NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 835/2011
ze dne 19. srpna 2011,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1881/2006, pokud jde o maximální limity polycyklických aromatických uhlovodíků v potravinách
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 315/93 ze dne 8. února 1993, kterým se stanoví postupy Společenství pro kontrolu kontaminujících látek v potravinách (1), a zejména na čl. 2 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Komise (ES) č. 1881/2006, kterým se stanoví maximální limity některých kontaminujících látek v potravinách (2), stanoví maximální limity pro benzo[a]pyren v řadě potravin.
(2)
Benzo[a]pyren patří do skupiny polycyklických aromatických uhlovodíků (PAU) a používá se jako indikátor výskytu a účinku karcinogenních PAU v potravinách na základě vědeckého stanoviska dřívějšího Vědeckého výboru pro potraviny (SCF) (3). Ve svém stanovisku z prosince 2002 tento výbor doporučil provést další analýzy příslušných podílů těchto polycyklických aromatických uhlovodíků v potravinách, aby při příštím přezkoumání bylo možné rozhodnout o vhodnosti dalšího využívání benzo[a]pyrenu jako indikátoru.
(3)
V rámci doporučení Komise 2005/108/ES (4) byly členskými státy shromážděny nové údaje týkající se výskytu karcinogenních polycyklických aromatických uhlovodíků v potravinách. Komise požádala Evropský úřad pro bezpečnost potravin (EFSA), aby stanovisko Vědeckého výboru pro potraviny přezkoumal s přihlédnutím k novým údajům o výskytu, k dalším souvisejícím novým vědeckým informacím i k přístupu založeném na limitech expozice (MOE). V rámci tohoto přezkumu byl úřad EFSA požádán, aby znovu posoudil vhodnost dalšího využívání benzo[a]pyrenu jako indikátoru.
(4)
Vědecký výbor pro kontaminující látky v potravinovém řetězci při úřadu EFSA přijal stanovisko o polycyklických aromatických uhlovodících v potravinách dne 9. června 2008 (5). V tomto stanovisku dospěl úřad EFSA k závěru, že benzo[a]pyren není vhodným indikátorem výskytu PAU v potravinách a že nejvhodnějším indikátorem PAU v potravinách by byl systém čtyř specifických látek (PAU4 (6)) nebo osmi specifických látek (PAU8 (7)). V závěru úřadu EFSA se rovněž uvádí, že systém osmi látek (PAU8) by v porovnání se systémem čtyř látek (PAU4) nepředstavoval podstatnou přidanou hodnotu.
(5)
Vědecký výbor pro kontaminující látky v potravinovém řetězci dále zjistil, že při použití přístupu založeného na limitech expozice (MOE) existují jen malé obavy o zdraví spotřebitelů při průměrné odhadované expozici z potravin. U spotřebitelů vystavených těmto látkám ve vysoké míře však limity expozice činily téměř či méně než 10 000, což může představovat obavy o zdraví spotřebitelů.
(6)
Na základě závěrů úřadu EFSA nemůže být stávající systém založený na používání benzo[a]pyrenu jakožto jediného indikátoru ze skupiny polycyklických aromatických uhlovodíků zachován. Nařízení (ES) č. 1881/2006 je proto třeba změnit.
(7)
Měly by být zavedeny nové maximální limity pro sumu čtyř látek (PAU4 - benzo[a]pyren, benzo[a]anthracen, benzo[b]fluoranthen a chrysen) a současně zachován zvláštní maximální limit pro benzo[a]pyren.
(8)
Takový systém by zajistil, že obsah PAU v potravinách bude udržován v mezích, které nepředstavují zdravotní riziko a že výši PAU bude možné kontrolovat i v těch vzorcích, ve kterých nelze zjistit přítomnost benzo[a]pyrenu, avšak jsou v nich přítomny jiné polycyklické aromatické uhlovodíky.
(9)
Zvláštní maximální limit pro benzo[a]pyren bude zachován s cílem zajistit srovnatelnost dřívějších a budoucích údajů. Po určitém období uplatňování této změny a na základě nových údajů získaných v budoucnosti by měla být potřeba zachování zvláštního maximálního limitu pro benzo[a]pyren přehodnocena.
