porušení právního předpisu Unie nebo nedodržení smluvního závazku, které vyplývá z jednání nebo opomenutí hospodářského subjektu a v jehož důsledku je nebo by mohl být formou neoprávněného výdaje poškozen souhrnný rozpočet Unie nebo rozpočty Unií spravované.
Článek 13
Podávání zpráv, hodnocení a prodloužení
1. Komise o své práci pravidelně a bez prodlení informuje Evropský parlament a Radu.
2. Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě:
a)
nejpozději 31. prosince 2012 zprávu o pokroku; tato zpráva o pokroku obsahuje hodnocení dopadu programu na další politiky Unie;
b)
nejpozději 31. prosince 2014 zprávu o hodnocení ex post.
3. Komise případně předloží legislativní návrh na prodloužení programu na období po roce 2013 spolu s odpovídajícím finančním krytím.
Článek 14
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen výbor. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 15
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 30. listopadu 2011.
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 1255/2011
2011 m. lapkričio 30 d.
kuriuo sukuriama integruotos jūrų politikos tolesnio vystymo paramos programa
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 43 straipsnio 2 dalį, 91 straipsnio 1 dalį, 100 straipsnio 2 dalį, 173 straipsnio 3 dalį, 175 straipsnį, 188 straipsnį, 192 straipsnio 1 dalį, 194 straipsnio 2 dalį ir 195 straipsnio 2 dalį,
atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
perdavus įstatymo galią turinčio teisės akto projektą nacionaliniams parlamentams,
atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (1),
atsižvelgdami į Regionų komiteto nuomonę (2),
laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (3),
kadangi:
(1)
pagal 2007 m. spalio 10 d. Komisijos komunikatą Europos Parlamentui, Tarybai, Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui ir Regionų komitetui dėl integruotos jūrų politikos Europos Sąjungai (toliau - Komisijos komunikatas) pagrindinis Sąjungos integruotos jūrų politikos (IJP) tikslas yra integruoto, koordinuoto, nuoseklaus, skaidraus ir tvaraus sprendimų dėl vandenynų, jūrų, pakrančių, salų ir atokiausių regionų ir jūrų sektorių priėmimo proceso plėtra ir įgyvendinimas;
(2)
kartu su Komisijos komunikatu pateiktame veiksmų plane nurodomos kelios priemonės, kurių Komisija siūlo imtis pradedant įgyvendinti naują Sąjungos IJP;
(3)
2009 m. spalio 15 d. Komisijos ES integruotos jūrų politikos įgyvendinimo pažangos ataskaitoje iki tos datos apibendrinami pagrindiniai IJP laimėjimai ir nustatoma tolesnio jos įgyvendinimo etapo kryptis;
(4)
2009 m. lapkričio 16 d. išvadose dėl integruotos jūrų politikos Taryba pabrėžė finansavimo svarbą tolesnei IJP plėtrai ir įgyvendinimui, prašydama Komisijos pateikti reikiamus pasiūlymus dėl integruotos jūrų politikos veiksmų finansavimo pagal galiojančią finansinę programą, kad jie įsigaliotų iki 2011 m.;
(5)
Europos Parlamentas savo 2010 m. spalio 21 d. rezoliucijoje dėl integruotos jūrų politikos (IJP): padarytos pažangos vertinimas ir nauji uždaviniai pritarė Komisijos pareikštam ketinimui IJP finansavimui per ateinančius dvejus metus skirti 50 mln. eurų, siekiant plėtoti ankstesnius projektus politikos, valdymo, tvarumo ir priežiūros srityse;
(6)
šiame reglamente nustatant IJP skirtą finansinį paketą atsižvelgta tiek į esamą ekonomikos nuosmukį, tiek į tai, kad tai yra pirmoji specialiai IJM įgyvendinimui skirta veiklos programa;
(7)
būtinas tolesnis Sąjungos finansavimas, kad Sąjunga galėtų įgyvendinti ir toliau plėtoti jos IJP pagal 2008 m. gegužės 20 d. Europos Parlamento rezoliuciją dėl integruotos jūrų politikos Europos Sąjungai (4) ir siekti visiems rūpimų tikslų, nustatytų Komisijos komunikate ir patvirtintų 2009 m. spalio mėn. pažangos ataskaitoje bei 2009 m. lapkričio 16 d. Tarybos išvadose;
(8)
