NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 222/2011
ze dne 3. března 2011,
kterým se stanoví výjimečná opatření, pokud jde o uvolnění cukru a isoglukózy nepodléhajících kvótám na trh Unie při snížené dávce z přebytku v hospodářském roce 2010/11
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty (jednotné nařízení o společné organizaci trhů) (1), a zejména na čl. 64 odst. 2 a článek 187 ve spojení s článkem 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Ceny cukru na světovém trhu se od začátku hospodářského roku 2010/11 držely na konstantně vysoké úrovni. Podle prognóz cen na světovém trhu na základě termínovaných obchodů s cukrem na newyorské burze na období března, května a července 2011 se i nadále dá očekávat konstantně vysoká cena na světovém trhu.
(2)
Důsledkem kumulovaného záporného rozdílu mezi dostupným a použitým množstvím cukru a isoglukózy za poslední dva hospodářské roky, který se odhaduje na 1,0 milionu tun, by byla nejnižší úroveň konečného stavu zásob v EU od zavedení reformy odvětví cukru v roce 2006. Hrozí, že s každým dalším poklesem dovozu dojde k vážnému narušení dostupnosti zásob na trhu Unie s cukrem a k jejímu dalšímu zhoršení, nebudou-li v tomto odvětví přijata určitá opatření.
(3)
Neočekává se, že se v krátké době zvýší dovoz ze států africké, karibské a tichomořské oblasti (AKT) a z nejméně rozvinutých zemí do Evropské unie.
(4)
Na druhé straně se díky dobré úrodě v některých částech Unie vyrobilo více cukru, než stanoví kvóta v článku 56 nařízení (ES) č. 1234/2007. Část tohoto cukru by měla být dána k dispozici na trh s cukrem Unie, aby se částečně uspokojila poptávka a aby se zabránilo přílišnému zvýšení cen. Dostupné množství cukru převyšující kvótu se odhaduje na 0,5 milionu tun. V tomto odhadu jsou zohledněny smluvní závazky výrobců cukru s ohledem na určitá průmyslová využití stanovená v článku 62 nařízení (ES) č. 1234/2007 a na množství, na která již byly vydány vývozní licence.
(5)
Ustanovení čl. 64 odst. 2 nařízení (ES) č. 1234/2007 zmocňuje Komisi, aby stanovila na vyrobený cukr a isoglukózu převyšující kvótu dávku z přebytku v dostatečné výši, aby se zamezilo hromadění množství. V čl. 3 odst. 1 nařízení Komise (ES) č. 967/2006 ze dne 29. června 2006, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 318/2006, pokud jde o výrobu cukru nad rámec kvóty (2), se dávka stanovila na 500 EUR za tunu.
(6)
Na základě výjimečně nízkých dodávek cukru na vnitřní trh v hospodářském roce 2010/11 může Komise pro omezené množství vyrobeného cukru převyšující kvótu výjimečně stanovit dávku z přebytku na nulu, aniž by hrozilo hromadění množství.
(7)
Vzhledem k tomu, že nařízení (ES) č. 1234/2007 stanoví kvóty pro cukr i isoglukózu, mělo by se pro příslušné množství vyrobené isoglukózy převyšující kvótu uplatnit podobné opatření, protože tento produkt je do určité míry obchodní náhražkou cukru. Aby se zachovala rovnováha mezi oběma sladidly, je třeba na základě poměru kvót pro každý z obou produktů stanoveného v příloze VI nařízení (ES) č. 1234/2007 určit příslušné množství isoglukózy nepodléhající kvótám, jež se uvolní na vnitřní trh.
(8)
Výrobci cukru a isoglukózy by měli příslušné orgány členských států požádat o osvědčení, na jejichž základě by mohli na trhu Unie prodat určitá množství, jež byla vyrobena nad limitní kvóty.
(9)
Stanovení maximálních limitů množství, o která může každý výrobce požádat v jednom období pro podávání žádostí, a omezení osvědčení na produkty, jež žadatel sám vyrábí, by měla zabránit spekulativním praktikám v systému, který toto nařízení vytvořilo.