(10)
V případě sumy čtyř látek (PAU4) by měly být jako základ pro rozhodnutí o shodě s předpisy používány dolní meze koncentrací.
(11)
Maximální limity polycyklických aromatických uhlovodíků musí být bezpečné a co nejnižší rozumně dosažitelné správnou výrobní a zemědělskou a rybolovnou praxí. Nové údaje o výskytu polycyklických aromatických uhlovodíků ukazují, že v některých potravinách je základní obsah PAU nižší, než se předpokládalo. Maximální limity benzo[a]pyrenu je proto třeba upravit tak, aby lépe odrážely skutečné nižší základní hodnoty v čerstvých a uzených mlžích.
(12)
Z údajů týkajících se uzených ryb a uzeného masa rovněž vyplývá, že lze dosáhnout nižších maximálních limitů. V některých případech může být nicméně zapotřebí provést úpravy stávajících technologií uzení. Pro uzené maso a uzené ryby by proto měl být zaveden dvoufázový postup, v jehož rámci bude ode dne použitelnosti tohoto nařízení platit dvouleté přechodné období, po jehož uplynutí se začnou používat nižší maximální limity.
(13)
U uzených šprotů a konzervovaných uzených šprotů bylo zjištěno, že obsahují více PAU než ostatní uzené ryby. Pro uzené šproty a konzervované uzené šproty by tak měly být stanoveny zvláštní maximální limity, které by zohledňovaly hodnoty, jež jsou u těchto potravin dosažitelné.
(14)
V minulosti byl maximální limit pro benzo[a]pyren ve svalovině ryb kromě uzených ryb stanoven jakožto indikátor možného znečištění životního prostředí. Bylo však prokázáno, že PAU v čerstvých rybách podléhají rychlému metabolismu a neakumulují se ve svalovině. Zachování maximálního limitu PAU v čerstvých rybách již proto není zapotřebí.
(15)
V některých druzích tepelně ošetřeného masa a masných výrobků prodávaných konečnému spotřebiteli byly zjištěny vysoké hodnoty PAU. Těmto hodnotám lze zamezit v případě, že se používají náležité výrobní postupy a zařízení. Proto je třeba stanovit maximální limity PAU v mase a masných výrobcích, které byly vystaveny postupu tepelného ošetření, u něhož je známo, že může vést k tvorbě PAU, tj. výhradně grilování a rožnění.
(16)
Kakaové máslo bylo na základě nařízení (ES) č. 1881/2006 dočasně vyjmuto ze stávajícího maximálního limitu pro benzo[a]pyren v olejích a tucích a přezkoumání vhodnosti stanovení maximálního limitu PAU v kakaovém máslu mělo být provedeno do 1. dubna 2007. Přezkoumání bylo v dané době odloženo z důvodu očekávání výsledku tehdy probíhajícího nového vědeckého posouzení PAU úřadem EFSA.
(17)
Kakaové máslo obsahuje PAU ve větší míře než jiné oleje a tuky. Je to způsobeno převážně neodpovídajícími postupy sušení kakaových bobů a skutečností, že kakaové máslo nelze na rozdíl od jiných rostlinných olejů a tuků rafinovat. Kakaové máslo představuje hlavní složku kakaových surovin (jako jsou kakaové boby, kakaová hmota, kakaová drť nebo tekutá kakaová hmota) a vyskytuje se v čokoládě a jiných výrobcích z kakaa, jež často konzumují děti. Přispívá tak k expozici lidí, a zvláště pak k expozici dětí. Proto je nezbytné stanovit maximální limity PAU v kakaových bobech a odvozených produktech, tedy včetně kakaového másla.