kadangi ne visi IJP prioritetai ir tikslai finansuojami iš esamų Sąjungos šaltinių, tokių kaip Sanglaudos fondas, Europos regionų plėtros fondas, Europos žuvininkystės fondas, Mokslinių tyrimų, technologijų plėtros ir demonstracinės veiklos septintoji bendroji programa, Pasirengimo narystei pagalbos priemonė ir Europos kaimynystės ir partnerystės priemonė, todėl būtina sukurti IJP tolesnio vystymo paramos programą (toliau - programa);
(9)
nedarant poveikio būsimoms deryboms dėl daugiametės finansinės programos po 2013 m., reikės pakankamai išteklių siekiant užtikrinti galimybę vystyti ir įgyvendinti IJP tikslus, nesumažinant kitoms politikos sritims skirtų išteklių, skatinant tvarų Sąjungos jūrų regionų, įskaitant salas ir atokiausius regionus, vystymąsi. Manoma, kad tuo tikslu reikia IJP įtraukti į daugiametę finansinę programą po 2013 m. Be to, prireikus turėtų būti parengtas pasiūlymas dėl programos pratęsimo po 2013 m. kartu su pasiūlymu, kuriame būtų nustatytas atitinkamas finansinis paketas;
(10)
jūrų klausimų sprendimas teikiant finansinę paramą IJP priemonėms turės didelės įtakos ekonominei, socialinei ir teritorinei sanglaudai;
(11)
Sąjungos finansavimas turėtų būti skirtas tiriamajam darbui, susijusiam su veiksmais, kuriais siekiama skatinti strateginius IJP tikslus, tinkamai atsižvelgiant į jų bendrą poveikį ir remiantis ekosistemų metodu bei atsižvelgiant į tvarų „žydrosios“ ekonomikos augimą, užimtumą, naujoves ir konkurencingumą pakrančių, salų bei atokiausiuose regionuose ir IJP tarptautinio aspekto propagavimą, remti;
(12)
strateginiai IJP tikslai yra šie: integruotas jūrų valdymas visais lygmenimis; tolesnis integruotų jūrų baseinų strategijų, pritaikytų prie skirtingų Europos jūrų baseinų konkrečių poreikių, vystymas ir įgyvendinimas; tolesnis kompleksinių integruoto politikos formavimo priemonių rengimas siekiant gerinti esamų politikos sričių ir priemonių sąveiką bei koordinavimą, be kita ko, keičiantis su jūromis susijusiais duomenimis ir žiniomis; didesnis suinteresuotųjų subjektų įtraukimas į integruoto jūrų valdymo schemas; jūrų ir pakrančių išteklių apsauga ir tausus jų naudojimas; ir žmogaus veiklos tvarumo ribų nustatymas ir jūrų bei pakrančių aplinkos bei biologinės įvairovės apsauga pagal Jūrų strategijos pagrindų direktyvą (5), kuri yra IJP aplinkosauginis ramstis, ir Vandens pagrindų direktyvą (6);
(13)
svarbu, kad programa būtų susieta su kitomis Sąjungos politikos sritimis, kurios gali būti susijusios su jūrų klausimais, visų pirma struktūriniais fondais, transeuropiniu transporto tinklu, bendra žuvininkystės politika, turizmu, aplinka ir klimato kaita, mokslinių tyrimų ir technologinės plėtros bendrąja programa ir energetikos politika;
(14)
siekiant užtikrinti skirtingų programos aspektų suderinamumą, reikėtų nustatyti jos bendruosius tikslus. Pagal kiekvieną bendrąjį tikslą reikėtų nustatyti išsamesnius veiklos tikslus. Priede nurodoma, kaip 2011-2013 m. laikotarpiu paskirstomos lėšos bendriesiems tikslams. Toks paskirstymas suteikia galimybę lanksčiai didinti/mažinti bendrą finansavimą pagal tikslus neviršijant bendro finansinio paketo ribų;
(15)
Sąjungos finansavimas turėtų suteikti galimybių vystyti jūrų priežiūros integravimą, kaip nurodyta 2010 m. spalio 21 d. Europos Parlamento rezoliucijoje ir 2009 m. lapkričio 17 d. Tarybos išvadose dėl jūrų priežiūros integravimo, atsižvelgiant į ES jūrų sričiai skirtos bendros dalijimosi informacija aplinkos (BDIA) sukūrimo veiksmų planą. Todėl toks tikslinis finansavimas turėtų būti teikiamas tik siekiant sukurti decentralizuotą keitimosi informacija sistemą, pavyzdžiui, parengti priemones, įskaitant programinę įrangą, kuriomis būtų siekiama sustiprinti priežiūros sistemų sąveiką. Programoje reikėtų atsižvelgti į kitų projektų, vykdomų decentralizuotos jūrų priežiūros sistemos srityje, rezultatus;
(16)