(10)
Žádosti by bylo možné podávat jen do konce června a jejich platnost by byla omezena na krátké období. Díky této skutečnosti by měla být náležitá množství sladidla na trhu Unie rychle dostupná.
(11)
Prostřednictvím žádostí se výrobci cukru zaváží k platbě minimální ceny za cukrovou třtinu použitou k výrobě množství cukru, jež bylo předmětem žádosti.
(12)
Příslušné orgány členských států by Komisi měly informovat o obdržených žádostech.
(13)
Komise by měla zajistit, aby se osvědčení vydávala pouze na množstevní limity stanovené v tomto nařízení. Komise by tedy měla být v případě potřeby schopna stanovit přídělový koeficient pro obdržené žádosti.
(14)
Členské státy by měly neprodleně žadatelům sdělit, zda jejich žádost byla zcela nebo částečně uznána.
(15)
Vzhledem k tomu, že uvolnění množství překračujících množství, na něž byla vydána osvědčení, na trh Unie podléhá dávce z přebytku stanovené v čl. 64 odst. 2 nařízení (ES) č. 1234/2007, je vhodné stanovit, že každý žadatel, který nedodrží svůj závazek uvolnit na trh Unie množství, na něž mu bylo vydáno osvědčení, by měl rovněž zaplatit částku 500 EUR za tunu, a to z důvodu jednotnosti a aby se zamezilo zneužití výjimečného uvolnění cukru a isoglukózy nepodléhajících kvótám na trh Unie během hospodářského roku 2010/11.
(16)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro společnou organizaci zemědělských trhů,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Dočasné snížení dávky z přebytku
Odchylně od čl. 3 odst. 1 nařízení (ES) č. 967/2006 se částka dávky z přebytku za maximální množství 500 000 tun cukru na ekvivalent bílého cukru a 26 000 tun isoglukózy v sušině, jež jsou vyrobeny nad rámec kvót stanovených v příloze VI nařízení (ES) č. 1234/2007 a uvolněny na trh Unie v hospodářském roce 2010/11, stanoví na 0 EUR za tunu.
Článek 2
Žádost o osvědčení
1. Aby mohli výrobci cukru a isoglukózy využívat podmínek uvedených v článku 1, musí požádat o osvědčení.
2. Žadateli mohou být pouze podniky vyrábějící řepný a třtinový cukr nebo isoglukózu, jež jsou schváleny podle článku 57 nařízení (ES) č. 1234/2007 a kterým byly v souladu s článkem 56 uvedeného nařízení přiděleny výrobní kvóty na hospodářský rok 2010/11.
3. Každý žadatel může předložit jednu žádost týdně.
4. Žádosti o osvědčení se podávají faxem nebo elektronicky příslušnému orgánu v členském státě, ve kterém byl podnik schválen. Příslušné orgány členských států mohou požadovat, aby elektronické žádosti byly opatřeny zaručeným elektronickým podpisem ve smyslu směrnice Evropského parlamentu a Rady 1999/93/ES (3).
5. Mají-li být žádosti přípustné, musí splňovat následující podmínky:
a)
uvede se v nich:
i)
jméno a adresa žadatele a jeho číslo plátce DPH, a
ii)
množství, jež jsou předmětem žádosti, vyjádřená v tunách cukru na ekvivalent bílého cukru a v tunách isoglukózy v sušině;
b)
množství cukru, jež je předmětem žádosti, nepřekročí množství výrobeného cukru nepodléhající kvótám, které žadatel vykázal jako uskladněné v posledním oznámení podle čl. 21 odst. 1 nařízení Komise (ES) č. 952/2006 (4). Zmíněné množství se sníží o množství, na která se vztahují nevyužitá osvědčení a vývozní licence, jež byly žadateli již vydány podle tohoto nařízení nebo podle nařízení Komise (ES) č. 397/2010 (5). Množství isoglukózy, jež je předmětem žádosti, nepřekročí 10 % kvóty na isoglukózu, jež byla žadateli přidělena;
c)
pokud se žádost týká cukru, žadatel se zaváže zaplatit v článku 49 nařízení (ES) č. 1234/2007 stanovenou minimální cenu cukrové řepy za množství cukru, na něž se vztahují osvědčení vydaná v souladu s článkem 6 tohoto nařízení;
d)
žádost se sepíše v úředním jazyce nebo v jednom z úředních jazyků členského státu, kde se podává.