(18)
Maximální limity PAU v kakaových bobech by měly být stanoveny na co nejnižší rozumně dosažitelné úrovni, s přihlédnutím ke stávajícím technologickým možnostem producentských zemí. Měly by být stanoveny na základě obsahu tuků, jelikož PAU se koncentrují v tukové složce, kakaovém máslu. Aby měly producentské země možnost provést technologická zlepšení v zájmu přizpůsobení se těmto maximálním limitům, mělo by být datum použitelnosti maximálních limitů pro kakaové boby a odvozené produkty odloženo. Zpočátku by se také měl na tyto produkty vztahovat vyšší maximální limit sumy čtyř látek. Po uplynutí dvouletého přechodného období by se měl začít uplatňovat nižší maximální limit. Obsah PAU v kakaových bobech a odvozených produktech by měl být pravidelně sledován s cílem posoudit, zda by bylo možné v budoucnosti tyto maximální limity dále snížit.
(19)
Z údajů vyplývá, že kokosový olej může vykazovat vyšší obsah PAU4 než jiné rostlinné oleje a tuky. Je to způsobeno poměrně vyšším obsahem benzo[a]anthracenu a chrysenu, které nelze při rafinaci kokosového oleje snadno odstranit. Proto by měly být stanoveny zvláštní maximální limity pro kokosový olej na co nejnižší rozumně dosažitelné úrovni, s přihlédnutím ke stávajícím technologickým možnostem producentských zemí. Jelikož se očekává, že v producentských zemích dojde k technologickým zlepšením, měly by být limity PAU v kokosovém oleji pravidelně sledovány s cílem posoudit, zda by bylo možné v budoucnosti stanovit nižší limity.
(20)
Údaje o výskytu PAU v obilovinách a zelenině jsou v současnosti omezené. Z dostupných údajů vyplývá, že obiloviny a zelenina obsahují PAU spíše v malé míře. Tyto nízké hodnoty zaznamenané ve stávajících dostupných údajích o výskytu neodůvodňují bezprostřední stanovení maximálních limitů. Úřad EFSA nicméně zjistil, že obiloviny a zelenina mohou významně přispívat k expozici lidí z důvodu jejich vysoké spotřeby. Obsah PAU v těchto dvou skupinách produktů by proto měl být dále sledován. Na základě dalších údajů bude posouzena potřeba stanovení maximálních limitů.
(21)
Vysoký obsah PAU byl zjištěn v některých doplňcích stravy. Tyto hodnoty jsou však proměnlivé a závisí na konkrétním druhu těchto doplňků. Je třeba, aby byly shromážděny další údaje týkající se doplňků stravy. Jakmile budou tyto údaje dostupné, bude posouzena potřeba stanovení maximálních limitů PAU v doplňcích stravy.
(22)
Členským státům a provozovatelům potravinářských podniků by měl být poskytnut čas přizpůsobit se novým maximálním limitům stanoveným tímto nařízením. Datum použitelnosti tohoto nařízení by proto mělo být odloženo. Pro produkty, které byly uvedeny na trh přede dnem použitelnosti změn, jež zavádí toto nařízení, by mělo být stanoveno přechodné období.
(23)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat a ani Evropský parlament, ani Rada nevyjádřily s těmito opatřeními nesouhlas,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha nařízení (ES) č. 1881/2006 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
1. Potraviny, které nesplňují maximální limity použitelné od 1. září 2012 stanovené v oddílu 6 „Polycyklické aromatické uhlovodíky“ přílohy nařízení (ES) č. 1881/2006, ve znění tohoto nařízení, a které jsou v souladu s předpisy uvedeny na trh před 1. zářím 2012, mohou být uváděny na trh po uvedeném datu do konce doby minimální trvanlivosti nebo data spotřeby.
2. Potraviny, které nesplňují maximální limity použitelné od 1. září 2014 stanovené v oddílech 6.1.4 a 6.1.5 přílohy nařízení (ES) č. 1881/2006, ve znění tohoto nařízení, a které jsou v souladu s předpisy uvedeny na trh před 1. zářím 2014, mohou být uváděny na trh po uvedeném datu do konce doby minimální trvanlivosti nebo data spotřeby.
3. Potraviny, které nesplňují maximální limity použitelné od 1. dubna 2013 stanovené v oddíle 6.1.2 přílohy nařízení (ES) č. 1881/2006, ve znění tohoto nařízení, a které jsou v souladu s předpisy uvedeny na trh před 1. dubnem 2013, mohou být uváděny na trh po uvedeném datu do konce doby minimální trvanlivosti nebo data spotřeby.