programos įgyvendinimas trečiosiose šalyse turėtų padėti siekti šalies naudos gavėjos plėtros tikslų ir derėti su kitomis Sąjungos bendradarbiavimo priemonėmis, įskaitant susijusių Sąjungos politikos krypčių, Sąjungos acquis ir tarptautinių konvencijų tikslus ir prioritetus;
(17)
programa turėtų papildyti ir nuosekliai atitikti esamas ir būsimas Sąjungos ir valstybių narių nacionaliniu arba subnacionaliniu lygmeniu turimas finansines priemones, siekiant skatinti vandenynų, jūrų ir pakrančių apsaugą ir tausų naudojimą, padėti skatinti veiksmingesnį valstybių narių ir jų pakrančių, salų bei atokiausių regionų bendradarbiavimą ir atsižvelgti į nacionalinių bei vietos projektų svarbą ir pažangą;
(18)
programoje numatytos priemonės turėtų papildyti kitas Sąjungos priemones, kad būtų užtikrintas Sąjungos teisės aktų dėl atitinkamų sektorių politikos nuoseklus įgyvendinimas, kartu vengiant dubliavimosi;
(19)
taip pat būtina nustatyti taisykles, kuriomis būtų reglamentuojamas priemonių rengimas, išlaidų tinkamumas, Sąjungos finansinės paramos lygis, pagrindinės sąlygos, kuriomis ji turėtų būti teikiama, ir bendras programos biudžetas;
(20)
programa turėtų būti įgyvendinama pagal 2002 m. birželio 25 d. Tarybos reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento (toliau - Finansinis reglamentas) (7) ir 2002 m. gruodžio 23 d. Komisijos reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 2342/2002, nustatantį išsamias Tarybos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento įgyvendinimo taisykles (8);
(21)
šiuo reglamentu nustatomas daugiametės programos finansinis paketas, kuris yra svarbiausias orientacinis dydis biudžeto valdymo institucijai vykdant metinę biudžeto sudarymo procedūrą, kaip apibrėžta 2006 m. gegužės 17 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos tarpinstitucinio susitarimo dėl biudžetinės drausmės ir patikimo finansų valdymo 37 punkte (9);
(22)
siekiant padėti Komisijai stebėti šio reglamento įgyvendinimą, turėtų būti įmanoma finansuoti su stebėjimu, tikrinimais ir vertinimu susijusias išlaidas;
(23)
metines darbo programas, sudaromas šiai programai įgyvendinti, Komisija turėtų priimti pagal 2011 m. vasario 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 182/2011, kuriuo nustatomos valstybių narių vykdomos Komisijos naudojimosi įgyvendinimo įgaliojimais kontrolės mechanizmų taisyklės ir bendrieji principai (10);
(24)
pagal šį reglamentą finansuojamų priemonių atžvilgiu būtina apsaugoti Sąjungos finansinius interesus taikant 1995 m. gruodžio 18 d. Tarybos reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 2988/95 dėl Europos Bendrijų finansinių interesų apsaugos (11), 1996 m. lapkričio 11 d. Tarybos reglamentą (Euratomas, EB) Nr. 2185/96 dėl Komisijos atliekamų patikrinimų ir inspektavimų vietoje siekiant apsaugoti Europos Bendrijų finansinius interesus nuo sukčiavimo ir kitų pažeidimų (12) ir 1999 m. gegužės 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1073/1999 dėl Europos kovos su sukčiavimu tarnybos (OLAF) atliekamų tyrimų (13);
(25)
siekiant užtikrinti Sąjungos finansavimo veiksmingumą pagal šį reglamentą finansuojamos priemonės turėtų būti reguliariai vertinamos;
(26)
susitarta, kad pagal šią programą nebus numatoma tokių priemonių, kurioms reikėtų papildomo teisinio pagrindo;
(27)
kadangi šio reglamento tikslų valstybės narės negali deramai pasiekti veikdamos vienos ir kadangi dėl pagal programą finansuotinų priemonių masto ir poveikio tų tikslų būtų geriau siekti Sąjungos lygmeniu, Sąjunga gali patvirtinti priemones laikydamasi Europos Sąjungos sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šiuo reglamentu neviršijama to, kas būtina nurodytiems tikslams pasiekti,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Dalykas
Šiuo reglamentu sukuriama programa, skirta Sąjungos integruotos jūrų politikos tolesnio vystymo ir įgyvendinimo priemonėms paremti (toliau - programa).