6. Po podání nelze vzít žádost zpět nebo ji pozměnit, a to i v případě, že množství, o které se žádá, je poskytnuto pouze částečně.
Článek 3
Podávání žádostí
Žádosti o osvědčení se podávají každý týden od pondělí do pátku do 13 hodin bruselského času, a to od prvního pondělí, jež následuje po vstupu tohoto nařízení v platnost, do dne 24. června 2011.
Článek 4
Předávání žádostí členskými státy
1. Příslušné orgány členských států rozhodnou o přípustnosti žádostí na základě podmínek stanovených v článku 2. Pokud příslušné orgány rozhodnou, že žádost je nepřípustná, bezodkladně o tom žadatele informují.
2. Příslušné orgány Komisi nejpozději v pondělí faxem nebo elektronicky sdělí počet přípustných žádostí, jež byly v uplynulém týdnu podány. Členské státy, které neobdržely žádosti, avšak na hospodářský rok 2010/11 jim byly přiděleny kvóty na cukr nebo isoglukózu, Komisi ve stejné lhůtě rovněž zašlou oznámení, že nebyly podány žádné žádosti.
3. Forma a obsah oznámení jsou vymezeny na základě vzorů, které členským státům dá k dispozici Komise.
Článek 5
Překročená omezení
Pokud z informací sdělených příslušnými orgány členských států podle čl. 4 odst. 2 vyplývá, že množství, jež jsou předmětem žádosti, překračují omezení stanovená v článku 1, Komise:
a)
stanoví přídělový koeficient, který členské státy použijí pro množství, na něž se vztahuje každá oznámená žádost o osvědčení;
b)
odmítne žádosti, které ještě nebyly oznámeny;
c)
uzavře období pro podávání žádostí.
Článek 6
Vydání osvědčení
1. Aniž je dotčen článek 5, každý týden od pondělí nejpozději do pátku vydávají příslušné orgány členských států osvědčení pro žádosti, které byly Komisi oznámeny v uplynulém týdnu v souladu s čl. 4 odst. 2.
Vzor osvědčení je uveden v příloze tohoto nařízení.
2. Členské státy každé pondělí Komisi oznámí množství cukru a/nebo isoglukózy, pro něž v uplynulém týdnu vydaly osvědčení.
Článek 7
Platnost osvědčení
Osvědčení jsou platná do konce měsíce, který následuje po měsíci vydání.
Článek 8
Přenosnost osvědčení
Práva a povinnosti vyplývající z osvědčení jsou nepřenosné.
Článek 9
Sledování
1. Žadatelé spolu s měsíčními oznámeními podle čl. 21 odst. 1 nařízení (ES) č. 952/2006 sdělí množství, pro něž obdrželi osvědčení v souladu s článkem 6 tohoto nařízení.
2. Před koncem druhého měsíce, který následuje po měsíci, během něhož bylo osvědčení vydáno, každý žadatel příslušným orgánům členských států prokáže, že veškerá množství, na něž bylo jeho osvědčení vydáno, byla uvolněna na trh Unie. Za množství, na něž bylo vydáno osvědčení a která nebyla uvolněna na trh Unie z jiných důvodů než kvůli vyšší moci, se zaplatí částka 500 EUR za tunu. Členské státy sdělí Komisi množství, jež byla uvolněna na trh Unie.