4. Potraviny, které nesplňují maximální limity použitelné od 1. dubna 2015 stanovené v oddíle 6.1.2 přílohy nařízení (ES) č. 1881/2006, ve znění tohoto nařízení, a které jsou v souladu s předpisy uvedeny na trh před 1. dubnem 2015, mohou být uváděny na trh po uvedeném datu do konce doby minimální trvanlivosti nebo data spotřeby.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. září 2012.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 19. srpna 2011.
KOMISIJOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 835/2011
2011 m. rugpjūčio 19 d.
kuriuo dėl didžiausios leidžiamosios policiklinių aromatinių angliavandenilių koncentracijos maisto produktuose iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 1881/2006
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 1993 m. vasario 8 d. Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 315/93, nustatantį Bendrijos procedūras dėl maisto teršalų (1), ypač į jo 2 straipsnio 3 dalį,
kadangi:
(1)
Komisijos reglamente (EB) Nr. 1881/2006, nustatančiame didžiausias leistinas tam tikrų teršalų maisto produktuose koncentracijas (2), nustatyta didžiausia leidžiamoji benzo(a)pireno koncentracija tam tikruose maisto produktuose.
(2)
Benzo(a)pirenas priklauso policiklinių aromatinių angliavandenilių (PAA) grupei ir, remiantis buvusio Maisto produktų mokslinio komiteto (toliau - MPMK) (3) moksline nuomone, naudojamas kaip kancerogeninių PAA paplitimo maisto produktuose ir poveikio jiems žymuo. 2002 m. gruodžio mėn. nuomonėje MPMK rekomendavo toliau tirti atitinkamą šių PAA kiekį maisto produktuose, kad vėliau būtų galima atlikti peržiūrą, ar ir toliau tinka naudoti benzo(a)pireną kaip žymenį.
(3)
Atsižvelgdamos į Komisijos rekomendaciją 2005/108/EB (4), valstybės narės surinko naujų duomenų apie kancerogeniškų PAA paplitimą maisto produktuose. Komisija paprašė Europos maisto saugos tarnybos (toliau - EMST) peržiūrėti MPMK nuomonę, atsižvelgiant į naujus paplitimo duomenis, kitą naują svarbią mokslinę informaciją ir poveikio ribas (toliau - PR). EMST paprašyta šioje peržiūroje dar kartą įvertinti, ar tinka benzo(a)pireną naudoti kaip žymenį.
(4)
2008 m. birželio 9 d. EMST Maisto grandinės teršalų mokslinė grupė (toliau CONTAM grupė) priėmė nuomonę dėl policiklinių aromatinių angliavandenilių maisto produktuose (5). Toje nuomonėje EMST padarė išvadą, kad benzo(a)pirenas nėra tinkamas policiklinių aromatinių angliavandenilių paplitimo maisto produktuose žymuo, ir keturios konkrečios (PAA4 (6)) ar aštuonios (PAA8 (7)) konkrečios sistemą sudarančios medžiagos būtų tinkamiausi PAA maisto produktuose rodikliai. EMST taip pat padarė išvadą, kad aštuonių medžiagų (PAA8) sistema nesuteiktų daug papildomos naudos palyginti su keturių medžiagų sistema (PAA4).
(5)
Be to, CONTAM grupė, atsižvelgdama į poveikio ribas (PR), padarė išvadą, kad vidutinio apskaičiuoto poveikio per maistą atveju didelio susirūpinimo dėl vartotojų sveikatos nekyla. Tačiau didelį poveikį per maistą patiriančių vartotojų atveju poveikio ribos (PR) beveik prilygo arba buvo mažesnės nei 10 000, o tai gali kelti didelį susirūpinimą dėl vartotojų sveikatos.
(6)
Remiantis EMST išvadomis, dabartinė sistema, kurioje benzo(a)pirenas yra vienintelis policiklinių aromatinių angliavandenilių grupės žymuo toliau negali būti naudojama. Todėl Reglamentą (EB) Nr. 1881/2006 būtina iš dalies keisti.