Sąjungos integruota jūrų politika (toliau - IJP) skatinamas koordinuotas ir nuoseklus sprendimų priėmimas siekiant maksimaliai užtikrinti tvarų valstybių narių, visų pirma Sąjungos pakrančių, salų bei atokiausių regionų, taip pat ir jūrų sektorių, vystymąsi, ekonomikos augimą ir socialinę sanglaudą vykdant darnią su jūromis susijusią politiką ir atitinkamą tarptautinį bendradarbiavimą.
Programa remiamas tausus jūrų ir vandenynų naudojimas bei mokslinių žinių plėtra.
2 straipsnis
Bendrieji tikslai
Bendrieji programos tikslai:
a)
skatinti integruoto jūrų ir pakrančių reikalų valdymo plėtrą ir įgyvendinimą;
b)
padėti vystyti tarpsektorines priemones, būtent: jūrų erdvės planavimą, bendrą dalijimosi informacija aplinką (CISE) bei duomenis ir žinias apie vandenynus, jūras ir pakrantės regionus, esančius Sąjungoje ir jos pasienyje, siekiant kurti sąveikas ir remti jūrų arba su pakrantėmis susijusią politiką, visų pirma ekonomikos vystymosi, užimtumo, aplinkos apsaugos, mokslinių tyrimų, saugios laivybos, energetikos ir ekologiškų jūrų technologijų vystymo srityse, atsižvelgiant į esamas priemones ir iniciatyvas ir jomis remiantis;
c)
skatinti jūrų aplinkos, visų pirma jos biologinės įvairovės, apsaugą ir tausų jūrų bei pakrančių išteklių naudojimą, toliau nustatyti poveikį jūrų aplinkai darančios žmogaus veiklos tvarumo ribas, visų pirma įgyvendinant Direktyvą 2008/56/EB (Jūrų strategijos pagrindų direktyva);
d)
remti jūrų baseinų strategijų kūrimą ir įgyvendinimą;
e)
gerinti ir tvirtinti išorinį bendradarbiavimą ir koordinavimą, susijusį su IJP tikslais, remiantis tarptautiniuose forumuose vykstančiomis diskusijomis; todėl trečiosios šalys raginamos ratifikuoti ir įgyvendinti Jungtinių Tautų jūrų teisės konvenciją (UNCLOS);
f)
remti tvarų ekonomikos augimą, užimtumą, naujoves ir naująsias technologijas jūrų sektoriuose ir Sąjungos pakrančių, salų bei atokiausiuose regionuose.
3 straipsnis
Veiklos tikslai
1. Laikantis 2 straipsnio a punkte nustatyto tikslo (integruotas jūrų valdymas) programa:
a)
skatinami veiksmai, kuriais valstybės narės ir ES regionai raginami vystyti, įvesti ar įgyvendinti integruotą jūrų valdymą;
b)
skatinti tarpsektorinio bendradarbiavimo platformų ir tinklų vystymą, įtraukiant valstybės, vietos ir regionų valdžios institucijų, pramonės, mokslinių tyrimų suinteresuotųjų šalių, piliečių, pilietinės visuomenės organizacijų ir socialinių partnerių atstovus;
c)
didinti integruoto požiūrio į jūrų reikalus matomumą ir gerinti valdžios institucijų, privataus sektoriaus ir plačiosios visuomenės informuotumą šioje srityje.