3. Členské státy vypočítají a Komisi oznámí rozdíl mezi celkovým množstvím cukru a isoglukózy, které každý výrobce vyrobil nad přidělenou kvótu, a množstvím, jež výrobci použili v souladu s čl. 4 odst. 1 druhým pododstavcem nařízení (ES) č. 967/2006. Pokud zbývající výrobcova množství cukru nebo isoglukózy nepodléhající kvótám jsou menší než množství, jež jsou předmětem výrobcovy žádosti podle tohoto nařízení, zaplatí výrobce částku 500 EUR za tunu z uvedeného rozdílu.
Článek 10
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Jeho použitelnost končí dnem 30. června 2012.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 3. března 2011.
KOMISIJOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 222/2011
2011 m. kovo 3 d.
kuriuo nustatomos išimtinės priemonės dėl nekvotinio cukraus ir izogliukozės išleidimo į Sąjungos rinką taikant sumažintą pertekliaus mokestį 2010-2011 prekybos metais
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2007 m. spalio 22 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1234/2007, nustatantį bendrą žemės ūkio rinkų organizavimą ir konkrečias tam tikriems žemės ūkio produktams taikomas nuostatas (Bendrą bendro žemės ūkio rinkų organizavimo reglamentą) (1), ypač į jo 64 straipsnio 2 dalį ir 187 straipsnį kartu su 4 straipsniu,
kadangi:
(1)
Nuo 2010-2011 prekybos metų pradžios vyravo aukštos cukraus pasaulinės rinkos kainos. Pasaulinių rinkos kainų prognozės, grindžiamos Niujorko biržos cukraus ateities sandorių, kurių terminai yra 2011 m. kovo, gegužės ir liepos mėn., kainomis, rodo, kad pasaulinės rinkos kainos išliks didelės.
(2)
Dėl bendro neigiamo cukraus ir izogliukozės disponuojamo ir sunaudoto kiekio skirtumo, susidariusio per praėjusius dvejus prekybos metus (apskaičiuota, kad šis skirtumas yra 1,0 mln. tonų), atsargų lygis laikotarpio pabaigoje bus žemiausias nuo 2006 m. cukraus sektoriaus reformos. Jei ateityje importo trūkumas didės, kyla grėsmė, kad gali sutrikti tiekimas Sąjungos cukraus rinkai, o nesiimant šiam sektoriui skirtų priemonių padėtis gali dar labiau pablogėti.
(3)
Artimiausiu metu nenumatoma, kad padidės eksportas iš Afrikos, Karibų ir Ramiojo vandenyno (AKR) valstybių ir mažiausiai išsivysčiusių šalių į Europos Sąjungą.
(4)
Kita vertus, kai kuriose Sąjungos vietovėse cukraus derlius buvo geras, todėl pagaminto cukraus kiekis viršijo Reglamento (EB) Nr. 1234/2007 56 straipsnyje nustatytą kvotą. Siekiant iš dalies patenkinti paklausą ir išvengti pernelyg didelio kainų didėjimo, reikėtų sudaryti galimybę dalį šio cukraus išleisti į Sąjungos cukraus rinką. Apskaičiuota, kad viršijant kvotą pagaminta 0,5 mln. tonų cukraus. Atliekant šį skaičiavimą atsižvelgta į cukraus gamintojų sutartinius įsipareigojimus dėl pramoninio cukraus naudojimo tam tikriems produktams gaminti, kaip numatyta Reglamento (EB) Nr. 1234/2007 62 straipsnyje, ir į jau išduotose eksporto licencijose nurodytus kiekius.
(5)
Siekiant išvengti perteklinių kiekių kaupimosi, Reglamento (EB) Nr. 1234/2007 64 straipsnio 2 dalimi Komisijai suteikta teisė nustatyti pakankamai didelį pertekliaus mokestį cukrui ir izogliukozei, pagamintiems viršijant kvotą. 2006 m. birželio 29 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 967/2006, nustatančio Tarybos reglamento (EB) Nr. 318/2006 išsamias nekvotinės gamybos cukraus sektoriuje įgyvendinimo taisykles (2), 3 straipsnio 1 dalyje nustatytas mokestis - 500 EUR už toną.