(7)
Turėtų būti nustatyta nauja didžiausia leidžiamoji keturių susumuotų medžiagų (PAA4) (benzo(a)pireno, benz(a)antraceno, benzo(b)fluoranteno ir chrizeno) koncentracija, ir toliau naudojama atskira didžiausia leidžiamoji benzo(a)pireno koncentracija.
(8)
Ši sistema leistų užtikrinti, kad būtų naudojamas toks PAA kiekis maisto produktuose, kuris nekelia susirūpinimo dėl sveikatos, ir, taip pat, kad būtų galima kontroliuoti PAA kiekį mėginiuose, kuriuose benzo(a)pireno neįmanoma nustatyti, tačiau kuriuose yra kitų PAA.
(9)
Atskira didžiausia leidžiamoji benzo(a)pireno koncentracija toliau naudojama, siekiant užtikrinti ankstesnių ir būsimų duomenų palyginamumą. Praėjus šiek tiek laiko po šio dalinio pakeitimo priėmimo ir remiantis naujais duomenimis, kurie bus surinkti ateityje, reikėtų dar kartą įvertinti poreikį ir toliau naudoti atskirą didžiausią leidžiamąją benzo(a)pireno koncentraciją.
(10)
Keturių susumuotų medžiagų (PAA4) atveju sprendimai dėl atitikties turėtų būti grindžiami apatine ribine koncentracija.
(11)
Didžiausia leidžiamoji policiklinių aromatinių angliavandenilių koncentracija turi būti saugi ir tokia maža, kokią pagrįstai įmanoma užtikrinti (ALARA principas) taikant gerąją gamybos ir žemės ūkio ir (arba) žuvininkystės patirtį. Nauji PAA paplitimo duomenys rodo, kad bazinė PAA koncentracija tam tikruose maisto produktuose yra mažesnė nei manyta. Todėl didžiausia leidžiamoji benzo(a)pireno koncentracija buvo pakoreguota, kad realistiškiau būtų parodyta mažesnė bazinės koncentracijos vertė šviežiuose ir rūkytuose dvigeldžiuose moliuskuose.
(12)
Duomenys apie rūkytą žuvį ir rūkytą mėsą taip pat parodė, kad galima nustatyti racionaliai pagrįstą mažesnę didžiausios leidžiamosios koncentracijos vertę. Nepaisant to, tam tikrais atvejais gali būti reikalinga koreguoti dabartinę rūkymo technologiją. Todėl rūkytai mėsai ir rūkytai žuviai reikėtų įdiegti dviejų etapų procedūrą, pagal kurią prieš pradedant taikyti mažesnę didžiausios leidžiamosios koncentracijos vertę būtų suteiktas dvejų metų pereinamasis laikotarpis nuo šio reglamento taikymo dienos.
(13)
Nustatyta, kad rūkytuose šprotuose ir konservuotuose rūkytuose šprotuose PAA kiekis yra didesnis nei kitoje rūkytoje žuvyje. Reikėtų nustatyti konkrečią didžiausią leidžiamąją koncentraciją rūkytuose šprotuose ir konservuotuose rūkytuose šprotuose, kad būtų parodyta, kokią racionaliai pagrįstą koncentraciją galima nustatyti šiuose maisto produktuose.
(14)
Anksčiau nustatyta didžiausia leidžiamoji benzo(a)pireno koncentracija žuvų, išskyrus rūkytą žuvį, raumenų mėsoje taikyta kaip galimos aplinkos taršos rodiklis. Nepaisant to, įrodyta, kad šviežioje žuvyje PAA yra greitai suskaidomi ir nesikaupia raumenų mėsoje. Todėl nėra tikslinga toliau naudoti didžiausią leidžiamąją PAA koncentraciją šviežioje žuvyje.