2. Laikantis 2 straipsnio b punkte nustatyto tikslo (tarpsektorinės priemonės), programa padedama plėtoti:
a)
Sąjungos jūrų sričiai skirtą bendrą dalijimosi informacija aplinką, kuria skatinama keistis priežiūros informacija tarp įvairių sektorių ir valstybių, susiejant visas vartotojų bendruomenes ir vadovaujantis integruotos jūrų priežiūros principais, kad jūrų erdvės naudojimas būtų saugesnis, patikimesnis ir tausesnis, atsižvelgiant į atitinkamą sektorių politikos priežiūros srityje raidą ir atitinkamais atvejais prisidedant prie reikiamo jos vystymo;
b)
jūrų erdvės planavimą ir integruotą pakrančių zonų valdymą - abi šios priemonės svarbios tvariam jūrų ir pakrančių regionų vystymui užtikrinti ir jomis padedama siekti ekosistemomis grindžiamo valdymo tikslų ir sausumos bei jūros sąsajų vystymo, taip pat sudaryti palankesnes sąlygas valstybių narių bendradarbiavimui, pavyzdžiui, kuriant eksperimentines ir kitas priemones, apimančias atsinaujinančiųjų išteklių energijos gamybą ir žuvų auginimą;
c)
išsamią ir viešai prieinamą aukštos kokybės jūrų duomenų ir žinių bazę, kuri įvairioms esamus duomenis naudojančioms vartotojų grupėms padėtų keistis šiais duomenimis ir žiniomis, jais naudotis ir juos platinti tarpusavyje, taip išvengiant duomenų bazių dubliavimosi; tuo tikslu turi būti pasinaudota visomis galimybėmis, kurias teikia jau vykdomos Sąjungos ir valstybių narių programos, įskaitant INSPIRE (14) ir GMES (15).
3. Laikantis 2 straipsnio c punkte nustatyto tikslo (jūrų aplinkos apsauga) programa:
a)
remiama jūrų ir pakrančių aplinkos apsauga ir išsaugojimas, taip pat užkertamas kelias atliekų patekimui į jūrų aplinką, įskaitant jūras teršiančias šiukšles, ir jis mažinamas siekiant palaipsniui panaikinti taršą;
b)
prisidedama prie jūrų ir pakrančių ekosistemų gerovės, biologinės įvairovės ir atsparumo;
c)
sudaromos palankesnės sąlygos valstybėms narėms ir kitiems subjektams tarpusavyje koordinuoti veiklą įgyvendinant ekosistemomis grindžiamą žmogaus veiklos valdymo metodą ir atsargumo principą;
d)
palengvinamas metodų ir standartų kūrimas;
e)
skatinamos klimato kaitos poveikio jūrų, pakrančių ir salų aplinkai švelninimo ir prisitaikymo prie šio poveikio priemonės, daugiausia dėmesio skiriant toms sritims, kurios šiuo atžvilgiu labiausiai pažeidžiamos;
f)
remiamas strateginių požiūrių į mokslinius tyrimus plėtojimas siekiant įvertinti dabartinę ekosistemų būklę, taip sudarant pagrindą ekosistemomis grindžiamam valdymui ir planavimui regioniniu ir nacionaliniu lygmenimis.
4. Laikantis 2 straipsnio d punkte nustatyto tikslo (jūrų baseinų strategijos) programa:
a)
remiamas integruotų jūrų baseinų strategijų kūrimas ir įgyvendinimas laikantis subalansuoto požiūrio visų jūrų baseinų atžvilgiu, taip pat atsižvelgiant į jūrų baseinų ir jūrų baseinų dalių ypatumus, ir, prireikus, atitinkamų makroregioninių strategijų kūrimas ir įgyvendinimas, ypač tų, pagal kurias įvairios šalys tarpusavyje jau keičiasi informacija bei patirtimi ir veikia daugianacionalinės veiklos struktūros;
b)
skatinama naudotis nacionalinio, regioninio ir Sąjungos lygių sinergija, keistis informacija, be kita ko, apie metodus ir standartus, ir keistis jūrų politikos srities geriausios praktikos pavyzdžiais, įskaitant jos valdymo ir sektorių politikos, kurie daro poveikį regioninėms jūroms ir pakrančių regionams, pavyzdžius, ir sudaromos tam palankesnės sąlygos.
5. Laikantis 2 straipsnio e punkte nustatyto tikslo (tarptautinis aspektas) programa:
a)
skatinama, kad glaudžiai bendradarbiaujant su valstybėmis narėmis būtų tęsiamas darbas, vykdomas su trečiosiomis šalimis ir jose veikiančiais subjektais, turinčiais bendrus su Sąjungos valstybėmis narėmis jūrų baseinus, integruoto metodo klausimais, įskaitant UNCLOS ratifikavimą ir įgyvendinimą;
b)
skatinamas dialogas su trečiosiomis šalimis, atsižvelgiant į UNCLOS ir į susijusias galiojančias UNCLOS grindžiamas tarptautines konvencijas;
c)
skatinamas keitimasis geriausios praktikos pavyzdžiais, jais papildant esamas iniciatyvas, atsižvelgiant į regioninių strategijų plėtojimą subregioniniu lygiu.