(6)
Dėl neįprastai mažos cukraus pasiūlos vidaus rinkoje 2010-2011 prekybos metais, nesant perteklinių kiekių kaupimosi pavojaus, Komisija gali išimtinai nustatyti nulinį pertekliaus mokestį tam tikram cukraus kiekiui, pagamintam viršijant kvotą.
(7)
Kadangi Reglamentu (EB) Nr. 1234/2007 nustatytos kvotos ir cukrui, ir izogliukozei, panaši priemonė turėtų būti taikoma atitinkamam izogliukozės kiekiui, pagamintam viršijant kvotą, nes izogliukzė tam tikra prasme yra komercinis cukraus pakaitalas. Siekiant išlaikyti šių dviejų saldiklių pusiausvyrą, remiantis Reglamento (EB) Nr. 1234/2007 VI priede pateiktu šių dviejų produktų kvotų santykiu reikėtų nustatyti atitinkamą nekvotinės izogliukozės kiekį, skirtą išleisti į vidaus rinką.
(8)
Cukraus ir izogliukozės gamintojai turėtų valstybių narių kompetentingoms institucijoms teikti sertifikatų, kuriais jiems būtų leista Sąjungos rinkoje parduoti tam tikrus cukraus ir izogliukozės kiekius, pagamintus viršijant kvotą, paraiškas.
(9)
Nustačius kiekių, dėl kurių kiekvienas gamintojas gali teikti paraišką per vieną paraiškų teikimo laikotarpį, viršutines ribas ir išduodant tik paraiškų teikėjų pagamintų produktų pardavimo sertifikatus, turėtų būti užkirstas kelias spekuliaciniams veiksmams pasinaudojant šiuo reglamentu sukurta sistema.
(10)
Paraiškas turėtų būti galima teikti tik iki birželio pabaigos, o sertifikatai turėtų galioti trumpai. Tai turėtų paskatinti, kad tie kiekiai būtų greitai išleisti į Sąjungos rinką.
(11)
Pateikdami paraiškas cukraus gamintojai turėtų įsipareigoti už cukrinius runkelius, naudojamus jų paraiškoje nurodytam cukraus kiekiui pagaminti, mokėti minimalią kainą.
(12)
Valstybių narių kompetentingos institucijos apie gautas paraiškas turėtų pranešti Komisijai.
(13)
Komisija turėtų užtikrinti, kad sertifikatai būtų išduodami tik laikantis šiame reglamente nustatytų kiekybinių apribojimų. Todėl prireikus Komisijai turėtų būti suteikta teisė nustatyti paskirstymo koeficientą, taikytiną gautų paraiškų atžvilgiu.
(14)
Valstybės narės turėtų nedelsdamos informuoti paraiškų teikėjus, ar jų paraiškos buvo patenkintos visiškai ar iš dalies.
(15)
Kadangi išleidžiant į Sąjungos rinką kiekius, viršijančius išduotuose sertifikatuose nurodytus kiekius, taikomas Reglamento (EB) Nr. 1234/2007 64 straipsnio 2 dalyje nurodytas pertekliaus mokestis, dėl nuoseklumo ir siekiant neleisti piktnaudžiauti išimtiniu nekvotinio cukraus ir nekvotinės izogliukozės išleidimu į Sąjungos rinką 2010-2011 prekybos metais reikėtų nustatyti, kad bet kuris paraiškos teikėjas, nesilaikantis savo įsipareigojimo išleisti į Sąjungos rinką jam išduotame sertifikate nurodytą kiekį, taip pat turėtų mokėti 500 EUR už toną dydžio mokestį.