(15)
Nustatytas didelis PAA kiekis tam tikrų rūšių termiškai apdorotoje mėsoje ir termiškai apdorotos mėsos gaminiuose, parduodamuose galutiniam vartotojui. Šio kiekio galima išvengti, jei laikomasi tinkamų perdirbimo sąlygų ir naudojama tinkama perdirbimo įranga. Todėl tikslinga nustatyti didžiausią leidžiamąją PAA koncentraciją termiškai apdorojamoje mėsoje ir mėsos gaminiuose, t. y. skirtuose kepti ant grotelių ir kepsninėse, nes žinoma, kad šio proceso metu gali susiformuoti PAA.
(16)
Kakavos sviestui laikinai netaikyta aliejams ir riebalams Reglamentu (EB) Nr. 1881/2006 nustatyta esama didžiausia leidžiamoji benzo(a)pireno koncentracija, ir iki 2007 m. balandžio 1 d. numatyta peržiūrėti, ar tikslinga nustatyti didžiausią leidžiamąją PAA koncentraciją kakavos svieste. Vėliau peržiūra atidėta laukiant EMST atliekamo pakartotinio PAA mokslinio vertinimo rezultatų.
(17)
Kakavos svieste yra didesnis PAA kiekis nei kituose aliejuose ir riebaluose. Dažniausia to priežastis - netinkamas kakavos pupelių džiovinimas ir tai, kad kakavos sviesto, priešingai nei kito augalinio aliejaus ir riebalų, neįmanoma rafinuoti. Kakavos sviestas yra pagrindinė kakavos žaliavos (pavyzdžiui, kakavos pupelių, kakavos masės, susmulkintų kakavos pupelių ar kakavos likerio) sudedamoji dalis, jo yra šokolade ir kituose kakavos gaminiuose, kuriuos dažnai vartoja vaikai. Todėl jis turi poveikio žmonėms, ypač - vaikams. Dėl šios priežasties būtina nustatyti didžiausią leidžiamąją PAA koncentraciją kakavos pupelėse ir antriniuose produktuose, įskaitant kakavos sviestą.
(18)
Reikėtų nustatyti, kad didžiausia leidžiamoji PAA koncentracija kakavos pupelėse būtų tokia maža, kokią pagrįstai įmanoma užtikrinti, ir atsižvelgti į esamas technologines galimybes gaminančiose šalyse. Didžiausia leidžiamoji koncentracija turėtų būti nustatyta riebaluose, nes PAA kaupiasi riebalų frakcijoje - kakavos svieste. Kad gaminančios šalys galėtų atlikti technologinius patobulinimus ir prisitaikyti prie minėtos didžiausios leidžiamosios koncentracijos, reikėtų atidėti didžiausios leidžiamosios koncentracijos kakavos pupelėse ir antriniuose produktuose taikymo datą. Be to, šiems produktams iš karto turėtų būti taikoma didesnė keturių susumuotų medžiagų didžiausios leidžiamosios koncentracijos vertė. Praėjus dvejų metų pereinamajam laikotarpiui turėtų būti taikoma mažesnė didžiausios leidžiamosios koncentracijos vertė. PAA kiekis kakavos pupelėse ir antriniuose produktuose turėtų būti nuolatos stebimas, kad būtų galima įvertinti galimybę ateityje dar labiau sumažinti didžiausios leidžiamosios koncentracijos vertę.
(19)
Yra duomenų, kad kokosų aliejuje gali būti didesnis PAA4 kiekis nei kitame augaliniame aliejuje ir riebaluose. Taip yra dėl atitinkamai didesnio benz(a)antraceno ir chrizeno, kurių, rafinuojant kokosų aliejų, neįmanoma lengvai pašalinti, kiekio. Todėl reikėtų nustatyti, kad konkreti didžiausia leidžiamoji koncentracija kokosų aliejuje būtų tokia maža, kokią pagrįstai įmanoma užtikrinti, ir atsižvelgti į esamas technologines galimybes gaminančiose šalyse. Kadangi tikimasi, kad gaminančios šalys atliks technologinius patobulinimus, PAA kiekis kokosų aliejuje turėtų būti nuolatos stebimas, siekiant įvertinti galimybę ateityje nustatyti dar mažesnę didžiausios leidžiamosios koncentracijos vertę.