Šio veiklos tikslo siekiama kartu užtikrinant darną su Sąjungos bendradarbiavimo priemonėmis, atsižvelgiant į nacionalinių ir regioninių plėtros strategijų tikslus.
6. Laikantis 2 straipsnio f punkte nustatyto tikslo (augimas, užimtumas ir naujovės) programa:
a)
skatinamos ekonomikos augimo ir užimtumo iniciatyvos jūrų sektoriuose ir pakrančių bei salų regionuose;
b)
skatinamos jūrininkystės profesijų atstovams skirtos mokymo, švietimo ir karjeros galimybės;
c)
skatinama vystyti ekologiškas technologijas, jūrų atsinaujinančiuosius energijos išteklius, ekologišką laivybą ir trumpųjų nuotolių jūrų laivybą;
d)
skatinama plėtoti pakrančių, jūrų ir salų turizmą.
4 straipsnis
Reikalavimus atitinkančios priemonės
Pagal programą laikantis 2 ir 3 straipsniuose nustatytų tikslų galima skirti finansinę paramą šio pobūdžio priemonėms:
a)
projektams, įskaitant bandomuosius projektus; tyrimams; moksliniams tyrimams ir su veikla susijusioms bendradarbiavimo programoms, įskaitant švietimo, profesinio mokymo ir perkvalifikavimo programas;
b)
viešajam keitimuisi informacija ir gerąja patirtimi, informuotumo didinimui ir susijusiai ryšių bei sklaidos veiklai, įskaitant viešąsias kampanijas bei renginius ir interneto svetainių bei atitinkamų socialinių tinklų ir duomenų bazių kūrimą bei priežiūrą;
c)
konferencijoms, seminarams, praktiniams seminarams ir suinteresuotųjų šalių forumams;
d)
su Sąjungos finansuojamais regioniniais projektais susijusių duomenų, gerosios patirties ir duomenų bazių kaupimui, stebėjimui, vizualizavimui ir viešosios prieigos prie jų užtikrinimui, įskaitant, kai reikia, pasitelkiant sekretoriatą, įsteigtą vienai ar daugiau iš šių paskirčių, kuris sudarys palankesnes sąlygas patvirtinti bendrus duomenų rinkimo ir tvarkymo standartus;
e)
su kompleksinėmis priemonėmis susijusiems veiksmams, įskaitant bandomuosius projektus.
5 straipsnis
Finansinės intervencijos tipas
1. Sąjungos finansinė parama gali būti teikiama tokiomis teisinėmis formomis:
a)
dotacijomis; Sąjungos teikiamo bendrojo finansavimo vienai priemonei didžiausia norma - 80 %;
b)
viešųjų pirkimų sutartimis;
c)
administraciniais susitarimais su Jungtiniu tyrimų centru.
2. Pagal programą gali būti teikiamos tiek priemonių, tiek veiklos dotacijos. Išskyrus atvejus, kai Finansiniame reglamente numatyta kitaip, dotacijų gavėjai arba subjektai, su kuriais sudaromos viešųjų pirkimų sutartys, parenkami pagal kvietimą teikti paraiškas arba dalyvauti konkurse.
6 straipsnis
Paramos gavėjai
1. Finansinė parama pagal programą gali būti visų pirma teikiama fiziniams arba juridiniams asmenims, veikiantiems pagal valstybių narių arba Sąjungos privačiąją arba administracinę teisę.
2. Pagal programą taip pat galima remti trečiąsias šalis, turinčias bendrus jūrų baseinus su Sąjungos valstybėmis narėmis, taip pat tarptautines organizacijas ar įstaigas, siekiančias vieno ar kelių bendrųjų ir veiklos tikslų, nustatytų 2 ir 3 straipsniuose. Tokiose priemonėse visada privalo dalyvauti Sąjungos subjektai.
3. Tinkamumas dalyvauti procedūroje nustatomas atitinkamame kvietime teikti paraiškas arba dalyvauti konkurse.
7 straipsnis
Įgyvendinimo principai
1. Pagal programą finansuojamoms priemonėms parama pagal kitas Sąjungos finansines priemones negali būti teikiama. Reikėtų siekti sąveikos su kitomis Sąjungos priemonėmis bei jas papildyti. Pagal programą vykdomos priemonės papildo atitinkamų sektorių politikos įgyvendinimą.