(16)
Šiame reglamente nustatytos priemonės atitinka Bendro žemės ūkio rinkų organizavimo vadybos komiteto nuomonę,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Laikinas pertekliaus mokesčio sumažinimas
Nukrypstant nuo Reglamento (EB) Nr. 967/2006 3 straipsnio 1 dalies, nustatomas 0 eurų už toną pertekliaus mokestis už ne didesnį kaip 500 000 tonų cukraus kiekį baltojo cukraus ekvivalentu ir 26 000 tonų izogliukozės kiekį sausosios medžiagos ekvivalentu, pagamintus viršijant Reglamento (EB) Nr. 1234/2007 VI priede nustatytą kvotą ir išleistus į Sąjungos rinką 2010-2011 prekybos metais.
2 straipsnis
Sertifikatų paraiškos
1. Kad pasinaudotų 1 straipsnyje nustatytomis sąlygomis, cukraus ir izogliukozės gamintojai teikia sertifikatų paraiškas.
2. Paraiškas gali teikti tik cukrinių runkelių ir cukranendrių cukrų arba izogliukozę gaminančios įmonės, kurios yra patvirtintos pagal Reglamento (EB) Nr. 1234/2007 57 straipsnį ir kurioms pagal to reglamento 56 straipsnį 2010-2011 prekybos metams skirta gamybos kvota.
3. Kiekvienas paraiškos teikėjas per savaitę gali pateikti vieną paraišką dėl kiekvieno produkto.
4. Sertifikatų paraiškos teikiamos faksu arba elektroniniu paštu valstybės narės, kurioje įmonė patvirtinta, kompetentingai institucijai. Valstybės narės kompetentingos institucijos gali reikalauti, kad elektroninės paraiškos būtų pasirašytos saugiu elektroniniu parašu, kaip apibrėžta Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 1999/93/EB (3).
5. Kad paraiškos būtų priimtos, jos turi atitikti šias sąlygas:
a)
jose nurodoma:
i)
paraiškos teikėjo pavadinimas, adresas ir PVM mokėtojo kodas; taip pat
ii)
prašomi cukraus ir izogliukozės kiekiai tonomis atitinkamai baltojo cukraus ekvivalentu ir sausosios medžiagos ekvivalentu;
b)
prašomas cukraus kiekis neviršija pagaminto nekvotinio cukraus kiekio, kurį pareiškėjas deklaravo sandėliuojamą savo paskutiniame pranešime pagal Komisijos reglamento (EB) Nr. 952/2006 (4) 21 straipsnio 1 dalį. Iš to kiekio atimami nepanaudotuose sertifikatuose ir eksporto licencijose, kurie paraiškos teikėjui jau buvo išduoti pagal šį reglamentą arba pagal Komisijos reglamentą (EB) Nr. 397/2010 (5), nurodyti kiekiai. Prašomas izogliukozės kiekis neturi būti didesnis kaip 10 % tam pareiškėjui skirtos izogliukozės kvotos;
(c)
jei paraiška susijusi su cukrumi, pagal šio reglamento 6 straipsnį išduodamuose sertifikatuose nurodyto cukraus kiekio atžvilgiu pareiškėjas įsipareigoja mokėti Reglamento (EB) Nr. 1234/2007 49 straipsnyje nustatytą minimalią runkelių kainą;
d)
paraiška turi būti valstybės narės, kurioje paraiška teikiama, valstybine kalba arba viena iš valstybinių kalbų.
6. Pateikus paraišką, jos nebegalima atsiimti arba pakeisti net jei patvirtinamas ne visas paraiškoje nurodytas kiekis.
3 straipsnis
Paraiškų teikimas
Sertifikatų paraiškos teikiamos kiekvieną savaitę nuo pirmadienio iki penktadienio 13 val. (Briuselio laiku), pradedant nuo pirmo pirmadienio po šio reglamento įsigaliojimo iki 2011 m. birželio 24 d.
4 straipsnis
Valstybių narių pranešimas apie paraiškas
1. Valstybių narių kompetentingos institucijos, atsižvelgdamos į 2 straipsnyje išdėstytas sąlygas, nusprendžia, ar paraiškos yra priimtinos. Jei kompetentingos institucijos nusprendžia, kad paraiška nepriimtina, jos nedelsdamos informuoja paraiškos teikėją.