(20)
Dabartiniai duomenys apie PAA paplitimą javuose ir daržovėse yra riboti. Iš turimų duomenų matyti, kad javuose ir daržovėse yra pakankamai mažas PAA kiekis. Didžiausios leidžiamosios koncentracijos negalima nustatyti skubotai, remiantis iš turimų paplitimo duomenų matomu mažu kiekiu. Be to, EMST nurodė, kad vartojant dideliais kiekiais javai ir daržovės daro žmonėms didelį poveikį. Todėl reikėtų ir toliau stebėti PAA kiekį šių dviejų grupių produktuose. Poreikis nustatyti didžiausią leidžiamąją koncentraciją bus vertinamas remiantis vėlesniais duomenimis.
(21)
Nustatytas didelis PAA kiekis tam tikruose maisto papilduose. Nepaisant to, minėtas kiekis kinta ir priklauso nuo konkrečios maisto papildo rūšies. Reikėtų toliau rinkti reikalingus duomenis apie maisto papildus. Kai šie duomenys bus pateikti, bus vertinamas poreikis nustatyti didžiausią leidžiamąją koncentraciją maisto papilduose.
(22)
Valstybėms narėms ir maisto tvarkymo subjektams turėtų būti suteikta daugiau laiko, kad galėtų prisitaikyti prie šiuo reglamentu nustatytos didžiausios leidžiamosios koncentracijos. Todėl šio reglamento taikymo data turėtų būti atidėta. Turėtų būti suteiktas pereinamasis laikotarpis, taikomas produktams, jau pateiktiems rinkai iki šiuo reglamentu nustatytų dalinių pakeitimų taikymo datos.
(23)
Šiame reglamente nustatytos priemonės atitinka Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatinio komiteto nuomonę ir nei Europos Parlamentas, nei Taryba joms neprieštarauja,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Reglamento (EB) Nr. 1881/2006 priedas iš dalies keičiamas pagal šio reglamento priedą.
2 straipsnis
1. Nuo 2012 m. rugsėjo 1 d. pagal Reglamento (EB) Nr. 1881/2006 su pakeitimais, padarytais šiuo reglamentu, priedo 6 dalį Policikliniai aromatiniai angliavandeniliai taikomos didžiausios leidžiamosios koncentracijos neatitinkančiais maisto produktais, teisėtai pateiktais rinkai iki 2012 m. rugsėjo 1 d., galima prekiauti ir po šios dienos iki trumpiausio tinkamumo vartoti termino arba suvartojimo termino.
2. Nuo 2014 m. rugsėjo 1 d. pagal Reglamento (EB) Nr. 1881/2006 su pakeitimais, padarytais šiuo reglamentu, priedo 6.1.4 ir 6.1.5 punktus taikomos didžiausios leidžiamosios koncentracijos neatitinkančiais maisto produktais, teisėtai pateiktais rinkai iki 2014 m. rugsėjo 1 d., galima prekiauti ir po šios dienos iki trumpiausio tinkamumo vartoti termino arba suvartojimo termino.
3. Nuo 2013 m. balandžio 1 d. pagal Reglamento (EB) Nr. 1881/2006 su pakeitimais, padarytais šiuo reglamentu, priedo 6.1.2 punktą taikomos didžiausios leidžiamosios koncentracijos neatitinkančiais maisto produktais, teisėtai pateiktais rinkai iki 2013 m. balandžio 1 d., galima prekiauti ir po šios dienos iki trumpiausio tinkamumo vartoti termino arba suvartojimo termino.
4. Nuo 2015 m. balandžio 1 d. pagal Reglamento (EB) Nr. 1881/2006 su pakeitimais, padarytais šiuo reglamentu, priedo 6.1.2 punktą taikomos didžiausios leidžiamosios koncentracijos neatitinkančiais maisto produktais, teisėtai pateiktais rinkai iki 2015 m. balandžio 1 d., galima prekiauti ir po šios dienos iki trumpiausio tinkamumo vartoti termino arba suvartojimo termino.
3 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtąją dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Jis taikomas nuo 2012 m. rugsėjo 1 d.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2011 m. rugpjūčio 19 d.