2. Komisija užtikrina, kad paraiškas finansinei paramai pagal programą gauti pateikę subjektai ir tokios paramos gavėjai jai teiktų išsamią informaciją apie priemonių finansavimą. Pagal programą skiriama finansinė parama teikiama tik tuo atveju, jei nėra kito Sąjungos finansavimo.
3. Programa remiamos priemonės atitinka 2020 m. ir 2050 m. Sąjungos tikslus ir politikos kryptis. Visos valstybės narės, jūrų sektoriai ir pakrančių, salų ir atokiausi regionai turi turėti galimybę pasinaudoti programa ir turi būti sukurta tikra Europos pridėtinė vertė. Vykdant priemonių įvairiuose jūrų baseinuose finansavimą, turi būti pasiekta tinkama regioninė pusiausvyra.
4. Įgyvendinant pagal programą remiamas priemones skatinamas ir intensyvinamas valstybių narių, ES regionų, suinteresuotųjų subjektų, piliečių, pilietinės visuomenės organizacijų ir socialinių partnerių dialogas, bendradarbiavimas ir jų veiklos koordinavimas, užtikrinant visišką skaidrumą.
5. Įgyvendinant pagal programą remiamas priemones sudaromos palankesnės sąlygos naudotis sąveikomis, keistis informacija ir metodais, standartais ir geriausios praktikos pavyzdžiais.
6. Įgyvendinant programą taikomi gero valdymo ir sprendimų priėmimo procesų skaidrumo principai, be to, programa siekiama prisidėti prie skaidrumo ir gero valdymo visose susijusių sektorių politikos srityse Sąjungos, nacionaliniu ir regioniniu lygmenimis.
8 straipsnis
Įgyvendinimo tvarka
1. Komisija įgyvendina programą laikydamasi Finansinio reglamento.
2. Programai įgyvendinti Komisija, laikydamasi 2 ir 3 straipsniuose nustatytų tikslų, 14 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka priima metines darbo programas.
9 straipsnis
Biudžeto ištekliai
1. Programos įgyvendinimo finansinis paketas 2011 m. sausio 1 d.-2013 m. gruodžio 31 d. laikotarpiu yra 40 000 000 EUR.
2. Programai įgyvendinti skirti biudžeto ištekliai įtraukiami į Sąjungos bendrojo biudžeto metinius asignavimus. Metinius asignavimus biudžeto institucija tvirtina neviršydama finansinėje programoje numatytų apribojimų.
3. Priede nurodoma, kaip paskirstomos lėšos 2 straipsnyje nustatytiems bendriesiems tikslams.
10 straipsnis
Techninė pagalba
1. Į 9 straipsniu nustatytą finansinį paketą gali būti įtraukta ne daugiau kaip 1 % būtinų išlaidų, susijusių su bet kokiomis parengiamosiomis priemonėmis, stebėjimu, kontrole, auditu arba vertinimu, tiesiogiai būtinais, kad šio reglamento reikalavimus atitinkančios priemonės būtų veiksmingai ir efektyviai įgyvendintos, o jo tikslai pasiekti.
2. 1 dalyje nurodytai veiklai ypač gali būti priskiriami tyrimai, ekspertų susitikimai, išlaidos informatikos priemonėms, sistemoms bei tinklams ir bet kokia kita techninė, mokslinė ir administracinė pagalba bei žinios, kurių Komisija reikalauja šiam reglamentui įgyvendinti.
11 straipsnis
Stebėjimas
1. Kiekvienas finansinės paramos gavėjas Komisijai teikia technines ir finansines pagal programą finansuojamo darbo pažangos ataskaitas. Be to, per tris mėnesius po kiekvieno projekto pabaigos pateikiama baigiamoji ataskaita.
2. Nepažeidžiant Audito Rūmų kartu su kompetentingomis nacionalinėmis audito įstaigomis ar padaliniais pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 287 straipsnį atliekamo audito ar bet kokio tikrinimo, atliekamo pagal SESV 322 straipsnio 1 dalies b punktą, Komisijos pareigūnai ir kiti darbuotojai atlieka patikras vietoje, įskaitant projektų ir kitų pagal programą finansuojamų priemonių atrankines patikras, pirmiausia tam, kad patikrintų, kaip laikomasi programos tikslų ir priemonių atitikties reikalavimams, kaip nustatyta šio reglamento 2, 3 ir 4 straipsniuose.
3. Įgyvendinant šį reglamentą sudarytose sutartyse ir susitarimuose, be kitų dalykų, numatoma Komisijos ar bet kurio jos įgaliotojo atstovo vykdoma priežiūra bei finansų kontrolė ir Audito Rūmų auditas, jei reikia, atliekamas vietoje.