2. Apie praėjusią savaitę pateiktas priimtinas paraiškas kompetentingos institucijos Komisijai praneša vėliausiai pirmadienį faksu arba elektroniniu paštu. Valstybės narės, kuriose paraiškų nepateikta, tačiau kurioms 2010-2011 prekybos metais buvo skirtos cukraus arba izogliukozės kvotos, taip pat laikydamosi to paties termino siunčia Komisijai pranešimus, kad paraiškų negauta.
3. Pranešimų forma ir turinys nustatomas remiantis Komisijos valstybėms narėms pateiktais pavyzdžiais.
5 straipsnis
Ribų viršijimas
Komisija, gavusi valstybių narių kompetentingų institucijų pagal 4 straipsnį 2 dalį pateiktus pranešimus, kuriuose nurodyta, kad paraiškose nurodyti kiekiai viršija 1 straipsnyje nustatytas ribas:
a)
nustato paskirstymo koeficientą, kurį valstybės narės taiko kiekiams, nurodytiems visose sertifikatų paraiškose, apie kurias buvo pranešta;
b)
atmeta visas paraiškas, apie kurias dar nepranešta;
c)
baigia paraiškų teikimo laikotarpį.
6 straipsnis
Sertifikatų išdavimas
1. Nepažeidžiant 5 straipsnio, kiekvieną savaitę nuo pirmadienio ir vėliausiai iki penktadienio valstybių narių kompetentingos institucijos išduoda sertifikatus pagal paraiškas, apie kurias praėjusią savaitę buvo pranešta Komisijai pagal 4 straipsnio 2 dalį.
Sertifikato pavyzdys pateikiamas šio reglamento priede.
2. Kiekvieną pirmadienį valstybės narės praneša Komisijai cukraus arba izogliukozės kiekius, dėl kurių praėjusią savaitę buvo išduoti sertifikatai.
7 straipsnis
Sertifikatų galiojimas
Sertifikatai galioja iki mėnesio, einančio po išdavimo mėnesio, pabaigos.
8 straipsnis
Sertifikatų perleidžiamumas
Su sertifikatais susijusios teisės ir įsipareigojimai neperleidžiami.
9 straipsnis
Stebėsena
1. Paraiškų teikėjai į savo mėnesinius pranešimus, nustatytus Reglamento (EB) Nr. 952/2006 21 straipsnio 1 dalyje, įtraukia kiekius, dėl kurių jiems išduoti sertifikatai pagal šio reglamento 6 straipsnį.
2. Iki antro mėnesio, einančio po sertifikato išdavimo mėnesio, pabaigos kiekvienas paraiškos teikėjas pateikia valstybių narių kompetentingoms institucijoms įrodymą, kad visi sertifikate nurodyti kiekiai buvo išleisti į Sąjungos rinką. Sertifikate nurodytiems kiekiams, kurie nebuvo išleisti į Sąjungos rinką dėl kitų nei force majeure priežasčių, taikomas 500 EUR už toną mokestis. Valstybės narės apie kiekius, išleistus į Sąjungos rinką, praneša Komisijai.
3. Valstybės narės apskaičiuoja ir praneša Komisijai kiekvieno gamintojo viršijant kvotą pagaminto bendro cukraus ir izogliukozės kiekio ir kiekių, kuriuos tie gamintojai realizavo pagal Reglamento (EB) Nr. 967/2006 4 straipsnio 1 dalies antrą pastraipą, skirtumą. Jei likę gamintojo nekvotinio cukraus arba izogliukozės kiekiai yra mažesni už kiekius, dėl kurių tas gamintojas teikė paraišką pagal šį reglamentą, gamintojas to skirtumo atžvilgiu moka 500 EUR už toną.
10 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis reglamentas įsigalioja trečią dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Jis nustoja galioti 2012 m. birželio 30 d.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2011 m. kovo 3 d.