4. Kiekvienas finansinės paramos gavėjas saugo Komisijai visus su projekto išlaidomis susijusius patvirtinamuosius dokumentus penkerius metus po paskutinės išmokos tam projektui.
5. Remdamasi 1 ir 2 dalyse nurodytų ataskaitų ir atrankinių patikrų rezultatais, Komisija prireikus pakoreguoja iš pradžių patvirtintos finansinės paramos dydį, skyrimo sąlygas ir išmokų mokėjimo grafiką.
6. Komisija tikrina, ar pagal programą finansuojamos priemonės vykdomos tinkamai, ar jos atitinka pagal kitų sektorių politiką įgyvendinamas priemones ir ar jos vykdomos laikantis šio reglamento ir Finansinio reglamento.
12 straipsnis
Sąjungos finansinių interesų apsauga
1. Komisija užtikrina, kad, įgyvendinant pagal programą finansuojamas priemones, Sąjungos finansiniai interesai būtų apsaugoti:
a)
taikant klastojimo, korupcijos ir bet kokios kitos neteisėtos veiklos prevencijos priemones;
b)
atliekant veiksmingas patikras;
c)
susigrąžinant neteisingai išmokėtas lėšas; ir
d)
taikant veiksmingas, proporcingas ir atgrasomas sankcijas, aptikus pažeidimų.
2. 1 dalyje nustatytais tikslais Komisija veikia pagal Reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 2988/95, Reglamentą (Euratomas, EB) Nr. 2185/96 ir Reglamentą (EB) Nr. 1073/1999.
3. Komisija sumažina, sustabdo arba susigrąžina už priemonę suteiktos finansinės paramos sumą, jei nustato pažeidimų, įskaitant šio reglamento, atskiro sprendimo ar sutarties ar susitarimo, pagal kuriuos suteikta ta finansinė parama, nesilaikymą, arba paaiškėja, kad, neatsiklausus Komisijos leidimo, priemonė buvo pakeista taip, kad tai prieštarauja jos pobūdžiui ar įgyvendinimo sąlygoms.
4. Jei nesilaikyta terminų ar priemonės įgyvendinimo pažanga pagrindžiama tik dalis skirtos finansinės paramos, Komisija reikalauja, kad jos gavėjas per nustatytą laikotarpį pateiktų paaiškinimus. Jei naudos gavėjas nepateikia patenkinamo atsakymo, Komisija gali atšaukti likusią finansinę paramą ir pareikalauti grąžinti jau išmokėtas sumas.
5. Be kuri neteisingai sumokėta išmoka grąžinama Komisijai. Skaičiuojami visų pagal Finansiniame reglamente nustatytas sąlygas laiku negrąžintų sumų delspinigiai.
6. Šiame straipsnyje pažeidimas - tai Sąjungos teisės nuostatos pažeidimas arba sutartinio įsipareigojimo nesilaikymas dėl ekonominės veiklos vykdytojo veiksmų ar neveikimo, kai dėl nepagrįstų išlaidų padaroma arba gali būti padaryta žala Sąjungos bendrajam biudžetui arba Sąjungos valdomiems biudžetams.
13 straipsnis
Ataskaitos, vertinimas ir pratęsimas
1. Komisija reguliariai ir laiku informuoja Europos Parlamentą ir Tarybą apie savo darbą.
2. Komisija Europos Parlamentui ir Tarybai pateikia:
a)
pažangos ataskaitą ne vėliau kaip 2012 m. gruodžio 31 d.; ataskaita apima programos poveikio kitoms Sąjungos politikos sritims vertinimą;
b)
ex-post vertinimo ataskaitą ne vėliau kaip 2014 m. gruodžio 31 d.
3. Prireikus Komisija pateikia pasiūlymą dėl teisės akto dėl programos galiojimo pratęsimo po 2013 m. kartu su atitinkamu finansiniu paketu.
14 straipsnis
Komiteto procedūra
1. Komisijai padeda komitetas. Tas komitetas - tai komitetas, kaip apibrėžta Reglamente (ES) Nr. 182/2011.
2. Kai daroma nuoroda į šią dalį, taikomas Reglamento (ES) Nr. 182/2011 5 straipsnis.
15 straipsnis
Įsigaliojimas
Ši reglamentas įsigalioja dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2011 m. lapkričio 30 d.